OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# imagineguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /i.ma.ʒi.neˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

imagineguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb imaginar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] imaginés, imaginàs o imaginara.
# impugnàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.puŋˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

impugnàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impugnar.
    [Nosaltres] impugnéssim, impugnéssem, impugnàssem, impugnàssim o impugnàrem.
# impugnàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.puŋˈna.jew/

### Verb

impugnàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de impugnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] impugnàveu.
# impugnàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /im.puŋˈna.səm/ Occidental: nord-occidental /im.puŋˈna.sem/, valencià /im.puɡˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

impugnàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impugnar.
    [Nosaltres] impugnéssim, impugnéssem, impugnàssem, impugnàssim o impugnàrem.
# impugnàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.puŋˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

impugnàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impugnar.
    [Vosaltres/vós] impugnéssiu, impugnésseu, impugnàsseu, impugnàssiu o impugnàreu.
# impugnàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.puŋˈna.ɾəm/, occidental /im.puŋˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

impugnàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impugnar.
    [Nosaltres] impugnàrem o vam/vàrem impugnar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impugnar.
    Forma valenciana: [nosaltres] impugnéssim, impugnéssem, impugnàssem, impugnàssim o impugnàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pug·nà·rem (4)
* Anagrama: mamprenguí
# impugnàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.puŋˈna.ɾəw/, occidental /im.puŋˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

impugnàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de impugnar.
    [Vosaltres/vós] impugnàreu o vau/vàreu impugnar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impugnar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] impugnéssiu, impugnésseu, impugnàsseu, impugnàssiu o impugnàreu.
# impugnàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.puŋˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

impugnàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impugnar.
    [Jo] impugnés, impugnàs o impugnara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impugnar.
    [Ell/ella/vostè] impugnés, impugnàs o impugnara.
# impugnàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /im.puŋˈna.səw/ Occidental: nord-occidental /im.puŋˈna.sew/, valencià /im.puɡˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

impugnàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impugnar.
    [Vosaltres/vós] impugnéssiu, impugnésseu, impugnàsseu, impugnàssiu o impugnàreu.
# impugnàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /im.puŋˈna.βəw/, /im.puŋˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /im.puŋˈna.βɛw/, /im.puŋˈna.ɛw/ valencià /im.puŋˈna.vew/, /im.puŋˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

impugnàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de impugnar.
# igi dúdú
## Ioruba
### Nom

igi dúdú
* Diospyros dendo Welw.
* Diospyros mespiliformis Hochst.
* Diospyros piscatoria Gürke

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en ioruba
* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 564. ISBN 2-7068-1302-4.
# igi nlá
## Ioruba
### Nom

igi nlá
* (Entandrophragma candollei Harms).

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 564. ISBN 2-7068-1302-4.
# igi ori àpáta
## Ioruba
### Nom

igi ori àpáta
* (Microdesmis puberula Hook.).

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 564. ISBN 2-7068-1302-4.
# igi osun
## Ioruba
### Nom

igi osun
* (Baphia nitida Lodd.).

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 564. ISBN 2-7068-1302-4.
# igi eléèrà
## Ioruba
### Nom

igi eléèrà
* Psydrax subcordatum Bridson

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 564. ISBN 2-7068-1302-4.
# igi oko
## Ioruba
### Nom

igi oko
* Planta desconeguda.

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 564. ISBN 2-7068-1302-4.
# igi orò
## Ioruba
### Nom

igi orò
* (Triplochiton scleroxylon K. Schum.).

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 564. ISBN 2-7068-1302-4.
# igi àbò
## Ioruba
### Nom

igi àbò
* Bot. (Parinari curatellifolia Planch.).

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 563. ISBN 2-7068-1302-4.
# igi aka
## Ioruba
### Nom

igi aka
* Bot. (Lecaniodiscus cupanioides Planch.).

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 563. ISBN 2-7068-1302-4.
# igi irú
## Ioruba
### Nom

igi irú
* (Parkia biglobosa Benth.).

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 564. ISBN 2-7068-1302-4.
# ilustro
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /iˈlus.tɾo/, meridional /iˈluh.tɾo/
       Americà: alt /iˈlus.t͡s(o)/, baix /iˈluh.tɾo/
   * Rimes: -ustɾo

### Verb

ilustro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb ilustrar
# il·legalitat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫə.ɣə.ɫiˈtat/, /i.ɫə.ɣə.ɫiˈtat/ balear /iɫ.ɫə.ɣə.ɫiˈtat/ Occidental: /iɫ.ɫe.ɣa.ɫiˈtat/, /i.ɫe.ɣa.ɫiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí *illegalĭtāte(m), de il-, lēgalis i -tas.

### Nom

il·legalitat f. ‎(plural il·legalitats)
* Qualitat d'il·legal.
* Acció il·legal.

#### Traduccions

* Anglès: illegality $^{(en)}$
* Castellà: ilegalidad $^{(es)}$ f.
* Francès: illégalité $^{(fr)}$ f.
* Gallec: ilegalidade $^{(gl)}$ f.
* Italià: illegalità $^{(it)}$ f.
* Polonès: nielegalność $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: ilegalidade $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·le·ga·li·tat (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# ilustristojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.luˈstri.stojn/

### Nom

ilustristojn
* acusatiu plural de ilustristo

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·lus·tris·tojn (4)
# ilustriston
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.luˈstri.ston/

### Nom

ilustriston
* acusatiu de ilustristo

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·lus·tris·ton (4)
# ilwikatl
## Nàhuatl de la Huasteca oriental
### Nom

ilwikatl
* cel
# il·latius
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫəˈtiws/, /i.ɫəˈtiws/ balear /iɫ.ɫəˈtiws/ Occidental: /iɫ.ɫaˈtiws/, /i.ɫaˈtiws/
   * Rimes: -iws

### Nom

il·latius m. pl.
* Forma plural de il·latiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·la·tius (3)
# ilustré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.lusˈtɾe/, meridional /i.luhˈtɾe/
       Americà: alt /i.l(u)sˈt͡se/, baix /i.luhˈtɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

ilustré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb ilustrar
# il·latiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫəˈtiw/, /i.ɫəˈtiw/ balear /iɫ.ɫəˈtiw/ Occidental: /iɫ.ɫaˈtiw/, /i.ɫaˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí illatīvus, de illātus, participi de inferō ‎(«inferir»).

### Nom

il·latiu m. ‎(plural il·latius)
* Cas gramatical que adopta una paraula en certes llengües que expressa direcció cap a dins d'un lloc o inici d'una acció o d'un període de temps.
    poika menee kaupunkiinen finès, el nen va a la ciutat (kaupunkiin és l'il·latiu de kaupunki, ciutat)

#### Traduccions

* Anglès: illative $^{(en)}$
* Castellà: ilativo $^{(es)}$ m.
* Francès: illatif $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·la·tiu (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Termcat
# il·legal
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫəˈɣaɫ/, /i.ɫəˈɣaɫ/ balear /iɫ.ɫəˈɣaɫ/ Occidental: /iɫ.ɫeˈɣaɫ/, /i.ɫeˈɣaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí illegalis, segle XIX.

### Adjectiu

il·legal inv. ‎(plural il·legals)
* No legal, contrari a la llei.

#### Antònims

* legal

#### Sinònims

* il·legítim, il·lícit, clandestí, fraudulent

#### Derivats

* il·legalitat
* il·legalitzar

#### Traduccions

* Anglès: illegal $^{(en)}$
* Castellà: ilegal $^{(es)}$
* Esperanto: kontraŭleĝa $^{(eo)}$
* Francès: illégal $^{(fr)}$
* Gallec: ilegal $^{(gl)}$
* Italià: illegale $^{(it)}$
* Polonès: nielegalny $^{(pl)}$
* Portuguès: ilegal $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·le·gal (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, ésAdir
# indisciplinàrem
## Català
### Verb

indisciplinàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de indisciplinar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisciplinar.
# indisciplinàs
## Català
### Verb

indisciplinàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisciplinar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisciplinar.
# indisciplinàsseu
## Català
### Verb

indisciplinàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisciplinar.
# indisciplinàssiu
## Català
### Verb

indisciplinàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisciplinar.
# indisciplinàreu
## Català
### Verb

indisciplinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de indisciplinar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisciplinar.
# indisciplinàssem
## Català
### Verb

indisciplinàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisciplinar.
# indisciplinàssim
## Català
### Verb

indisciplinàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisciplinar.
# indisciplinàveu
## Català
### Verb

indisciplinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de indisciplinar.
# indiscipliné
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.dis.θi.pliˈne/, meridional \iŋ.dih.θi.pliˈne\
       Americà: alt /in.d(i)s.si.pliˈne/, baix \iŋ.dih.si.pliˈne\, austral /in.dih.si.pliˈne/
   * Rimes: -e

### Verb

indiscipliné
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb indisciplinar
# imputàs
## Català
### Verb

imputàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb imputar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb imputar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pu·tàs (3)
* Heterograma de 7 lletres (aimpstu)
* Anagrama: amputis
# imputàsseu
## Català
### Verb

imputàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb imputar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pu·tàs·seu (4)
* Anagrama: amputéssiu
# imputàssem
## Català
### Verb

imputàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imputar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pu·tàs·sem (4)
* Anagrama: amputéssim
# imputàssim
## Català
### Verb

imputàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imputar.
# imputé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.puˈte/
       Americà: alt /im.p(u)ˈte/, baix /im.puˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

imputé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb imputar
# imputàssiu
## Català
### Verb

imputàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb imputar.
# imputàveu
## Català
### Verb

imputàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de imputar.
# imputés
## Català
### Verb

imputés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb imputar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb imputar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pu·tés (3)
* Heterograma de 7 lletres (eimpstu)
* Anagrama: ímpetus
# immiscireu
## Català
### Verb

immiscireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de immiscir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mis·ci·reu (4)
* Anagrama: immiscuiré
# immisciries
## Català
### Verb

immisciries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de immiscir-se.
# immiscirà
## Català
### Verb

immiscirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de immiscir-se.
# immisciren
## Català
### Verb

immisciren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de immiscir-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb immiscir-se.
# immiscires
## Català
### Verb

immiscires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de immiscir-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb immiscir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mis·ci·res (4)
* Anagrama: immiscir-se
# immisciràs
## Català
### Verb

immisciràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de immiscir-se.
# immisciria
## Català
### Verb

immisciria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de immiscir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de immiscir-se.
# immiscirien
## Català
### Verb

immiscirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de immiscir-se.
# immisciré
## Català
### Verb

immisciré
* Primera persona del singular (jo) del futur de immiscir-se.
# iguals
## Català

   * Pronúncia: /iˈɣwaɫs/
   * Rimes: -als

### Adjectiu

iguals inv. pl.
* Forma plural de igual.
* (tennis) Dit de la situació d'empat a punts en el transcurs d'un joc.

#### Relacionats

* a dos (pilota valenciana)

### Adverbi

iguals
* (tennis) Empatant, a quinze o a trenta, en el transcurs d'un joc.

#### Notes

L'adverbi iguals sempre va precedit de la puntuació específica en què s'ha produït l'empat: quinze iguals, trenta iguals.

#### Traduccions

* Anglès: all $^{(en)}$
* Castellà: iguales $^{(es)}$
* Francès: partout $^{(fr)}$

### Interjecció

iguals
* (tennis) Expressió amb què el jutge de cadira indica un empat a quaranta o a una puntuació superior entre dos jugadors o dues parelles en el transcurs d'un joc.

#### Traduccions

* Anglès: deuce $^{(en)}$
* Castellà: iguales $^{(es)}$
* Francès: égalité $^{(fr)}$

### Nom

iguals m. pl.
* Forma plural de igual.
* (tennis, pàdel) Empat a quaranta o a una puntuació superior entre dos jugadors o dues parelles en el transcurs d'un joc.

#### Traduccions

* Anglès: deuce $^{(en)}$
* Castellà: iguales $^{(es)}$
* Francès: égalité $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·guals (2)
* Heterograma de 6 lletres (agilsu)
* Anagrama: agusil

### Vegeu també

* iguals. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# igualo
## Català
### Verb

igualo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de igualar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb igualar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb igualar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·gua·lo (3)
* Heterograma de 6 lletres (agilou)
* Anagrames: Aguiló, gúiola

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iˈɣwa.lo\
       Americà: alt /iˈɡwa.lo/, baix \iˈɣwa.lo\
   * Rimes: -alo

### Verb

igualo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb igualar
# igualos
## Català
### Verb

igualos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb igualar.
# igualàieu
## Català
### Verb

igualàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de igualar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·gua·là·ieu (4)
* Anagrama: aigualíeu
# igualàreu
## Català
### Verb

igualàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de igualar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb igualar.
# igualtat
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ɣwəɫˈtat/, occidental /i.ɣwaɫˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De igual i el sufix -tat.

### Nom

igualtat f. ‎(plural igualtats)
* Equiparació entre dues coses.
* Relació d'equivalència entre dues expressions matemàtiques.

#### Traduccions

* Alemany: Gleichheit $^{(de)}$ f., Gleichberechtigung $^{(de)}$ f.
* Anglès: equality $^{(en)}$
* Castellà: igualdad $^{(es)}$
* Francès: égalité $^{(fr)}$
* Italià: parità $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·gual·tat (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# igualàiem
## Català
### Verb

igualàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de igualar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·gua·là·iem (4)
* Anagrama: aigualíem
# igualàrem
## Català
### Verb

igualàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de igualar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb igualar.
# igualà
## Català
### Verb

igualà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de igualar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·gua·là (3)
* Anagrames: àguila, Àguila, aigual
# infrautilitzaran
## Català
### Verb

infrautilitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de infrautilitzar.
# infrautilitzara
## Català
### Verb

infrautilitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infrautilitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infrautilitzar.
# infrautilitza
## Català
### Verb

infrautilitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de infrautilitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb infrautilitzar.
# infrautilitzam
## Català
### Verb

infrautilitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de infrautilitzar.
# infrautilitz
## Català

   * Pronúncia: balear /iɱ.fɾə.u.tiˈɫis/
   * Rimes: -is

### Verb

infrautilitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infrautilitzar.
# infligiríeu
## Català
### Verb

infligiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de infligir.
# infligisca
## Català
### Verb

infligisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb infligir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb infligir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb infligir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fli·gis·ca (4)
* Anagrama: lignificàs
# infligisquem
## Català
### Verb

infligisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb infligir.
# infligisquen
## Català
### Verb

infligisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb infligir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb infligir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fli·gis·quen (4)
* Anagrama: infligesquin
# infligiré
## Català
### Verb

infligiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de infligir.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.fli.xiˈɾe\, meridional \iɱ.fli.hiˈɾe\
       Americà: alt \iɱ.fli.x(i)ˈɾe\, baix \iŋ.fli.hiˈɾe\, austral \iɱ.fli.xiˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

infligiré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb infligir
# infligiríveu
## Català
### Verb

infligiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de infligir.
# infligiràs
## Català
### Verb

infligiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de infligir.
# infligisc
## Català
### Verb

infligisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infligir.
# impulsen
## Català
### Verb

impulsen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de impulsar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb impulsar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb impulsar.
# impulsessen
## Català
### Verb

impulsessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulse
## Català
### Verb

impulse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de impulsar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb impulsar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb impulsar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb impulsar.
# impulsesses
## Català
### Verb

impulsesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulsi
## Català
### Verb

impulsi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de impulsar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb impulsar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb impulsar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb impulsar.
# impulsessis
## Català
### Verb

impulsessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulseu
## Català
### Verb

impulseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de impulsar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb impulsar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb impulsar.
# impulses
## Català
### Verb

impulses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de impulsar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb impulsar.
# impulsessin
## Català
### Verb

impulsessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# inscriguessis
## Català
### Verb

inscriguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inscriure.
# inscrigueré
## Català
### Verb

inscrigueré
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del futur de inscriure.
# inscriguessen
## Català
### Verb

inscriguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inscriure.
# inscriguessin
## Català
### Verb

inscriguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inscriure.
# inscrigueríveu
## Català
### Verb

inscrigueríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de inscriure.
# inscrigueríeu
## Català
### Verb

inscrigueríeu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de inscriure.