OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acretessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɾəˈte.sən/, occidental /a.kɾeˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

acretessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acretar.

#### Variants

* acretessin

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre·tes·sen (4)
* Anagrama: encestares
# adegueresti
## Italià
### Verb

adegueresti
* segona persona singular (tu) del condicional de adeguare
# adeguiamo
## Italià
### Verb

adeguiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de adeguare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de adeguare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de adeguare
# adegueremo
## Italià
### Verb

adegueremo
* primera persona plural (noi) del futur de adeguare
# adeguerete
## Italià
### Verb

adeguerete
* segona persona plural (voi) del futur de adeguare
# adeguiamoci
## Italià
### Verb

adeguiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de adeguarsi
# adeguereste
## Italià
### Verb

adeguereste
* segona persona plural (voi) del condicional de adeguare
# adegui
## Italià
### Verb

adegui
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de adeguare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de adeguare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de adeguare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de adeguare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de adeguare
# adeguiate
## Italià
### Verb

adeguiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de adeguare
# adeguerà
## Italià
### Verb

adeguerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de adeguare
# adeguerò
## Italià
### Verb

adeguerò
* primera persona singular (io) del futur de adeguare
# adunació
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðu.nə.siˈo/, occidental /a.ðu.na.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De adunar i el sufix -ció.

### Nom

adunació f. ‎(plural adunacions)
* Reunió, aplec, adunança, acció o conseqüència d'adunar.

#### Traduccions

* Anglès: gathering $^{(en)}$
* Castellà: reunión $^{(es)}$ f.
* Francès: réunion $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·na·ci·ó (5)
* Anagrama: aconduïa
# adunança
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈnan.sə/, occidental /a.ðuˈnan.sa/
   * Rimes: -ansa
   * Homòfon: adonant-se
   * Etimologia: De adunar i el sufix -ança, segle XIX.

### Nom

adunança f. ‎(plural adunances)
* adunació

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·nan·ça (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# adunara
## Català
### Verb

adunara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adunar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adunar.
# adunam
## Català
### Verb

adunam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adunar.
# adunar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuˈnar.sə/ balear /ə.ðuˈnaɾ.sə/, /ə.ðu.nərˈsə/ Occidental: /a.ðuˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

adunar-se
* Forma pronominal de adunar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'aduno, s'aduna, ens adunem

### Miscel·lània

* Anagrames: adunares, anadures, dansareu, dansàreu, desnuara, ruandesa
# affectivity
## Anglès
### Nom

affectivity ‎(plural affectivities)
* afectivitat

### Vegeu també

* affectivity. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# affectionate
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈfɛkʃənət/ àudio (EUA)

### Adjectiu

affectionate ‎(comparatiu more affectionate, superlatiu most affectionate)
* afectuós

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# affectivités
## Francès

   * Pronúncia: /a.fɛk.ti.viˈte/

### Nom

affectivités f. pl.
* forma plural de affectivité
# affection
## Anglès

   * Pronúncia: /ʌˈfɛkʃən/ àudio (EUA)

### Nom

affection ‎(plural affections)
* afecció
* afecte

### Vegeu també

* affection. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].

## Francès

   * Pronúncia: /a.fɛkˈsjɔ̃/

### Nom

affection m. ‎(plural affections)
* afecte
* afecció
# affections
## Anglès
### Nom

affections
* forma plural de affection

## Francès

   * Pronúncia: /a.fɛkˈsjɔ̃/

### Nom

affections m. pl.
* forma plural de affection
# affective disorder
## Anglès
### Nom

affective disorder ‎(plural affective disorders)
* (medicina) trastorn afectiu

#### Sinònims

* mood disorder

### Vegeu també

* affective disorder. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# affective disorders
## Anglès
### Nom

affective disorders
* forma plural de affective disorder
# affectivité
## Francès

   * Pronúncia: /a.fɛk.ti.viˈte/

### Nom

affectivité f. ‎(plural affectivités)
* afectivitat

### Vegeu també

* affectivité. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# affectionately
## Anglès

   * Etimologia: De affectionate i el sufix -ly.

### Adverbi

affectionately ‎(comparatiu more affectionately, superlatiu most affectionately)
* afectuosament
# affectivities
## Anglès
### Nom

affectivities
* forma plural de affectivity
# adduïva
## Català
### Verb

adduïva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adduir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adduir.
# adduïves
## Català
### Verb

adduïves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adduir.
# adduïxa
## Català
### Verb

adduïxa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adduir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adduir.
# adduïxo
## Català
### Verb

adduïxo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adduir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adduir.
# adduïven
## Català
### Verb

adduïven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·du·ï·ven (4)
* Anagrama: dindàveu
# adduïx
## Català
### Verb

adduïx
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adduir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adduir.
# adduïu
## Català
### Verb

adduïu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adduir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adduir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adduir.
# adduïxen
## Català
### Verb

adduïxen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de adduir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adduir.
# adduïxes
## Català
### Verb

adduïxes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de adduir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adduir.
# adduïxos
## Català
### Verb

adduïxos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adduir.
# adelitesses
## Català
### Verb

adelitesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelitar.
# adelitis
## Català
### Verb

adelitis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adelitar.
# adelito
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈɫi.tu/, occidental /a.ðeˈɫi.to/
   * Rimes: -ito

### Verb

adelito
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adelitar.
# adelitàrem
## Català
### Verb

adelitàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adelitar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelitar.

### Miscel·lània

* Anagrama: delataríem
# adelitessis
## Català
### Verb

adelitessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelitar.
# adeliteu
## Català
### Verb

adeliteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adelitar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adelitar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adelitar.
# adelitin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈɫi.tin/, occidental /a.ðeˈɫi.tin/
   * Rimes: -itin

### Verb

adelitin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adelitar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adelitar.
# adelitessin
## Català
### Verb

adelitessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelitar.
# adelità
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.ɫiˈta/, occidental /a.ðe.ɫiˈta/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: adilitar

### Verb

adelità
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de adelitar.
# adeliti
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈɫi.ti/, occidental /a.ðeˈɫi.ti/
   * Rimes: -iti

### Verb

adeliti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adelitar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adelitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adelitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adelitar.
# afollar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fuˈʎa/ balear /ə.foˈʎa/, /ə.fuˈʎa/ Occidental: nord-occidental /a.foˈʎa/ valencià /a.foˈʎaɾ/, /a.foˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afollà
   * Etimologia: Del prefix a- i follar, segle XII.

### Verb

afollar trans., pron. ‎(pronominal afollar-se)
* Trepitjar, xafar.
* Malmetre o maltractar alguna cosa; fer malbé.
* oprimir
* Malmetre algun membre del cos; mutilar.
* (alguerès) avortar
* (pronominal) Malparir, embogir, tornar-se boig.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afollo, afolla, afollem Vocal rizotònica: /o/

#### Variants

* (arcaismes) affollar

#### Traduccions

* Castellà: hollar $^{(es)}$, chafar $^{(es)}$
* Francès: abîmer $^{(fr)}$
* Italià: conculcare $^{(it)}$
* Llatí: calcare $^{(la)}$, conculcare $^{(la)}$
* Anglès: damage $^{(en)}$
* Castellà: maltratar $^{(es)}$, malear $^{(es)}$, estropear $^{(es)}$
* Francès: abîmer $^{(fr)}$, chiffonner $^{(fr)}$, ternir $^{(fr)}$
* Italià: guastare $^{(it)}$
* Llatí: corrumpere $^{(la)}$
* Anglès: oppress $^{(en)}$
* Castellà: oprimir $^{(es)}$
* Italià: opprimere $^{(it)}$
* Castellà: lastimar $^{(es)}$, lisiar $^{(es)}$
* Francès: blesser $^{(fr)}$, maltraiter $^{(it)}$
* Italià: straziare $^{(it)}$, malmenare $^{(it)}$
* Llatí: lædere $^{(la)}$
* Castellà: enloquecer $^{(es)}$, volverse loco $^{(es)}$
* Francès: devenir fou $^{(fr)}$, perdre la raison $^{(fr)}$
* Italià: insanire $^{(it)}$
* Llatí: insanire $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fo·llar (3)
* Anagrames: faralló, follara, follarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# afollareu
## Català
### Verb

afollareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afollar.
# afollares
## Català
### Verb

afollares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afollar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fo·lla·res (4)
* Anagrama: afollar-se
# afollaria
## Català
### Verb

afollaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afollar.
# afollara
## Català
### Verb

afollara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afollar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afollar.
# afollaran
## Català
### Verb

afollaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afollar.
# afollarien
## Català
### Verb

afollarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afollar.
# afollar-se
## Català
### Verb

afollar-se
* Forma pronominal de afollar.

### Miscel·lània

* Anagrama: afollares
# afollaren
## Català
### Verb

afollaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afollar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afollar.
# ademucera
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðe.muˈθe.ɾa\
       Americà: alt /a.de.m(u)ˈse.ɾa/, baix \a.ðe.muˈse.ɾa\
   * Rimes: -eɾa

### Adjectiu

ademucera f. ‎(plural ademuceras)
* forma femenina de ademucero

### Nom

ademucera f. ‎(plural ademuceras)
* forma femenina de ademucero
# adelitésseu
## Català
### Verb

adelitésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelitar.
# adelitéssiu
## Català
### Verb

adelitéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelitar.
# adelití
## Català
### Verb

adelití
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de adelitar.
# ademuceras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðe.muˈθe.ɾas\, meridional \a.ðe.muˈθe.ɾah\
       Americà: alt /a.de.muˈse.(ɾa)s/, baix \a.ðe.muˈse.ɾah\, austral \a.ðe.muˈse.ɾas\
   * Rimes: -eɾas

### Adjectiu

ademuceras f. pl.
* forma plural de ademucera

### Nom

ademuceras f. pl.
* forma plural de ademucera
# ademuceña
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðe.muˈθe.ɲa\
       Americà: alt /a.de.m(u)ˈse.ɲa/, baix \a.ðe.muˈse.ɲa\
   * Rimes: -eɲa

### Adjectiu

ademuceña f. ‎(plural ademuceñas)
* forma femenina de ademuceño
# adelitéssim
## Català
### Verb

adelitéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelitar.
# adelo-
## Català

   * Etimologia: Del grec antic ἄδηλος ‎(ádēlos, «no visible»).

### Prefix

adelo-
* amagat

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# ademucero
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðe.muˈθe.ɾo\
       Americà: alt /a.de.m(u)ˈse.ɾo/, baix \a.ðe.muˈse.ɾo\
   * Rimes: -eɾo

### Adjectiu

ademucero m. ‎(femení ademucera, plural masculí ademuceros, plural femení ademuceras)
* ademusser

#### Sinònims

* ademuceño, ademuzano

### Nom

ademucero m. ‎(plural ademuceros, femení ademucera)
* ademusser

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·mu·ce·ro (5)

### Vegeu també

* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. Fundació Caixa Castelló, 1992. ISBN 8-460-60767-4.
# ademuceros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðe.muˈθe.ɾos\, meridional \a.ðe.muˈθe.ɾoh\
       Americà: alt /a.de.muˈse.(ɾo)s/, baix \a.ðe.muˈse.ɾoh\, austral \a.ðe.muˈse.ɾos\
   * Rimes: -eɾos

### Adjectiu

ademuceros m. pl.
* forma plural de ademucero

### Nom

ademuceros m. pl.
* forma plural de ademucero
# affinante
## Italià
### Verb

affinante
* participi present de affinare
# affinare
## Italià

   * Pronúncia: /af.fiˈnaː.re/
   * Etimologia: Del prefix a- i fine.

### Verb

affinare trans. ‎(pronominal affinarsi)
* afinar
* refinar, perfeccionar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: af·fi·nà·re (4)
# affinammo
## Italià
### Verb

affinammo
* primera persona plural (noi) del passat de affinare
# affinando
## Italià
### Verb

affinando
* gerundi de affinare
# affinandosi
## Italià
### Verb

affinandosi
* gerundi de affinarsi
# affinano
## Italià
### Verb

affinano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de affinare
# affinantesi
## Italià
### Verb

affinantesi
* participi present de affinarsi
# affinai
## Italià
### Verb

affinai
* primera persona singular (io) del passat de affinare
# affinarono
## Italià
### Verb

affinarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de affinare
# affinarsi
## Italià

   * Pronúncia: /af.fiˈnar.si/

### Verb

affinarsi intr., pron.
* forma pronominal de affinare

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: af·fi·nàr·si (4)
# afamara
## Català
### Verb

afamara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afamar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afamar.
# afamaia
## Català
### Verb

afamaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afamar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afamar.
# afamaien
## Català
### Verb

afamaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·ma·ien (4)
* Anagrama: afanàiem
# afamaies
## Català
### Verb

afamaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afamar.
# afamam
## Català
### Verb

afamam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afamar.
# afamaran
## Català
### Verb

afamaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afamar.
# adonitzaràs
## Català
### Verb

adonitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·za·ràs (5)
* Anagrama: anoditzaràs
# adonitzarien
## Català
### Verb

adonitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·za·ri·en (6)
* Anagrama: anoditzarien
# adonitzasses
## Català
### Verb

adonitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·zas·ses (5)
* Anagrames: adotzenassis, anoditzasses
# adonitzassin
## Català
### Verb

adonitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·zas·sin (5)
* Anagrama: anoditzassin
# adonitzaries
## Català
### Verb

adonitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·za·ri·es (6)
* Anagrama: anoditzaries
# adonitzarà
## Català
### Verb

adonitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·za·rà (5)
* Anagrames: anoditzara, anoditzarà
# adonitzaré
## Català
### Verb

adonitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·za·ré (5)
* Anagrama: anoditzaré
# adonitzassen
## Català
### Verb

adonitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·zas·sen (5)
* Anagrames: adotzenassin, anoditzassen
# adonitzaríeu
## Català
### Verb

adonitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·za·rí·eu (6)
* Anagrama: anoditzaríeu
# afton
## Suec

   * Pronúncia: /ˇaftɔn/
   * Etimologia: Del suec antic afton / apton / aftan / aptan, del norrè aptann. Primera documentació segle XIII. Cognat amb islandès aptunn / aptann, danès aften, noruec afta / aftan. Compareu amb el saxó antic âband, baix alemany mitja avent (baix alemany avond, alt alemany antic âband (alemany Abend), anglosaxó œfen (anglès even / eve, del qual evening, anàleg al danès aftning).

### Nom

afton c. ‎(plural indefinit aftnar, plural definit aftnarna)
* (de vegades de registre elevat) vespre, capvespre (sovint amb un objectiu definit)
    en litterär afton ― un capvespre literari
    mot aftonen ― cap al (cap)vespre
* (en compostos) vigília
    julafton ― nit de Nadal
    påskafton ― vigília de Pasqua
    nyårsafton ― nit de cap d'any
* (figuratiu) crepuscle
    Det lider mot aftonen av hans levnadsdag.El crepuscle dels seus dies s'acosta.

#### Sinònims

* (vespre) kväll c.

#### Relacionats

* morgon c.
* dag c.

#### Derivats

* aftonbön c.
* visafton c.

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada afton al Svenska Akademiens ordlista.
* Per a més informació vegeu l'entrada afton al Svensk ordbok.
* Per a més informació vegeu l'entrada afton al Svenska Akademiens ordbok.
# afuam
## Català
### Verb

afuam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afuar.
# afuaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fu.əˈɾan/, occidental /a.fu.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

afuaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afuar.
# afuar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fuˈa/ Occidental: nord-occidental /a.fuˈa/ valencià /a.fuˈaɾ/, /a.fuˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afuà
   * Etimologia: De afusar, segle XIX.

### Verb

afuar trans., pron. ‎(pronominal afuar-se)
* Aprimar l'extrem d'un objecte donant-li forma de fus.
* Arrencar a córrer molt de pressa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afuo, afua, afuem

#### Sinònims

* afilar, afinar, aflaquir, agusar, aprimar, desengruixir, desgruixar, esgruixar, esmolar, rebaixar

#### Traduccions

* Anglès: sharpen $^{(en)}$
* Castellà: agudizar $^{(es)}$
* Francès: affiler $^{(fr)}$
* Italià: affilare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fu·ar (3)
* Anagrames: afrau, Faura

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# afuar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fuˈar.sə/, occidental /a.fuˈaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

afuar-se
* Forma pronominal de afuar.

### Miscel·lània

* Anagrames: afuares, afusaré
# afuara
## Català
### Verb

afuara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afuar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afuar.
# afua
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfu.ə/, occidental /aˈfu.a/
   * Rimes: -ua

### Verb

afua
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de afuar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb afuar.
# administraciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \að.mi.nis.tɾaˈθjo.nes\, meridional \að.mi.nih.tɾaˈθjo.neh\
       Americà: alt /ad.mi.nis.t͡s(a)ˈsjo.nes/, baix \að.mi.nih.tɾaˈsjo.neh\, austral \að.mi.nih.tɾaˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

administraciones f. pl.
* forma plural de administración
# administracion
## Esperanto

   * Pronúncia: /ad.mi.ni.straˈt͡si.on/

### Nom

administracion
* acusatiu de administracio
# administraciones escolares
## Castellà
### Nom

administraciones escolares f. pl.
* forma plural de administración escolar
# administracions escolars
## Català
### Nom

administracions escolars f. pl.
* Forma plural de administració escolar.
# administraciones educativas
## Castellà
### Nom

administraciones educativas f. pl.
* forma plural de administración educativa
# administracions educatives
## Català
### Nom

administracions educatives f. pl.
* Forma plural de administració educativa.