OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# botzinaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.d͡zi.nəˈɾas/ balear /bo.d͡zi.nəˈɾas/, /bu.d͡zi.nəˈɾas/ Occidental: /bo.d͡zi.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

botzinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de botzinar.
# botzinaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.d͡ziˈna.ɾən/ balear /bo.d͡ziˈna.ɾən/, /bu.d͡ziˈna.ɾən/ Occidental: /bo.d͡ziˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

botzinaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de botzinar.
# botzinaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.d͡zi.nəˈɾi.ə/ balear /bo.d͡zi.nəˈɾi.ə/, /bu.d͡zi.nəˈɾi.ə/ Occidental: /bo.d͡zi.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

botzinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de botzinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de botzinar.
# botzinarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.d͡zi.nəˈɾa/ balear /bo.d͡zi.nəˈɾa/, /bu.d͡zi.nəˈɾa/ Occidental: /bo.d͡zi.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

botzinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de botzinar.
# botzinaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.d͡zi.nəˈɾe/ balear /bo.d͡zi.nəˈɾe/, /bu.d͡zi.nəˈɾe/ Occidental: /bo.d͡zi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

botzinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de botzinar.
# botzinaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.d͡zi.nəˈɾi.əs/ balear /bo.d͡zi.nəˈɾi.əs/, /bu.d͡zi.nəˈɾi.əs/ Occidental: /bo.d͡zi.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

botzinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de botzinar.
# cagonas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kaˈɣo.nas\, meridional \kaˈɣo.nah\
       Americà: alt /kaˈɡo.n(a)s/, baix \kaˈɣo.nah\, austral \kaˈɣo.nas\
   * Rimes: -onas

### Adjectiu

cagonas f. pl.
* forma plural de cagona

### Nom

cagonas f. pl.
* forma plural de cagona
# cagos
## Català
### Verb

cagos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cagar.

#### Variants

* caguis, cagues

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·gos (2)
* Anagrama: gascó
# cagne
## Italià

   * Pronúncia: /ˈkaɲ.ɲe/

### Nom

cagne f. pl.
* forma plural de cagna
# cago
## Català
### Verb

cago
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de cagar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb cagar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cagar.

#### Variants

* [1] cague, cagui, cag
* [2] cagui, cague
* [3] cagui, cague

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·go (2)
* Anagrama: coga

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈka.ɣo\
       Americà: alt /ˈka.ɡo/, baix \ˈka.ɣo\
   * Rimes: -aɡo

### Verb

cago
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb cagar
# cagones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kaˈɣo.nes\, meridional \kaˈɣo.neh\
       Americà: alt /kaˈɡo.n(e)s/, baix \kaˈɣo.neh\, austral \kaˈɣo.nes\
   * Rimes: -ones

### Adjectiu

cagones m. pl.
* forma plural de cagón

### Nom

cagones m. pl.
* forma plural de cagón
# cagueguem
## Català
### Verb

cagueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb cagar.

#### Variants

* caguem
# cague
## Català
### Verb

cague
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de cagar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb cagar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cagar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb cagar.

#### Variants

* [1] cago, cagui, cag
* [2] cagui, cago
* [3] cagui, cago
* [4] cagui
# cagueguessa
## Català
### Verb

cagueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cagar.

#### Variants

* caguessi, caguessa, cagués, cagàs, cagara
# cagna
## Italià

   * Pronúncia: /ˈkaɲ.ɲa/
   * Etimologia: Del llatí *cannia, femení de cannis ‎(«ca»).

### Nom

cagna f. ‎(plural cagne)
* gossa

### Miscel·lània

* Síl·labes: cà·gna (2)
# cagona
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \kaˈɣo.na\
       Americà: alt /k(a)ˈɡo.na/, baix \kaˈɣo.na\
   * Rimes: -ona

### Adjectiu

cagona f. ‎(plural cagonas)
* forma femenina de cagón

### Nom

cagona f. ‎(plural cagonas)
* forma femenina de cagón
# bombà
## Català

   * Pronúncia: oriental /bumˈba/, occidental /bomˈba/
   * Rimes: -a
   * Homòfons: bombar

### Verb

bombà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de bombar.
    [Ell/ella/vostè] bombà o va bombar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bom·bà (2)
* Anagrames: abomb, bambo
# bombum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈbɔm.bʊm/

### Nom

bombum
* acusatiu singular de bombus
# bomborum
## Llatí

   * Pronúncia: /bɔmˈboː.rʊm/

### Nom

bombōrum
* genitiu plural de bombus
# bombs
## Anglès
### Nom

bombs
* forma plural de bomb
# bombàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /bumˈba.ɾəm/, occidental /bomˈba.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

bombàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de bombar.
    [Nosaltres] bombàrem o vam/vàrem bombar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb bombar.
    Forma valenciana: [nosaltres] bombéssim, bombéssem, bombàssem, bombàssim o bombàrem.
# bombus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈbɔm.bʊs/
   * Etimologia: Del grec βόμβος ‎(bómbos).

### Nom

bombus f. ‎(genitiu bombī)
* sorollam, rebombori

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | bombus | bombī |
| Vocatiu | bombe | bombī |
| Acusatiu | bombum | bombōs |
| Genitiu | bombī | bombōrum |
| Datiu | bombō | bombīs |
| Ablatiu | bombō | bombīs |
# bombàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /bomˈba.jew/

### Verb

bombàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de bombar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] bombàveu.
# burlescamente
## Italià

   * Pronúncia: /burˌle.skaˈmen.te/
   * Etimologia: De burlesco i el sufix -mente.

### Adverbi

burlescamente
* burlescament

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·le·sca·mén·te (5)
# burlesco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /buɾˈles.ko/, meridional /buɾˈleh.ko/
       Americà: alt /buɾˈles.k(o)/, baix /buɾˈleh.ko/
   * Rimes: -esko
   * Etimologia: De burla i el sufix -esco.

### Adjectiu

burlesco m. ‎(femení burlesca, plural masculí burlescos, plural femení burlescas)
* burlesc

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·les·co (3)
* Heterograma de 8 lletres (bcelorsu)
* Anagrames: brócules, culebros

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre burlesco

## Italià

   * Pronúncia: /burˈle.sko/
   * Etimologia: De burla i el sufix -esco.

### Adjectiu

burlesco m. ‎(femení burlesca, plural masculí burleschi, plural femení burlesche)
* burlesc

#### Derivats

* burlescamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·lé·sco (3)
* Heterograma de 8 lletres (bcelorsu)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre burlesco
# burlescament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /burˌɫɛs.kəˈmen/ balear /buɾˌɫɛs.kəˈment/, /burˌɫɛs.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /burˌɫes.kaˈmen/ valencià /buɾˌɫes.kaˈment/, /buɾˌɫes.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De burlesc i el sufix -ment.

### Adverbi

burlescament
* D'una manera burlesca.

#### Traduccions

* Anglès: burlesquely $^{(en)}$
* Francès: burlesquement $^{(fr)}$
* Italià: burlescamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·les·ca·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# burleschi
## Italià

   * Pronúncia: /burˈle.ski/

### Adjectiu

burleschi m. pl.
* forma plural de burlesco
# burles
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈbur.ɫəs/, occidental /ˈbuɾ.ɫes/

### Nom

burles f. pl.
* Forma plural de burla.

### Verb

burles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de burlar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb burlar-se.

#### Variants

* [2] burlis, burlos

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·les (2)
* Heterograma de 6 lletres (belrsu)
* Anagrames: bruels, rubles
# burlesc
## Català

   * Pronúncia: oriental /burˈɫɛsk/, occidental /buɾˈɫesk/
   * Rimes: -ɛsk
   * Etimologia: De l'italià burlesco, segle XVII.

### Adjectiu

burlesc m. ‎(femení burlesca, plural masculí burlescs o burlescos, plural femení burlesques)
* Que busca riure dels defectes d'algú.

#### Traduccions

* Anglès: burlesque $^{(en)}$
* Castellà: burlesco $^{(es)}$
* Francès: burlesque $^{(fr)}$
* Italià: burlesco $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·lesc (2)
* Heterograma de 7 lletres (bcelrsu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# burlesca
## Català

   * Pronúncia: oriental /burˈɫɛs.kə/, occidental /buɾˈɫes.ka/
   * Rimes: -ɛska

### Adjectiu

burlesca f. ‎(plural burlesques)
* Forma femenina de burlesc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·les·ca (3)
* Heterograma de 8 lletres (abcelrsu)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /buɾˈles.ka/, meridional /buɾˈleh.ka/
       Americà: alt /buɾˈles.k(a)/, baix /buɾˈleh.ka/
   * Rimes: -eska

### Adjectiu

burlesca f. ‎(plural burlescas)
* forma plural de burlesco

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·les·ca (3)
* Heterograma de 8 lletres (abcelrsu)
* Anagrames: culebras, curables

## Italià

   * Pronúncia: /burˈle.ska/

### Adjectiu

burlesca f. ‎(plural burlesche)
* forma femenina de burlesco

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·lé·sca (3)
* Heterograma de 8 lletres (abcelrsu)
# burlescas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /buɾˈles.kas/, meridional /buɾˈleh.kah/
       Americà: alt /buɾˈles.k(a)s/, baix /buɾˈleh.kah/, austral /buɾˈleh.kas/
   * Rimes: -eskas

### Adjectiu

burlescas f. pl.
* forma plural de burlesca

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·les·cas (3)
# burlesche
## Italià

   * Pronúncia: /burˈle.ske/

### Adjectiu

burlesche f. pl.
* forma plural de burlesca
# burlen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈbur.ɫən/, occidental /ˈbuɾ.ɫen/

### Verb

burlen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de burlar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb burlar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb burlar-se.

#### Variants

* [2] burlin
* [3] burlin

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·len (2)
* Heterograma de 6 lletres (belnru)
# brami
## Català

   * Pronúncia: /ˈbɾa.mi/
   * Rimes: -ami

### Verb

brami
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de bramar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb bramar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb bramar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb bramar.

#### Variants

* [1] bramo, brame, bram
* [2] brame, bramo
* [3] brame, bramo
* [4] brame

### Miscel·lània

* Síl·labes: bra·mi (2)
* Anagrama: birmà
# bramo
## Català
### Verb

bramo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de bramar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb bramar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb bramar.

#### Variants

* [1] brame, brami, bram
* [2] brami, brame
* [3] brami, brame

### Miscel·lània

* Síl·labes: bra·mo (2)
* Anagrames: abrom, aombr, broma, bromà, mabró, obram, ombra, ombrà, orbam, robam
# bramessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /bɾəˈme.sin/, occidental /bɾaˈme.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

bramessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb bramar.

#### Variants

* brameguessen, bramessen, bramassin, bramassen, bramaren
# bramessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /bɾəˈme.sis/, occidental /bɾaˈme.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

bramessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb bramar.

#### Variants

* brameguesses, bramesses, bramassis, bramasses, bramares

### Miscel·lània

* Anagrama: brisàssem
# bramis
## Català

   * Pronúncia: /ˈbɾa.mis/
   * Rimes: -amis

### Verb

bramis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb bramar.

#### Variants

* brames, bramos

### Miscel·lània

* Anagrama: brisam
# bramessi
## Català
### Verb

bramessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb bramar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb bramar.

#### Variants

* [1] bramessa, brameguessa, bramés, bramàs, bramara
* [2] bramegués, bramés, bramàs, bramara
# brameu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾəˈmɛw/ balear /bɾəˈməw/, /bɾəˈmɛw/ Occidental: /bɾaˈmew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

brameu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de bramar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb bramar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb bramar.

#### Variants

* [1] bramau
* [2] bramegueu
* [3] bramau
# bramin
## Català

   * Pronúncia: /ˈbɾa.min/
   * Rimes: -amin

### Verb

bramin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb bramar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb bramar.

#### Variants

* [1] bramen
* [2] bramen

### Miscel·lània

* Síl·labes: bra·min (2)
* Heterograma de 6 lletres (abimnr)
* Anagrames: minbar, mínbar, nimbar
# borroketaraino
## Basc
### Nom

borroketaraino
* terminatiu definit plural de borroka
# borroketarantz
## Basc
### Nom

borroketarantz
* al·latiu direccional definit plural de borroka
# borrokentzat
## Basc
### Nom

borrokentzat
* benefactiu definit plural de borroka
# borroketako
## Basc
### Nom

borroketako
* genitiu locatiu definit plural de borroka
# borroketan
## Basc
### Nom

borroketan
* inessiu definit plural de borroka
# borrokek
## Basc
### Nom

borrokek
* ergatiu definit plural de borroka
# borrokekin
## Basc
### Nom

borrokekin
* comitatiu definit plural de borroka
# borrokengatik
## Basc
### Nom

borrokengatik
* causal definit plural de borroka
# borroketara
## Basc
### Nom

borroketara
* al·latiu definit plural de borroka
# borroken
## Basc
### Nom

borroken
* genitiu definit plural de borroka
# calciguegués
## Català
### Verb

calciguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb calcigar.

#### Variants

* calciguessi, calcigués, calcigàs, calcigara

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·gue·gués (4)
# calcigueguéssom
## Català
### Verb

calcigueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb calcigar.

#### Variants

* calciguéssim, calciguéssem, calcigàssim, calcigàssem, calcigàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·gue·gués·som (5)
# calciguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫˈsi.ɣən/, occidental /kaɫˈsi.ɣen/
   * Rimes: -iɡen

### Verb

calciguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de calcigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb calcigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb calcigar.

#### Variants

* [2] calciguin
* [3] calciguin

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·guen (3)
# calcigues
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫˈsi.ɣəs/, occidental /kaɫˈsi.ɣes/
   * Rimes: -iɡes

### Verb

calcigues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de calcigar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb calcigar.

#### Variants

* [2] calciguis, calcigos

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·gues (3)
# calcigueguéssou
## Català
### Verb

calcigueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb calcigar.

#### Variants

* calciguéssiu, calciguésseu, calcigàssiu, calcigàsseu, calcigàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·gue·gués·sou (5)
# calciguessa
## Català
### Verb

calciguessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb calcigar.

#### Variants

* calciguessi, calcigueguessa, calcigués, calcigàs, calcigara

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·gues·sa (4)
* Anagrama: calcigàsseu
# calciguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫ.siˈɣe.sən/, occidental /kaɫ.siˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

calciguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb calcigar.

#### Variants

* calcigueguessen, calciguessin, calcigassin, calcigassen, calcigaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·gues·sen (4)
# calciguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫ.siˈɣe.səs/, occidental /kaɫ.siˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

calciguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb calcigar.

#### Variants

* calcigueguesses, calciguessis, calcigassis, calcigasses, calcigares

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·gues·ses (4)
# calciguegueu
## Català
### Verb

calciguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb calcigar.

#### Variants

* calcigueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·gue·gueu (4)
# calciguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəɫ.siˈɣɛm/ balear /kəɫ.siˈɣəm/, /kəɫ.siˈɣɛm/ Occidental: /kaɫ.siˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

calciguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de calcigar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb calcigar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb calcigar.

#### Variants

* [1] calcigam
* [2] calcigueguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·guem (3)
# bustum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈbuːs.tʊm/
   * Etimologia: D'un antic verb *buro («cremar») , present en comburo.

### Nom

būstum n. ‎(genitiu būstī)
* pira, crematori
    Ex.: Portandum ad busta cadaver. — (traducció:«Portant el cadàver a la pira.»)
* tomba, monument funerari
    Ex.: In busto Achilli — (traducció:«Sobre la tomba d'Aquiles.»)

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | būstum | būsta |
| Vocatiu | būstum | būsta |
| Acusatiu | būstum | būsta |
| Genitiu | būstī | būstōrum |
| Datiu | būstō | būstīs |
| Ablatiu | būstō | būstīs |

### Vegeu també

* ↑ Juvenal, Sàtires
* ↑ Plaute, Bacchides 4, 9, 14
# busy
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈbɪzi/ àudio (EUA)

### Adjectiu

busy ‎(comparatiu busier, superlatiu busiest)
* ocupat
* animat

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# but carambolé
## Francès
### Nom

but carambolé m. ‎(plural buts carambolés)
* (pilota basca) servei a dues parets

### Vegeu també

* but carambolé. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# busul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

busul
* nominatiu i acusatiu definit singular de bus
# busule
## Romanès
### Nom

busule
* vocatiu singular de bus
# busului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

busului
* genitiu i datiu definit singular de bus
# but avec élan
## Francès
### Nom

but avec élan m. ‎(plural buts avec élan)
* (pilota basca) servei amb correguda

### Vegeu també

* but avec élan. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# cantarellejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.tə.ɾə.ʎəˈʒa.ɾəm/ balear /kən.tə.ɾə.ʎəˈd͡ʒa.ɾəm/, /kən.tə.ɾə.ʎəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /kan.ta.ɾe.ʎeˈʒa.ɾem/, valencià /kan.ta.ɾe.ʎeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

cantarellejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de cantarellejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ta·re·lle·jà·rem (6)
# cantarellejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.tə.ɾə.ʎəˈʒa.βəs/ balear /kən.tə.ɾə.ʎəˈd͡ʒa.vəs/, /kən.tə.ɾə.ʎəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /kan.ta.ɾe.ʎeˈʒa.βes/ valencià /kan.ta.ɾe.ʎeˈd͡ʒa.ves/, /kan.ta.ɾe.ʎeˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

cantarellejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de cantarellejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ta·re·lle·ja·ves (6)
# cantarellejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.tə.ɾə.ʎəˈʒa/ balear /kən.tə.ɾə.ʎəˈd͡ʒa/, /kən.tə.ɾə.ʎəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /kan.ta.ɾe.ʎeˈʒa/, valencià /kan.ta.ɾe.ʎeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

cantarellejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de cantarellejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ta·re·lle·jà (5)
* Anagrama: cantellejarà
# cantarellejàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.tə.ɾə.ʎəˈʒa.βəm/ balear /kən.tə.ɾə.ʎəˈd͡ʒa.vəm/, /kən.tə.ɾə.ʎəˈʒa.vəm/ Occidental: nord-occidental /kan.ta.ɾe.ʎeˈʒa.βem/ valencià /kan.ta.ɾe.ʎeˈd͡ʒa.vem/, /kan.ta.ɾe.ʎeˈd͡ʒa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

cantarellejàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de cantarellejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ta·re·lle·jà·vem (6)
# cantarelles
## Català

   * Pronúncia: oriental /kən.təˈɾe.ʎəs/, occidental /kan.taˈɾe.ʎes/
   * Rimes: -eʎes

### Nom

cantarelles f. pl.
* Forma plural de cantarella.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ta·re·lles (4)
* Anagrames: encastellar, escantellar
# cantarellejo
## Català
### Verb

cantarellejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de cantarellejar.

#### Variants

* cantarellegi

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ta·re·lle·jo (5)
# cantarellejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.tə.ɾə.ʎəˈʒa.ɾəw/ balear /kən.tə.ɾə.ʎəˈd͡ʒa.ɾəw/, /kən.tə.ɾə.ʎəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /kan.ta.ɾe.ʎeˈʒa.ɾew/, valencià /kan.ta.ɾe.ʎeˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

cantarellejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de cantarellejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ta·re·lle·jà·reu (6)
# cantarellejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.tə.ɾə.ʎəˈʒa.βəw/ balear /kən.tə.ɾə.ʎəˈd͡ʒa.vəw/, /kən.tə.ɾə.ʎəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /kan.ta.ɾe.ʎeˈʒa.βew/ valencià /kan.ta.ɾe.ʎeˈd͡ʒa.vew/, /kan.ta.ɾe.ʎeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

cantarellejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de cantarellejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ta·re·lle·jà·veu (6)
# cantaremos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kan.taˈɾe.mos/, meridional \kaŋ.taˈɾe.moh\
       Americà: alt /kan.taˈɾe.m(o)s/, baix \kaŋ.taˈɾe.moh\, austral /kan.taˈɾe.mos/
   * Rimes: -emos

### Verb

cantaremos
* primera persona del plural (nosotros, nosotras) del futur d'indicatiu del verb cantar

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ta·re·mos (4)
* Anagrames: amorcantes, comentaras, comentarás, encartamos, matanceros, montaraces, racamentos, sacramento, Sacramento, sacramentó, tancaremos, tancáremos
# cabusso
## Català
### Verb

cabusso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de cabussar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb cabussar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cabussar.