OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# indaguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈda.ɣən/, occidental /inˈda.ɣen/
   * Rimes: -aɡen

### Verb

indaguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de indagar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb indagar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb indagar.
# indaguessa
## Català
### Verb

indaguessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·gues·sa (4)
* Anagrama: indagàsseu
# indaguesses
## Català
### Verb

indaguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·gues·ses (4)
* Anagrama: designàsseu
# indagueguéssou
## Català
### Verb

indagueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.
# indagues
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈda.ɣəs/, occidental /inˈda.ɣes/
   * Rimes: -aɡes

### Verb

indagues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de indagar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·gues (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeginsu)
* Anagrames: agnus-dei, agnusdei, designau
# indaguessin
## Català
### Verb

indaguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·gues·sin (4)
* Anagrama: indignàsseu
# indaguessis
## Català
### Verb

indaguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·gues·sis (4)
* Anagrama: designàssiu
# indaguessen
## Català
### Verb

indaguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.
# indaguessi
## Català
### Verb

indaguessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·gues·si (4)
* Anagrama: adiguessin
# injecteguessen
## Català
### Verb

injecteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
# injecteguesses
## Català
### Verb

injecteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
# injectegueu
## Català
### Verb

injectegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb injectar.
# injecteguéssom
## Català
### Verb

injecteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
# injecteguéssou
## Català
### Verb

injecteguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
# injectegués
## Català
### Verb

injectegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
# injectessa
## Català
### Verb

injectessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ejectassin
# infeudaràs
## Català
### Verb

infeudaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de infeudar.
# infeudarives
## Català
### Verb

infeudarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de infeudar.
# infeudaríeu
## Català
### Verb

infeudaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de infeudar.
# infeudaries
## Català
### Verb

infeudaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de infeudar.
# infeudarien
## Català
### Verb

infeudarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de infeudar.
# infeudariven
## Català
### Verb

infeudariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de infeudar.
# infeudarà
## Català
### Verb

infeudarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de infeudar.
# infeudaré
## Català
### Verb

infeudaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de infeudar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.feu.ðaˈɾe\
       Americà: alt \iɱ.f(eu).daˈɾe\, baix \iŋ.feu.ðaˈɾe\, austral \iɱ.feu.ðaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

infeudaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb infeudar
# infeudariva
## Català
### Verb

infeudariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de infeudar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de infeudar.
# indigestareu
## Català
### Verb

indigestareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de indigestar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ges·ta·reu (5)
* Anagrama: distengueria
# indigestarien
## Català
### Verb

indigestarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de indigestar-se.
# indigestarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.di.xesˈtaɾ.se/, meridional \iŋ.di.hehˈtaɾ.se\
       Americà: alt /in.di.x(e)sˈtaɾ.se/, baix \iŋ.di.hehˈtaɾ.se\, austral /in.di.xehˈtaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: De indigesto.

### Verb

indigestarse pron. ‎(present me indigesto, passat me indigesté, futur me indigestaré)
* indigestar-se
# indigestaràs
## Català
### Verb

indigestaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de indigestar-se.
# indigestaré
## Català
### Verb

indigestaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de indigestar-se.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.di.xes.taˈɾe/, meridional \iŋ.di.heh.taˈɾe\
       Americà: alt /in.di.x(e)s.taˈɾe/, baix \iŋ.di.heh.taˈɾe\, austral /in.di.xeh.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

indigestaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb indigestarse
# indigestares
## Català
### Verb

indigestares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de indigestar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ges·ta·res (5)
* Anagrama: indigestar-se
# indigestaries
## Català
### Verb

indigestaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de indigestar-se.
# indigestarà
## Català
### Verb

indigestarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de indigestar-se.
# indigestaren
## Català
### Verb

indigestaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de indigestar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.
# indigestaria
## Català
### Verb

indigestaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de indigestar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de indigestar-se.
# intervalles de jeu
## Francès
### Nom

intervalles de jeu m. pl.
* forma plural de intervalle de jeu
# intervalo de juego
## Castellà
### Nom

intervalo de juego m. ‎(plural intervalos de juego)
* (basquetbol) interval de joc

### Vegeu també

* intervalo de juego. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# intervalos de juego
## Castellà
### Nom

intervalos de juego m. pl.
* forma plural de intervalo de juego
# intervals de joc
## Català
### Nom

intervals de joc m. pl.
* Forma plural de interval de joc.
# intervencion
## Occità

   * Pronúncia: /in.teɾ.benˈsju/
   * Àudio: Bearn

### Nom

intervencion f. ‎(plural intervencions)
* intervenció
# intervenciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.teɾ.βenˈθjo.nes\, meridional \iŋ.teɾ.βeŋˈθjo.neh\
       Americà: alt \in.teɾ.βenˈsjo.n(e)s\, baix \iŋ.teɾ.βeŋˈsjo.neh\, austral \in.teɾ.βenˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

intervenciones f. pl.
* forma plural de intervención
# intervenciones educativas
## Castellà
### Nom

intervenciones educativas f. pl.
* forma plural de intervención educativa
# intervenciones psicopedagógicas
## Castellà
### Nom

intervenciones psicopedagógicas f. pl.
* forma plural de intervención psicopedagógica
# intervalles
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɛʁˈval/

### Nom

intervalles m. pl.
* forma plural de intervalle
# intervenc
## Català
### Verb

intervenc
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intervenir.
# intersecàssiu
## Català
### Verb

intersecàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersecar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ressuscitaien
# interseksa
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.terˈsek.sa/
   * Etimologia: De intersekso i la desinència -a.

### Adjectiu

interseksa ‎(plural interseksaj, acusatiu interseksan, plural acusatiu interseksajn)
* intersexual
    «Kvankam ciferoj varias, interseksaj homoj reprezentas signifan procenton de la loĝantaro.» (Redacció de Utah Pride Center, «Interseksa Homaj Rajtoj Aŭstralio», Utah Pride Center, segle XXI)Malgrat que les xifres varien, les persones intersexuals representen un percentatge significaiu de la població.

#### Relacionats

* interseksulo
* intersekso, intersekseco

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Reta Vortaro sobre interseksa
# interseksaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.terˈsek.saj/

### Adjectiu

interseksaj
* forma plural de interseksa
# intersecàsseu
## Català
### Verb

intersecàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersecar.
# intersecàssim
## Català
### Verb

intersecàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersecar.
# intersecàs
## Català
### Verb

intersecàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersecar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·se·càs (4)
* Anagrames: acretessin, encistar-se, necessitar
# intersecàveu
## Català
### Verb

intersecàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de intersecar.
# interseksajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.terˈsek.sajn/

### Adjectiu

interseksajn
* acusatiu plural de interseksa
# intersecàssem
## Català
### Verb

intersecàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersecar.
# infoníeu
## Català
### Verb

infoníeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de infondre.
# infopreneurs
## Francès
### Nom

infopreneurs m. pl.
* forma plural de infopreneur
# informaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.foɾ.maˈθjo.nes\, meridional \iɱ.foɾ.maˈθjo.neh\
       Americà: alt \iɱ.foɾ.maˈsjo.n(e)s\, baix \iŋ.foɾ.maˈsjo.neh\, austral \iɱ.foɾ.maˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

informaciones f. pl.
* forma plural de información
# infopista
## Català
### Nom

infopista f. ‎(plural infopistes)
* autopista de la informació

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fo·pis·ta (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* infopista. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# infopreneur
## Anglès
### Nom

infopreneur ‎(plural infopreneurs)
* emprenedor

### Vegeu també

* infopreneur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.fo.prəˈnœʁ/

### Nom

infopreneur m. ‎(plural infopreneurs)
* emprenedor

### Vegeu també

* infopreneur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# inform
## Català
### Verb

inform
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de informar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·form (2)
* Heterograma de 6 lletres (fimnor)
* Anagrames: formin, fornim

## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈfɔɹm/ àudio (EUA)

### Verb

inform ‎(3a persona singular present informs, gerundi informing, passat i participi informed)
* informar
# informa
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱˈfor.mə/, occidental /iɱˈfoɾ.ma/
   * Rimes: -oɾma

### Verb

informa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de informar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb informar.

### Miscel·lània

* Anagrama: morfina
# informacion
## Occità

   * Pronúncia: /iɱ.fuɾ.maˈsju/
   * Àudio: Bearn

### Nom

informacion f. ‎(plural informacions)
* informació
# inercias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /iˈneɾ.θjas/, meridional /iˈneɾ.θjah/
       Americà: alt /iˈneɾ.s(ja)s/, baix /iˈneɾ.sjah/, austral /iˈneɾ.sjas/
   * Rimes: -eɾθjas

### Nom

inercias f. pl.
* forma plural de inercia

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ner·cias (3)
# inertem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈnɛr.tɛm/

### Adjectiu

inertem
* acusatiu masculí/femení singular de iners
# inertibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈnɛr.tɪ.bʊs/

### Adjectiu

inertibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de iners
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de iners
# inertis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈnɛr.tɪs/

### Adjectiu

inertis
* genitiu masculí/femení/neutre singular de iners
# inertes
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈnɛr.teːs/

### Adjectiu

inertēs
* nominatiu masculí/femení plural de iners
* vocatiu masculí/femení plural de iners
* acusatiu masculí/femení plural de iners
# inertia
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈnɛr.tɪ.a/

### Adjectiu

inertia
* nominatiu neutre plural de iners
* vocatiu neutre plural de iners
* acusatiu neutre plural de iners
# inercia
## Castellà

   * Pronúncia: peninsular /iˈneɾ.θja/, americà /iˈneɾ.sja/
   * Rimes: -eɾθja
   * Etimologia: Del llatí inertia.

### Nom

inercia f. ‎(plural inercias)
* inèrcia

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ner·cia (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre inercia
# iners
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪ.nɛrs/
   * Etimologia: De in i ars

### Adjectiu

iners m. f. n. ‎(genitiu inertis)
* maldestre
* inactiu, inert
* insípid

#### Antònims

* artifex
* solers

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu d'una terminació.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | iners | iners | inertēs | inertia |
| Vocatiu | iners | iners | inertēs | inertia |
| Acusatiu | inertem | iners | inertēs | inertia |
| Genitiu | inertis | inertis | inertium | inertium |
| Datiu | inertī | inertī | inertibus | inertibus |
| Ablatiu | inertī | inertī | inertibus | inertibus |

#### Derivats

* inersitūdō
* inertia
* inerticulus
# inerti
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈnɛr.tiː/

### Adjectiu

inertī
* datiu masculí/femení/neutre singular de iners
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de iners
# intervengueren
## Català
### Verb

intervengueren
* (literari, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de intervenir.
# intervenguereu
## Català
### Verb

intervenguereu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de intervenir.
# intervengueria
## Català
### Verb

intervengueria
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de intervenir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de intervenir.
# intervenguerien
## Català
### Verb

intervenguerien
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de intervenir.
# intervengueran
## Català
### Verb

intervengueran
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de intervenir.
# intervengueres
## Català
### Verb

intervengueres
* (literari, balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de intervenir.
# informar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.furˈmar.sə/ balear /iɱ.foɾˈmaɾ.sə/, /iɱ.fur.mərˈsə/ Occidental: /iɱ.foɾˈmaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

informar-se
* Forma pronominal de informar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'informo, s'informa, ens informem Vocal rizotònica: /o/

### Miscel·lània

* Anagrama: informares
# informaren
## Català
### Verb

informaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de informar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.
# informara
## Català
### Verb

informara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.
# informaran
## Català
### Verb

informaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de informar.
# informare
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.foːrˈmaː.rɛ/

### Verb

īnfōrmāre
* infinitiu del present actiu de īnfōrmō
# informares
## Català
### Verb

informares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de informar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·for·ma·res (4)
* Anagrama: informar-se
# informareu
## Català
### Verb

informareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de informar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·for·ma·reu (4)
* Anagrames: furonaríem, uniformaré
# instituere
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.stɪˈtʊ.ɛ.rɛ/

### Verb

īnstituere
* infinitiu del present actiu de īnstituō
# instituesc
## Català
### Verb

instituesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de instituir.
# instituesques
## Català
### Verb

instituesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb instituir.
# instituesquis
## Català
### Verb

instituesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb instituir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ti·tu·es·quis (5)
* Anagrama: instituïsques
# instituesquin
## Català
### Verb

instituesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb instituir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb instituir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ti·tu·es·quin (5)
* Anagrama: instituïsquen
# instituesca
## Català
### Verb

instituesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb instituir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb instituir.
# instituesquen
## Català
### Verb

instituesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb instituir.
# instituesqui
## Català
### Verb

instituesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb instituir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb instituir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb instituir.
# inquirissis
## Català
### Verb

inquirissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquirir.
# inquirisquen
## Català
### Verb

inquirisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inquirir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inquirir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·qui·ris·quen (4)
* Anagrama: inquiresquin
# inquirisses
## Català
### Verb

inquirisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquirir.

## Català antic
### Verb

inquirisses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de inquirir

#### Variants

* inquirires
# inquirissin
## Català
### Verb

inquirissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquirir.
# inquirist
## Català antic
### Verb

inquirist
* segona persona singular (tu) del passat de inquirir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de inquirir

#### Variants

* [1] inquirires
* [2] inquiríreu
# inquiriu
## Català
### Verb

inquiriu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inquirir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb inquirir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inquirir.

## Català antic
### Verb

inquiriu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de inquirir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de inquirir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de inquirir

#### Variants

* [1] inquirits
* [2] inquiríats, inquiríau
* [3] inquirits
# inquirisques
## Català
### Verb

inquirisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inquirir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·qui·ris·ques (4)
* Anagrama: inquiresquis
# inquirissen
## Català
### Verb

inquirissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquirir.

## Català antic
### Verb

inquirissen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de inquirir

#### Variants

* inquiriren
# irritabilités
## Francès

   * Pronúncia: /i.ʁi.ta.bi.liˈte/

### Nom

irritabilités f. pl.
* forma plural de irritabilité
# irritable bowel syndrome
## Anglès
### Nom

irritable bowel syndrome ‎(incomptable)
* síndrome de l'intestí irritable

### Vegeu també

* irritable bowel syndrome. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# irritable
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪrɪtəbl/

### Adjectiu

irritable ‎(comparatiu more irritable, superlatiu most irritable)
* irascible, irritable
# irritada
## Català
### Verb

irritada
* Participi femení singular del verb irritar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ri·ta·da (4)
* Anagrama: irradiat
# irritam
## Català
### Verb

irritam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de irritar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ri·tam (3)
* Anagrama: martiri
# irritar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.riˈta/ Occidental: nord-occidental /i.riˈta/ valencià /i.riˈtaɾ/, /i.riˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: irrità
   * Etimologia: Del llatí irritare, segle XIV.

### Verb

irritar trans., pron. ‎(pronominal irritar-se)
* Excitar vivament l'ira.
* Excitar morbosament un òrgan o part del cos.
    De tant gratar-me, m'he irritat l'ull.
* Anul·lar, invalidar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: irrito, irrita, irritem

#### Sinònims

* atacar, ofendre
* empipar, emprenyar, enfadar, enutjar, fastiguejar, incomodar, molestar, mortificar, ofendre

#### Traduccions

* Anglès: irritate $^{(en)}$, anger $^{(en)}$
* Castellà: irritar $^{(es)}$
* Francès: irriter $^{(fr)}$
* Italià: adirare $^{(it)}$
* Llatí: irritare $^{(la)}$
* Portuguès: irritar $^{(pt)}$
* Castellà: irritar $^{(es)}$
* Francès: annuller $^{(fr)}$
* Italià: annullare $^{(it)}$
* Llatí: rescindere $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ri·tar (3)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: irritar
# irritar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.riˈtar.sə/ balear /i.riˈtaɾ.sə/, /i.ri.tərˈsə/ Occidental: /i.riˈtaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

irritar-se
* Forma pronominal de irritar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'irrito, s'irrita, ens irritem

### Miscel·lània

* Anagrama: irritares
# irritara
## Català
### Verb

irritara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb irritar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb irritar.