OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arqueología
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.ke.o.loˈxi.a/, meridional /aɾ.ke.o.loˈhi.a/
       Americà: alt /aɾ.k(e).o.loˈxi.a/, baix /aɾ.ke.o.loˈhi.a/, austral /aɾ.ke.o.loˈxi.a/
   * Rimes: -ia

### Nom

arqueología f. ‎(plural arqueologías)
* arqueologia

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·o·lo·gí·a (6)

### Vegeu també

* arqueología. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# arqueologías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.ke.o.loˈxi.as/, meridional /aɾ.ke.o.loˈhi.ah/
       Americà: alt /aɾ.ke.o.loˈxi.(a)s/, baix /aɾ.ke.o.loˈhi.ah/, austral /aɾ.ke.o.loˈxi.as/
   * Rimes: -ias

### Nom

arqueologías f. pl.
* forma plural de arqueología
# arquem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈkɛm/ balear /əɾˈkəm/, /ərˈkɛm/ Occidental: /aɾˈkem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arquem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arcar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arcar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·quem (2)
* Heterograma de 6 lletres (aemqru)
* Anagrames: marque, queram
# arqueobotánica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aɾ.ke.o.βoˈta.ni.ka\
       Americà: alt /aɾ.ke.o.boˈta.ni.k(a)/, baix \aɾ.ke.o.βoˈta.ni.ka\
   * Rimes: -anika

### Nom

arqueobotánica f. ‎(plural arqueobotánicas)
* arqueobotànica, paleoetnobotànica

#### Sinònims

* paleoetnobotánica

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·o·bo·tá·ni·ca (7)

### Vegeu també

* arqueobotánica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# arqueologia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.kə.u.ɫuˈʒi.ə/ balear /əɾ.kə.o.ɫoˈʒi.ə/, /ər.kə.u.ɫuˈʒi.ə/ Occidental: nord-occidental /ar.ke.o.ɫoˈʒi.a/, valencià /aɾ.ke.o.ɫoˈd͡ʒi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del grec antic αρχαιολογία ‎(arkhaiología), format per άρχή ‎(árkhḗ, «element originari, matèria primera») i λογία ‎(logía, «estudi, coneixement»), segle XIX.

### Nom

arqueologia f. ‎(normalment en singular, plural arqueologies)
* Ciència que estudia els primers temps de la humanitat, a partir de la investigació dels vestigis materials deixats pels éssers humans.

#### Derivats

* arqueològic

#### Traduccions

* Anglès: archeology $^{(en)}$
* Castellà: arqueología $^{(es)}$
* Esperanto: arkeologio $^{(eo)}$
* Francès: archéologie $^{(fr)}$
* Italià: archeologia $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·o·lo·gi·a (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# apropinqüen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾuˈpiŋ.kwən/ balear /ə.pɾoˈpiŋ.kwən/, /ə.pɾuˈpiŋ.kwən/ Occidental: /a.pɾoˈpiŋ.kwen/

### Verb

apropinqüen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de apropinquar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apropinquar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apropinquar-se.
# apropinqües
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾuˈpiŋ.kwəs/ balear /ə.pɾoˈpiŋ.kwəs/, /ə.pɾuˈpiŋ.kwəs/ Occidental: /a.pɾoˈpiŋ.kwes/

### Verb

apropinqües
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de apropinquar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apropinquar-se.
# apropinquàsseu
## Català
### Verb

apropinquàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apropinquar-se.
# apropinqüe
## Català
### Verb

apropinqüe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apropinquar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apropinquar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apropinquar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apropinquar-se.
# apropinqüessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.piŋˈkwe.sən/ balear /ə.pɾo.piŋˈkwe.sən/, /ə.pɾu.piŋˈkwe.sən/ Occidental: /a.pɾo.piŋˈkwe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

apropinqüessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apropinquar-se.
# apropinquàssim
## Català
### Verb

apropinquàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apropinquar-se.
# apropinquàssiu
## Català
### Verb

apropinquàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apropinquar-se.
# apropinquàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.piŋˈkwa.βəw/ balear /ə.pɾo.piŋˈkwa.vəw/, /ə.pɾu.piŋˈkwa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.pɾo.piŋˈkwa.βew/ valencià /a.pɾo.piŋˈkwa.vew/, /a.pɾo.piŋˈkwa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

apropinquàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apropinquar-se.
# aprovisionéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.βi.zi.uˈne.sim/ balear /ə.pɾo.vi.zi.oˈne.sim/, /ə.pɾu.vi.zi.uˈne.sim/ Occidental: nord-occidental /a.pɾo.βi.zi.oˈne.sim/ valencià /a.pɾo.vi.zi.oˈne.sim/, /a.pɾo.βi.zi.oˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aprovisionéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprovisionar.
# aprovisioní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.βi.zi.uˈni/ balear /ə.pɾo.vi.zi.oˈni/, /ə.pɾu.vi.zi.uˈni/ Occidental: nord-occidental /a.pɾo.βi.zi.oˈni/ valencià /a.pɾo.vi.zi.oˈni/, /a.pɾo.βi.zi.oˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

aprovisioní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aprovisionar.
# aprovos
## Català
### Verb

aprovos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aprovar.
# aprovàieu
## Català
### Verb

aprovàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aprovar.
# aprovisionéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.βi.zi.uˈne.siw/ balear /ə.pɾo.vi.zi.oˈne.siw/, /ə.pɾu.vi.zi.uˈne.siw/ Occidental: nord-occidental /a.pɾo.βi.zi.oˈne.siw/ valencià /a.pɾo.vi.zi.oˈne.siw/, /a.pɾo.βi.zi.oˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aprovisionéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprovisionar.
# aprovisionésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.βi.zi.uˈne.səw/ balear /ə.pɾo.vi.zi.oˈne.səw/, /ə.pɾu.vi.zi.uˈne.səw/ Occidental: nord-occidental /a.pɾo.βi.zi.oˈne.sew/ valencià /a.pɾo.vi.zi.oˈne.sew/, /a.pɾo.βi.zi.oˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aprovisionésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprovisionar.
# aproximàrem
## Català
### Verb

aproximàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aproximar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aproximar.
# aproximàreu
## Català
### Verb

aproximàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aproximar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aproximar.
# aproximàssem
## Català
### Verb

aproximàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aproximar.
# aproximàs
## Català
### Verb

aproximàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aproximar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aproximar.
# aproximàsseu
## Català
### Verb

aproximàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aproximar.
# aproximàssiu
## Català
### Verb

aproximàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aproximar.
# aproximés
## Català
### Verb

aproximés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aproximar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aproximar.
# aproximàssim
## Català
### Verb

aproximàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aproximar.
# aproximàveu
## Català
### Verb

aproximàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aproximar.
# aristocratitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾis.tu.kɾəˈti.d͡zə/ balear /ə.ɾis.to.kɾəˈti.d͡zə/, /ə.ɾis.tu.kɾəˈti.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /a.ɾis.to.kɾaˈti.d͡za/, valencià /a.ɾis.to.kɾaˈti.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

aristocratitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aristocratitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aristocratitzar.
# aristocratici
## Italià

   * Pronúncia: /a.ri.stoˈkraː.ti.t͡ʃi/

### Adjectiu

aristocratici m. pl.
* forma plural de aristocratico

### Nom

aristocratici m. pl.
* forma plural de aristocratico
# aristocratie
## Francès

   * Pronúncia: /a.ʁis.tɔ.kʁaˈsi/

### Nom

aristocratie f. ‎(plural aristocraties)
* aristocràcia
# aristocratiche
## Italià

   * Pronúncia: /a.ri.stoˈkraː.ti.ke/

### Adjectiu

aristocratiche f. pl.
* forma plural de aristocratica

### Nom

aristocratiche f. pl.
* forma plural de aristocratica
# aristocratico
## Italià

   * Pronúncia: /a.ri.stoˈkraː.ti.ko/

### Adjectiu

aristocratico m. ‎(femení aristocratica, plural masculí aristocratici, plural femení aristocratiche)
* aristocràtic

### Nom

aristocratico m. ‎(plural aristocratici, femení aristocratica)
* aristòcrata

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·sto·crà·ti·co (6)
# aristocraties
## Francès

   * Pronúncia: /a.ʁis.to.kʁaˈsi/

### Nom

aristocraties f. pl.
* forma plural de aristocratie
# aristocratitz
## Català
### Verb

aristocratitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aristocratitzar.
# aristocratitzam
## Català
### Verb

aristocratitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aristocratitzar.
# arpegem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.pəˈʒɛm/ balear /əɾ.pəˈʒəm/, /ər.pəˈʒɛm/ Occidental: nord-occidental /ar.peˈʒem/, valencià /aɾ.peˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arpegem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arpejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arpejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·gem (3)
* Anagrames: empegar, pegarem, pegàrem, rapegem
# arpe
## Català
### Verb

arpe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arpar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arpar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arpar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe (2)
* Anagrames: paer, pare, Paré, pera, Pera, prea, preà, rape, rapè, rapé

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈaɾ.pe/
       Americà: alt /ˈaɾ.p(e)/, baix /ˈaɾ.pe/
   * Rimes: -aɾpe

### Verb

arpe
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb arpar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb arpar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb arpar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe (2)
* Anagrames: pare, paré, pera, prea, rape, rapé

## Italià

   * Pronúncia: /ˈar.pe/

### Nom

arpe f. pl.
* forma plural de arpa
# arpegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈpɛ.ʒən/ balear /əɾˈpə.ʒən/, /ərˈpɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /arˈpe.ʒen/, valencià /aɾˈpe.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

arpegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arpejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arpejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·gen (3)
* Anagrames: pegaren, rapegen
# arpege
## Català
### Verb

arpege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arpejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arpejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arpejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·ge (3)
* Anagrames: pegaré, rapege
# arquegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.kəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /ar.keˈʒes/, valencià /aɾ.keˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

arquegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arquejar.
# arqueig
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈkɛt͡ʃ/ balear /əɾˈkət͡ʃ/, /ərˈkɛt͡ʃ/ Occidental: /aɾˈket͡ʃ/
   * Rimes: -ɛtʃ
   * Homòfon: arqueigs
   * Etimologia: [1] Derivat de arquejar. [2] Derivat de arca.

### Nom

arqueig m. ‎(plural arqueigs o arquejos)
* Mesura, i acció de mesurar, la capacitat volumètrica d'un vaixell.
* Inventari dels cabdals existents en la caixa d'una corporació.

#### Traduccions

* Castellà: arqueo $^{(es)}$
* Castellà: arqueo $^{(es)}$

### Verb

arqueig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·queig (2)
* Heterograma de 7 lletres (aegiqru)
* Anagrames: arquegi, arquegí

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arqueigs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈkɛt͡ʃ/, /ərˈkɛjt͡s/ balear /əɾˈkət͡ʃ/, /ərˈkɛt͡ʃ/ Occidental: /aɾˈket͡ʃ/
   * Rimes: -ɛtʃ
   * Homòfon: arqueig

### Nom

arqueigs m. pl. ‎(alternatiu arquejos)
* Forma plural de arqueig.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·queigs (2)
* Heterograma de 8 lletres (aegiqrsu)
* Anagrames: agresqui, arquegis
# arquegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.kəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /ar.keˈʒe.sem/, valencià /aɾ.keˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arquegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arquejar.
# arqueja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈkɛ.ʒə/ balear /əɾˈkə.ʒə/, /ərˈkɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /arˈke.ʒa/, valencià /aɾˈke.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

arqueja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arquejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arquejar.
# arquegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.kəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /ar.keˈʒe.sew/, valencià /aɾ.keˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arquegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arquejar.
# arquegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.kəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /ar.keˈʒe.sim/, valencià /aɾ.keˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arquegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arquejar.
# arquegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.kəˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /ar.keˈʒe.siw/, valencià /aɾ.keˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arquegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arquejar.
# arrenglaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈɡɫa.ɾən/, occidental /a.reŋˈɡɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arrenglaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arrenglar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglar.
# arrenglar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.rəŋˈɡɫa/ Occidental: nord-occidental /a.reŋˈɡɫa/ valencià /a.reŋˈɡɫaɾ/, /a.reŋˈɡɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arrenglà
   * Etimologia: Del prefix a- i rengle, segle XIV.

### Verb

arrenglar trans.
* arrenglerar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arrenglo, arrengla, arrenglem Vocal rizotònica: /ɛ/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·glar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arrenglaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾan/, occidental /a.reŋ.ɡɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arrenglaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arrenglar.
# arrengla
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrɛŋ.ɡɫə/, occidental /aˈreŋ.ɡɫa/

### Verb

arrengla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrenglar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arrenglar.
# arrinxesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riɲˈʃe.səs/, occidental /a.riɲˈt͡ʃe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arrinxesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrinxar.
# arrinxes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈriɲ.ʃəs/, occidental /aˈriɲ.t͡ʃes/
   * Rimes: -iɲtʃes

### Verb

arrinxes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrinxar.
# arrinxaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.riɲˈʃa.βən/, balear /ə.riɲˈʃa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.riɲˈt͡ʃa.βen/ valencià /a.riɲˈt͡ʃa.ven/, /a.riɲˈt͡ʃa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arrinxaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrinxar.
# arrinxaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.riɲˈʃa.βəs/, balear /ə.riɲˈʃa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.riɲˈt͡ʃa.βes/ valencià /a.riɲˈt͡ʃa.ves/, /a.riɲˈt͡ʃa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arrinxaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrinxar.
# arrinxessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riɲˈʃe.sən/, occidental /a.riɲˈt͡ʃe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arrinxessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrinxar.
# arranjaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəɲˈʒa.ɾən/, occidental /a.raɲˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arranjaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arranjar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranjar.
# arranjar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.rəɲˈʒa/ Occidental: nord-occidental /a.raɲˈd͡ʒa/ valencià /a.raɲˈd͡ʒaɾ/, /a.raɲˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aranjà
   * Etimologia: Del francès arranger, segle XIX.

### Verb

arranjar trans., pron. ‎(pronominal arranjar-se)
* Col·locar de forma ordenada.
* Fer el possible perquè alguna cosa quedi a gust i conveniència personal.
    arranjar un matrimoni, arranjar una peça musical

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arranjo, arranja, arrangem

#### Sinònims

* arreglar, col·locar, condicionar, disposar, netejar, ordenar, organitzar

#### Traduccions

* Anglès: arrange $^{(en)}$
* Castellà: arreglar $^{(es)}$
* Francès: arranger $^{(fr)}$
* Italià: arrangiare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·jar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: arranjar
# arranjara
## Català
### Verb

arranjara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranjar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranjar.
# arranjament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rən.ʒəˈmen/, balear /ə.rən.ʒəˈment/ Occidental: nord-occidental /a.ran.d͡ʒaˈmen/, valencià /a.ran.d͡ʒaˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Derivat de arranjar.

### Nom

arranjament m. ‎(plural arranjaments)
* Resultat d'endreçar una habitació, havent posat tot en ordre i afegit elements decoratius.
* Resultat de fer algunes millores en quelcom que estava trencat o que no funcionava bé.
* Acord entre diverses parts amb opinions o interessos contraris.
* Resultat de fer petits canvis en una composició musical per adaptar-la a un altre estil o altres veus.

#### Traduccions

* Anglès: arrangement $^{(en)}$
* Castellà: arreglo $^{(es)}$
* Francès: arrangement $^{(fr)}$
* Italià: arrangiamento $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·ja·ment (4)
* Anagrama: marranejant

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# arranjar-se
## Català
### Verb

arranjar-se
* Forma pronominal de arranjar.

### Miscel·lània

* Anagrama: arranjares
# arranjaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəɲ.ʒəˈɾan/, occidental /a.raɲ.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arranjaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arranjar.
# arrib
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrip/, occidental /aˈrip/
   * Rimes: -ip

### Verb

arrib
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arribar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] arribo, arribe, arrib o arribi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rib (2)
* Anagrames: arbri, arbrí, barri, Barri, barrí, birra $^{(revers)}$
# arriba
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈri.βə/, occidental /aˈri.βa/
   * Rimes: -iba

### Verb

arriba
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arribar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arribar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈri.βa\
       Americà: alt /aˈri.ba/, baix \aˈri.βa\
   * Rimes: -iba

### Adverbi

arriba
* dalt
* amunt

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rri·ba (3)
# arribaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.riˈβa.jɛ/, /a.riˈβa.je/

### Verb

arribaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arribar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] arribava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arribar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] arribava.
# arribant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.riˈβan/ Occidental: nord-occidental /a.riˈβan/, valencià /a.riˈβant/
   * Rimes: -ant

### Verb

arribant
* Gerundi del verb arribar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·bant (3)
* Anagrames: barrinat, Bartrina, tribanar
# arribades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈβa.ðəs/, occidental /a.riˈβa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

arribades
* Participi femení plural del verb arribar.
    Arribades [elles/aquelles]...; [les he...] arribat o arribades.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·ba·des (4)
* Anagrama: barriades
# arribam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈβam/
   * Rimes: -am

### Verb

arribam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arribar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] arribem o arribam.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·bam (3)
* Anagrames: arrambi, arrambí