OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# auditeur
## Francès

   * Pronúncia: /o.diˈtœʁ/

### Nom

auditeur m. ‎(plural auditeurs, femení auditrice)
* oient
* alumne oient

#### Sinònims

* auditeur libre
* étudiant auditeur

### Vegeu també

* auditeur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# auditen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əwˈði.tən/, occidental /awˈði.ten/
   * Rimes: -iten

### Verb

auditen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de auditar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb auditar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb auditar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enduita
# auditessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ðiˈte.sis/, occidental /aw.ðiˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

auditessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb auditar.
# auditeur libre
## Francès
### Nom

auditeur libre m. ‎(plural auditeurs libres, femení auditrice libre)
* alumne oient

#### Sinònims

* auditeur
* étudiant auditeur

### Vegeu també

* auditeur libre. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# atrofiessi
## Català
### Verb

atrofiessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrofiar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrofiar.
# atrofio
## Català

   * Pronúncia: central /ə.tɾuˈfi.u/, occidental /a.tɾoˈfi.o/
   * Rimes: -io

### Verb

atrofio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atrofiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tro·fi·o (4)
* Anagrama: afitoro

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈtɾo.fjo/
       Americà: alt /aˈt͡so.fjo/, baix /aˈtɾo.fjo/
   * Rimes: -ofjo

### Verb

atrofio
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb atrofiar
# augmentà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əwɡ.mənˈta/, occidental /awɡ.menˈta/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: augmentar

### Verb

augmentà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·tà (3)
* Anagrames: aguantem, amuntega, amuntegà
# augmentàrem
## Català
### Verb

augmentàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de augmentar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·tà·rem (4)
* Anagrames: amuntegarem, amuntegàrem
# augmentos
## Català
### Verb

augmentos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·tos (3)
* Heterograma de 9 lletres (aegmnostu)
* Anagrama: amuntegos
# augmentàieu
## Català
### Verb

augmentàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·tà·ieu (4)
* Anagrames: amatinegueu, amuntegàieu
# augmentis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əwɡˈmen.tis/, occidental /awɡˈmen.tis/
   * Rimes: -entis

### Verb

augmentis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·tis (3)
* Heterograma de 9 lletres (aegimnstu)
* Anagrama: masteguin
# augmento
## Català

   * Pronúncia: central /əwɡˈmen.tu/, occidental /awɡˈmen.to/
   * Rimes: -ento

### Verb

augmento
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de augmentar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb augmentar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·to (3)
* Heterograma de 8 lletres (aegmnotu)
* Anagrama: amuntego
# augmentàiem
## Català
### Verb

augmentàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·tà·iem (4)
* Anagrames: amatineguem, amuntegàiem
# augmentàreu
## Català
### Verb

augmentàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de augmentar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·tà·reu (4)
* Anagrames: amuntegareu, amuntegàreu
# augmentin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əwɡˈmen.tin/, occidental /awɡˈmen.tin/
   * Rimes: -entin

### Verb

augmentin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb augmentar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·tin (3)
* Anagrames: mantengui, mantenguí, mantingué
# avalotaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫu.təˈɾi.əs/ balear /ə.və.ɫo.təˈɾi.əs/, /ə.və.ɫu.təˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫo.taˈɾi.es/ valencià /a.va.ɫo.taˈɾi.es/, /a.βa.ɫo.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

avalotaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de avalotar.
# avalotarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫu.təˈɾi.ən/ balear /ə.və.ɫo.təˈɾi.ən/, /ə.və.ɫu.təˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫo.taˈɾi.en/ valencià /a.va.ɫo.taˈɾi.en/, /a.βa.ɫo.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

avalotarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de avalotar.
# avalotaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫu.təˈɾas/ balear /ə.və.ɫo.təˈɾas/, /ə.və.ɫu.təˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫo.taˈɾas/ valencià /a.va.ɫo.taˈɾas/, /a.βa.ɫo.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

avalotaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de avalotar.
# avalotaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫu.təˈɾe/ balear /ə.və.ɫo.təˈɾe/, /ə.və.ɫu.təˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫo.taˈɾe/ valencià /a.va.ɫo.taˈɾe/, /a.βa.ɫo.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

avalotaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de avalotar.
# avalotareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫu.təˈɾɛw/ balear /ə.və.ɫo.təˈɾəw/, /ə.və.ɫu.təˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫo.taˈɾew/ valencià /a.va.ɫo.taˈɾew/, /a.βa.ɫo.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

avalotareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de avalotar.
# avalotaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫu.təˈɾi.ə/ balear /ə.və.ɫo.təˈɾi.ə/, /ə.və.ɫu.təˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫo.taˈɾi.a/ valencià /a.va.ɫo.taˈɾi.a/, /a.βa.ɫo.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

avalotaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de avalotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de avalotar.
# avalotarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫu.təˈɾa/ balear /ə.və.ɫo.təˈɾa/, /ə.və.ɫu.təˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫo.taˈɾa/ valencià /a.va.ɫo.taˈɾa/, /a.βa.ɫo.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

avalotarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de avalotar.
# avalotaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫuˈta.ɾən/ balear /ə.və.ɫoˈta.ɾən/, /ə.və.ɫuˈta.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫoˈta.ɾen/ valencià /a.va.ɫoˈta.ɾen/, /a.βa.ɫoˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

avalotaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de avalotar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb avalotar.
# attribuzioni
## Italià

   * Pronúncia: /at.tri.butˈt͡sjoː.ni/

### Nom

attribuzioni f. pl.
* forma plural de attribuzione
# attrice
## Italià

   * Pronúncia: /atˈtriː.t͡ʃe/

### Nom

attrice f. ‎(plural attrici)
* forma femenina de attore ‎(«actriu»)
# attributively
## Anglès

   * Etimologia: De attributive i el sufix -ly.

### Adverbi

attributively ‎(comparatiu more attributively, superlatiu most attributively)
* atributivament
# attribuzione
## Italià

   * Pronúncia: /at.tri.butˈt͡sjoː.ne/

### Nom

attribuzione f. ‎(plural attribuzioni)
* atribució

### Miscel·lània

* Síl·labes: at·tri·bu·zió·ne (5)
# attrici
## Italià

   * Pronúncia: /atˈtriː.t͡ʃi/

### Nom

attrici f. pl.
* forma plural de attrice
# attristante
## Francès
### Adjectiu

attristante f. ‎(plural attristantes)
* forma femenina de attristant
# attributions
## Anglès
### Nom

attributions
* forma plural de attribution

## Francès

   * Pronúncia: /a.tʁi.byˈsjɔ̃/

### Nom

attributions f. pl.
* forma plural de attribution
# attristant
## Francès

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: Adjectiu: De attrister.

### Adjectiu

attristant m. ‎(femení attristante, plural masculí attristants, plural femení attristantes)
* entristidor

#### Sinònims

* accablant, affligeant, chagrinant, consternant, désolant, lugubre, navrant, triste

#### Antònims

* consolant, divertissant, gai, plaisant, réconfortant, réjouissant

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dictionnaire Larousse Français sobre attristant
# attristants
## Francès
### Adjectiu

attristants m. pl.
* forma plural de attristant
# attristantes
## Francès
### Adjectiu

attristantes f. pl.
* forma plural de attristante
# autoquarentenas
## Portuguès

   * Pronúncia: (pendent)

### Nom

autoquarentenas f. pl.
* forma plural de autoquarentena
# autore
## Italià

   * Pronúncia: /auˈtoː.re/

### Nom

autore m. ‎(plural autori, femení autrice)
* autor
* (dret) causant

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·tó·re (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeortu)
# autor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əwˈto/ Occidental: nord-occidental /awˈto/, valencià /awˈtoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí auctor ‎(«creador, autor»), segle XIII.

### Nom

autor m. ‎(plural autors, femení autora)
* Aquell qui és causa de quelcom, és a dir, que ho fa.
* Persona que ha fet o creat una obra (intel·lectual, d'art, etc.).
* escriptor

#### Sinònims

* escriptor, redactor
* inventor
* responsable

#### Traduccions

* Alemany: Verfasser $^{(de)}$ m., Autor $^{(de)}$ m.
* Anglès: author $^{(en)}$
* Francès: auteur $^{(fr)}$ m.
* Italià: autore $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·tor (2)
* Anagrames: aturo, aürto, rotau, tauró

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# autoregolazione
## Italià

   * Pronúncia: /au.to.re.ɡo.latˈt͡sjoː.ne/

### Nom

autoregolazione f. ‎(plural autoregolazioni)
* autoregulació

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·re·go·la·zió·ne (7)
# autoregolazioni
## Italià

   * Pronúncia: /au.to.re.ɡo.latˈt͡sjoː.ni/

### Nom

autoregolazioni f. pl.
* forma plural de autoregolazione
# autoregulacion
## Occità

   * Pronúncia: /aw.tu.re.ɣy.laˈsju/

### Nom

autoregulacion f. ‎(plural autoregulacions)
* autoregulació
# aureolen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɾeˈɔ.ɫən/, occidental /aw.ɾeˈɔ.ɫen/
   * Rimes: -ɔlen

### Verb

aureolen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aureolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aureolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aureolar.
# aureolesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾə.uˈɫe.səs/ balear /əw.ɾə.oˈɫe.səs/, /əw.ɾə.uˈɫe.səs/ Occidental: /aw.ɾe.oˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aureolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aureolar.
# aureolava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾə.uˈɫa.βə/ balear /əw.ɾə.oˈɫa.və/, /əw.ɾə.uˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /aw.ɾe.oˈɫa.βa/ valencià /aw.ɾe.oˈɫa.va/, /aw.ɾe.oˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aureolava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aureolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aureolar.
# aureolaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾə.uˈɫa.βən/ balear /əw.ɾə.oˈɫa.vən/, /əw.ɾə.uˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /aw.ɾe.oˈɫa.βen/ valencià /aw.ɾe.oˈɫa.ven/, /aw.ɾe.oˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aureolaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aureolar.
# aureoles
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɾeˈɔ.ɫəs/, occidental /aw.ɾeˈɔ.ɫes/
   * Rimes: -ɔles

### Verb

aureoles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aureolar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aureolar.

## Anglès
### Nom

aureoles
* forma plural de aureole
# aureolaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾə.uˈɫa.βəs/ balear /əw.ɾə.oˈɫa.vəs/, /əw.ɾə.uˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /aw.ɾe.oˈɫa.βes/ valencià /aw.ɾe.oˈɫa.ves/, /aw.ɾe.oˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

aureolaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aureolar.
# aureole
## Català
### Verb

aureole
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aureolar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aureolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aureolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aureolar.

## Anglès
### Nom

aureole ‎(plural aureoles)
* (pintura) aurèola, nimbe

#### Sinònims

* gloriole
* glory
* halo
* nimbus

### Vegeu també

* aureole. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# aureolau
## Català
### Verb

aureolau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aureolar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aureolar.
# aureolessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾə.uˈɫe.sən/ balear /əw.ɾə.oˈɫe.sən/, /əw.ɾə.uˈɫe.sən/ Occidental: /aw.ɾe.oˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aureolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aureolar.
# atxikimenduentzat
## Basc
### Nom

atxikimenduentzat
* benefactiu definit plural de atxikimendu
# atxikimenduetako
## Basc
### Nom

atxikimenduetako
* genitiu locatiu definit plural de atxikimendu
# atxikimenduetarantz
## Basc
### Nom

atxikimenduetarantz
* al·latiu direccional definit plural de atxikimendu
# atxikimenduk
## Basc
### Nom

atxikimenduk
* ergatiu indefinit de atxikimendu
# atxikimenduetan
## Basc
### Nom

atxikimenduetan
* inessiu definit plural de atxikimendu
# atxikimenduetara
## Basc
### Nom

atxikimenduetara
* al·latiu definit plural de atxikimendu
# atxikimenduez
## Basc
### Nom

atxikimenduez
* instrumental definit plural de atxikimendu
# atxikimenduetaraino
## Basc
### Nom

atxikimenduetaraino
* terminatiu definit plural de atxikimendu
# atxikimenduetatik
## Basc
### Nom

atxikimenduetatik
* ablatiu definit plural de atxikimendu
# atxikimenduko
## Basc
### Nom

atxikimenduko
* genitiu locatiu definit singular de atxikimendu
# aventurassen
## Català
### Verb

aventurassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aventurar.
# aventurassis
## Català
### Verb

aventurassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aventurar.

### Miscel·lània

* Anagrama: assustariven
# aventurava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βən.tuˈɾa.βə/, balear /ə.vən.tuˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /a.βen.tuˈɾa.βa/ valencià /a.ven.tuˈɾa.va/, /a.βen.tuˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aventurava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aventurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aventurar.
# aventuraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βən.tuˈɾa.βən/, balear /ə.vən.tuˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.βen.tuˈɾa.βen/ valencià /a.ven.tuˈɾa.ven/, /a.βen.tuˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aventuraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aventurar.
# aventurassin
## Català
### Verb

aventurassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aventurar.
# aventuraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βən.tuˈɾa.βəs/, balear /ə.vən.tuˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.βen.tuˈɾa.βes/ valencià /a.ven.tuˈɾa.ves/, /a.βen.tuˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

aventuraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aventurar.
# aventurasses
## Català
### Verb

aventurasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aventurar.
# aventurau
## Català
### Verb

aventurau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aventurar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aventurar.
# ausi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaw.siː/

### Verb

ausī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de audeō
# ausiasmarquiana
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ziˌaz.mər.kiˈa.nə/, occidental /aw.ziˌaz.maɾ.kiˈa.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

ausiasmarquiana f. ‎(plural ausiasmarquianes)
* Forma femenina de ausiasmarquià.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·si·as·mar·qui·a·na (7)
# ausiasmarquians
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ziˌaz.mər.kiˈans/, occidental /aw.ziˌaz.maɾ.kiˈans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

ausiasmarquians m. pl.
* Forma plural de ausiasmarquià.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·si·as·mar·qui·ans (6)
# ausgiebigsten
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʊ̯sɡiːbɪçstn̩/

### Adjectiu

ausgiebigsten
* forma superlativa de ausgiebig
# ausiasmarquià
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ziˌaz.mər.kiˈa/, occidental /aw.ziˌaz.maɾ.kiˈa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De Ausiàs Marc i el sufix -ià, vegeu Ausiàs i Marc, segle XX.

### Adjectiu

ausiasmarquià m. ‎(femení ausiasmarquiana, plural masculí ausiasmarquians, plural femení ausiasmarquianes)
* Corresponent o pertanyent a Ausiàs Marc o a la seva obra.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·si·as·mar·qui·à (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, Optimot
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre ausiasmarquià
# ausgiebigstem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʊ̯sɡiːbɪçstəm/

### Adjectiu

ausgiebigstem
* forma declinada de ausgiebig
# ausgiebigstes
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʊ̯sɡiːbɪçstəs/

### Adjectiu

ausgiebigstes
* forma declinada de ausgiebig
# ausiasmarquianes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ziˌaz.mər.kiˈa.nəs/, occidental /aw.ziˌaz.maɾ.kiˈa.nes/
   * Rimes: -anes

### Adjectiu

ausiasmarquianes f. pl.
* Forma plural de ausiasmarquiana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·si·as·mar·qui·a·nes (7)
# ausgiebigster
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʊ̯sɡiːbɪçstɐ/

### Adjectiu

ausgiebigster
* forma declinada de ausgiebig
# ausiliari
## Italià

   * Pronúncia: /au.siˈljaː.ri/

### Nom

ausiliari m. pl.
* forma plural de ausiliario

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·si·lià·ri (4)
# azentuen
## Basc
### Nom

azentuen
* genitiu definit plural de azentu
# azentuaz
## Basc
### Nom

azentuaz
* instrumental definit singular de azentu
# azentuekin
## Basc
### Nom

azentuekin
* comitatiu definit plural de azentu
# azentuek
## Basc
### Nom

azentuek
* ergatiu definit plural de azentu
# azentuengatik
## Basc
### Nom

azentuengatik
* causal definit plural de azentu
# azentuaren
## Basc
### Nom

azentuaren
* genitiu definit singular de azentu
# azentuarentzat
## Basc
### Nom

azentuarentzat
* benefactiu definit singular de azentu
# azentuarengatik
## Basc
### Nom

azentuarengatik
* causal definit singular de azentu
# azentuari
## Basc
### Nom

azentuari
* datiu definit singular de azentu
# azentuei
## Basc
### Nom

azentuei
* datiu definit plural de azentu
# austríacos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ausˈtɾi.a.kos/, meridional /auhˈtɾi.a.koh/
       Americà: alt /ausˈt͡si.a.k(o)s/, baix /auhˈtɾi.a.koh/, austral /auhˈtɾi.a.kos/
   * Rimes: -iakos

### Adjectiu

austríacos m. pl.
* forma plural de austríaco

#### Variants

* austriacos

### Nom

austríacos m. pl.
* forma plural de austríaco

#### Variants

* austriacos

### Miscel·lània

* Síl·labes: aus·trí·a·cos (4)
# autami
## Polonès

   * Pronúncia: /awˈta.mi/

### Nom

autami
* instrumental plural de auto
# autarchica
## Italià

   * Pronúncia: /auˈtar.ki.ka/

### Adjectiu

autarchica f. ‎(plural autarchiche)
* forma femenina de autarchico
# aut
## Català

   * Pronúncia: /ˈawt/
   * Rimes: -awt
   * Etimologia: De l'anglès out ‎(«fora»).

### Nom

aut m. ‎(plural auts)
* (futbol) fora de banda
    Han assenyalat aut a favor del Barça.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: tau, tua $^{(revers)}$, uat

### Vegeu també

* Casals, Daniel. Futbol i llengua. Servei de Publicacions de la Universitat Autònoma de Barcelona, p. 28. ISBN 978-84-490-2516-7 [Consulta: 15 maig 2017].

## Llatí

   * Pronúncia: /awt/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *h₂ewti ‎(«per una banda...»), de l'arrel *h₂ew-.

### Conjunció

aut
* o
    Accipe nummōs nōnāgintā aut nūllōs!Agafa noranta monedes o no n'agafis cap!
* o bé, o si no
    Aut disce aut discēde.O aprens o si no ves-te'n

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches Etymologisches Wörterbuch, 1956, p.73-75

## Polonès

   * Pronúncia: /awt/

### Nom

aut
* genitiu plural de auto
# auta
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈaw.ta/

### Nom

auta
* genitiu singular de auto
* nominatiu, acusatiu i vocatiu plural de auto
# autach
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈaw.tax/

### Nom

autach
* locatiu plural de auto
# austríaco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ausˈtɾi.a.ko/, meridional /auhˈtɾi.a.ko/
       Americà: alt /a(u)sˈt͡si.a.ko/, baix /auhˈtɾi.a.ko/
   * Rimes: -iako
   * Etimologia: De Austria i el sufix -aco.

### Adjectiu

austríaco m. ‎(femení austríaca, plural masculí austríacos, plural femení austríacas)
* forma alternativa de austriaco

### Nom

austríaco m. ‎(plural austríacos, femení austríaca)
* forma alternativa de austriaco

### Miscel·lània

* Síl·labes: aus·trí·a·co (4)
* Anagrames: actuarios, acuitaros

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre austríaco
# ausum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaw.sʊm/

### Verb

ausum
* supí acusatiu de audeō
# aïlladament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.iˌʎa.ðəˈmen/ balear /ə.iˌʎa.ðəˈment/, /ə.iˌʎa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.iˌʎa.ðaˈmen/ valencià /a.iˌʎa.ðaˈment/, /a.iˌʎa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De aïllat i el sufix -ment.

### Adverbi

aïlladament
* D'una manera aïllada.

#### Traduccions

* Anglès: isolatedly $^{(en)}$
* Castellà: aisladamente $^{(es)}$
* Francès: isolément $^{(fr)}$
* Italià: isolatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ï·lla·da·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot