OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# rhodiums
## Anglès
### Nom

rhodiums
* forma plural de rhodium
# rhombencephali
## Llatí

   * Pronúncia: /rhɔm.bɛŋˈkɛ.fa.liː/

### Nom

rhombencephalī
* genitiu singular de rhombencephalon
# rhodesià
## Català

   * Pronúncia: oriental /ru.ðə.siˈa/, occidental /ro.ðe.siˈa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De Rhodèsia i el sufix -à.

### Nom

rhodesià m. ‎(plural rhodesians, femení rhodesiana)
* Natural de l'antiga Rhodèsia, actualment Zimbabwe.

#### Traduccions

* Anglès: Rhodesian $^{(en)}$
* Castellà: rodesiano $^{(es)}$ m., rodesiana $^{(es)}$ f.
* Francès: rhodésien $^{(fr)}$ m., rhodésienne $^{(fr)}$ f.

### Adjectiu

rhodesià m. ‎(femení rhodesiana, plural masculí rhodesians, plural femení rhodesianes)
* Originari, pertanyent o relatiu a l'antiga Rhodèsia.

#### Traduccions

* Anglès: Rhodesian $^{(en)}$
* Castellà: rodesiano $^{(es)}$ m., rodesiana $^{(es)}$ f.
* Francès: rhodésien $^{(fr)}$ m., rhodésienne $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rho·de·si·à (4)
* Heterograma de 8 lletres (adehiors)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# rhombencephalo
## Llatí

   * Pronúncia: /rhɔm.bɛŋˈkɛ.fa.loː/

### Nom

rhombencephalō
* datiu singular de rhombencephalon
* ablatiu singular de rhombencephalon
# rhodio
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈrhɔ.dɪ.oː/

### Nom

rhodiō
* datiu singular de rhodium
* ablatiu singular de rhodium
# rhombencephala
## Llatí

   * Pronúncia: /rhɔm.bɛŋˈkɛ.fa.la/

### Nom

rhombencephala
* nominatiu plural de rhombencephalon
* vocatiu plural de rhombencephalon
* acusatiu plural de rhombencephalon
# rhombencephalis
## Llatí

   * Pronúncia: /rhɔm.bɛŋˈkɛ.fa.liːs/

### Nom

rhombencephalīs
* datiu plural de rhombencephalon
* ablatiu plural de rhombencephalon
# reedifiquessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ði.fiˈke.sis/, occidental /re.e.ði.fiˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

reedifiquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reedificar.
    [Tu] reedifiquessis, reedifiquesses, reedificasses, reedificassis o reedificares.
# reedifiquessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ði.fiˈke.sin/, occidental /re.e.ði.fiˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

reedifiquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reedificar.
    [Ells/elles/vostès] reedifiquessin, reedifiquessen, reedificassen, reedificassin o reedificaren.
# reedifiques
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ðiˈfi.kəs/, occidental /re.e.ðiˈfi.kes/
   * Rimes: -ikes

### Verb

reedifiques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de reedificar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb reedificar.
    [Que tu] reedifiquis o reedifiques; [tu] no reedifiquis o reedifiques.
# reedifiquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ði.fiˈke.sən/, occidental /re.e.ði.fiˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

reedifiquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reedificar.
    [Ells/elles/vostès] reedifiquessin, reedifiquessen, reedificassen, reedificassin o reedificaren.
# reedifiquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ði.fiˈke.səs/, occidental /re.e.ði.fiˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

reedifiquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reedificar.
    [Tu] reedifiquessis, reedifiquesses, reedificasses, reedificassis o reedificares.
# reedifiqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ðiˈfi.ki/, occidental /re.e.ðiˈfi.ki/
   * Rimes: -iki

### Verb

reedifiqui
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de reedificar.
    Forma septentrional: [jo] reedifico, reedifique, reedific o reedifiqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb reedificar.
    [Que jo] reedifiqui o reedifique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb reedificar.
    [Que ell/ella/vostè] reedifiqui o reedifique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb reedificar.
    Reedifiqui o reedifique [ell/ella/vostè].
# reedifiquessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ði.fiˈke.sə/, occidental /re.e.ði.fiˈke.sa/
       Informal: /re.e.ði.fiˈke.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

reedifiquessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reedificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] reedifiqués, reedificàs o reedificara.
# reedifiquessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ə.ði.fiˈke.si/, balear /rə.ə.ði.fiˈke.si/ alguerès /ra.i.ɾi.fiˈke.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

reedifiquessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reedificar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] reedifiqués, reedificàs o reedificara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb reedificar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] reedifiqués, reedificàs o reedificara.
# reedifiqueu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ði.fiˈkɛw/, occidental /re.e.ði.fiˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

reedifiqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de reedificar.
    [Vosaltres/vós] reedifiqueu o reedificau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb reedificar.
    [Que vosaltres/vós] reedifiqueu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb reedificar.
    Reedifiqueu o reedificau [vosaltres/vós].
# reedifiquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ðiˈfi.kin/, occidental /re.e.ðiˈfi.kin/
   * Rimes: -ikin

### Verb

reedifiquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb reedificar.
    [Que ells/elles/vostès] reedifiquin o reedifiquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb reedificar.
    Reedifiquin o reedifiquen [ells/elles/vostès].
# reivindicats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.i.βin.diˈkats/, balear /rə.i.vin.diˈkats/ Occidental: nord-occidental /re.i.βin.diˈkats/ valencià /re.i.vin.diˈkats/, /re.i.βin.diˈkats/
   * Rimes: -ats

### Verb

reivindicats
* Participi masculí plural del verb reivindicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·cats (5)
# reivindicaves
## Català
### Verb

reivindicaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de reivindicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·ca·ves (6)
# reivindicassis
## Català
### Verb

reivindicassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reivindicar.

#### Variants

* reivindiquessis, reivindiquesses, reivindicasses, reivindicares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·cas·sis (6)
# reivindicau
## Català
### Verb

reivindicau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de reivindicar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb reivindicar.

#### Variants

* [1] reivindiqueu
* [2] reivindiqueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·cau (5)
* Anagrames: indicaríveu, vindicaríeu
# reivindicassin
## Català
### Verb

reivindicassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reivindicar.

#### Variants

* reivindiquessin, reivindiquessen, reivindicassen, reivindicaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·cas·sin (6)
# reivindicat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.i.βin.diˈkat/, balear /rə.i.vin.diˈkat/ Occidental: nord-occidental /re.i.βin.diˈkat/ valencià /re.i.vin.diˈkat/, /re.i.βin.diˈkat/
   * Rimes: -at

### Verb

reivindicat
* Participi masculí singular del verb reivindicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·cat (5)
# reivindicava
## Català
### Verb

reivindicava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de reivindicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de reivindicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·ca·va (6)
# reivindicaven
## Català
### Verb

reivindicaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de reivindicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·ca·ven (6)
# reivindico
## Català
### Verb

reivindico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de reivindicar.

#### Variants

* reivindique, reivindiqui, reivindic

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·co (5)
# reivindicasses
## Català
### Verb

reivindicasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reivindicar.

#### Variants

* reivindiquessis, reivindiquesses, reivindicassis, reivindicares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·cas·ses (6)
# regolo
## Català
### Verb

regolo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de regolar.

#### Variants

* regole

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·go·lo (3)

## Italià

   * Pronúncia: /ˈrɛː.ɡo.lo/

### Nom

regolo m. ‎(plural regoli)
* regle

### Miscel·lània

* Síl·labes: rè·go·lo (3)
# regolàsseu
## Català
### Verb

regolàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb regolar.

#### Variants

* regoléssiu, regolésseu, regolàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·go·làs·seu (4)
* Anagrama: algueresos
# regolin
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈɣɔ.ɫin/, occidental /reˈɣɔ.ɫin/
   * Rimes: -ɔlin

### Verb

regolin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb regolar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb regolar.

#### Variants

* [1] regolen
* [2] regolen

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·go·lin (3)
* Heterograma de 7 lletres (egilnor)
* Anagrama: engolir
# regolis
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈɣɔ.ɫis/, occidental /reˈɣɔ.ɫis/
   * Rimes: -ɔlis

### Verb

regolis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb regolar.

#### Variants

* regoles

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·go·lis (3)
* Heterograma de 7 lletres (egilors)
* Anagrames: glòries, solreig
# regolàssem
## Català
### Verb

regolàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb regolar.

#### Variants

* regoléssim, regoléssem, regolàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·go·làs·sem (4)
# regoli
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈɣɔ.ɫi/, occidental /reˈɣɔ.ɫi/
   * Rimes: -ɔli

### Verb

regoli
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb regolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb regolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb regolar.

#### Variants

* [1] regole
* [2] regole
* [3] regole

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·go·li (3)
* Heterograma de 6 lletres (egilor)

## Italià

   * Pronúncia: /ˈrɛː.ɡo.li/

### Nom

regoli m. pl.
* forma plural de regolo

### Miscel·lània

* Síl·labes: rè·go·li (3)
* Heterograma de 6 lletres (egilor)
# regolà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ɣuˈɫa/ balear /rə.ɣoˈɫa/, /rə.ɣuˈɫa/ Occidental: /re.ɣoˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

regolà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de regolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·go·là (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeglor)
* Anagrames: alegro, regalo
# regolàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ɣuˈɫa.ɾəm/ balear /rə.ɣoˈɫa.ɾəm/, /rə.ɣuˈɫa.ɾəm/ Occidental: /re.ɣoˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

regolàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de regolar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb regolar.

#### Variants

* [2] regoléssim, regoléssem, regolàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·go·là·rem (4)
* Anagrama: morralege
# regolàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ɣuˈɫa.ɾəw/ balear /rə.ɣoˈɫa.ɾəw/, /rə.ɣuˈɫa.ɾəw/ Occidental: /re.ɣoˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

regolàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de regolar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb regolar.

#### Variants

* [2] regoléssiu, regolésseu, regolàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·go·là·reu (4)
# regolàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ɣuˈɫa.βəm/ balear /rə.ɣoˈɫa.vəm/, /rə.ɣuˈɫa.vəm/ Occidental: nord-occidental /re.ɣoˈɫa.βem/ valencià /re.ɣoˈɫa.vem/, /re.ɣoˈɫa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

regolàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de regolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·go·là·vem (4)
# riuscirete
## Italià
### Verb

riuscirete
* segona persona plural (voi) del futur de riuscire
# riuscissi
## Italià
### Verb

riuscissi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de riuscire
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de riuscire
# riusciste
## Italià
### Verb

riusciste
* segona persona plural (voi) del passat de riuscire
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de riuscire
# riuscirà
## Italià
### Verb

riuscirà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de riuscire
# riuscisse
## Italià
### Verb

riuscisse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de riuscire
# riusciresti
## Italià
### Verb

riusciresti
* segona persona singular (tu) del condicional de riuscire
# riuscirono
## Italià
### Verb

riuscirono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de riuscire
# riuscirò
## Italià
### Verb

riuscirò
* primera persona singular (io) del futur de riuscire
# riuscissero
## Italià
### Verb

riuscissero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de riuscire
# riuscissimo
## Italià
### Verb

riuscissimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de riuscire
# revoltar-se
## Català
### Verb

revoltar-se
* Forma pronominal de revoltar.
# revolted
## Anglès
### Verb

revolted
* passat i participi de revolt
# revolt
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈβɔɫ/ balear /rəˈvɔɫt/, /rəˈvɔɫ/ Occidental: nord-occidental /reˈβɔɫ/ valencià /reˈvɔɫt/, /reˈβɔɫ/
   * Rimes: -ɔlt
   * Etimologia: Derivat del llatí revolvēre.

### Nom

revolt m. ‎(plural revolts)
* Gir que fa un camí.
    "El motorista va tenir un accident en un revolt de la carretera perquè anava massa ràpid."

#### Traduccions

* Anglès: bend $^{(en)}$
* Castellà: curva $^{(es)}$
* Francès: virage $^{(fr)}$

### Adjectiu

revolt m. ‎(femení revolta, plural masculí revolts, plural femení revoltes)
* Estar les coses fora del seu lloc.
    "Han vingut els xiquets i ho han deixat tot revolt."

#### Antònims

* endreçat

#### Sinònims

* desendreçat, remenat, desordenat

#### Traduccions

* Anglès: mess $^{(en)}$
* Castellà: revuelto $^{(es)}$
* Francès: désordre $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·volt (2)
* Heterograma de 6 lletres (elortv)
* Anagrames: trèvol, trévol, volter

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /ɹɪvɒlt/ àudio (EUA)

### Nom

revolt ‎(plural revolts)
* revolta

### Verb

revolt ‎(3a persona singular present revolts, gerundi revolting, passat i participi revolted)
* revoltar-se, alçar-se
# revols
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈβɔɫs/, balear /rəˈvɔɫs/ Occidental: nord-occidental /reˈβɔɫs/ valencià /reˈvɔɫs/, /reˈβɔɫs/
   * Rimes: -ɔls

### Verb

revols
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de revoldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vols (2)
* Heterograma de 6 lletres (elorsv)
* Anagrama: volers
# revolta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈβɔɫ.tə/, balear /rəˈvɔɫ.tə/ Occidental: nord-occidental /reˈβɔɫ.ta/ valencià /reˈvɔɫ.ta/, /reˈβɔɫ.tɔ/
   * Rimes: -ɔlta
   * Etimologia: De revoldre, segle XV.

### Nom

revolta f. ‎(plural revoltes)
* Alçament, acció de revoltar-se.
* Revolt
* (valencià, tortosí) tombarella

#### Traduccions

* Anglès: revolt $^{(en)}$
* Castellà: revuelta $^{(es)}$
* Francès: révolte $^{(fr)}$

### Adjectiu

revolta f. ‎(plural revoltes)
* Forma femenina de revolt.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vol·ta (3)
* Heterograma de 7 lletres (aelortv)
* Anagrames: verolat, voltaré, voltera

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# revolts
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈβɔɫs/, balear /rəˈvɔɫs/ Occidental: nord-occidental /reˈβɔɫs/ valencià /reˈvɔɫs/, /reˈβɔɫs/
   * Rimes: -ɔls

### Adjectiu

revolts m. pl.
* Forma plural de revolt.

### Nom

revolts m. pl.
* Forma plural de revolt.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·volts (2)
* Heterograma de 7 lletres (elorstv)
* Anagrames: trèvols, trévols, volters

## Anglès
### Nom

revolts
* forma plural de revolt

### Verb

revolts
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de revolt
# revoltes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈβɔɫ.təs/, balear /rəˈvɔɫ.təs/ Occidental: nord-occidental /reˈβɔɫ.tes/ valencià /reˈvɔɫ.tes/, /reˈβɔɫ.tes/
   * Rimes: -ɔltes

### Adjectiu

revoltes f. pl.
* Forma plural de revolta.

### Nom

revoltes f. pl.
* Forma plural de revolta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vol·tes (3)
* Anagrama: volteres
# revolting
## Anglès
### Adjectiu

revolting
* repugnant

#### Sinònims

* disgusting

### Verb

revolting
* gerundi de revolt
# religiones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /re.liˈxjo.nes/, meridional /re.liˈhjo.neh/
       Americà: alt /re.liˈxjo.n(e)s/, baix /re.liˈhjo.neh/, austral /re.liˈxjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

religiones f. pl.
* forma plural de religión
# religiaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.liˈɡi.aj/

### Adjectiu

religiaj
* forma plural de religia
# religieuse
## Francès
### Adjectiu

religieuse f. ‎(plural religieuses)
* forma femenina de religieux
# religio
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.liˈɡi.o/
   * Etimologia: De l'arrel √religi i la desinència -o.

### Nom

religio ‎(acusatiu religion, plural religioj, plural acusatiu religiojn)
* religió

## Polonès

   * Pronúncia: /rɛˈli.ɡjɔ/

### Nom

religio
* vocatiu singular de religia

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·li·gio (3)
# religioj
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.liˈɡi.oj/

### Nom

religioj
* forma plural de religio
# religiojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.liˈɡi.ojn/

### Nom

religiojn
* acusatiu plural de religio
# religion
## Anglès

   * Pronúncia: /rɪˈlɪdʒən/
   * Àudio:
   * Etimologia: De l'anglès mitjà religioun, del francès antic religion, del llatí religiō, segurament del protoindoeuropeu *h₂leg-.

### Nom

religion ‎(plural religions)
* religió
    «The writers of the Constitution, being well aware of the murderous religious wars that had torn Europe apart ever since the rise of Protestantism, wished to avoid that particular death trap. There was to be no state religion. Nor was anyone to be prevented by the state from practicing his or her chosen religion.» (Margaret Atwood, «I Invented Gilead. The Supreme Court Is Making It Real.», The Atlantic, maig 2022)Els autors de la Constitució, que eren ben conscients de les guerres sangonentes motivades per la religió que havien destruït Europa d'ençà de la pujada del protestantisme, desitjaven evitar aquella trampa mortal en particular. No hi havia d'haver religió de l'Estat. Ni l'Estat havia de prohibir a ningú de practicar la religió que triés.

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en anglès
* Obres de referència: Merriam, Collins, Cambridge, Dict

## Esperanto

   * Pronúncia: /re.liˈɡi.on/

### Nom

religion
* acusatiu de religio

## Francès

   * Pronúncia: /ʁə.liˈʒjɔ̃/
   * Etimologia: Del francès mitjà religion, del francès antic religion, del llatí religio.

### Nom

religion f. ‎(plural religions)
* religió

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en francès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dictionnaire Larousse Français sobre religion
* Entrada «religion» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).

## Suec

   * Pronúncia: /rɛlɪˈjuːn/
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

religion c. ‎(plural indefinit religioner, plural definit religionerna)
* religió

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec
# religia
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.liˈɡi.a/
   * Etimologia: De l'arrel √religi i la desinència -a.

### Adjectiu

religia ‎(plural religiaj, acusatiu religian, plural acusatiu religiajn)
* religiós

## Polonès

   * Pronúncia: /rɛˈli.ɡja/
   * Etimologia: Del llatí religio.

### Nom

religia f.
* religió

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | religia | religie |
| Genitiu | religii | religii |
| Datiu | religii | religiom |
| Acusatiu | religię | religie |
| Instrumental | religią | religiami |
| Locatiu | religii | religiach |
| Vocatiu | religio | religie |

#### Derivats

* religijny ‎(«religiós»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·li·gia (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre religia
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre religia
# religiajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.liˈɡi.ajn/

### Adjectiu

religiajn
* acusatiu plural de religia
# religian
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.liˈɡi.an/

### Adjectiu

religian
* acusatiu de religia
# remendariva
## Català
### Verb

remendariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de remendar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de remendar.
# remendariven
## Català
### Verb

remendariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de remendar.
# remendaran
## Català
### Verb

remendaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de remendar.
# remendares
## Català
### Verb

remendares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de remendar.
# remendaria
## Català
### Verb

remendaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de remendar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de remendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·men·da·ri·a (5)
* Anagrames: adinerarem, adineràrem
# remendarien
## Català
### Verb

remendarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de remendar.
# remendaries
## Català
### Verb

remendaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de remendar.
# remendareu
## Català
### Verb

remendareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de remendar.
# remendaren
## Català
### Verb

remendaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de remendar.
# rieu
## Català
### Verb

rieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de riure.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb riure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ri·eu (2)
* Anagrama: ireu

## Català antic
### Verb

rieu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de riure
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de riure

#### Variants

* [1] riets, reits, reys
* [2] riets
# rieven
## Català
### Verb

rieven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de riure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ri·e·ven (3)
* Anagrames: enervi, enerví, enveri, enverí, veneri, venerí, verine
# rifaclis
## Català

   * Pronúncia: /riˈfa.kɫis/

### Nom

rifaclis m. pl.
* Forma plural de rifacli.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ri·fa·clis (3)
# rieva
## Català
### Verb

rieva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de riure.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de riure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ri·e·va (3)
* Anagrames: averí, vaire, varie, viaré
# rieves
## Català
### Verb

rieves
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de riure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ri·e·ves (3)
* Anagrames: esveir, esveri, esverí, reveis, servei, Severí, veires