OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# swing d'assaig
## Català
### Nom

swing d'assaig m.
* (golf, anglicisme) Swing sense impacte final executat una o més vegades, generalment abans d'un cop, amb l'objectiu d'assegurar-ne l'efectivitat.

#### Traduccions

* Anglès: practice swing $^{(en)}$
* Castellà: practice swing $^{(es)}$, swing de práctica $^{(es)}$
* Francès: mouvement d'essai $^{(fr)}$

### Vegeu també

* swing d'assaig. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# swingman
## Anglès
### Nom

swingman ‎(plural swingmen)
* (basquetbol) escorta

#### Sinònims

* guard
* swing player

### Vegeu també

* swingman. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# swingmen
## Anglès
### Nom

swingmen
* forma plural de swingman
# ennoblix
## Català
### Verb

ennoblix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ennoblir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ennoblir.

#### Variants

* [1] ennobleix
* [2] ennobleix
# ennoblissin
## Català
### Verb

ennoblissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennoblir.

#### Variants

* ennoblissen, ennobliren
# ennoblixen
## Català
### Verb

ennoblixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de ennoblir.

#### Variants

* ennobleixen
# ennoblist
## Català antic
### Verb

ennoblist
* segona persona singular (tu) del passat de ennoblir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de ennoblir

#### Variants

* [1] ennoblires
* [2] ennoblíreu
# ennoblixes
## Català
### Verb

ennoblixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ennoblir.

#### Variants

* ennobleixes
# ennoblisses
## Català
### Verb

ennoblisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennoblir.

#### Variants

* ennoblissis, ennoblires

## Català antic
### Verb

ennoblisses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de ennoblir

#### Variants

* ennoblires
# ennoblissis
## Català
### Verb

ennoblissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennoblir.

#### Variants

* ennoblisses, ennoblires
# ennobliu
## Català
### Verb

ennobliu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ennoblir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ennoblir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ennoblir.

#### Variants

* [2] ennobligueu

## Català antic
### Verb

ennobliu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de ennoblir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de ennoblir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de ennoblir

#### Variants

* [1] ennoblits
* [2] ennoblíats, ennoblíau
* [3] ennoblits
# englotixo
## Català
### Verb

englotixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de englotir.

#### Variants

* engloteixo, englotesc, engloteixi, englotisc
# englotí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɫuˈti/ balear /əŋ.ɡɫoˈti/, /əŋ.ɡɫuˈti/ Occidental: /eŋ.ɡɫoˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

englotí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de englotir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de englotir.
# englotix
## Català
### Verb

englotix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de englotir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb englotir.

#### Variants

* [1] engloteix
* [2] engloteix
# englotixen
## Català
### Verb

englotixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de englotir.

#### Variants

* engloteixen
# englotissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɫuˈti.sin/ balear /əŋ.ɡɫoˈti.sin/, /əŋ.ɡɫuˈti.sin/ Occidental: /eŋ.ɡɫoˈti.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

englotissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb englotir.

#### Variants

* englotissen, englotiren
# englotiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɫuˈtiw/ balear /əŋ.ɡɫoˈtiw/, /əŋ.ɡɫuˈtiw/ Occidental: /eŋ.ɡɫoˈtiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

englotiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de englotir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb englotir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb englotir.

#### Variants

* [2] englotigueu
# englotissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɫuˈti.sis/ balear /əŋ.ɡɫoˈti.sis/, /əŋ.ɡɫuˈti.sis/ Occidental: /eŋ.ɡɫoˈti.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

englotissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb englotir.

#### Variants

* englotisses, englotires
# englotixes
## Català
### Verb

englotixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de englotir.

#### Variants

* engloteixes
# tan cert com la claror de dia
## Català
### Adjectiu

tan cert com la claror de dia m. ‎(femení tan certa com la claror de dia, plural masculí tan certs com la claror de dia, plural femení tan certes com la claror de dia)
* obvi

#### Sinònims

* tan cert com ara és de dia, tan cert com el sol, tan cert com la llum, tan cert com s'ha dit missa avui, tan cert com que el sol ha sortit, clar com la llum del dia, més clar que la llum del dia, més clar que l'aigua, clar com l'aigua

#### Antònims

* tan cert com ara plouen figues

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF
# tan cert com que el sol ha sortit
## Català
### Adjectiu

tan cert com que el sol ha sortit m. ‎(femení tan certa com que el sol ha sortit, plural masculí tan certs com que el sol ha sortit, plural femení tan certes com que el sol ha sortit)
* obvi

#### Sinònims

* tan cert com ara és de dia, tan cert com el sol, tan cert com la llum, tan cert com s'ha dit missa avui, tan cert com la claror de dia, clar com la llum del dia, més clar que la llum del dia, més clar que l'aigua, clar com l'aigua

#### Antònims

* tan cert com ara plouen figues

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF
# tan cert com s'ha dit missa avui
## Català
### Adjectiu

tan cert com s'ha dit missa avui m. ‎(femení tan certa com s'ha dit missa avui, plural masculí tan certs com s'ha dit missa avui, plural femení tan certes com s'ha dit missa avui)
* obvi

#### Sinònims

* tan cert com ara és de dia, tan cert com el sol, tan cert com la llum, tan cert com la claror de dia, tan cert com que el sol ha sortit, clar com la llum del dia, més clar que la llum del dia, més clar que l'aigua, clar com l'aigua

#### Antònims

* tan cert com ara plouen figues

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF
# tan certa com ara plouen figues
## Català
### Adjectiu

tan certa com ara plouen figues f. ‎(plural tan certes com ara plouen figues)
* Forma femenina de tan cert com ara plouen figues.
# tan certa com ara és de dia
## Català
### Adjectiu

tan certa com ara és de dia f. ‎(plural tan certes com ara és de dia)
* Forma femenina de tan cert com ara és de dia.
# tan certa com la claror de dia
## Català
### Adjectiu

tan certa com la claror de dia f. ‎(plural tan certes com la claror de dia)
* Forma femenina de tan cert com la claror de dia.
# tan cert com el sol
## Català
### Adjectiu

tan cert com el sol m. ‎(femení tan certa com el sol, plural masculí tan certs com el sol, plural femení tan certes com el sol)
* obvi

#### Sinònims

* tan cert com ara és de dia, tan cert com la llum, tan cert com s'ha dit missa avui, tan cert com la claror de dia, tan cert com que el sol ha sortit, clar com la llum del dia, més clar que la llum del dia, més clar que l'aigua, clar com l'aigua

#### Antònims

* tan cert com ara plouen figues

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF
# tan cert com la llum
## Català
### Adjectiu

tan cert com la llum m. ‎(femení tan certa com la llum, plural masculí tan certs com la llum, plural femení tan certes com la llum)
* obvi

#### Sinònims

* tan cert com ara és de dia, tan cert com el sol, tan cert com s'ha dit missa avui, tan cert com la claror de dia, tan cert com que el sol ha sortit, clar com la llum del dia, més clar que la llum del dia, més clar que l'aigua, clar com l'aigua

#### Antònims

* tan cert com ara plouen figues

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF
# tan certa com el sol
## Català
### Adjectiu

tan certa com el sol f. ‎(plural tan certes com el sol)
* Forma femenina de tan cert com el sol.
# tan certa com la llum
## Català
### Adjectiu

tan certa com la llum f. ‎(plural tan certes com la llum)
* Forma femenina de tan cert com la llum.
# benevolència
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.βuˈɫɛn.si.ə/ balear /bə.nə.voˈɫɛn.si.ə/, /bə.nə.vuˈɫɛn.si.ə/ Occidental: nord-occidental /be.ne.βoˈɫɛn.si.a/ valencià /be.ne.voˈɫɛn.si.a/, /be.ne.βoˈɫɛn.si.a/
   * Rimes: -ɛnsia
   * Etimologia: Del llatí benevolentia, segle XVII.

### Nom

benevolència f. ‎(plural benevolències)
* Qualitat de benèvol.

#### Traduccions

* Castellà: benevolencia $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: be·ne·vo·lèn·ci·a (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# beneíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.nəˈi.əw/, occidental /be.neˈi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

beneíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de beneir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: be·ne·í·eu (4)
# beneíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.nəˈi.ɾəw/, occidental /be.neˈi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

beneíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de beneir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb beneir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: be·ne·í·reu (4)
# benevolmente
## Italià

   * Pronúncia: /beˌnɛ.volˈmen.te/
   * Etimologia: De benevolo i el sufix -mente.

### Adverbi

benevolmente
* benèvolament

### Miscel·lània

* Síl·labes: be·ne·vol·mén·te (5)
# beneí
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.nəˈi/, occidental /be.neˈi/
   * Rimes: -i
   * Homòfon: beneir

### Verb

beneí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de beneir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de beneir.
# beneírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.nəˈi.ɾəm/, occidental /be.neˈi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

beneírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de beneir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb beneir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: be·ne·í·rem (4)
# beneíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.nəˈi.əm/, occidental /be.neˈi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

beneíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de beneir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: be·ne·í·em (4)
# borbollegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bur.bu.ʎəˈʒe.sim/ balear /boɾ.bo.ʎəˈʒe.sim/, /bur.bu.ʎəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /bor.βo.ʎeˈʒe.sim/, valencià /boɾ.bo.ʎeˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

borbollegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb borbollejar.

#### Variants

* borbollegéssem, borbollejàssem, borbollejàrem
# borbollegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bur.bu.ʎəˈʒe.siw/ balear /boɾ.bo.ʎəˈʒe.siw/, /bur.bu.ʎəˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /bor.βo.ʎeˈʒe.siw/, valencià /boɾ.bo.ʎeˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

borbollegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb borbollejar.

#### Variants

* borbollegésseu, borbollejàsseu, borbollejàreu
# borbollegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bur.buˈʎɛ.ʒi/ balear /boɾ.boˈʎə.ʒi/, /bur.buˈʎɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /bor.βoˈʎe.ʒi/, valencià /boɾ.boˈʎe.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

borbollegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de borbollejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb borbollejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb borbollejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb borbollejar.

#### Variants

* [1] borbollejo, borbollege
* [2] borbollege
* [3] borbollege
* [4] borbollege
# borbollegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bur.buˈʎɛ.ʒis/ balear /boɾ.boˈʎə.ʒis/, /bur.buˈʎɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /bor.βoˈʎe.ʒis/, valencià /boɾ.boˈʎe.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

borbollegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb borbollejar.

#### Variants

* borbolleges
# borbollegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bur.bu.ʎəˈʒe.səm/ balear /boɾ.bo.ʎəˈʒe.səm/, /bur.bu.ʎəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /bor.βo.ʎeˈʒe.sem/, valencià /boɾ.bo.ʎeˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

borbollegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb borbollejar.

#### Variants

* borbollegéssim, borbollejàssem, borbollejàrem
# borbollegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bur.buˈʎɛ.ʒin/ balear /boɾ.boˈʎə.ʒin/, /bur.buˈʎɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /bor.βoˈʎe.ʒin/, valencià /boɾ.boˈʎe.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

borbollegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb borbollejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb borbollejar.

#### Variants

* [1] borbollegen
* [2] borbollegen
# borbollegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bur.bu.ʎəˈʒe.səw/ balear /boɾ.bo.ʎəˈʒe.səw/, /bur.bu.ʎəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /bor.βo.ʎeˈʒe.sew/, valencià /boɾ.bo.ʎeˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

borbollegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb borbollejar.

#### Variants

* borbollegéssiu, borbollejàsseu, borbollejàreu
# borbollegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bur.bu.ʎəˈʒes/ balear /boɾ.bo.ʎəˈʒes/, /bur.bu.ʎəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /bor.βo.ʎeˈʒes/, valencià /boɾ.bo.ʎeˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

borbollegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb borbollejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb borbollejar.

#### Variants

* [1] borbollejara
* [2] borbollejara
# borbollegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bur.bu.ʎəˈʒi/ balear /boɾ.bo.ʎəˈʒi/, /bur.bu.ʎəˈʒi/ Occidental: nord-occidental /bor.βo.ʎeˈʒi/, valencià /boɾ.bo.ʎeˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

borbollegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de borbollejar.
# borbolleja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bur.buˈʎɛ.ʒə/ balear /boɾ.boˈʎə.ʒə/, /bur.buˈʎɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /bor.βoˈʎe.ʒa/, valencià /boɾ.boˈʎe.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

borbolleja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de borbollejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb borbollejar.
# bordonava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bur.duˈna.βə/ balear /boɾ.ðoˈna.və/, /bur.ðuˈna.və/ Occidental: nord-occidental /bor.ðoˈna.βa/ valencià /boɾ.ðoˈna.va/, /boɾ.ðoˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

bordonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de bordonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de bordonar.
# bordonege
## Català
### Verb

bordonege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de bordonejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb bordonejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb bordonejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb bordonejar.

#### Variants

* [1] bordonejo, bordonegi, bordoneig
* [2] bordonegi
* [3] bordonegi
* [4] bordonegi
# bordonau
## Català
### Verb

bordonau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de bordonar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb bordonar.

#### Variants

* [1] bordoneu
* [2] bordoneu
# bordonaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bur.duˈna.βən/ balear /boɾ.ðoˈna.vən/, /bur.ðuˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /bor.ðoˈna.βen/ valencià /boɾ.ðoˈna.ven/, /boɾ.ðoˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

bordonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de bordonar.
# bordonaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bur.duˈna.βəs/ balear /boɾ.ðoˈna.vəs/, /bur.ðuˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /bor.ðoˈna.βes/ valencià /boɾ.ðoˈna.ves/, /boɾ.ðoˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

bordonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de bordonar.
# bordone
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /burˈdo.nə/ balear /boɾˈðo.nə/, /burˈðo.nə/ Occidental: /boɾˈðo.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

bordone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de bordonar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb bordonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb bordonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb bordonar.

#### Variants

* [1] bordono, bordoni, bordon
* [2,3,4] bordoni
# bordonassis
## Català
### Verb

bordonassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb bordonar.

#### Variants

* bordonessis, bordonesses, bordonasses, bordonares
# engramponam
## Català
### Verb

engramponam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de engramponar.
# engramponares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾəm.puˈna.ɾəs/ balear /əŋ.ɡɾəm.poˈna.ɾəs/, /əŋ.ɡɾəm.puˈna.ɾəs/ Occidental: /eŋ.ɡɾam.poˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

engramponares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de engramponar.
# engramponaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾəm.puˈna.ɾən/ balear /əŋ.ɡɾəm.poˈna.ɾən/, /əŋ.ɡɾəm.puˈna.ɾən/ Occidental: /eŋ.ɡɾam.poˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

engramponaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de engramponar.
# engrampona
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡɾəmˈpo.nə/, occidental /eŋ.ɡɾamˈpo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

engrampona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de engramponar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb engramponar.

### Miscel·lània

* Anagrama: parangonem
# engramponades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾəm.puˈna.ðəs/ balear /əŋ.ɡɾəm.poˈna.ðəs/, /əŋ.ɡɾəm.puˈna.ðəs/ Occidental: /eŋ.ɡɾam.poˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

engramponades
* Participi femení plural del verb engramponar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gram·po·na·des (5)
* Anagrames: desengrampona, desengramponà
# engramponar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾəm.puˈna/ balear /əŋ.ɡɾəm.poˈna/, /əŋ.ɡɾəm.puˈna/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡɾam.poˈna/ valencià /eŋ.ɡɾam.poˈnaɾ/, /eŋ.ɡɾam.poˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix en- i grampó.

### Verb

engramponar trans.
* (mallorquí) caragolar (un grampó)

#### Conjugació

Vocal rizotònica: /o/

#### Antònims

* desengramponar

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gram·po·nar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
# engramponaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾəm.pu.nəˈɾan/ balear /əŋ.ɡɾəm.po.nəˈɾan/, /əŋ.ɡɾəm.pu.nəˈɾan/ Occidental: /eŋ.ɡɾam.po.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

engramponaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de engramponar.
# botavara
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.təˈβa.ɾə/ balear /bo.təˈva.ɾə/, /bu.təˈva.ɾə/ Occidental: nord-occidental /bo.taˈβa.ɾa/ valencià /bo.taˈva.ɾa/, /bo.taˈβa.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Nom

botavara f. ‎(plural botavares)
* Perxa maniobrable agafada horitzontalment al pal de popa del vaixell i que subjecta per sota una de les següents veles: bermudiana, guaira o cangrea.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ta·va·ra (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \bo.taˈβa.ɾa\
       Americà: alt /bo.t(a)ˈba.ɾa/, baix \bo.taˈβa.ɾa\
   * Rimes: -aɾa
   * Etimologia: De botar i vara.

### Nom

botavara f. ‎(plural botavaras)
* botavara

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ta·va·ra (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre botavara
# botavaras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \bo.taˈβa.ɾas\, meridional \bo.taˈβa.ɾah\
       Americà: alt /bo.taˈba.(ɾa)s/, baix \bo.taˈβa.ɾah\, austral \bo.taˈβa.ɾas\
   * Rimes: -aɾas

### Nom

botavaras f. pl.
* forma plural de botavara

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ta·va·ras (4)
# bote
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈbo.tə/, occidental /ˈbo.te/

### Verb

bote
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de botar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb botar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb botar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb botar.
* (col·loquial central, septentrional) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de botre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·te (2)
* Anagrama: obté

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈbo.te/
       Americà: alt /ˈbo.t(e)/, baix /ˈbo.te/
   * Rimes: -ote

### Nom

bote m. ‎(plural botes)
* bot
* pot

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·te (2)
# botavant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌbo.təˈβan/ balear /ˌbo.təˈvant/, /ˌbo.təˈvan/ Occidental: nord-occidental /ˌbo.taˈβan/ valencià /ˌbo.taˈvant/, /ˌbo.taˈβan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: De bota ‎(«imperatiu») i avant.

### Nom

botavant m. ‎(plural botavants)
* Instrument de què se serveixen els ferrers per aplanar el casc dels animals quan els ferren. Consisteix en una espècie de pala de ferro acerada, esmolada del cap, amb les vores del costat girades amunt, i un mànec del mateix ferro al darrere en figura de set, al qual s'hi junta altre de fusta que serveix per agafar i manejar l'instrument.
* Bastó llarg amb un ganxo amb què es defensen i ofenen els mariners.

#### Traduccions

* Castellà: pujavante $^{(es)}$
* Francès: bute $^{(fr)}$, butoir $^{(fr)}$
* Italià: incastro $^{(it)}$
* Llatí: scalprum $^{(la)}$
* Castellà: botavante $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ta·vant (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* ↑ Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* ↑ FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
# botaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈta.βən/ balear /boˈta.vən/, /buˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /boˈta.βen/ valencià /boˈta.ven/, /boˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

botaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de botar.
# botavo
## Català
### Verb

botavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de botar.
# botaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈta.βəs/ balear /boˈta.vəs/, /buˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /boˈta.βes/ valencià /boˈta.ves/, /boˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

botaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de botar.