OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enfilosessin
## Català
### Verb

enfilosessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfilosar.

#### Variants

* enfilosassin, enfilosassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·ses·sin (5)
# enrogissen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʒi.sən/ balear /ən.roˈʒi.sən/, /ən.ruˈʒi.sən/ Occidental: nord-occidental /en.roˈʒi.sen/, valencià /en.roˈd͡ʒi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

enrogissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrogir.

#### Variants

* enrogiguessen, enrogigueren, enrogissin, enrogiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gis·sen (4)
* Anagrama: ignoressen
# enrogisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʒi.səs/ balear /ən.roˈʒi.səs/, /ən.ruˈʒi.səs/ Occidental: nord-occidental /en.roˈʒi.ses/, valencià /en.roˈd͡ʒi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

enrogisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrogir.

#### Variants

* enrogiguesses, enrogigueres, enrogissis, enrogires

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gis·ses (4)
* Anagrames: ignoresses, orsegessin
# enrogisca
## Català
### Verb

enrogisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enrogir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enrogir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enrogir.

#### Variants

* [1] enrogixa, enrogesca, enrogeixi, enrogesqui
* [2] enrogixa, enrogixo, enrogesca, enrogeixi, enrogesqui
* [3] enrogeixi, enrogesqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gis·ca (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceginors)
# enrogisquen
## Català
### Verb

enrogisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enrogir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enrogir.

#### Variants

* [1] enrogixen, enrogesquen, enrogeixin, enrogesquin
* [2] enrogeixin, enrogesquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gis·quen (4)
* Anagrama: enrogesquin
# enrogisqueu
## Català
### Verb

enrogisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enrogir.

#### Variants

* enrogiu, enrogigueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gis·queu (4)
# enrogisc
## Català
### Verb

enrogisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrogir.

#### Variants

* enrogeix, enrogeixo, enrogesc, enrogeixi, enrogixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gisc (3)
* Heterograma de 8 lletres (ceginors)
* Anagrama: coregnis
# enrogisquem
## Català
### Verb

enrogisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enrogir.

#### Variants

* enrogim, enrogiguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gis·quem (4)
# enrogisques
## Català
### Verb

enrogisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enrogir.

#### Variants

* enrogixes, enrogixos, enrogesques, enrogeixis, enrogesquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gis·ques (4)
* Anagrama: enrogesquis
# enfugireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fu.ʒiˈɾɛw/ balear /əɱ.fu.ʒiˈɾəw/, /əɱ.fu.ʒiˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fu.ʒiˈɾew/, valencià /eɱ.fu.d͡ʒiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enfugireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enfugir-se.
# enfugirien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fu.ʒiˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fu.ʒiˈɾi.en/, valencià /eɱ.fu.d͡ʒiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enfugirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enfugir-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: finigueren
# enfugiré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fu.ʒiˈɾe/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fu.ʒiˈɾe/, valencià /eɱ.fu.d͡ʒiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

enfugiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de enfugir-se.
# enfugiren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fuˈʒi.ɾən/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fuˈʒi.ɾen/, valencià /eɱ.fuˈd͡ʒi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

enfugiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enfugir-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfugir-se.

#### Variants

* [2] enfugissin, enfugissen
# enfugirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fu.ʒiˈɾa/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fu.ʒiˈɾa/, valencià /eɱ.fu.d͡ʒiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enfugirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enfugir-se.

### Miscel·lània

* Anagrames: afiguren, furgaien
# enfugiràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fu.ʒiˈɾas/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fu.ʒiˈɾas/, valencià /eɱ.fu.d͡ʒiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

enfugiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de enfugir-se.
# enfugiries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fu.ʒiˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fu.ʒiˈɾi.es/, valencià /eɱ.fu.d͡ʒiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enfugiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de enfugir-se.

### Miscel·lània

* Anagrames: finigueres, inferigués
# enfugiria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fu.ʒiˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fu.ʒiˈɾi.a/, valencià /eɱ.fu.d͡ʒiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enfugiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enfugir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enfugir-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: finiguera
# enfugires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fuˈʒi.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fuˈʒi.ɾes/, valencià /eɱ.fuˈd͡ʒi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

enfugires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de enfugir-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfugir-se.

#### Variants

* [2] enfugissis, enfugisses

### Miscel·lània

* Anagrama: enfugir-se
# entrecanviéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾə.kəm.biˈe.sim/, balear /ən.tɾə.kəɱ.viˈe.sim/ Occidental: nord-occidental /en.tɾe.kam.biˈe.sim/ valencià /en.tɾe.kaɱ.viˈe.sim/, /en.tɾe.kam.biˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

entrecanviéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecanviar.

#### Variants

* entrecanviéssem, entrecanviàssim, entrecanviàssem, entrecanviàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·can·vi·és·sim (6)
* Anagrama: intercanviéssem
# entrecanviïn
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾə.kəmˈbi.in/, balear /ən.tɾə.kəɱˈvi.in/ Occidental: nord-occidental /en.tɾe.kamˈbi.in/ valencià /en.tɾe.kaɱˈvi.in/, /en.tɾe.kamˈbi.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

entrecanviïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entrecanviar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entrecanviar.

#### Variants

* [1] entrecanvien
* [2] entrecanvien

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·can·vi·ïn (5)
* Anagrames: incentivaren, intercanvien
# entrecanviés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾə.kəm.biˈes/, balear /ən.tɾə.kəɱ.viˈes/ Occidental: nord-occidental /en.tɾe.kam.biˈes/ valencià /en.tɾe.kaɱ.viˈes/, /en.tɾe.kam.biˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

entrecanviés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecanviar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecanviar.

#### Variants

* [1] entrecanviàs, entrecanviara
* [2] entrecanviàs, entrecanviara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·can·vi·és (5)
* Anagrama: intersecaven
# entrecanviéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾə.kəm.biˈe.səm/, balear /ən.tɾə.kəɱ.viˈe.səm/ Occidental: nord-occidental /en.tɾe.kam.biˈe.sem/ valencià /en.tɾe.kaɱ.viˈe.sem/, /en.tɾe.kam.biˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

entrecanviéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecanviar.

#### Variants

* entrecanviéssim, entrecanviàssim, entrecanviàssem, entrecanviàrem
# entrecanviésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾə.kəm.biˈe.səw/, balear /ən.tɾə.kəɱ.viˈe.səw/ Occidental: nord-occidental /en.tɾe.kam.biˈe.sew/ valencià /en.tɾe.kaɱ.viˈe.sew/, /en.tɾe.kam.biˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

entrecanviésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecanviar.

#### Variants

* entrecanviéssiu, entrecanviàssiu, entrecanviàsseu, entrecanviàreu
# entrecanvií
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾə.kəm.biˈi/, balear /ən.tɾə.kəɱ.viˈi/ Occidental: nord-occidental /en.tɾe.kam.biˈi/ valencià /en.tɾe.kaɱ.viˈi/, /en.tɾe.kam.biˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

entrecanvií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de entrecanviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·can·vi·í (5)
* Anagrames: incentivaré, intercanvie
# entrecanviï
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾə.kəmˈbi.i/, balear /ən.tɾə.kəɱˈvi.i/ Occidental: nord-occidental /en.tɾe.kamˈbi.i/ valencià /en.tɾe.kaɱˈvi.i/, /en.tɾe.kamˈbi.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

entrecanviï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entrecanviar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entrecanviar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entrecanviar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entrecanviar.

#### Variants

* [1] entrecanvio, entrecanvie, entrecanvii
* [2] entrecanvie
* [3] entrecanvie
* [4] entrecanvie

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·can·vi·ï (5)
* Anagrames: incentivaré, intercanvie
# entrecanviàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾə.kəm.biˈa.βəw/, balear /ən.tɾə.kəɱ.viˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.tɾe.kam.biˈa.βew/ valencià /en.tɾe.kaɱ.viˈa.vew/, /en.tɾe.kam.biˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

entrecanviàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entrecanviar.
# entrecanviéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾə.kəm.biˈe.siw/, balear /ən.tɾə.kəɱ.viˈe.siw/ Occidental: nord-occidental /en.tɾe.kam.biˈe.siw/ valencià /en.tɾe.kaɱ.viˈe.siw/, /en.tɾe.kam.biˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

entrecanviéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecanviar.

#### Variants

* entrecanviésseu, entrecanviàssiu, entrecanviàsseu, entrecanviàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·can·vi·és·siu (6)
* Anagrama: intercanviésseu
# entredoesquen
## Català antic
### Verb

entredoesquen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de entredoir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de entredoir
# entredoesques
## Català antic
### Verb

entredoesques
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de entredoir
# entredoim
## Català antic
### Verb

entredoim
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de entredoir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de entredoir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de entredoir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de entredoir

#### Variants

* [2] entredoírem
* [3] entredoíam
* [4] entredoíam
# entredoint
## Català antic
### Verb

entredoint
* gerundi de entredoir
# entredoesc
## Català antic
### Verb

entredoesc
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de entredoir
# entredoesca
## Català antic
### Verb

entredoesca
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de entredoir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de entredoir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de entredoir
# entredoien
## Català antic
### Verb

entredoien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de entredoir
# entredoir
## Català antic
### Verb

entredoir
* forma alternativa de introduir

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# entredoia
## Català antic
### Verb

entredoia
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de entredoir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de entredoir
# entredoies
## Català antic
### Verb

entredoies
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de entredoir
# entrepassegàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾə.pə.səˈɣa.ɾəm/, occidental /en.tɾe.pa.seˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

entrepassegàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de entrepassegar.
# entrepassegàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾə.pə.səˈɣa.ɾəw/, occidental /en.tɾe.pa.seˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

entrepassegàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de entrepassegar.
# entrepasseguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾə.pə.səˈɣe.siw/, occidental /en.tɾe.pa.seˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

entrepasseguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrepassegar.

#### Variants

* entrepasseguésseu
# entrepassegà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾə.pə.səˈɣa/, occidental /en.tɾe.pa.seˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

entrepassegà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de entrepassegar.
# entrepasseguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾə.pəˈsɛ.ɣis/ balear /ən.tɾə.pəˈsə.ɣis/, /ən.tɾə.pəˈsɛ.ɣis/ Occidental: /en.tɾe.paˈse.ɣis/
   * Rimes: -ɛɡis

### Verb

entrepasseguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entrepassegar.

### Miscel·lània

* Anagrama: espitraguessen
# entrepassegués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾə.pə.səˈɣes/, occidental /en.tɾe.pa.seˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

entrepassegués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrepassegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrepassegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·pas·se·gués (5)
* Anagrames: presenteguessa, trepaneguesses
# entrepasseguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾə.pə.səˈɣe.səw/, occidental /en.tɾe.pa.seˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

entrepasseguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrepassegar.

#### Variants

* entrepasseguéssiu
# entrepasseguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾə.pə.səˈɣe.səm/, occidental /en.tɾe.pa.seˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

entrepasseguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrepassegar.

#### Variants

* entrepasseguéssim
# entrepasseguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾə.pə.səˈɣe.sim/, occidental /en.tɾe.pa.seˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

entrepasseguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrepassegar.

#### Variants

* entrepasseguéssem
# entrepasseguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾə.pə.səˈɣi/, occidental /en.tɾe.pa.seˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

entrepasseguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de entrepassegar.
# enlairau
## Català
### Verb

enlairau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enlairar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enlairar.

#### Variants

* [1] enlaireu
* [2] enlaireu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·rau (3)
* Anagrama: neularia
# enlairaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ɫəjˈɾa.βəs/, balear /ən.ɫəjˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /en.ɫajˈɾa.βes/ valencià /en.ɫajˈɾa.ves/, /en.ɫajˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

enlairaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enlairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra·ves (4)
* Anagrama: alenarives
# enlairat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ɫəjˈɾat/, occidental /en.ɫajˈɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

enlairat
* Participi masculí singular del verb enlairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·rat (3)
* Anagrames: alentira, alentirà, enaltira, enaltirà, talarien
# enlairava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ɫəjˈɾa.βə/, balear /ən.ɫəjˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /en.ɫajˈɾa.βa/ valencià /en.ɫajˈɾa.va/, /en.ɫajˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

enlairava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enlairar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enlairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra·va (4)
* Anagrames: alenariva, avalarien
# enlairaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ɫəjˈɾa.βən/, balear /ən.ɫəjˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /en.ɫajˈɾa.βen/ valencià /en.ɫajˈɾa.ven/, /en.ɫajˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

enlairaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enlairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra·ven (4)
* Anagrama: alenariven
# enlairasses
## Català
### Verb

enlairasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlairar.

#### Variants

* enlairessis, enlairesses, enlairassis, enlairares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ras·ses (4)
# enlairassin
## Català
### Verb

enlairassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlairar.

#### Variants

* enlairessin, enlairessen, enlairassen, enlairaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ras·sin (4)
# enlairassis
## Català
### Verb

enlairassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlairar.

#### Variants

* enlairessis, enlairesses, enlairasses, enlairares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ras·sis (4)
# enlairassen
## Català
### Verb

enlairassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlairar.

#### Variants

* enlairessin, enlairessen, enlairassin, enlairaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ras·sen (4)
# enlairats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ɫəjˈɾats/, occidental /en.ɫajˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Verb

enlairats
* Participi masculí plural del verb enlairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·rats (3)
* Anagrames: alentiràs, enaltiràs, saltarien
# entropessessa
## Català
### Verb

entropessessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entropessar.

#### Variants

* entropesseguessa, entropessés, entropessara
# entropesseguéssou
## Català
### Verb

entropesseguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entropessar.

#### Variants

* entropessésseu, entropessàsseu, entropessàreu
# entropessesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pəˈse.səs/ balear /ən.tɾo.pəˈse.səs/, /ən.tɾu.pəˈse.səs/ Occidental: /en.tɾo.peˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

entropessesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entropessar.

#### Variants

* entropesseguesses, entropessasses, entropessares
# entropessegués
## Català
### Verb

entropessegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entropessar.

#### Variants

* entropessés, entropessara
# entropessem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pəˈsɛm/ balear /ən.tɾo.pəˈsəm/, /ən.tɾu.pəˈsɛm/ Occidental: /en.tɾo.peˈsem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

entropessem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de entropessar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb entropessar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb entropessar.

#### Variants

* [2] entropesseguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tro·pes·sem (4)
* Anagrama: prometessen
# entropesseguéssom
## Català
### Verb

entropesseguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entropessar.

#### Variants

* entropesséssem, entropessàssem, entropessàrem
# entropessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾuˈpe.sən/ balear /ən.tɾoˈpe.sən/, /ən.tɾuˈpe.sən/ Occidental: /en.tɾoˈpe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

entropessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de entropessar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entropessar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entropessar.
# entropesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾuˈpe.səs/ balear /ən.tɾoˈpe.səs/, /ən.tɾuˈpe.səs/ Occidental: /en.tɾoˈpe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

entropesses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de entropessar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entropessar.

#### Variants

* [2] entropessos
# entropessessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pəˈse.sən/ balear /ən.tɾo.pəˈse.sən/, /ən.tɾu.pəˈse.sən/ Occidental: /en.tɾo.peˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

entropessessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entropessar.

#### Variants

* entropesseguessen, entropessassen, entropessaren
# entropessegueu
## Català
### Verb

entropessegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb entropessar.

#### Variants

* entropesseu

### Miscel·lània

* Anagrama: penetreguéssou
# enmalalteix
## Català antic
### Verb

enmalalteix
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de enmalaltir
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de enmalaltir
# enlucido
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \en.luˈθi.ðo\, meridional \eŋ.luˈθi.ðo\
       Americà: alt /en.l(u)ˈsi.do/, baix \eŋ.luˈsi.ðo\, austral \en.luˈsi.ðo\
   * Rimes: -ido

### Nom

enlucido m. ‎(plural enlucidos)
* enlluït

#### Sinònims

* revoco
* revoque

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lu·ci·do (4)
* Heterograma de 8 lletres (cdeilnou)

### Vegeu també

* enlucido. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# enmalaltats
## Català antic
### Verb

enmalaltats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de enmalaltir

#### Variants

* enmalaltau, enmalaltiu
# enmalaltau
## Català antic
### Verb

enmalaltau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de enmalaltir

#### Variants

* enmalaltats, enmalaltiu
# enmalaltesc
## Català antic
### Verb

enmalaltesc
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de enmalaltir
# enmalaltesca
## Català antic
### Verb

enmalaltesca
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de enmalaltir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de enmalaltir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de enmalaltir
# enlucidos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \en.luˈθi.ðos\, meridional \eŋ.luˈθi.ðoh\
       Americà: alt /en.luˈsi.d(o)s/, baix \eŋ.luˈsi.ðoh\, austral \en.luˈsi.ðos\
   * Rimes: -idos

### Nom

enlucidos m. pl.
* forma plural de enlucido
# enmalaltam
## Català antic
### Verb

enmalaltam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de enmalaltir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de enmalaltir

#### Variants

* [1] enmalaltim
* [2] enmalaltim
# enmalalteixen
## Català antic
### Verb

enmalalteixen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de enmalaltir
# enmalalteixes
## Català antic
### Verb

enmalalteixes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de enmalaltir