OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# allareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈɾɛw/ balear /ə.ʎəˈɾəw/, /ə.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /a.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

allareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de allarar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb allarar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb allarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lla·reu (3)
* Anagrama: allerau
# ajuntàsseu
## Català
### Verb

ajuntàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.
# ajuntàssem
## Català
### Verb

ajuntàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.
# ajuntàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒunˈta.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒunˈta.ɾew/, valencià /a.d͡ʒunˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ajuntàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ajuntar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.
# ajuntàs
## Català
### Verb

ajuntàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jun·tàs (3)
* Anagrama: taujans
# ajuntàssim
## Català
### Verb

ajuntàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.
# ajuntàssiu
## Català
### Verb

ajuntàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.
# ajuntàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒunˈta.βəw/, balear /ə.ʒunˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒunˈta.βew/ valencià /a.d͡ʒunˈta.vew/, /a.d͡ʒunˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

ajuntàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ajuntar.
# ajuntés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒunˈtes/ Occidental: nord-occidental /a.ʒunˈtes/, valencià /a.d͡ʒunˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

ajuntés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jun·tés (3)
* Heterograma de 7 lletres (aejnstu)
* Anagrames: ajusten, enutjàs
# amariva
## Català
### Verb

amariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de amar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ri·va (4)
* Anagrames: amaravi, avariam, raïmava
# amarono
## Italià
### Verb

amarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de amare
# amarorum
## Llatí

   * Pronúncia: /a.maːˈroː.rʊm/

### Adjectiu

amārōrum
* genitiu masculí plural de amārus
* genitiu neutre plural de amārus
# amaris
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈma.ɾis/, occidental /aˈma.ɾis/
   * Rimes: -aɾis

### Verb

amaris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ris (3)
* Anagrames: saïmar, samari

## Llatí

   * Pronúncia: /aˈmaː.riːs/

### Adjectiu

amārīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de amārus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de amārus
# amarr
## Català
### Verb

amarr
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·marr (2)
* Anagrames: armar, marra, marrà, ramar
# amarives
## Català
### Verb

amarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de amar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ri·ves (4)
* Anagrames: avisarem, avisàrem, raïmaves
# amaro
## Català
### Verb

amaro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amarar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amarar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ro (3)
* Anagrames: aroma, aromà

## Llatí

   * Pronúncia: /aˈmaː.roː/

### Adjectiu

amārō
* datiu masculí singular de amārus
* datiu neutre singular de amārus
* ablatiu masculí singular de amārus
* ablatiu neutre singular de amārus
# amariní
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾiˈni/, occidental /a.ma.ɾiˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

amariní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amarinar.
    [Jo] amariní o em vaig amarinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ri·ní (4)
* Anagrames: minaria, miniara, miniarà
# amariven
## Català
### Verb

amariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ri·ven (4)
* Anagrames: arniàvem, avinarem, avinàrem, raïmaven, vanaríem
# amaros
## Català
### Verb

amaros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ros (3)
* Anagrames: aromàs, romasa

## Llatí

   * Pronúncia: /aˈmaː.roːs/

### Adjectiu

amārōs
* acusatiu masculí plural de amārus
# akzioei
## Basc
### Nom

akzioei
* datiu definit plural de akzio
# akzioan
## Basc
### Nom

akzioan
* inessiu definit singular de akzio
# akzioaren
## Basc
### Nom

akzioaren
* genitiu definit singular de akzio
# akzioarengatik
## Basc
### Nom

akzioarengatik
* causal definit singular de akzio
# akzioarentzat
## Basc
### Nom

akzioarentzat
* benefactiu definit singular de akzio
# akzioari
## Basc
### Nom

akzioari
* datiu definit singular de akzio
# akzioek
## Basc
### Nom

akzioek
* ergatiu definit plural de akzio
# akzioaz
## Basc
### Nom

akzioaz
* instrumental definit singular de akzio
# akzioarekin
## Basc
### Nom

akzioarekin
* comitatiu definit singular de akzio
# akzioekin
## Basc
### Nom

akzioekin
* comitatiu definit plural de akzio
# alertàssiu
## Català
### Verb

alertàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·tàs·siu (4)
* Anagrames: alteràssiu, siuletaràs
# alertés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫərˈtes/, occidental /a.ɫeɾˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

alertés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alertar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·tés (3)
* Anagrames: alteres, alterés, estrela, telares
# alertàvom
## Català
### Verb

alertàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·tà·vom (4)
* Anagrames: alteràvom, tremolava
# alertàssim
## Català
### Verb

alertàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·tàs·sim (4)
* Anagrama: alteràssim
# alertàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫərˈta.βəm/, balear /ə.ɫəɾˈta.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.ɫerˈta.βem/ valencià /a.ɫeɾˈta.vem/, /a.ɫeɾˈta.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

alertàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·tà·vem (4)
* Anagrama: alteràvem
# alertéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫərˈte.səm/, occidental /a.ɫeɾˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

alertéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·tés·sem (4)
* Anagrama: alteréssem
# alertàssem
## Català
### Verb

alertàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·tàs·sem (4)
* Anagrama: alteràssem
# alertàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫərˈta.βəw/, balear /ə.ɫəɾˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɫerˈta.βew/ valencià /a.ɫeɾˈta.vew/, /a.ɫeɾˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

alertàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·tà·veu (4)
* Anagrama: alteràveu
# alertàs
## Català
### Verb

alertàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alertar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·tàs (3)
* Anagrames: alteràs, saltaré, talares, telaràs
# alertàsseu
## Català
### Verb

alertàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·tàs·seu (4)
* Anagrama: alteràsseu
# allargasso
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎərˈɡa.su/ balear /ə.ʎəɾˈɣa.so/, /ə.ʎərˈɣa.su/ Occidental: /a.ʎaɾˈɣa.so/
   * Rimes: -aso

### Verb

allargasso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allargassar.
# allargassàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎər.ɡəˈsa.ɾəm/, occidental /a.ʎaɾ.ɣaˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

allargassàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de allargassar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
# allargassàs
## Català
### Verb

allargassàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
# allargassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎərˈɡa.sis/, occidental /a.ʎaɾˈɣa.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

allargassis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb allargassar.
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.
# allargassàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎər.ɡəˈsa.ɾəw/, occidental /a.ʎaɾ.ɣaˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

allargassàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de allargassar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
# allargasseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎər.ɡəˈsɛw/ balear /ə.ʎəɾ.ɣəˈsəw/, /ə.ʎər.ɣəˈsɛw/ Occidental: /a.ʎaɾ.ɣaˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

allargasseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de allargassar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb allargassar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb allargassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llar·gas·seu (4)
* Anagrama: allarguessa
# allargassi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎərˈɡa.si/, occidental /a.ʎaɾˈɣa.si/
   * Rimes: -asi

### Verb

allargassi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allargassar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb allargassar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb allargassar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb allargassar.
# allargassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎərˈɡa.sin/, occidental /a.ʎaɾˈɣa.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

allargassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb allargassar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb allargassar.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.
# allargassà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎər.ɡəˈsa/, occidental /a.ʎaɾ.ɣaˈsa/
   * Rimes: -a

### Verb

allargassà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de allargassar.
# allargassàssem
## Català
### Verb

allargassàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
# amiguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈɣe.sim/, occidental /a.miˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amiguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gués·sim (4)
# amiguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈɣi/, occidental /a.miˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

amiguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·guí (3)
# amigàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈɣa.ɾəw/, occidental /a.miˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

amigàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amigar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gà·reu (4)
* Anagrames: agremiau, aguaríem, amagríeu, amiguera, remugaia
# amigàs
## Català
### Verb

amigàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amigar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amigar.
# amiguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈɣe.siw/, occidental /a.miˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

amiguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gués·siu (4)
# amigàiem
## Català
### Verb

amigàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gà·iem (4)
# amigàieu
## Català
### Verb

amigàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gà·ieu (4)
# amigàssem
## Català
### Verb

amigàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gàs·sem (4)
# amortero
## Català

   * Pronúncia: central /ə.murˈte.ɾu/, occidental /a.moɾˈte.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Verb

amortero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amorterar.
# amorteris
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈte.ɾis/ balear /ə.moɾˈte.ɾis/, /ə.murˈte.ɾis/ Occidental: /a.moɾˈte.ɾis/
   * Rimes: -eɾis

### Verb

amorteris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amorterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·te·ris (4)
* Anagrames: amortires, esmortira, esmortirà
# alimentasses
## Català
### Verb

alimentasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.
# alimentation
## Francès

   * Pronúncia: /a.li.mɑ̃.taˈsjɔ̃/

### Nom

alimentation f. ‎(plural alimentations)
* alimentació
# alimentaríveu
## Català
### Verb

alimentaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de alimentar.
# alimentassin
## Català
### Verb

alimentassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.
# alimentations
## Francès

   * Pronúncia: /a.li.mɑ̃.taˈsjɔ̃/

### Nom

alimentations f. pl.
* forma plural de alimentation
# alimentassen
## Català
### Verb

alimentassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.
# alimentassis
## Català
### Verb

alimentassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.
# alimentat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.mənˈtat/, occidental /a.ɫi.menˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del verb alimentar.

### Nom

alimentat m. ‎(plural alimentats, femení alimentada)
* Que rep aliments.

#### Sinònims

* alimentista

#### Traduccions

* Castellà: alimentado $^{(es)}$, alimentista $^{(es)}$ m. f.
* Llatí: alitus $^{(la)}$

### Verb

alimentat
* Participi masculí singular del verb alimentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·men·tat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# alimentats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.mənˈtats/, occidental /a.ɫi.menˈtats/
   * Rimes: -ats

### Nom

alimentats m. pl.
* Forma plural de alimentat.

### Verb

alimentats
* Participi masculí plural del verb alimentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·men·tats (4)
* Anagrama: atlantisme
# alleugerarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʎəw.ʒə.ɾəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.ʎew.ʒe.ɾaˈɾi.en/, valencià /a.ʎew.d͡ʒe.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

alleugerarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de alleugerar.

#### Sinònims

* alleugeririen
# alleugerarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈ/ə.ʎəw.ʒə.ɾəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ʎew.ʒe.ɾaˈɾa/, valencià /a.ʎew.d͡ʒe.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

alleugerarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de alleugerar.

#### Sinònims

* alleugerirà
# alleugeraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒə.ɾəˈɾe/, occidental /a.ʎew.d͡ʒe.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

alleugeraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de alleugerar.

#### Sinònims

* alleugeriré
# alleugeraràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈ/ə.ʎəw.ʒə.ɾəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.ʎew.ʒe.ɾaˈɾas/, valencià /a.ʎew.d͡ʒe.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

alleugeraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de alleugerar.

#### Sinònims

* alleugeriràs
# alleugerassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒəˈɾa.sən/, occidental /a.ʎew.d͡ʒeˈɾa.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

alleugerassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alleugerar.
    [Ells/elles/vostès] alleugeressin, alleugeressen, alleugerassen, alleugerassin o alleugeraren.

#### Sinònims

* alleugerissen
# alleugeraria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʎəw.ʒə.ɾəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ʎew.ʒe.ɾaˈɾi.ɛ/, /a.ʎew.ʒe.ɾaˈɾi.e/ valencià /a.ʎew.d͡ʒe.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

alleugeraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de alleugerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de alleugerar.

#### Sinònims

* alleugeriria
# alleugeraries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʎəw.ʒə.ɾəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.ʎew.ʒe.ɾaˈɾi.es/, valencià /a.ʎew.d͡ʒe.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

alleugeraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de alleugerar.

#### Sinònims

* alleugeriries
# alleugeraríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʎəw.ʒə.ɾəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ʎew.ʒe.ɾaˈɾi.ɛw/, valencià /a.ʎew.d͡ʒe.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

alleugeraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de alleugerar.

#### Sinònims

* alleugiriríeu
# alleugerasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒəˈɾa.səs/, occidental /a.ʎew.d͡ʒeˈɾa.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

alleugerasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alleugerar.
    [Tu] alleugeressis, alleugeresses, alleugerasses, alleugerassis o alleugerares.

#### Sinònims

* alleugerisses.
# alforí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.fuˈɾi/ balear /əɫ.foˈɾi/, /əɫ.fuˈɾi/ Occidental: /aɫ.foˈɾi/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: De l'àrab *al-ḥurī ‎(«dipòsit de gra»).

### Nom

alforí m. ‎(plural alforins)
* (valencià) Compartiment d'un graner o també d'una almàssera on es guarden les olives.
* (valencià) Compartiment o armari situat damunt d'una escala.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·fo·rí (3)
* Heterograma de 6 lletres (afilor)
* Anagrames: aflori, aflorí, flairo, floria, foliar

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# alfrontu
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈfron.tu/

### Verb

alfrontu
* volitiu de alfronti
# alfrontus
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈfron.tus/

### Verb

alfrontus
* condicional de alfronti
# alfrontas
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈfron.tas/

### Verb

alfrontas
* present de alfronti
# alfronti
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈfron.ti/
   * Àudio: França

### Verb

alfronti ‎(present alfrontas, passat alfrontis, futur alfrontos, condicional alfrontus, volitiu alfrontu)
* afrontar, encarar
# alfrontos
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈfron.tos/

### Verb

alfrontos
* futur de alfronti
# alfrontis
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈfron.tis/

### Verb

alfrontis
* passat de alfronti
# alfàbega
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈfa.βə.ɣə/, occidental /aɫˈfa.be.ɣa/
   * Etimologia: Variant de alfàbrega.

### Nom

alfàbega f. ‎(plural alfàbegues)
* (valencià, balear) Forma alternativa de alfàbrega.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·fà·be·ga (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# amilasak
## Basc
### Nom

amilasak
* absolutiu definit plural de amilasa
* ergatiu definit singular de amilasa
* ergatiu indefinit de amilasa
# amilasako
## Basc
### Nom

amilasako
* genitiu locatiu definit singular de amilasa
# amilasaren
## Basc
### Nom

amilasaren
* genitiu definit singular de amilasa
* genitiu indefinit de amilasa
# amilasan
## Basc
### Nom

amilasan
* inessiu definit singular de amilasa
# amilasaraino
## Basc
### Nom

amilasaraino
* terminatiu definit singular de amilasa
# amilasarantz
## Basc
### Nom

amilasarantz
* al·latiu direccional definit singular de amilasa
# amilasara
## Basc
### Nom

amilasara
* al·latiu definit singular de amilasa
# amilasarekin
## Basc
### Nom

amilasarekin
* comitatiu indefinit de amilasa
* comitatiu definit singular de amilasa
# amikon
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈmi.kon/

### Nom

amikon
* acusatiu de amiko

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·kon (3)
* Heterograma de 6 lletres (aikmno)
# amilasa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈɫa.zə/, occidental /a.miˈɫa.za/
   * Rimes: -aza
   * Etimologia: Del prefix amil- i el sufix -asa.

### Nom

amilasa f. ‎(plural amilases)
* Enzim que fragmenta el midó en els seus components.

#### Traduccions

* Anglès: amylase $^{(en)}$
* Basc: amilasa $^{(eu)}$
* Castellà: amilasa $^{(es)}$ f.
* Francès: amylase $^{(fr)}$ f.
* Italià: amilasi $^{(it)}$ f.
* Romanès: amilază $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·la·sa (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Basc
### Nom

amilasa inan.
* amilasa (tipus d'enzim)

#### Declinació

Nom comú inanimat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
amilasa
amilasa
amilasak
Ergatiu
amilasak
amilasak
amilasek
Datiu
amilasari
amilasari
amilasei
Genitiu
amilasaren
amilasaren
amilasen
Comitatiu
amilasarekin
amilasarekin
amilasekin
Benefactiu
amilasarentzat
amilasarentzat
amilasentzat
Instrumental
amilasaz
amilasaz
amilasez
Partitiu
amilasarik
Prolatiu
amilasatzat
Causal
amilasarengatik
amilasarengatik
amilasengatik
Locatius
Inessiu
amilasatan
amilasan
amilasetan
Ablatiu
amilasatatik
amilasatik
amilasetatik
Al·latiu
amilasatara
amilasara
amilasetara
Terminatiu
amilasataraino
amilasaraino
amilasetaraino
Al·l. direcional
amilasatarantz
amilasarantz
amilasetarantz
Gen. locatiu
amilasatako
amilasako
amilasetako :

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.miˈla.sa/
       Americà: alt /a.miˈla.s(a)/, baix /a.miˈla.sa/
   * Rimes: -asa
   * Etimologia: Del llatí amy̆lum i el sufix -asa.

### Nom

amilasa f. ‎(plural amilasas)
* amilasa (tipus d'enzim)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·la·sa (4)

### Vegeu també

Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre amilasa
# aljebrari
## Basc
### Nom

aljebrari
* datiu indefinit de aljebra
* datiu definit singular de aljebra
# aljebraraino
## Basc
### Nom

aljebraraino
* terminatiu definit singular de aljebra
# aljebrarik
## Basc
### Nom

aljebrarik
* partitiu indefinit de aljebra
# aljebratan
## Basc
### Nom

aljebratan
* inessiu indefinit de aljebra
# aljebrarekin
## Basc
### Nom

aljebrarekin
* comitatiu indefinit de aljebra
* comitatiu definit singular de aljebra