# expedientar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əks.pə.ði.ənˈta/ Occidental: nord-occidental /eks.pe.ði.enˈta/ valencià /eks.pe.ði.enˈtaɾ/, /eks.pe.ði.enˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: expedientà
   * Etimologia: De expedient i la desinència -ar, segle XX.

### Verb

expedientar trans.
* (antic) Sotmetre (a algú) a expedient.
* Obrir un expedient (a algú).
    «S'oposaven a crits, a renecs, expedientant, acudint, "fent instàncies", fent comissions, anant a "l'unió d'esquerres", a l'obstrucció, allí on podien i fins més enllà de la corretja, però tot era picar en fals.» (Santiago Rusiñol, En Josepet de Sant Celoni, 1917)
    «El president de l’oposició hagué d’entrar en joc i expedientar un dels seus per cridar bravo, mentre la senyoreta diputada defensava la despenalització de l’avortament.» (Consol Royo Gaya, Vull ser una barbi, pàg. 58, Editorial Marfil, 2002)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: expediento, expedienta, expedientem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Castellà: expedientar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pe·di·en·tar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eks.pe.ðjenˈtaɾ\, meridional \eh.pe.ðjeŋˈtaɾ\
       Americà: alt /eks.p(e).djenˈtaɾ/, baix \ekh.pe.ðjeŋˈtaɾ\, austral \ekh.pe.ðjenˈtaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De expediente i la desinència -ar, segle XX.

### Verb

expedientar trans. ‎(present expediento, passat expedienté, futur expedientaré)
* expedientar
    «El Pleno de la Junta Central Fallera acordó expedientar al presidente de la falla de La Corregería, don José Andrés, por considerar que se ha rebelado contra el supremo organismo fallero con motivo de la convocatoria de un concurso de teatro valenciano.» (Anònim, Ceses y dimisiones en la Junta Central Fallera valenciana, ABC, pàg. 39, Madrid, jul. 1974)El Ple de la Junta Central Fallera va acordar d'expedientar el president de la falla de La Corregeria, el senyor José Andrés, per considerar que s'ha rebel·lat contra l'organisme faller suprem arran de la convocatòria d'un concurs de teatre valencià.

#### Conjugació

Formes no personals :
| | | Simples | Simples | Simples | Compostes | Compostes | Compostes |
| Infinitiu | Infinitiu | expedientar | expedientar | expedientar | haber expedientado | haber expedientado | haber expedientado |
| Gerundi | Gerundi | expedientando | expedientando | expedientando | habiendo expedientado | habiendo expedientado | habiendo expedientado |
| Participi | Participi | expedientado | expedientado | expedientado |
| Formes personals ||||||||
| número | número | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| persona | persona | primera | segona | tercera | primera | segona | tercera |
| Mode indicatiu | Mode indicatiu | yo (jo) | tú (tu) vos | él/ella (ell/ella), usted (vostè) | nosotros/nosotras (nosaltres) | vosotros/vosotras (vosaltres) | ellos/ellas (ells/elles), ustedes (vostès) |
| Temps simples | Presente (Present) | expediento | expedientas expedientás | expedienta | expedientamos | expedientáis | expedientan |
| Temps simples | Pretérito imperfecto o Copretérito (Pretèrit imperfet) | expedientaba | expedientabas | expedientaba | expedientábamos | expedientabais | expedientaban |
| Temps simples | Pretérito perfecto simple o Pretérito (Pretèrit indefinit) | expedienté | expedientaste | expedientó | expedientamos | expedientasteis | expedientaron |
| Temps simples | Futuro simple o Futuro (Futur) | expedientaré | expedientarás | expedientará | expedientaremos | expedientaréis | expedientarán |
| Temps simples | Condicional simple o Pospretérito (Condicional) | expedientaría | expedientarías | expedientaría | expedientaríamos | expedientaríais | expedientarían |
| Temps compostos | Pretérito perfecto o Antepresente (Pretèrit perfet) | he expedientado | has expedientado | ha expedientado | hemos expedientado | habéis expedientado | han expedientado |
| Temps compostos | Pretérito pluscuamperfecto o Antecopretérito (Pretèrit plusquamperfet) | había expedientado | habías expedientado | había expedientado | habíamos expedientado | habíais expedientado | habían expedientado |
| Temps compostos | Pretérito anterior o Antepretérito (Pretèrit anterior) | hube expedientado | hubiste expedientado | hubo expedientado | hubimos expedientado | hubisteis expedientado | hubieron expedientado |
| Temps compostos | Futuro perfecto o Antefuturo (Futur perfet) | habré expedientado | habrás expedientado | habrá expedientado | habremos expedientado | habréis expedientado | habrán expedientado |
| Temps compostos | Condicional perfecto o Antepospretérito (Condicional perfet) | habría expedientado | habrías expedientado | habría expedientado | habríamos expedientado | habríais expedientado | habrían expedientado |
| Mode subjuntiu | Mode subjuntiu | yo (jo) | tú (tu) vos | él/ella (ell/ella), usted (vostè) | nosotros/nosotras (nosaltres) | vosotros/vosotras (vosaltres) | ellos/ellas (ells/elles), ustedes (vostès) |
| Temps simples | Presente (Present) | expediente | expedientes expedientés | expediente | expedientemos | expedientéis | expedienten |
| Temps simples | Pretérito imperfecto o Pretérito (Pretèrit imperfet) | expedientara o | expedientaras o | expedientara o | expedientáramos o | expedientarais o | expedientaran o |
| Temps simples | Pretérito imperfecto o Pretérito (Pretèrit imperfet) | expedientase | expedientases | expedientase | expedientásemos | expedientaseis | expedientasen |
| Temps simples | Futuro o Antefuturo (Futur) | expedientare | expedientares | expedientare | expedientáremos | expedientareis | expedientaren |
| Temps compostos | Pretérito perfecto o Antepresente (Pretèrit perfet) | haya expedientado | hayas expedientado | haya expedientado | hayamos expedientado | hayáis expedientado | hayan expedientado |
| Temps compostos | Pretérito pluscuamperfecto o Antepretérito (Pretèrit plusquamperfet) | hubiera expedientado o | hubieras expedientado o | hubiera expedientado o | hubiéramos expedientado o | hubierais expedientado o | hubieran expedientado o |
| Temps compostos | Pretérito pluscuamperfecto o Antepretérito (Pretèrit plusquamperfet) | hubiese expedientado | hubieses expedientado | hubiese expedientado | hubiésemos expedientado | hubieseis expedientado | hubiesen expedientado |
| Temps compostos | Futuro o Antefuturo (Futur perfet) | hubiere expedientado | hubieres expedientado | hubiere expedientado | hubiéremos expedientado | hubiereis expedientado | hubieren expedientado |
| Mode imperatiu | Mode imperatiu | yo (jo) | tú (tu) vos | él/ella (ell/ella), usted (vostè) | nosotros/nosotras (nosaltres) | vosotros/vosotras (vosaltres) | ellos/ellas (ells/elles), ustedes (vostès) |
| Presente (Present) | Presente (Present) | | expedienta expedientá | expediente | expedientemos | expedientad | expedienten |

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pe·dien·tar (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre expedientar