OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sparisoma cretense
## Multilingüe
### Nom

Sparisoma cretense
* peix lloro

#### Sinònims

* Scarus cretensis

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Sparisoma cretense. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Sparus auratus
## Multilingüe
### Nom

Sparus auratus
* orada

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Sparus auratus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Sparus caeruleostictus
## Multilingüe
### Nom

Sparus caeruleostictus
* pagre reial

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Sparus caeruleostictus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Sparus Annularis
## Multilingüe
### Nom

Sparus Annularis
* esparrall

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Sparus Annularis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Sparus Dentex
## Multilingüe
### Nom

Sparus Dentex
* déntol

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Sparus Dentex. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Valentziaren
## Basc
### Nom propi

Valentziaren
* genitiu indefinit de Valentzia
# Valentziarentzat
## Basc
### Nom propi

Valentziarentzat
* benefactiu indefinit de Valentzia
# Valentziaraino
## Basc
### Nom propi

Valentziaraino
* terminatiu indefinit de Valentzia
# Valentzian
## Basc
### Nom propi

Valentzian
* inessiu indefinit de Valentzia
# Valentziarekin
## Basc
### Nom propi

Valentziarekin
* comitatiu indefinit de Valentzia
# Valentziarik
## Basc
### Nom propi

Valentziarik
* partitiu indefinit de Valentzia
# Valentziara
## Basc
### Nom propi

Valentziara
* al·latiu indefinit de Valentzia
# Valentziarantz
## Basc
### Nom propi

Valentziarantz
* al·latiu direccional indefinit de Valentzia
# Valentziarengatik
## Basc
### Nom propi

Valentziarengatik
* causal indefinit de Valentzia
# Valentziari
## Basc
### Nom propi

Valentziari
* datiu indefinit de Valentzia
# ablaniguera
## Català
### Verb

ablaniguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ablanir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ablanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bla·ni·gue·ra (5)
* Anagrama: balaguerina
# ablanigueres
## Català
### Verb

ablanigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ablanir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ablanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bla·ni·gue·res (5)
* Anagrama: balaguerines
# ablanigueren
## Català
### Verb

ablanigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ablanir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ablanir.
# ablaniguessen
## Català
### Verb

ablaniguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ablanir.
# ablaniguesses
## Català
### Verb

ablaniguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ablanir.
# ablanigueva
## Català
### Verb

ablanigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ablanir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ablanir.
# ablanigueu
## Català
### Verb

ablanigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ablanir.
# abillaren
## Català
### Verb

abillaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abillar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·lla·ren (4)
* Anagrames: abelliran, ballarien
# abillareu
## Català
### Verb

abillareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de abillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·lla·reu (4)
* Anagrames: alliberau, ballaríeu
# abillarives
## Català
### Verb

abillarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de abillar.
# abillarem
## Català
### Verb

abillarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de abillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·lla·rem (4)
* Anagrames: alliberam, ballaríem
# abillaria
## Català
### Verb

abillaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de abillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abillar.
# abillarien
## Català
### Verb

abillarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abillar.
# abillariven
## Català
### Verb

abillariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abillar.
# abillariva
## Català
### Verb

abillariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de abillar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abillar.
# abillares
## Català
### Verb

abillares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de abillar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·lla·res (4)
* Anagrames: abelliràs, alliberàs, ballaries, bisellara, bisellarà
# abillaries
## Català
### Verb

abillaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de abillar.

### Miscel·lània

* Anagrama: bisellaria
# WWW
## Anglès
### Sigles

WWW ‎(nom propi)
* sigles de World Wide Web ‎(«web»)

### Vegeu també

* WWW. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# Waasserpouken
## Luxemburguès

   * Pronúncia: /ˈvaːsəˌpəʊ̯kən/
   * Etimologia: De Waasser ‎(«aigua») i Pouk ‎(«bufeta»), segurament calc de l'alemany Wasserpocken.

### Nom

Waasserpouken f. ‎(plural Waasserpouken)
* varicel·la

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en luxemburguès
# Wachsen
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈvaksn̩/

### Nom

Wachsen
* datiu plural de Wachs
# W formation
## Anglès
### Nom

W formation
* (voleibol) formació en W

### Vegeu també

* W formation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# Waardenburg syndrome
## Anglès
### Nom

Waardenburg syndrome
* síndrome de Waardenburg

### Vegeu també

* Waardenburg syndrome. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# Wachs
## Alemany
### Nom

Wachs n. ‎(genitiu Wachses, plural Wachse)
* cera

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nominatiu | das | Wachs | die | Wachse |
| Genitiu | des | Wachses | der | Wachse |
| Datiu | dem | Wachs Wachse | den | Wachsen |
| Acusatiu | das | Wachs | die | Wachse |

#### Relacionats

* wachsen

#### Compostos i expressions

* Bienenwachs
* Carnaubawachs
* Wachsfigur
* Wachskerze
* Wachslicht
* Wachspapier
* Wollwachs

#### Hipònims

* Bienenwachs
* Carnaubawachs
* Wollwachs

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en alemany
* Diccionari Alemany Català, 2006. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, p. 759. ISBN 84-412-1452-2.
# WM system
## Anglès
### Nom

WM system
* (futbol) sistema WM

### Vegeu també

* WM system. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# WTA
## Anglès
### Sigles

WTA ‎(nom propi)
* sigles de Women's Tennis Association ‎(«associació de tennis femení»)

#### Relacionats

* ATP
# Wachse
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈvaksə/

### Nom

Wachse
* forma plural de Wachs
# WS
## Multilingüe
### Símbol

WS
* Codi territorial ISO 3166-1 alfa-2 de Samoa.
# abrome
## Català
### Verb

abrome
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abromar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abromar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abromar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·me (3)
* Heterograma de 6 lletres (abemor)
* Anagrama: aombre
# abromes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβɾo.məs/, occidental /aˈbɾo.mes/
   * Rimes: -omes

### Verb

abromes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de abromar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·mes (3)
* Heterograma de 7 lletres (abemors)
* Anagrames: aombres, aombrés, emborsa, emborsà, esbroma, esbromà
# abromem
## Català
### Verb

abromem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abromar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb abromar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·mem (3)
* Anagrama: aombrem
# abromen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβɾo.mən/, occidental /aˈbɾo.men/
   * Rimes: -omen

### Verb

abromen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de abromar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abromar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·men (3)
* Heterograma de 7 lletres (abemnor)
* Anagrames: abornem, aombren, embonar, manobre
# abromessen
## Català
### Verb

abromessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·mes·sen (4)
* Anagrames: abornéssem, aombressen, embessonar, embossaren
# abromessis
## Català
### Verb

abromessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·mes·sis (4)
* Anagrama: aombressis
# abromi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβɾo.mi/, occidental /aˈbɾo.mi/
   * Rimes: -omi

### Verb

abromi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abromar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abromar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abromar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·mi (3)
* Heterograma de 6 lletres (abimor)
* Anagrames: aombri, aombrí, bomira, bomirà
# abromessin
## Català
### Verb

abromessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·mes·sin (4)
* Anagrames: aombressin, borinàssem
# abromeu
## Català
### Verb

abromeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abromar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abromar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·meu (3)
* Heterograma de 7 lletres (abemoru)
* Anagrama: aombreu
# abromesses
## Català
### Verb

abromesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·mes·ses (4)
* Anagrames: aombresses, embossar-se, embossares, esbossarem, esbossàrem
# abrasivités
## Francès

   * Pronúncia: /a.bʁa.zi.viˈte/

### Nom

abrasivités f. pl.
* forma plural de abrasivité
# abrasività
## Italià

   * Pronúncia: /a.bra.zi.viˈta/

### Nom

abrasività f. ‎(plural invariable)
* abrasivitat

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·si·vi·tà (5)
# abrasión
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βɾaˈsjon\, meridional \a.βɾaˈsjoŋ\
       Americà: alt /a.b(ɾa)ˈsjon/, baix \a.βɾaˈsjoŋ\, austral \a.βɾaˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

abrasión f. ‎(plural abrasiones)
* abrasió

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·sión (3)

### Vegeu també

* abrasión. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# abrasixes
## Català
### Verb

abrasixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de abrasir.
# abrasà
## Català
### Verb

abrasà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de abrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·sà (3)
* Anagrames: basara, basarà
# abrasivité
## Francès

   * Pronúncia: /a.bʁa.zi.viˈte/

### Nom

abrasivité f. ‎(plural abrasivités)
* abrasivitat
# abrasix
## Català
### Verb

abrasix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abrasir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abrasir.
# abrasixen
## Català
### Verb

abrasixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de abrasir.
# abrasos
## Català
### Verb

abrasos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·sos (3)
* Anagrama: abossar
# abandonaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βan.doˈna.jen/

### Verb

abandonaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abandonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] abandonaven.
# abandonam
## Català

   * Pronúncia: balear /ə.βən.doˈnam/, /ə.βən.duˈnam/
   * Rimes: -am

### Verb

abandonam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abandonar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] abandonem o abandonam.
# abandonaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βan.doˈna.jes/

### Verb

abandonaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abandonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] abandonaves.
# abandonament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βən.du.nəˈmen/ balear /ə.βən.do.nəˈment/, /ə.βən.du.nəˈment/ Occidental: nord-occidental /a.βan.do.naˈmen/, valencià /a.βan.do.naˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De abandonar i el sufix -ment, segle XIX

### Nom

abandonament m. ‎(plural abandonaments)
* abandó

#### Traduccions

* Anglès: abandonment $^{(en)}$
* Francès: abandonnement $^{(fr)}$ m.
* Occità: abandonament $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ban·do·na·ment (5)

## Occità

   * Pronúncia: /a.βan.du.naˈmen/

### Nom

abandonament m. ‎(plural abandonaments)
* (aranès) abandonament

#### Sinònims

* abandon
# abandona
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βənˈdo.nə/, occidental /a.βanˈdo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

abandona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de cuinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb cuinar.
# abandonadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βən.duˌna.ðəˈmen/ balear /ə.bən.doˌna.ðəˈment/, /ə.bən.duˌna.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.βan.doˌna.ðaˈmen/ valencià /a.ban.doˌna.ðaˈment/, /a.βan.doˌna.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De abandonat i el sufix -ment, segle XIX.

### Adverbi

abandonadament
* D'una manera abandonada

#### Traduccions

* Anglès: abandonedly $^{(en)}$
* Castellà: abandonadamente $^{(es)}$
* Francès: abandonnément $^{(fr)}$
* Italià: abbandonatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ban·do·na·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# abandonaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βan.doˈna.jɛ/, /a.βan.doˈna.je/

### Verb

abandonaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abandonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] abandonava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abandonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] abandonava.
# abandonadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βan.doˌna.ðaˈmen.te\, meridional \a.βaŋ.doˌna.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /a.ban.doˌna.daˈmen.t(e)/, baix \a.βaŋ.doˌna.ðaˈmen.te\, austral \a.βan.doˌna.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De abandonado i el sufix -mente.

### Adverbi

abandonadamente
* abandonadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ban·do·na·da·men·te (7)
# abrigos
## Català
### Verb

abrigos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abrigar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈβɾi.ɣos\, meridional \aˈβɾi.ɣoh\
       Americà: alt /aˈbɾi.ɡ(o)s/, baix \aˈβɾi.ɣoh\, austral \aˈβɾi.ɣos\
   * Rimes: -iɡos

### Nom

abrigos m. pl.
* forma plural de abrigo

## Gallec
### Nom

abrigos m. pl.
* forma plural de abrigo
# abrigueguesses
## Català
### Verb

abrigueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrigar.
# abrigueguéssou
## Català
### Verb

abrigueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrigar.
# abrigueguem
## Català
### Verb

abrigueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb abrigar.
# abrigueguessa
## Català
### Verb

abrigueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrigar.
# abrigueguéssom
## Català
### Verb

abrigueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrigar.
# abrigue
## Català
### Verb

abrigue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abrigar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abrigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abrigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·gue (3)
* Heterograma de 7 lletres (abegiru)
* Anagrames: abreugi, abreugí, abreuig
# abrigueguessen
## Català
### Verb

abrigueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrigar.
# abriguegueu
## Català
### Verb

abriguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abrigar.
# abriguegués
## Català
### Verb

abriguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrigar.
# ablagíssiu
## Català
### Verb

ablagíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ablagir.

#### Variants

* ablagísseu
# ablagísseu
## Català
### Verb

ablagísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ablagir.

#### Variants

* ablagíssiu
# ablagíssim
## Català
### Verb

ablagíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ablagir.

#### Variants

* ablagíssem
# ablair
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βɫəˈi/ Occidental: nord-occidental /a.βɫaˈi/ valencià /a.bɫaˈiɾ/, /a.βɫaˈi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: ablaí

### Verb

ablair trans.
* (tortosí, valencià septentrional) Forma alternativa de bleir.

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bla·ir (3)
* Anagrames: abalir, albira, albirà, balirà, libara, libarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# abbevera
## Italià
### Verb

abbevera
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de abbeverare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de abbeverare
# abbeverando
## Italià
### Verb

abbeverando
* gerundi de abbeverare
# abbeverantesi
## Italià
### Verb

abbeverantesi
* participi present de abbeverarsi
# abbeverano
## Italià
### Verb

abbeverano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de abbeverare
# abbeverante
## Italià
### Verb

abbeverante
* participi present de abbeverare
# abbesse
## Francès

   * Pronúncia: /aˈbɛs/

### Nom

abbesse f. ‎(plural abbesses)
* forma femenina de abbé
# abbesses
## Anglès
### Nom

abbesses
* forma plural de abbess

## Francès

   * Pronúncia: /aˈbɛs/

### Nom

abbesses f. pl.
* forma plural de abbesse
# abbeverai
## Italià
### Verb

abbeverai
* primera persona singular (io) del passat de abbeverare
# abbeverammo
## Italià
### Verb

abbeverammo
* primera persona plural (noi) del passat de abbeverare
# abbeverandosi
## Italià
### Verb

abbeverandosi
* gerundi de abbeverarsi
# abstraem
## Català
### Verb

abstraem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abstraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·tra·em (3)
* Anagrames: bastarem, bastàrem, embastar
# abstractos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a(β)sˈtɾak.tos\, meridional \a(β)hˈtɾak.toh\
       Americà: alt /absˈt͡sak.t(o)s/, baix \a(β)hˈtɾak.toh\, austral \a(β)hˈtɾak.tos\
   * Rimes: -aktos

### Adjectiu

abstractos m. pl.
* forma plural de abstracto
# abstracția
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

abstracția
* nominatiu i acusatiu definit singular de abstracție
# abstracțiilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

abstracțiilor
* genitiu i datiu definit plural de abstracție
# abstractum
## Llatí

   * Pronúncia: /apˈstrak.tʊm/

### Verb

abstractum
* supí acusatiu de abstrahō
# abstracțiile
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

abstracțiile
* nominatiu i acusatiu definit plural de abstracție
# abstracție
## Romanès
### Nom

abstracție f. ‎(plural abstracții)
* abstracció

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | abstracție | abstracția | (niște) | abstracții | abstracțiile |
| Genitiu-datiu | (unei) | abstracții | abstracției | (unor) | abstracții | abstracțiilor |
| Vocatiu | | abstracție | abstracție | | abstracții | abstracții |
# abstracției
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

abstracției
* genitiu i datiu definit singular de abstracție
# abstracții
## Romanès
### Nom

abstracții
* forma plural de abstracție
* genitiu i datiu indefinit singular de abstracție
* vocatiu plural de abstracție
# abstracts
## Anglès
### Nom

abstracts
* forma plural de abstract

### Verb

abstracts
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de abstract
# abort
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈbɔːt/ àudio (EUA)

### Verb

abort ‎(3a persona singular present aborts, gerundi aborting, passat i participi aborted)
* avortar

### Vegeu també

* abort. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# abortaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βoɾ.taˈɾe\
       Americà: alt /a.boɾ.t(a)ˈɾe/, baix \a.βoɾ.taˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

abortaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb abortar
# aborting
## Anglès
### Verb

aborting
* gerundi de abort
# abortion
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈbɔɹ.ʃn̩/ àudio (EUA)

### Nom

abortion ‎(plural abortions)
* avortament

### Vegeu també

* abortion. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# abortos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈβoɾ.tos\, meridional \aˈβoɾ.toh\
       Americà: alt /aˈboɾ.t(o)s/, baix \aˈβoɾ.toh\, austral \aˈβoɾ.tos\
   * Rimes: -oɾtos

### Nom

abortos m. pl.
* forma plural de aborto
# aborted
## Anglès
### Verb

aborted
* passat i participi de abort
# aborto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈβoɾ.to\
       Americà: alt /aˈboɾ.t(o)/, baix \aˈβoɾ.to\
   * Rimes: -oɾto
   * Etimologia: Del llatí abortus.

### Nom

aborto m. ‎(plural abortos)
* avortament

### Verb

aborto
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb abortar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·to (3)
* Anagrames: baroto, borato

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre aborto