OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# assassini
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈsi.ni/, occidental /a.saˈsi.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

assassini
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assassinar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assassinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assassinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assassinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sas·si·ni (4)
* Anagrama: anisassis

## Italià

   * Pronúncia: /as.sasˈsiː.ni/

### Nom

assassini m. pl.
* forma plural de assassino
# assassinessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.siˈne.sis/, occidental /a.sa.siˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

assassinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assassinar.
# assassineu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.siˈnɛw/ balear /ə.sə.siˈnəw/, /ə.sə.siˈnɛw/ Occidental: /a.sa.siˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assassineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assassinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb assassinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assassinar.
# arromangar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋˈɡa/ balear /ə.ro.məŋˈɡa/, /ə.ru.məŋˈɡa/ Occidental: nord-occidental /a.ro.maŋˈɡa/ valencià /a.ro.maŋˈɡaɾ/, /a.ro.maŋˈɡa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arromangà
   * Etimologia: Variant de arremangar, segle XV, de mànega.

### Verb

arromangar trans., pron. ‎(pronominal arromangar-se)
* Replegar o tirar amunt les mànigues.
* (per extensió) Replegar o tirar amunt la part inferior del vestit, faldilles o pantalons.
* (pronominal, figuradament) Posar-se decididament a executar alguna cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arromango, arromanga, arromanguem

#### Variants

* arremangar (català central)

#### Traduccions

* Castellà: remangar $^{(es)}$, arremangar $^{(es)}$
* Francès: retrouser $^{(fr)}$
* Italià: rimboccare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·man·gar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arromangaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋ.ɡəˈɾan/ balear /ə.ro.məŋ.ɡəˈɾan/, /ə.ru.məŋ.ɡəˈɾan/ Occidental: /a.ro.maŋ.ɡaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arromangaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arromangar.
# arromangareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋ.ɡəˈɾɛw/ balear /ə.ro.məŋ.ɡəˈɾəw/, /ə.ru.məŋ.ɡəˈɾɛw/ Occidental: /a.ro.maŋ.ɡaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arromangareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arromangar.
# arromangam
## Català
### Verb

arromangam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arromangar.
# arromangaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋˈɡa.ɾən/ balear /ə.ro.məŋˈɡa.ɾən/, /ə.ru.məŋˈɡa.ɾən/ Occidental: /a.ro.maŋˈɡa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arromangaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arromangar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromangar-se
## Català
### Verb

arromangar-se
* Forma pronominal de arromangar.

### Miscel·lània

* Anagrama: arromangares
# arromangara
## Català
### Verb

arromangara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# assèyeu
## Català antic
### Verb

assèyeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de asseure
# assèieu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɛ.jəw/, occidental /aˈsɛ.jew/
   * Rimes: -ɛjew

### Verb

assèieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de asseure.
# assèyem
## Català antic
### Verb

assèyem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de asseure
# assuts
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsuts/, occidental /aˈsuts/
   * Rimes: -uts

### Nom

assuts m. pl.
* Forma plural de assut.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·suts (2)
* Anagrames: assust, tussàs
# assèver
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈsɛ.βər/ balear /əˈsə.vəɾ/, /əˈsɛ.vər/ Occidental: nord-occidental /aˈse.βer/ valencià /aˈse.veɾ/, /aˈse.βeɾ/

### Nom

assèver m. ‎(plural assèvers)
* (valencià) Forma alternativa de sèver.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sè·ver (3)
* Anagrames: esvares, esveràs, resaves, vesares, vessaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# assèyets
## Català antic
### Verb

assèyets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de asseure
# assocarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.kəˈɾa/ balear /ə.so.kəˈɾa/, /ə.su.kəˈɾa/ Occidental: /a.so.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assocarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assocar.
# assocaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.kəˈɾas/ balear /ə.so.kəˈɾas/, /ə.su.kəˈɾas/ Occidental: /a.so.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

assocaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de assocar.
# assocaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.kəˈɾe/ balear /ə.so.kəˈɾe/, /ə.su.kəˈɾe/ Occidental: /a.so.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

assocaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de assocar.
# asclis
## Català

   * Pronúncia: /ˈas.kɫis/

### Verb

asclis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb asclar.

### Miscel·lània

* Anagrames: clissa, clissà
# asclàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈkɫa.βəw/, balear /əsˈkɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /asˈkɫa.βew/ valencià /asˈkɫa.vew/, /asˈkɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

asclàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de asclar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·clà·veu (3)
* Anagrames: aculaves, esculava, lascàveu
# asclàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɫa.ɾəm/, occidental /asˈkɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

asclàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de asclar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asclar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·clà·rem (3)
* Anagrames: almescar, calmar-se, calmares, caramels, clamar-se, escamarl, lascarem, lascàrem, mesclara, mesclarà
# asclin
## Català

   * Pronúncia: /ˈas.kɫin/

### Verb

asclin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb asclar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb asclar.
# asclàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɫa.ɾəw/, occidental /asˈkɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

asclàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de asclar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asclar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·clà·reu (3)
* Anagrames: acular-se, aculares, escularà, lascareu, lascàreu
# arrosar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈza/ balear /ə.roˈza/, /ə.ruˈza/ Occidental: nord-occidental /a.roˈza/ valencià /a.roˈzaɾ/, /a.roˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arrosà
   * Etimologia: Del prefix a- i ros ‎(«rosada»).

### Verb

arrosar trans.
* Regar les plantes amb un reg molt fi i dispers, imitant les gotes de la rosada.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arroso, arrosa, arrosem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Castellà: rociar $^{(es)}$
* Francès: arroser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·sar (3)
* Anagrames: sorrara, sorrarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arrosara
## Català
### Verb

arrosara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrosar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrosar.
# aspiau
## Català
### Verb

aspiau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aspiar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aspiar.
# aspiasses
## Català
### Verb

aspiasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspiar.
# aspiassin
## Català
### Verb

aspiassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspiar.
# aspiassis
## Català
### Verb

aspiassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspiar.
# aspiaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.əˈɾi.əw/, occidental /as.pi.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aspiaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aspiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·pi·a·rí·eu (5)
* Anagrama: aspiràieu
# aspiava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piˈa.βə/, balear /əs.piˈa.və/ Occidental: nord-occidental /as.piˈa.βa/ valencià /as.piˈa.va/, /as.piˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aspiava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aspiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aspiar.
# aspiaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piˈa.βən/, balear /əs.piˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /as.piˈa.βen/ valencià /as.piˈa.ven/, /as.piˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aspiaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aspiar.
# assone
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɔ.nə/, occidental /aˈsɔ.ne/
   * Rimes: -ɔne

### Verb

assone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assonar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assonar.

## Italià

   * Pronúncia: /asˈsoː.ne/

### Nom

assone m. ‎(plural assoni)
* (anatomia) axó

#### Sinònims

* cilindrasse

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·só·ne (3)
# assonessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈne.sən/ balear /ə.soˈne.sən/, /ə.suˈne.sən/ Occidental: /a.soˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

assonessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assonar.
# assonen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɔ.nən/, occidental /aˈsɔ.nen/
   * Rimes: -ɔnen

### Verb

assonen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de assonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assonar.
# assonaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈna.βəs/ balear /ə.soˈna.vəs/, /ə.suˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.soˈna.βes/ valencià /a.soˈna.ves/, /a.soˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

assonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assonar.
# assonesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈne.səs/ balear /ə.soˈne.səs/, /ə.suˈne.səs/ Occidental: /a.soˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

assonesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assonar.
# assonava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈna.βə/ balear /ə.soˈna.və/, /ə.suˈna.və/ Occidental: nord-occidental /a.soˈna.βa/ valencià /a.soˈna.va/, /a.soˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assonar.
# assonaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈna.βən/ balear /ə.soˈna.vən/, /ə.suˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.soˈna.βen/ valencià /a.soˈna.ven/, /a.soˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

assonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assonar.
# assonessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈne.sin/ balear /ə.soˈne.sin/, /ə.suˈne.sin/ Occidental: /a.soˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

assonessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assonar.
# asco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈas.ko/, meridional /ˈah.ko/
       Americà: alt /ˈas.k(o)/, baix /ˈah.ko/
   * Rimes: -asko
   * Etimologia: Derivat de asqueroso.

### Nom

asco m. ‎(plural ascos)
* fàstic
* (botànica) asc

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·co (2)
* Anagrames: caos, caso, casó, coas, cosa, ocas, osca, saco, sacó, soca

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre asco
# ascoconidi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.kuˈni.ði/ balear /əs.ko.koˈni.ði/, /əs.ku.kuˈni.ði/ Occidental: /as.ko.koˈni.ði/
   * Rimes: -idi
   * Etimologia: Del prefix asco- i conidi.

### Nom

ascoconidi m. ‎(plural ascoconidis)
* Conidi format per gemmació d’una ascòspora.

#### Traduccions

* Anglès: ascoconidium $^{(en)}$
* Castellà: ascoconidio $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·co·co·ni·di (5)

### Vegeu també

* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# ascocarp
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈkarp/ balear /əs.koˈkaɾp/, /əs.kuˈkarp/ Occidental: /as.koˈkaɾp/
   * Rimes: -aɾp
   * Etimologia: Del prefix asco- i el sufix -carp.

### Nom

ascocarp m. ‎(plural ascocarps)
* ascoma

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·co·carp (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# atallessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈʎe.sən/, occidental /a.taˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

atallessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ta·lles·sen (4)
* Anagrames: alletassen, estenallàs, tenallessa
# assaïnessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.iˈne.sin/, occidental /a.sa.iˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

assaïnessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaïnar.
# assaïnessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.iˈne.sis/, occidental /a.sa.iˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

assaïnessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaïnar.
# assaïnet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.iˈnɛt/ balear /ə.sə.iˈnət/, /ə.sə.iˈnɛt/ Occidental: /a.sa.iˈnet/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: De assaïnar i el sufix -et.

### Nom

assaïnet m. ‎(plural assaïnets)
* renill

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·ï·net (4)
* Anagrames: assentia, atiassen

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# assaïnaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.iˈna.βəs/, balear /ə.sə.iˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.sa.iˈna.βes/ valencià /a.sa.iˈna.ves/, /a.sa.iˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

assaïnaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assaïnar.
# assaïnessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.iˈne.sən/, occidental /a.sa.iˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

assaïnessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaïnar.
# assaïnesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.iˈne.səs/, occidental /a.sa.iˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

assaïnesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaïnar.
# atallarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.ʎəˈɾa/, occidental /a.ta.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

atallarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de atallar.
# atallaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.ʎəˈɾi.əw/, occidental /a.ta.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

atallaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de atallar.
# atallassen
## Català
### Verb

atallassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atallar.
# atallaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.ʎəˈɾi.ə/, occidental /a.ta.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

atallaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de atallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de atallar.
# atallasses
## Català
### Verb

atallasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atallar.
# atallaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.ʎəˈɾas/, occidental /a.ta.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

atallaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de atallar.
# assessorí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.suˈɾi/ balear /ə.sə.soˈɾi/, /ə.sə.suˈɾi/ Occidental: /a.se.soˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

assessorí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de assessorar.
# assessum
## Llatí

   * Pronúncia: /asˈsɛs.sʊm/

### Verb

assessum
* supí acusatiu de assideō
# assessoràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.suˈɾa.βəw/ balear /ə.sə.soˈɾa.vəw/, /ə.sə.suˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.se.soˈɾa.βew/ valencià /a.se.soˈɾa.vew/, /a.se.soˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

assessoràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assessorar.
# assessoréssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.suˈɾe.sim/ balear /ə.sə.soˈɾe.sim/, /ə.sə.suˈɾe.sim/ Occidental: /a.se.soˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

assessoréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assessorar.
# assessoréssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.suˈɾe.səm/ balear /ə.sə.soˈɾe.səm/, /ə.sə.suˈɾe.səm/ Occidental: /a.se.soˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

assessoréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assessorar.
# assessorésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.suˈɾe.səw/ balear /ə.sə.soˈɾe.səw/, /ə.sə.suˈɾe.səw/ Occidental: /a.se.soˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assessorésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assessorar.
# assessoràssiu
## Català
### Verb

assessoràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assessorar.
# assessoréssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.suˈɾe.siw/ balear /ə.sə.soˈɾe.siw/, /ə.sə.suˈɾe.siw/ Occidental: /a.se.soˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

assessoréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assessorar.
# atirantàssiu
## Català
### Verb

atirantàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atirantar.
# atirantàssim
## Català
### Verb

atirantàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atirantar.
# atirantésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ti.ɾənˈte.səw/, occidental /a.ti.ɾanˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

atirantésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atirantar.
# atirantéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ti.ɾənˈte.səm/, occidental /a.ti.ɾanˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

atirantéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atirantar.
# atirantàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ti.ɾənˈta.βəw/, balear /ə.ti.ɾənˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ti.ɾanˈta.βew/ valencià /a.ti.ɾanˈta.vew/, /a.ti.ɾanˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

atirantàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atirantar.
# atiar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.tiˈa/ Occidental: nord-occidental /a.tiˈa/ valencià /a.tiˈaɾ/, /a.tiˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: atià
   * Etimologia: Del llatí vulgar *attītiāre, de tītiō, segle XIV.

### Verb

atiar trans.
* Remenar els tions d'un foc perquè entri aire i cremi millor.
* Estimular el bestiar per fer més ràpidament la feina.
* Per extensió, esperonar algú.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: atio, atia, atiem

#### Sinònims

* avivar
* incitar

#### Traduccions

* Anglès: stoke $^{(en)}$
* Castellà: atizar $^{(es)}$
* Francès: attiser $^{(fr)}$
* Italià: accendere $^{(it)}$
* Castellà: arrear $^{(es)}$
* Castellà: apremiar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ti·ar (3)
* Anagrames: aïrat, arita, tiara, traïa

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# atiaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ti.əˈɾi.ə/, occidental /a.ti.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

atiaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de atiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de atiar.
# atiara
## Català
### Verb

atiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atiar.
# atiaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ti.əˈɾan/, occidental /a.ti.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

atiaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de atiar.
# atiaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ti.əˈɾi.əs/, occidental /a.ti.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

atiaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de atiar.
# aterricé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.te.riˈθe/
       Americà: alt /a.te.r(i)ˈse/, baix /a.te.riˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

aterricé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb aterrizar
# aterridor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.tə.riˈðo/ Occidental: nord-occidental /a.te.riˈðo/, valencià /a.te.riˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De aterrir i el sufix -dor.

### Adjectiu

aterridor m. ‎(femení aterridora, plural masculí aterridors, plural femení aterridores)
* Que causa terror.

#### Traduccions

* Anglès: terrifying $^{(en)}$
* Castellà: aterrador $^{(es)}$
* Francès: terrifiant $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: POR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·ri·dor (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# assumix
## Català
### Verb

assumix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de assumir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb assumir.
# assumixo
## Català
### Verb

assumixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assumir.
# assumiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.suˈmiw/, occidental /a.suˈmiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

assumiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assumir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb assumir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assumir.
# assumives
## Català
### Verb

assumives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assumir.
# assumixes
## Català
### Verb

assumixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de assumir.
# assumo
## Llatí

   * Pronúncia: /asˈsuː.moː/
   * Etimologia: Del prefix ad- i sūmō

### Verb

assūmō ‎(1a present$^?$), assūmis ‎(2a present), assūmere ‎(infinitiu), assūmpsī ‎(perfet), assūmptum ‎(supí)
* assumir

#### Variants

* adsūmō
# atorgà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.turˈɡa/ balear /ə.toɾˈɣa/, /ə.turˈɣa/ Occidental: /a.toɾˈɣa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: atorgar

### Verb

atorgà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de atorgar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tor·gà (3)
* Anagrames: atrago, garota