OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ordinar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.diˈna/ balear /oɾ.ðiˈna/, /ur.ðiˈna/ alguerès /ul.diˈna/ Occidental: nord-occidental /or.ðiˈna/ valencià /oɾ.ðiˈnaɾ/, /oɾ.ðiˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ordinà
   * Etimologia: Del llatí ordinare, viu en alguerès per influència de l'italià ordinare.

### Verb

ordinar trans.
* (alguerès) ordenar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: or·di·nar (3)
* Anagrames: nodrira, nodrirà, ordiran

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, DAlg

## Català antic

   * Etimologia: Del llatí ordinare.

### Verb

ordinar
* forma alternativa de ordenar

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# ordinaran
## Català
### Verb

ordinaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ordinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·di·na·ran (4)
* Anagrama: rondinarà

## Català antic
### Verb

ordinaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de ordinar
# nomenés
## Català
### Verb

nomenés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb nomenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb nomenar.
# nomenàssim
## Català
### Verb

nomenàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb nomenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: no·me·nàs·sim (4)
* Anagrama: nominàssem
# nomenàssiu
## Català
### Verb

nomenàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb nomenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: no·me·nàs·siu (4)
* Anagrama: nominàsseu
# nomenàreu
## Català
### Verb

nomenàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de nomenar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb nomenar.
# nomenàveu
## Català
### Verb

nomenàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de nomenar.
# nomenàsseu
## Català
### Verb

nomenàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb nomenar.
# nomenàs
## Català
### Verb

nomenàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb nomenar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb nomenar.
# nomenàssem
## Català
### Verb

nomenàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb nomenar.
# oiava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈja.βə/ balear /oˈja.və/, /uˈja.və/ Occidental: nord-occidental /oˈja.βa/ valencià /oˈja.va/, /oˈja.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

oiava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de oiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de oiar.
# oiau
## Català
### Verb

oiau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de oiar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb oiar.
# oiaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈja.βən/ balear /oˈja.vən/, /uˈja.vən/ Occidental: nord-occidental /oˈja.βen/ valencià /oˈja.ven/, /oˈja.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

oiaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de oiar.

### Miscel·lània

* Anagrama: aveïno
# oie
## Francès

   * Pronúncia: /wa/
   * Etimologia: Del llatí tardà auca

### Nom

oie f. ‎(plural oies)
* oca
* oie blanche (oca blanca), petite oie (petita oca) o petite oie blanche (petita oca blanca, en desús): noia que ha rebut una educació pudibunda i és molt càndida o nècia.
# oiassis
## Català
### Verb

oiassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb oiar.

#### Variants

* oiessis, oiasses
# oiaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈja.βəs/ balear /oˈja.vəs/, /uˈja.vəs/ Occidental: nord-occidental /oˈja.βes/ valencià /oˈja.ves/, /oˈja.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

oiaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de oiar.
# oic
## Català

   * Pronúncia: /ˈɔjk/
   * Rimes: -ɔjk
   * Etimologia: Onomatopeic.

### Interjecció

oic
* Gruny d’un porc.

#### Variants

* oinc

#### Traduccions

* Anglès: oink $^{(en)}$
* Francès: groin $^{(fr)}$
* Portuguès: oinc $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: Ció, coi, oci

### Vegeu també

* Obres de referència: Optimot
* Viccionari:Tesaurus/sons d'animals
# oidà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ujˈða/ balear /ojˈða/, /ujˈða/ Occidental: /ojˈða/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De l’antic odà amb contaminació de oi, segle XIX.

### Interjecció

oidà
* Expressió de satisfacció i sorpresa per un fet.

#### Traduccions

* Castellà: olé $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: oi·dà (2)
* Anagrames: adio $^{(alfagrama)}$, aido, ioda, iodà, odia, odià

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# no fer ni brot
## Català
### Verb

no fer ni brot
* no fotre brot
    «Amb l’excusa que està embarassada no fa ni brot i es passa el dia llegint revistes.» (Natalia Ginzburg, La ciutat i la casa, 2020, ISBN 9788473292733)
# no fotre brot
## Català

   * Etimologia: Reducció de «no fotre brot de feina».

### Verb

no fotre brot
* (col·loquial) No fer gens de feina, no fer res.
    «Un dels grans encants d’aquesta gent és precisament que no se senten culpables si no treballen; al contrari, de no fotre brot, n’han fet un art» (Matthew Tree, Fora de lloc, Cafè Central, 1996, ISBN 9788476029855)

#### Variants

* no fotre ni brot
* no fer-ne brot, no fer-ne ni brot, no fer ni brot, no fer brot

#### Sinònims

* gandulejar

#### Traduccions

* Castellà: no dar golpe $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF
# no fotre ni brot
## Català
### Verb

no fotre ni brot
* Forma alternativa de no fotre brot.
    «De fet, crec que a qui no fot ni brot se’l valora molt més que no pas qui s’hi esforça, bé, si més no això diu el pare.» (Eloy Moreno, Invisible, 2020, ISBN 9788417605513)
# no fumador
## Català
### Nom

no fumador m. ‎(plural no fumadors, femení no fumadora)
* Persona que no fuma.

#### Antònims

* fumador

#### Relacionats

* fumador passiu

#### Traduccions

* Anglès: nonsmoker $^{(en)}$, non-smoker $^{(en)}$
* Castellà: no fumador $^{(es)}$ m.
* Esperanto: nefumanto $^{(eo)}$

## Castellà
### Nom

no fumador m. ‎(plural no fumadores, femení no fumadora)
* no fumador

#### Antònims

* fumador

#### Relacionats

* fumador pasivo
# no fer-ne ni brot
## Català
### Verb

no fer-ne ni brot
* Forma alternativa de no fer-ne brot ‎(«no fotre brot»).
    «En s’estiu no en fa ni brot, com en Gori Sampol. Si en Gori Sampol treballàs sa mitat de lo que no treballa, ja s’hauria pogut comprar sa casa on viu. El punt de referència era sempre en Gori Sampol!» (Alexandre Cuéllar Bassols, Històries de Binialfar, 1982, ISBN 9788427304215)
# no fer brot
## Català
### Verb

no fer brot
* no fotre brot
    «Havia aprofitat l’ocasió dels esdeveniments històrics per no fer brot i no escriure res al diari.» (Teresa Cremisi, La Triomfant, 2016, Anagrama, ISBN 9788433937353)
# no fumadoras
## Castellà
### Nom

no fumadoras f. pl.
* forma plural de no fumadora
# no fer-ne brot
## Català

   * Etimologia: Pronominalització de «no fer brot de feina».

### Verb

no fer-ne brot
* no fotre brot
    «I d’Isolda, que és inútil per tot: jeu tot el sant dia i mai no en fa brot. Només si li porten el te, se’l prendrà, i en haver-se’l pres, torna a badallar.» (Maria Aurèlia Capmany, Obra completa: Narrativa breu, 1993)
# no fotis
## Català
### Interjecció

no fotis
* (col·loquial) Expressió de sorpresa equivalent a no em diguis!

#### Variants

* no foti, no fotem, no foteu, no fotin

#### Traduccions

* Anglès: no shit $^{(en)}$
* Castellà: no fastidies $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DSFF
# no fumadora
## Català
### Nom

no fumadora f. ‎(plural no fumadores)
* Forma femenina de no fumador.

## Castellà
### Nom

no fumadora f. ‎(plural no fumadoras)
* forma femenina de no fumador
# ofegaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fə.ɣəˈɾi.əs/ balear /o.fə.ɣəˈɾi.əs/, /u.fə.ɣəˈɾi.əs/ Occidental: /o.fe.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ofegaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ofegar.
# ofegaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fə.ɣəˈɾe/ balear /o.fə.ɣəˈɾe/, /u.fə.ɣəˈɾe/ Occidental: /o.fe.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

ofegaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de ofegar.
# ofegaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fə.ɣəˈɾi.əw/ balear /o.fə.ɣəˈɾi.əw/, /u.fə.ɣəˈɾi.əw/ Occidental: /o.fe.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ofegaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ofegar.
# ofegasses
## Català
### Verb

ofegasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ofegar.
# ofegassin
## Català
### Verb

ofegassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ofegar.
# ofegassen
## Català
### Verb

ofegassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ofegar.
# ofegassis
## Català
### Verb

ofegassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ofegar.
# optical discs
## Anglès
### Nom

optical discs
* forma plural de optical disc
# optim
## Català
### Verb

optim
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de optimar.
# optic neuritis
## Anglès
### Nom

optic neuritis ‎(incomptable)
* neuritis òptica

### Vegeu també

* optic neuritis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# optical disc
## Anglès
### Nom

optical disc ‎(plural optical discs)
* disc òptic
# optima
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upˈti.mə/ balear /opˈti.mə/, /upˈti.mə/ Occidental: /opˈti.ma/
   * Rimes: -ima

### Verb

optima
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de optimar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb optimar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɔp.tɪ.ma/, /ˈɔp.tɪ.maː/

### Adjectiu

optima
* nominatiu femení singular de optimus
* nominatiu neutre plural de optimus
* vocatiu femení singular de optimus
* vocatiu neutre plural de optimus
* acusatiu neutre plural de optimus
optimā
* ablatiu femení singular de optimus
# optiker
## Danès

   * Pronúncia: ˈʌ̟̹˕b̥tˢig̊ɐ
   * Etimologia: De optik i el sufix -er.

### Nom

optiker c.
* òptic

#### Declinació

Declinació de optiker :
| Gènere comú | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Gènere comú | Indefinit | Definit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu | optiker | optikeren | optikere | optikerne |
| Genitiu | optikers | optikerens | optikeres | optikernes |

### Vegeu també

Per a més informació vegeu l'entrada optiker al Ordbog over det danske Sprog

## Suec

   * Etimologia: .

### Nom

optiker c.
* òptic
# optimae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɔp.tɪ.maj/

### Adjectiu

optimae
* nominatiu femení plural de optimus
* vocatiu femení plural de optimus
* genitiu femení singular de optimus
* datiu femení singular de optimus
# optical
## Anglès
### Adjectiu

optical ‎(comparatiu more optical, superlatiu most optical)
* òptic

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# nonuplicàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /nu.nu.pɫiˈka.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

nonuplicàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb nonuplicar.
    [Vosaltres/vós] nonupliquéssiu, nonupliquésseu, nonuplicàsseu, nonuplicàssiu o nonuplicàreu.
# nonupliqueguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /no.nu.pɫi.keˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

nonupliqueguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb nonuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] nonupliqués, nonuplicàs o nonuplicara.
# nonupliqueguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /no.nu.pɫi.keˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

nonupliqueguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb nonuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] nonupliquem.
# nonuplicàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /nu.nu.pɫiˈka.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

nonuplicàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb nonuplicar.
    [Nosaltres] nonupliquéssim, nonupliquéssem, nonuplicàssem, nonuplicàssim o nonuplicàrem.
# nonuplicàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /nu.nu.pɫiˈka.βəw/, /nu.nu.pɫiˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /no.nu.pɫiˈka.βɛw/, /no.nu.pɫiˈka.ɛw/ valencià /no.nu.pɫiˈka.vew/, /no.nu.pɫiˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

nonuplicàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de nonuplicar.
# nonuplique
## Català

   * Pronúncia: occidental /no.nuˈpɫi.ke/
   * Rimes: -ike

### Verb

nonuplique
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de nonuplicar.
    Forma valenciana: [jo] nonuplico, nonuplique, nonuplic o nonupliqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb nonuplicar.
    [Que jo] nonupliqui o nonuplique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb nonuplicar.
    [Que ell/ella/vostè] nonupliqui o nonuplique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb nonuplicar.
    Nonupliqui o nonuplique [ell/ella/vostè].
# nonupliqueguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /no.nu.pɫi.keˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

nonupliqueguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb nonuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] nonupliquessin, nonupliquessen, nonuplicassin, nonuplicassen o nonuplicaren.
# nonupliqueguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /no.nu.pɫi.keˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

nonupliqueguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb nonuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] nonupliquessis, nonupliquesses, nonuplicassis, nonuplicasses o nonuplicares.
# obstruïsques
## Català
### Verb

obstruïsques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb obstruir.

#### Variants

* obstrueixis, obstruesquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: obs·tru·ïs·ques (4)
* Anagrama: obstruesquis
# obstruïgueu
## Català
### Verb

obstruïgueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb obstruir.

#### Variants

* obstruïu
# obstruïren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ups.tɾuˈi.ɾən/ balear /ops.tɾuˈi.ɾən/, /ups.tɾuˈi.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ops.tɾuˈi.ɾen/ valencià /ops.tɾuˈi.ɾen/, /os.tɾuˈi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

obstruïren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de obstruir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstruir.

#### Variants

* [2] obstruïssin, obstruïssen

### Miscel·lània

* Síl·labes: obs·tru·ï·ren (4)
* Anagrama: enrobustir
# obstruïres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ups.tɾuˈi.ɾəs/ balear /ops.tɾuˈi.ɾəs/, /ups.tɾuˈi.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ops.tɾuˈi.ɾes/ valencià /ops.tɾuˈi.ɾes/, /os.tɾuˈi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

obstruïres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de obstruir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstruir.

#### Variants

* [2] obstruïssis, obstruïsses
# obstruïsc
## Català
### Verb

obstruïsc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de obstruir.

#### Variants

* obstrueix, obstrueixo, obstruesc, obstrueixi, obstruïxo

### Miscel·lània

* Anagrama: obscurits
# obstruïsquen
## Català
### Verb

obstruïsquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb obstruir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb obstruir.

#### Variants

* [1] obstrueixin, obstruesquin
* [2] obstrueixin, obstruesquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: obs·tru·ïs·quen (4)
* Anagrama: obstruesquin
# obstruïra
## Català
### Verb

obstruïra
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstruir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstruir.

#### Variants

* [1] obstruïssi, obstruís
* [2] obstruïssi, obstruís
# obstruïsca
## Català
### Verb

obstruïsca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb obstruir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb obstruir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb obstruir.

#### Variants

* [1] obstrueixi, obstruesqui
* [2] obstrueixi, obstruesqui
* [3] obstrueixi, obstruesqui
# officinas
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔf.fɪˈkiː.naːs/

### Nom

officīnās
* acusatiu plural de officīna
# officinam
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔf.fɪˈkiː.nam/

### Nom

officīnam
* acusatiu singular de officīna
# officinis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔf.fɪˈkiː.niːs/

### Nom

officīnīs
* datiu plural de officīna
* ablatiu plural de officīna
# officiorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔf.fɪ.kɪˈoː.rʊm/

### Nom

officiōrum
* genitiu plural de offficium
# offline
## Anglès
### Adjectiu

offline ‎(no comparable)
* fora de línia

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# offocare
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔf.foːˈkaː.rɛ/

### Verb

offōcāre
* infinitiu del present actiu de offōcō
# offocas
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔfˈfoː.kaːs/

### Verb

offōcās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de offōcō
# officio
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔfˈfɪ.kɪ.oː/

### Nom

officiō
* datiu singular de offficium
* ablatiu singular de offficium
# officium
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔfˈfɪ.kɪ.ʊm/
   * Etimologia: Del llatí arcaic opificium, format per la unió de opis i facio.

### Nom

offficium m. ‎(genitiu officiī)
* obligació, deure
* ofici

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | offficium | officia |
| Vocatiu | offficium | officia |
| Acusatiu | offficium | officia |
| Genitiu | officiī | officiōrum |
| Datiu | officiō | officiīs |
| Ablatiu | officiō | officiīs |

#### Derivats

* officialis
* officina
# officinarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔf.fɪ.kiːˈnaː.rʊm/

### Nom

officīnārum
* genitiu plural de officīna
# orava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈɾa.βə/ balear /oˈɾa.və/, /uˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /oˈɾa.βa/ valencià /oˈɾa.va/, /oˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

orava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de orar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de orar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ra·va (3)
* Anagrames: avaro $^{(revers)}$, avora, avorà
# oratum
## Llatí

   * Pronúncia: /oːˈraː.tʊm/

### Verb

ōrātum
* supí acusatiu de ōrō
# orats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈɾats/ balear /oˈɾats/, /uˈɾats/ Occidental: /oˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

orats m. pl.
* Forma plural de orat.

### Verb

orats
* Participi masculí plural del verb orar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·rats (2)
* Anagrames: astor, Astor, atròs, orsat, ostra, ratos, rosat, rosta, rostà, rotàs, taros, tarós
# orau
## Català
### Verb

orau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de orar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb orar.

#### Variants

* [1] oreu
* [2] oreu
# oraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈɾa.βəs/ balear /oˈɾa.vəs/, /uˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /oˈɾa.βes/ valencià /oˈɾa.ves/, /oˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

oraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de orar.

### Miscel·lània

* Anagrames: averos, Aversó, avores, avorés, resavo, verosa
# oratory
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɒɹət(ə)ɹi/

### Nom

oratory ‎(plural oratories)
* (incomptable) oratòria
* (arquitectura) oratori
# oraux
## Francès

   * Pronúncia: /ɔˈʁo/

### Adjectiu

oraux m. pl.
* forma plural de oral
# oraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈɾa.βən/ balear /oˈɾa.vən/, /uˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /oˈɾa.βen/ valencià /oˈɾa.ven/, /oˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

oraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de orar.

### Miscel·lània

* Anagrama: avoren
# oratòria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ balear /o.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/, /u.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ Occidental: /o.ɾaˈtɔ.ɾi.a/
   * Rimes: -ɔɾia

### Nom

oratòria f. ‎(plural oratòries)
* Capacitat retòrica, parlar amb propietat i passió.

#### Traduccions

* Anglès: oratory $^{(en)}$
* Castellà: oratoria $^{(es)}$
* Francès: oratoire $^{(fr)}$
* Italià: oratoria $^{(it)}$

### Adjectiu

oratòria f. ‎(plural oratòries)
* Forma femenina de oratori.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ra·tò·ri·a (5)
# okno
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈɔk.nɔ/
   * Etimologia: Del protoeslau *okъno, de *oko ‎(«ull»).

### Nom

okno n.
* finestra

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | okno | okna |
| Genitiu | okna | okien |
| Datiu | oknu | oknom |
| Acusatiu | okno | okna |
| Instrumental | oknem | oknami |
| Locatiu | oknie | oknach |
| Vocatiu | okno | okna |

### Miscel·lània

* Síl·labes: ok·no (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en polonès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre okno
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre okno
# okontroversiell
## Suec

   * Etimologia: Del prefix o- ‎(«in-») i kontroversiell ‎(«controvertit, controvertible»).

### Adjectiu

okontroversiell
* incontrovertible, indiscutible; indiscutit, indisputat

#### Derivats

* okontroversiellhet

#### Antònims

* kontroversiell

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada okontroversiell al Svenska Akademiens ordlista.
* Per a més informació vegeu l'entrada okontroversiell al Svensk ordbok.
# okervleknachtzwaluw
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De oker ‎(«ocre»), vlek ‎(«pinta, taca») i nachtzwaluw ‎(«enganyapastors»).

### Nom

okervleknachtzwaluw m. ‎(plural okervleknachtzwaluwen)
* (ornitologia) enganyapastors estelat (Caprimulgus stellatus)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# okcitanoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ok.t͡siˈta.noj/

### Nom

okcitanoj
* forma plural de okcitano
# okcitanojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ok.t͡siˈta.nojn/

### Nom

okcitanojn
* acusatiu plural de okcitano
# okerborststekelstaart
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De oker ‎(«ocre»), borst ‎(«pit») i stekelstaart ‎(«cuaespinós»).

### Nom

okerborststekelstaart m. ‎(plural okerborststekelstaarten)
* (ornitologia) cuaespinós ocraci (Synallaxis albilora)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.