OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# encuirassàvem
## Català
### Verb

encuirassàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de encuirassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cui·ras·sà·vem (5)
# encuirassàveu
## Català
### Verb

encuirassàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encuirassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cui·ras·sà·veu (5)
# enculli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋˈku.ʎi/ balear /əŋˈku.ʎi/, /əŋˈku.ji/ Occidental: /eŋˈku.ʎi/
   * Rimes: -uʎi

### Verb

enculli
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encollir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encollir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encollir.

### Miscel·lània

* Anagrama: Cunillé
# encarnissar
## Català
### Verb

encarnissar
* Forma de l'infinitiu encarnissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sar (4)
* Anagrama: arrencassin
# encarnissades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.niˈsa.ðəs/, occidental /eŋ.kaɾ.niˈsa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

encarnissades
* Participi femení plural del verb encarnissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sa·des (5)
# encarnissaments
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.ni.səˈmens/, occidental /eŋ.kaɾ.ni.saˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

encarnissaments m. pl.
* Forma plural de encarnissament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sa·ments (5)
# encarnissara
## Català
### Verb

encarnissara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarnissar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarnissar-se.

#### Variants

* [1] encarnissés, encarnissàs
* [2] encarnissés, encarnissàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sa·ra (5)
* Anagrama: acarnissaren
# encarnissada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.niˈsa.ðə/, occidental /eŋ.kaɾ.niˈsa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

encarnissada
* Participi femení singular del verb encarnissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sa·da (5)
# encarnissament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.ni.səˈmen/ balear /əŋ.kəɾ.ni.səˈment/, /əŋ.kər.ni.səˈmen/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kar.ni.saˈmen/ valencià /eŋ.kaɾ.ni.saˈment/, /eŋ.kaɾ.ni.saˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De encarnissar i el sufix -ment.

### Nom

encarnissament m. ‎(plural encarnissaments)
* (obsolet) acarnissament
    «Estudiaria un mes, amb encarnissament i amb l'ajut d'un professor especialista, uns endiastrats teoremes trigonomètrics que eren el seu turment.» (Prudenci Bertrana, L'hereu, 1931)

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sa·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# encarnissant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.niˈsan/ balear /əŋ.kəɾ.niˈsant/, /əŋ.kər.niˈsan/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kar.niˈsan/ valencià /eŋ.kaɾ.niˈsant/, /eŋ.kaɾ.niˈsan/
   * Rimes: -ant

### Verb

encarnissant
* Gerundi del verb encarnissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sant (4)
# encarnissaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.ni.səˈɾan/, occidental /eŋ.kaɾ.ni.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

encarnissaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encarnissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sa·ran (5)
# encarnissar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.niˈsar.sə/ balear /əŋ.kəɾ.niˈsaɾ.sə/, /əŋ.kər.ni.sərˈsə/ Occidental: /eŋ.kaɾ.niˈsaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del castellà encarnizarse.

### Verb

encarnissar-se pron.
* acarnissar-se

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'encarnisso, s'encarnissa, ens encarnissem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sar·se (5)
* Anagrama: encarnissares

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# engataran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.təˈɾan/, occidental /eŋ.ɡa.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

engataran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de engatar.
# engatam
## Català
### Verb

engatam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de engatar.

#### Variants

* engatem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·tam (3)
* Anagrames: atengam, magenta, manegat, mantega
# engatar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡəˈta/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡaˈta/ valencià /eŋ.ɡaˈtaɾ/, /eŋ.ɡaˈta/ Informal: nord-occidental /aŋ.ɡaˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: engatà
   * Etimologia: Del prefix en- i gat, segle XX.

### Verb

engatar trans., pron. ‎(pronominal engatar-se)
* Agafar el gat, embriagar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: engato, engata, engatem

#### Traduccions

* Anglès: get sloshed $^{(en)}$
* Castellà: amonarse $^{(es)}$
* Francès: saouler $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·tar (3)
* Anagrames: aregant, arengat, argenta, argentà, reganta, regantà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# engataia
## Català
### Verb

engataia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de engatar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de engatar.

#### Variants

* [1] engatavi, engatava
* [2] engatava
# engataien
## Català
### Verb

engataien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de engatar.

#### Variants

* engataven
# engatar-se
## Català
### Verb

engatar-se
* Forma pronominal de engatar.

### Miscel·lània

* Anagrama: engatares
# engatara
## Català
### Verb

engatara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatar.

#### Variants

* [1] engatessi, engatessa, engateguessa, engatés, engatàs
* [2] engategués, engatés, engatàs
# engataies
## Català
### Verb

engataies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de engatar.

#### Variants

* engataves
# encabotaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βuˈta.ɾən/ balear /əŋ.kə.boˈta.ɾən/, /əŋ.kə.buˈta.ɾən/ Occidental: /eŋ.ka.boˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

encabotaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de encabotar-se.
# encabotaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βu.təˈɾi.əs/ balear /əŋ.kə.bo.təˈɾi.əs/, /əŋ.kə.bu.təˈɾi.əs/ Occidental: /eŋ.ka.bo.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

encabotaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de encabotar-se.
# encabotaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βu.təˈɾas/ balear /əŋ.kə.bo.təˈɾas/, /əŋ.kə.bu.təˈɾas/ Occidental: /eŋ.ka.bo.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

encabotaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de encabotar-se.
# encabotares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βuˈta.ɾəs/ balear /əŋ.kə.boˈta.ɾəs/, /əŋ.kə.buˈta.ɾəs/ Occidental: /eŋ.ka.boˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

encabotares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de encabotar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bo·ta·res (5)
* Anagrama: encabotar-se
# encabotareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βu.təˈɾɛw/ balear /əŋ.kə.bo.təˈɾəw/, /əŋ.kə.bu.təˈɾɛw/ Occidental: /eŋ.ka.bo.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encabotareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de encabotar-se.
# encabotarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βu.təˈɾi.ən/ balear /əŋ.kə.bo.təˈɾi.ən/, /əŋ.kə.bu.təˈɾi.ən/ Occidental: /eŋ.ka.bo.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

encabotarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de encabotar-se.
# encabotarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βu.təˈɾa/ balear /əŋ.kə.bo.təˈɾa/, /əŋ.kə.bu.təˈɾa/ Occidental: /eŋ.ka.bo.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

encabotarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de encabotar-se.
# encabotaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βu.təˈɾe/ balear /əŋ.kə.bo.təˈɾe/, /əŋ.kə.bu.təˈɾe/ Occidental: /eŋ.ka.bo.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

encabotaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de encabotar-se.
# encabotaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βu.təˈɾi.ə/ balear /əŋ.kə.bo.təˈɾi.ə/, /əŋ.kə.bu.təˈɾi.ə/ Occidental: /eŋ.ka.bo.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

encabotaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de encabotar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de encabotar-se.
# engrassàsseu
## Català
### Verb

engrassàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrassar.

#### Variants

* engrasséssiu, engrassésseu, engrassàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sàs·seu (4)
* Anagrama: assegurassen
# engrassàssim
## Català
### Verb

engrassàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrassar.

#### Variants

* engrasséssim, engrasséssem, engrassàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sàs·sim (4)
* Anagrama: granissàssem
# engrassàssiu
## Català
### Verb

engrassàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrassar.

#### Variants

* engrasséssiu, engrassésseu, engrassàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sàs·siu (4)
* Anagrames: assegurassin, granissàsseu
# engrassàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾəˈsa.βəm/, balear /əŋ.ɡɾəˈsa.vəm/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡɾaˈsa.βem/ valencià /eŋ.ɡɾaˈsa.vem/, /eŋ.ɡɾaˈsa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

engrassàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de engrassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sà·vem (4)
# engrasséssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡɾəˈse.səm/, occidental /eŋ.ɡɾaˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

engrasséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrassar.

#### Variants

* engrasséssim, engrassàssim, engrassàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sés·sem (4)
# engrassàssem
## Català
### Verb

engrassàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrassar.

#### Variants

* engrasséssim, engrasséssem, engrassàssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sàs·sem (4)
# engrassàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾəˈsa.βəw/, balear /əŋ.ɡɾəˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡɾaˈsa.βew/ valencià /eŋ.ɡɾaˈsa.vew/, /eŋ.ɡɾaˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

engrassàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de engrassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sà·veu (4)
* Anagrama: asseguraven
# engrassés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡɾəˈses/, occidental /eŋ.ɡɾaˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

engrassés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrassar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrassar.

#### Variants

* [1] engrassàs
* [2] engrassàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sés (3)
# engrasséssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡɾəˈse.sim/, occidental /eŋ.ɡɾaˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

engrasséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrassar.

#### Variants

* engrasséssem, engrassàssim, engrassàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sés·sim (4)
* Anagrames: granisséssem, ingressàssem
# engrassésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡɾəˈse.səw/, occidental /eŋ.ɡɾaˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

engrassésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrassar.

#### Variants

* engrasséssiu, engrassàssiu, engrassàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sés·seu (4)
* Anagrama: asseguressen
# encetàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.səˈta.βəm/, balear /ən.səˈta.vəm/ Occidental: nord-occidental /en.seˈta.βem/ valencià /en.seˈta.vem/, /en.seˈta.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

encetàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de encetar.

#### Variants

* encetàvom, encetàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·tà·vem (4)
# encetàieu
## Català
### Verb

encetàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encetar.

#### Variants

* encetavo, encetàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·tà·ieu (4)
# encetàssem
## Català
### Verb

encetàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encetar.

#### Variants

* enceteguéssom, encetéssim, encetéssem, encetàssim, encetàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·tàs·sem (4)
# encetàsseu
## Català
### Verb

encetàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encetar.

#### Variants

* enceteguéssou, encetéssiu, encetésseu, encetàssiu, encetàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·tàs·seu (4)
# encetàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səˈta.ɾəw/, occidental /en.seˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

encetàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de encetar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encetar.

#### Variants

* [2] enceteguéssou, encetéssiu, encetésseu, encetàssiu, encetàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·tà·reu (4)
# encetàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.səˈta.βəw/, balear /ən.səˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.seˈta.βew/ valencià /en.seˈta.vew/, /en.seˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

encetàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encetar.

#### Variants

* encetavo, encetàieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·tà·veu (4)
# engramponéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾəm.puˈne.siw/ balear /əŋ.ɡɾəm.poˈne.siw/, /əŋ.ɡɾəm.puˈne.siw/ Occidental: /eŋ.ɡɾam.poˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

engramponéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engramponar.

#### Variants

* engramponàssiu, engramponàsseu
# engramponí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾəm.puˈni/ balear /əŋ.ɡɾəm.poˈni/, /əŋ.ɡɾəm.puˈni/ Occidental: /eŋ.ɡɾam.poˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

engramponí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de engramponar.
# engrandir-se
## Català
### Verb

engrandir-se
* Forma pronominal de engrandir.

### Miscel·lània

* Anagrama: desarregnin
# engranatge
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡɾəˈna.d͡ʒə/, occidental /eŋ.ɡɾaˈna.d͡ʒe/
   * Rimes: -adʒe
   * Etimologia: De engranar i el sufix -atge.

### Nom

engranatge m. ‎(plural engranatges)
* Sistema de peces dentades que engranen de forma que transmeten el moviment.

#### Traduccions

* Alemany: Getriebe $^{(de)}$ n.
* Anglès: gear $^{(en)}$
* Castellà: engranaje $^{(es)}$ m.
* Francès: engrenage $^{(fr)}$ m.
* Llengua de signes catalana: FUNCIONAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gra·nat·ge (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# engranera
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡɾəˈne.ɾə/, occidental /eŋ.ɡɾaˈne.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: Del prefix en- i granera.

### Nom

engranera f. ‎(plural engraneres)
* (occidental, septentrional) Forma alternativa de granera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gra·ne·ra (4)
* Anagrama: arengaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* Atles Lingüístic del Domini Català
# enfermesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fərˈme.səs/, occidental /eɱ.feɾˈme.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

enfermesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfermar.

#### Variants

* enfermessis, enfermassis, enfermasses, enfermares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mes·ses (4)
# enfermeras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eɱ.feɾˈme.ɾas\, meridional \eɱ.feɾˈme.ɾah\
       Americà: alt \eɱ.feɾˈme.(ɾa)s\, baix \eŋ.feɾˈme.ɾah\, austral \eɱ.feɾˈme.ɾas\
   * Rimes: -eɾas

### Nom

enfermeras f. pl.
* forma plural de enfermera

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·me·ras (4)
* Anagrames: enfermares, enfermarse
# enfermeros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eɱ.feɾˈme.ɾos\, meridional \eɱ.feɾˈme.ɾoh\
       Americà: alt \eɱ.feɾˈme.(ɾo)s\, baix \eŋ.feɾˈme.ɾoh\, austral \eɱ.feɾˈme.ɾos\
   * Rimes: -eɾos

### Nom

enfermeros m. pl.
* forma plural de enfermero

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·me·ros (4)
* Anagrames: refórmense, refrenemos
# enfermería
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eɱ.feɾ.meˈɾi.a\
       Americà: alt \eɱ.f(e)ɾ.meˈɾi.a\, baix \eŋ.feɾ.meˈɾi.a\, austral \eɱ.feɾ.meˈɾi.a\
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: De enfermero i el sufix -ía.

### Nom

enfermería f. ‎(plural enfermerías)
* infermeria (sala)
* (només singular) infermeria (professió i estudis)

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·me·rí·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre enfermería
# enfermes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱˈfɛr.məs/ balear /əɱˈfəɾ.məs/, /əɱˈfɛr.məs/ Occidental: /eɱˈfeɾ.mes/
   * Rimes: -ɛɾmes

### Verb

enfermes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de enfermar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enfermar.

#### Variants

* [2] enfermis

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mes (3)
# enfermessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fərˈme.sən/, occidental /eɱ.feɾˈme.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

enfermessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfermar.

#### Variants

* enfermessin, enfermassin, enfermassen, enfermaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mes·sen (4)
# enfermessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fərˈme.sin/, occidental /eɱ.feɾˈme.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

enfermessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfermar.

#### Variants

* enfermessen, enfermassin, enfermassen, enfermaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mes·sin (4)
# enfermera
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eɱ.feɾˈme.ɾa\
       Americà: alt \eɱ.f(e)ɾˈme.ɾa\, baix \eŋ.feɾˈme.ɾa\, austral \eɱ.feɾˈme.ɾa\
   * Rimes: -eɾa

### Nom

enfermera f. ‎(plural enfermeras)
* forma femenina de enfermero

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·me·ra (4)
* Anagrames: enfermare, enfermaré
# enfermero
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eɱ.feɾˈme.ɾo\
       Americà: alt \eɱ.f(e)ɾˈme.ɾo\, baix \eŋ.feɾˈme.ɾo\, austral \eɱ.feɾˈme.ɾo\
   * Rimes: -eɾo
   * Etimologia: De enfermo i el sufix -ero.

### Nom

enfermero m. ‎(plural enfermeros, femení enfermera)
* infermer

#### Derivats

* enfermería

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·me·ro (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre enfermero
# enfermerías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eɱ.feɾ.meˈɾi.as\, meridional \eɱ.feɾ.meˈɾi.ah\
       Americà: alt \eɱ.feɾ.meˈɾi.(a)s\, baix \eŋ.feɾ.meˈɾi.ah\, austral \eɱ.feɾ.meˈɾi.as\
   * Rimes: -ias

### Nom

enfermerías f. pl.
* forma plural de enfermería

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·me·rí·as (5)
# ennuvoléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.nu.βuˈɫe.səm/ balear /ən.nu.voˈɫe.səm/, /ən.nu.vuˈɫe.səm/ Occidental: nord-occidental /en.nu.βoˈɫe.sem/ valencià /en.nu.voˈɫe.sem/, /en.nu.βoˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

ennuvoléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuvolar.

#### Variants

* ennuvoléssim, ennuvolàssim, ennuvolàssem, ennuvolàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·vo·lés·sem (5)
# ennuvoléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.nu.βuˈɫe.sim/ balear /ən.nu.voˈɫe.sim/, /ən.nu.vuˈɫe.sim/ Occidental: nord-occidental /en.nu.βoˈɫe.sim/ valencià /en.nu.voˈɫe.sim/, /en.nu.βoˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ennuvoléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuvolar.

#### Variants

* ennuvoléssem, ennuvolàssim, ennuvolàssem, ennuvolàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·vo·lés·sim (5)
# ennuvoléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.nu.βuˈɫe.siw/ balear /ən.nu.voˈɫe.siw/, /ən.nu.vuˈɫe.siw/ Occidental: nord-occidental /en.nu.βoˈɫe.siw/ valencià /en.nu.voˈɫe.siw/, /en.nu.βoˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ennuvoléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuvolar.

#### Variants

* ennuvolésseu, ennuvolàssiu, ennuvolàsseu, ennuvolàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·vo·lés·siu (5)
# ennuyer
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.nɥiˈje/
   * Etimologia: Del llatí vulgar * inodiāre, format sobre l'expressió in odio esse («ésser odiós»).

### Verb

ennuyer
* desesperar, desanimar
    «Nous étions tous possédés d’une inquiétude lente qui nous faisait languir. Personne ne s’ennuyait, mais cette sensation poignante était cent fois pire que l’ennui. Il paraissait d’avance que cette nuit n’aurait pas de fin.» (Ivan Tourgueniev, (trad. Isaac Pavlovsky), L'Exécution de Troppmann, abril 1870, publicat a: Souvenirs sur Tourguéneff, Savine, 1887)Tots estàvem posseïts per una inquietud lenta que ens feia llanguir. Ningú es desesperava, però aquesta sensació punyent era cent vegades pitjor que l'avorriment. Semblava, a primera vista, que aquesta nit no s'acabaria mai.
* fastiguejar, enfastidir, enutjar
    Il m’ennuie d’être si longtemps séparé de vous.Em fastigueja estar tant de temps separat de vosaltres.
* amoïnar, incomodar, contrariar, molestar
    Sa défaite l’ennuie beaucoup.La seva derrota l'amoïna força.
* avorrir-se
    «Je craignais que toutes mes lettres ne l’ennuyassent. Je faisais ce que je pouvais pour qu'elles ne fussent pas longues. J'y réussissais rarement; elle me plaignait; elle m'écrivait souvent, cela est vrai; je vivais de ses lettres.» (Mémoires de M. le duc de Lauzun, París, ed. chez Barrois l'Aîné, 1822, p. 385)M'inquietava que cap de les meves cartes l'avorrís. Feia tot el que podia perquè no fossin llargues. Rares vegades me'n sortia; ella es queixava, m'escrivia sovint; això és cert, jo vivia de les seves cartes.
* enutjar-se
    «On avait beau le corriger quand les voisins le ramenait en carriole, l'habitude de ces fugues était prise. […]. Si une semaine s'écoulait sans escapade, on le voyait s'ennuyer, dépérir et fureter dans le logis pour trouver une issue.» (Francis Carco, L’Homme de minuit, Éditions Albin Michel, París, 1938)Havien de castigar-lo quan els veïns el portaven de tornada en un carro, el costum d'aquestes fugues s'estava arrelant. Si passava una setmana sense escapar-se s'enutjava, es desesperava i furgava per l'habitatge per trobar una sortida.
* enyorar-se
    Revenez au plus vite : je m’ennuie de vous.Torneu aviat. M'enyoro de vosaltres.

### Vegeu també

* Entrada «ennuyer» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# enojar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.noˈxaɾ/, meridional /e.noˈhaɾ/
       Americà: alt /e.noˈxaɾ/, baix /e.noˈhaɾ/, austral /e.noˈxaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

enojar trans., pron. ‎(pronominal enojarse, present enojo, passat enojé, futur enojaré)
* enutjar

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·no·jar (3)
* Heterograma de 6 lletres (aejnor)
# ennuvolàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.nu.βuˈɫa.βəw/ balear /ən.nu.voˈɫa.vəw/, /ən.nu.vuˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.nu.βoˈɫa.βew/ valencià /en.nu.voˈɫa.vew/, /en.nu.βoˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

ennuvolàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ennuvolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·vo·là·veu (5)