OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# piulejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piw.ɫəˈʒa.ɾəw/ balear /piw.ɫəˈd͡ʒa.ɾəw/, /piw.ɫəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫeˈʒa.ɾew/, valencià /piw.ɫeˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

piulejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de piulejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
# piulejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piw.ɫəˈʒa.βə/ balear /piw.ɫəˈd͡ʒa.və/, /piw.ɫəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫeˈʒa.βa/ valencià /piw.ɫeˈd͡ʒa.va/, /piw.ɫeˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

piulejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de piulejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de piulejar.
# piulejàs
## Català
### Verb

piulejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
# piulejàssem
## Català
### Verb

piulejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
# piulejàsseu
## Català
### Verb

piulejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
# piulejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piw.ɫəˈʒa.βən/ balear /piw.ɫəˈd͡ʒa.vən/, /piw.ɫəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫeˈʒa.βen/ valencià /piw.ɫeˈd͡ʒa.ven/, /piw.ɫeˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

piulejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de piulejar.
# piulejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piw.ɫəˈʒa/ balear /piw.ɫəˈd͡ʒa/, /piw.ɫəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫeˈʒa/, valencià /piw.ɫeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

piulejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de piulejar.
# piulejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piw.ɫəˈʒa.ɾəm/ balear /piw.ɫəˈd͡ʒa.ɾəm/, /piw.ɫəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫeˈʒa.ɾem/, valencià /piw.ɫeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

piulejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de piulejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
# pintassen
## Català
### Verb

pintassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pintar.

#### Variants

* pinteguessen, pintessin, pintessen, pintassin, pintaren
# pintaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pin.təˈɾi.əw/, occidental /pin.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

pintaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de pintar.

#### Variants

* pintaríveu
# pintas
## Anglès
### Nom

pintas
* forma plural de pinta

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈpin.tas/, meridional \ˈpiŋ.tah\
       Americà: alt /ˈpin.t(a)s/, baix \ˈpiŋ.tah\, austral /ˈpin.tas/
   * Rimes: -intas

### Nom

pintas f. pl.
* forma plural de pinta

### Verb

pintas
* segona persona del singular (tú) del present d’indicatiu del verb pintar

#### Variants

* (voseo) pintás

### Miscel·lània

* Síl·labes: pin·tas (2)
* Heterograma de 6 lletres (ainpst)
* Anagrames: pantis, pistan
# pintas roxas
## Castellà
### Nom

pintas roxas f. pl.
* forma plural de pinta roxa
# pintassin
## Català
### Verb

pintassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pintar.

#### Variants

* pinteguessen, pintessin, pintessen, pintassen, pintaren
# pintaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /pin.təˈɾe/, occidental /pin.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

pintaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de pintar.

### Miscel·lània

* Anagrames: apitren, partien, patiren, trepani, trepaní

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /pin.taˈɾe/, meridional \piŋ.taˈɾe\
       Americà: alt /pin.t(a)ˈɾe/, baix \piŋ.taˈɾe\, austral /pin.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

pintaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb pintar
# pintaríveu
## Català
### Verb

pintaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de pintar.

#### Variants

* pintaríeu
# pintasses
## Català
### Verb

pintasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pintar.

#### Variants

* pinteguesses, pintessis, pintesses, pintassis, pintares

### Miscel·lània

* Anagrama: pastessin
# poc a poc
## Català

   * Etimologia: Calc del castellà poco a poco.

### Adverbi

poc a poc
* (castellanisme) a poc a poc

#### Sinònims

* de mica en mica

### Vegeu també

* Obres de referència: ésAdir
# poca
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpɔ.kə/, occidental /ˈpɔ.ka/
   * Rimes: -ɔka

### Adjectiu

poca f. ‎(plural poques)
* Forma femenina de poc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ca (2)
* Anagrames: acop $^{(alfagrama)}$, apoc, capo, capó, Capó, copa, Copa, copà, opac

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈpo.ka/
       Americà: alt /ˈpo.k(a)/, baix /ˈpo.ka/
   * Rimes: -oka

### Adjectiu

poca f. ‎(plural pocas)
* forma femenina de poco

## Italià

   * Pronúncia: /ˈpɔː.ka/

### Adjectiu

poca f. ‎(plural poche)
* forma femenina de poco
# poca-solta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌpɔ.kəˈsɔɫ.tə/ Occidental: nord-occidental /ˌpɔ.kaˈsɔɫ.ta/ valencià /ˌpɔ.kaˈsɔɫ.ta/, /ˌpɔ.kaˈsɔɫ.tɔ/
   * Rimes: -ɔlta
   * Etimologia: De poca i solta, segle XX, per la qualitat dels fils que si no tenen solta (suavitat, flexibilitat) no es poden filar bé.

### Adjectiu

poca-solta inv. ‎(plural poca-soltes)
* Mancat de bon seny.

#### Traduccions

* Anglès: scatterbrained $^{(en)}$
* Castellà: tarambana $^{(es)}$
* Francès: crétin $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ca·sol·ta (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# poca-vergonya
## Català
### Adjectiu

poca-vergonya inv. ‎(plural poca-vergonyes)
* (obsolet) Forma alternativa de pocavergonya.
    Què vols que et digui? Que ets un poca -vergonya? . . . Que encara t'estimo? Com es pot estimar una persona que en desitja una altra?

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ca·ver·go·nya (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* ↑ Gerard Elies Cabrerizo, Sopa instantània i altres contes, Cossetània Edicions 2007
# pocapena
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌpɔ.kəˈpɛ.nə/, occidental /ˌpɔ.kaˈpe.na/
   * Rimes: -ɛna
   * Etimologia: De poc i pena, segle XIX.

### Nom

pocapena m. f. ‎(plural pocapenes)
* Persona desvergonyida.
    «¡No 'm miris pas, poca pena! ¡no 'm miris ó d' un pinyach!.» (Lleó Fontova, La pór guarda la vinya, 1866)

#### Traduccions
### Adjectiu

pocapena inv. ‎(plural pocapenes)
* Dit d'una persona desvergonyida.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ca·pe·na (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# poca-roba
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌpɔ.kəˈrɔ.βə/ Occidental: nord-occidental /ˌpɔ.kaˈrɔ.βa/ valencià /ˌpɔ.kaˈrɔ.ba/, /ˌpɔ.kaˈrɔ.βɔ/
   * Etimologia: De poc i roba.

### Nom

poca-roba m. f. ‎(plural poca-robes)
* indigent, pobre

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ca·ro·ba (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# poca-robes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌpɔ.kəˈrɔ.βəs/, occidental /ˌpɔ.kaˈrɔ.bes/

### Nom

poca-robes m. f. pl.
* Forma plural de poca-roba.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ca·ro·bes (4)
# predicasse
## Italià
### Verb

predicasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de predicare
# predicassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾə.ðiˈka.sən/, occidental /pɾe.ðiˈka.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

predicassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb predicar.
    [Ells/elles/vostès] prediquessin, prediquessen, predicassen, predicassin o predicaren.
# predicassero
## Italià
### Verb

predicassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de predicare
# predicaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɾə.ði.kəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /pɾe.ði.kaˈɾi.ɛw/, valencià /pɾe.ði.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

predicaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de predicar.
# predicassimo
## Italià
### Verb

predicassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de predicare
# predicaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /pɾa.ɾi.kaˈɾi.vu/

### Verb

predicaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de predicar.
    Forma algueresa per [vosaltres/vós] predicaríeu.
# predicassi
## Italià
### Verb

predicassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de predicare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de predicare
# pitejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.təˈʒa.ɾəw/ balear /pi.təˈd͡ʒa.ɾəw/, /pi.təˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /pi.teˈʒa.ɾew/, valencià /pi.teˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

pitejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de pitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·jà·reu (4)
# pitejàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.təˈʒa.βəm/ balear /pi.təˈd͡ʒa.vəm/, /pi.təˈʒa.vəm/ Occidental: nord-occidental /pi.teˈʒa.βem/ valencià /pi.teˈd͡ʒa.vem/, /pi.teˈd͡ʒa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

pitejàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de pitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·jà·vem (4)
# piteres
## Català

   * Pronúncia: oriental /piˈte.ɾəs/, occidental /piˈte.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

piteres f. pl.
* Forma plural de pitera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·res (3)
* Anagrames: esperit, perites, perités, pèrites, serpetí
# pites
## Català
### Adjectiu

pites f. pl.
* Forma plural de pita.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·tes (2)
* Anagrames: petis, tipes
# pitera
## Català

   * Pronúncia: oriental /piˈte.ɾə/, occidental /piˈte.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Nom

pitera f. ‎(plural piteres)
* (valencià) atzavara
* Ben cossada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·ra (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeiprt)
* Anagrames: apetir, apitre, patiré, perita, perità, pèrita

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# piteu
## Català

   * Pronúncia: /piˈtɛw/
   * Rimes: -ɛw
   * Etimologia: Del català antic Piteu ‎(«Poitou o Poitiers, França»), usat com a nom popular de Sant Llorenç de Morunys (Solsonès).

### Adjectiu

piteu m. ‎(femení piteua, plural masculí piteus, plural femení piteues)
* Relatiu a Sant Llorenç de Morunys.

### Nom

piteu m. ‎(plural piteus)
* Drap de llana ordinària per fer peücs, capes i mantes, originalment fabricat a Sant Llorenç de Morunys.
* (valencià) Peülla de porc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·teu (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB, Optimot
# pitejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.təˈʒa.βəw/ balear /pi.təˈd͡ʒa.vəw/, /pi.təˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /pi.teˈʒa.βew/ valencià /pi.teˈd͡ʒa.vew/, /pi.teˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

pitejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de pitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·jà·veu (4)
# pitet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piˈtɛt/ balear /piˈtət/, /piˈtɛt/ Occidental: /piˈtet/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: De pit i el sufix -et, segle XVIII.

### Nom

pitet m. ‎(plural pitets)
* (literalment) pit petit
* Tros de tela sobre un vestit que cobreix el pit.
* Peça de roba lligada al coll que es posa a les criatures perquè no s'embrutin, especialment quan mengen.

#### Sinònims

* bavosall

#### Traduccions

* Castellà: peto $^{(es)}$ m.
* Anglès: bib $^{(en)}$
* Castellà: babero $^{(es)}$ m.
* Francès: bavoir $^{(fr)}$ m.
* Llengua de signes catalana: PITET $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·tet (2)
* Anagrama: petit

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# predicamenti
## Italià

   * Pronúncia: /pre.di.kaˈmen.ti/

### Nom

predicamenti m. pl.
* forma plural de predicamento
# predicamentos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \pɾe.ði.kaˈmen.tos\, meridional \pɾe.ði.kaˈmeŋ.toh\
       Americà: alt /pɾe.di.kaˈmen.t(o)s/, baix \pɾe.ði.kaˈmeŋ.toh\, austral \pɾe.ði.kaˈmen.tos\
   * Rimes: -entos

### Nom

predicamentos m. pl.
* forma plural de predicamento
# predicando
## Italià
### Verb

predicando
* gerundi de predicare
# predicament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾə.ði.kəˈmen/, balear /pɾə.ði.kəˈment/ Occidental: nord-occidental /pɾe.ði.kaˈmen/, valencià /pɾe.ði.kaˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí praedicamentum, segle XIV.

### Nom

predicament m. ‎(plural predicaments)
* (filosofia) Cadascuna de les classes o categories a que es redueixen totes o entitats físiques.
* Grau d'opinió o reputació.

#### Traduccions

* Anglès: predicament $^{(en)}$
* Castellà: predicamento $^{(es)}$
* Francès: prédicament $^{(fr)}$
* Italià: predicamento $^{(it)}$
* Llatí: praedicamentum $^{(la)}$
* Occità: predicament $^{(oc)}$ m.
* Anglès: prestige $^{(en)}$
* Castellà: predicamento $^{(es)}$
* Francès: degré de réputation $^{(fr)}$
* Italià: predicamento $^{(it)}$
* Llatí: existimatio $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·di·ca·ment (4)
* Anagrama: captendríem

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /pɹɪˈdɪkəmənt/

### Nom

predicament ‎(plural predicaments)
* predicament [1]
* tràngol
# predicamento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \pɾe.ði.kaˈmen.to\, meridional \pɾe.ði.kaˈmeŋ.to\
       Americà: alt /pɾe.di.kaˈmen.t(o)/, baix \pɾe.ði.kaˈmeŋ.to\, austral \pɾe.ði.kaˈmen.to\
   * Rimes: -ento
   * Etimologia: Del llatí praedicamentum ‎(«qualitat, categoria»).

### Nom

predicamento m. ‎(plural predicamentos)
* predicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·di·ca·men·to (5)

## Italià

   * Pronúncia: /pre.di.kaˈmen.to/

### Nom

predicamento m. ‎(plural predicamenti)
* predicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·di·ca·mén·to (5)
# predicano
## Italià
### Verb

predicano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de predicare
# predicante
## Italià
### Verb

predicante
* participi present de predicare
# predicammo
## Italià
### Verb

predicammo
* primera persona plural (noi) del passat de predicare
# pompare
## Italià

   * Pronúncia: /pomˈpaː.re/
   * Etimologia: Del francès pomper.

### Verb

pompare
* bombar
* inflar
* (figuradament) inflar, exagerar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: pom·pà·re (3)
# pomparono
## Italià
### Verb

pomparono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de pompare
# pompa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpom.pə/, occidental /ˈpom.pa/
   * Rimes: -ompa
   * Etimologia: Del llatí pompa ‎(«processó triomfal»), del grec πομπή ‎(pompḗ), segle XIV.

### Nom

pompa f. ‎(plural pompes)
* Antigament desfilada pels carrers per donar a conèixer el poder i la riquesa d'un rei.
* Acte carregat de magnificència.
* Luxes innecessaris.

#### Sinònims

* processó, cerimònia
* lluïment, ostentació
* vanitat, riquesa

#### Antònims

* [2,3] senzillesa, sobrietat

#### Compostos i expressions

* pompes fúnebres: cerimònies per honorar i acomiadar un difunt.

#### Derivats

* pompós

#### Traduccions

* Anglès: pomp $^{(en)}$
* Castellà: pompa $^{(es)}$
* Francès: pompe $^{(fr)}$
* Gallec: pompa $^{(gl)}$ f.
* Italià: pompa $^{(it)}$
* Portuguès: pompa $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pom·pa (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Italià
### Verb

pompa
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de pompare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de pompare
# pompammo
## Italià
### Verb

pompammo
* primera persona plural (noi) del passat de pompare
# pompando
## Italià
### Verb

pompando
* gerundi de pompare
# pompano
## Italià
### Verb

pompano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de pompare
# pompante
## Italià
### Verb

pompante
* participi present de pompare
# pomot
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈmɔt/ balear /poˈmɔt/, /puˈmɔt/ Occidental: /poˈmɔt/
   * Rimes: -ɔt
   * Etimologia: De poma i el sufix -ot.

### Nom

pomot m. ‎(plural pomots)
* Home ximple o massa innocent.
    Toca-li! Que seràs pomot!

#### Relacionats

* poma (ximple)

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·mot (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# pomots
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈmɔts/ balear /poˈmɔts/, /puˈmɔts/ Occidental: /poˈmɔts/
   * Rimes: -ɔts

### Nom

pomots m. pl.
* Forma plural de pomot.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·mots (2)
# pompai
## Italià
### Verb

pompai
* primera persona singular (io) del passat de pompare
# prenantoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /preˈnan.toj/

### Verb

prenantoj
* forma plural de prenanto
# prenantaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /preˈnan.taj/

### Verb

prenantaj
* forma plural de prenanta
# prenantan
## Esperanto

   * Pronúncia: /preˈnan.tan/

### Verb

prenantan
* acusatiu de prenanta
# prenanto
## Esperanto

   * Pronúncia: /preˈnan.to/

### Verb

prenanto ‎(plural prenantoj, acusatiu prenanton, plural acusatiu prenantojn)
* participi actiu nominal present de preni
# prenantojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /preˈnan.tojn/

### Verb

prenantojn
* acusatiu plural de prenanto
# prenanton
## Esperanto

   * Pronúncia: /preˈnan.ton/

### Verb

prenanton
* acusatiu de prenanto
# prenam
## Català antic
### Verb

prenam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de prendre
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de prendre
# prenanta
## Esperanto

   * Pronúncia: /preˈnan.ta/

### Verb

prenanta ‎(plural prenantaj, acusatiu prenantan, plural acusatiu prenantajn)
* participi actiu present de preni
# prenantajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /preˈnan.tajn/

### Verb

prenantajn
* acusatiu plural de prenanta
# prenante
## Esperanto

   * Pronúncia: /preˈnan.te/

### Verb

prenante
* participi actiu adverbial present de preni
# prendiamo
## Italià
### Verb

prendiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de prendere
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de prendere
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de prendere
# prendiate
## Italià
### Verb

prendiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de prendere
# prendo
## Italià
### Verb

prendo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de prendere

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈprɛn.doː/

### Verb

prendō ‎(1a present$^?$), prendis ‎(2a present), prendere ‎(infinitiu), prendī ‎(perfet), prensum ‎(supí)
* Variant de prehendō
# prendran
## Català

   * Pronúncia: oriental /pənˈdɾan/, occidental /penˈdɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

prendran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de prendre.

## Català antic
### Verb

prendran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de prendre
# prendre's
## Català
### Verb

prendre's
* Forma pronominal de prendre.
# prendono
## Italià
### Verb

prendono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de prendere
# prendre de volée
## Francès
### Verb

prendre de volée
* (pilota basca) tallar

#### Sinònims

* intercepter

### Vegeu també

* prendre de volée. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# prendre
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈpɛn.dɾə/ balear /ˈpən.dɾə/, /ˈpɛn.dɾə/ alguerès /ˈpɾen.dɾa/ Occidental: /ˈpen.dɾe/
   * Rimes: -ɛndɾe
   * Pronúncia: (hipercorrecció) oriental /ˈpɾɛn.dɾə/, occidental /ˈpɾen.dɾe/
   * Etimologia: Del llatí vulgar *prēndere, del clàssic prehendere, format pel prefix prae ‎(«anteriorment») i l’arrel *hendō ‎(«agafar fortament»), segle XI.

### Verb

prendre trans., intr., pron. ‎(pronominal prendre's)
* (transitiu) Apoderar-se d'alguna cosa abans que altres, que també la desitgen, se la quedin.
* (transitiu) Agafar una cosa sense permís del seu propietari.
* (transitiu) Agafar alguna cosa, proveir-se'n.
* (transitiu) Ingerir (un aliment, una beguda, un medicament, un verí...).
* (transitiu, esports de pilota) Aconseguir, un jugador o un equip, el control d'una pilota, una bola o un disc que estava en possessió de l'adversari o l'equip adversari.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: prenc, pren, prenem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/
En les formes que mantenen el radical prendr- (infinitiu, futur i condicional) la primera erra és generalment muda, excepte en algun parlar que emmudeix la segona (Alacant, Palma, l’Alguer) o cap (Perpinyà).

#### Sinònims

* agafar, subjectar, emportar
* llevar
* (esports) robar

#### Derivats

* desprendre
* emprendre
* malprendre
* prenador

#### Traduccions

* Anglès: grasp $^{(en)}$
* Castellà: tomar $^{(es)}$
* Esperanto: preni $^{(eo)}$
* Francès: prendre $^{(fr)}$
* Italià: prendere $^{(it)}$
* Llombard: cłapar $^{(lmo)}$, tœr $^{(lmo)}$ (tœlłer)
* Anglès: take away $^{(en)}$
* Basc: kendu $^{(eu)}$
* Castellà: quitar $^{(es)}$
* Francès: emporter $^{(fr)}$
* Italià: levare $^{(it)}$
* Basc: hartu $^{(eu)}$
* Anglès: have $^{(en)}$
* Basc: hartu $^{(eu)}$
* Castellà: tomar $^{(es)}$
* Anglès: snatch $^{(en)}$
* Castellà: apoderarse $^{(es)}$, quitar $^{(es)}$, robar $^{(es)}$
* Francès: arracher $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pren·dre (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* prendre. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.

## Català antic
### Verb

prendre
* prendre
* enfrontar-se, atacar

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo

## Francès

   * Pronúncia: /pʁɑ̃dʁ(ə)/ àudio
   * Etimologia: Del llatí prehendere.

### Verb

prendre
* prendre
* (waterpolo, futbol) blocar

#### Sinònims

* bloquer, capter

### Vegeu també

* prendre. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# prendre els tapins
## Català
### Verb

prendre els tapins
* D'ús dramàtic, partir, anar-se'n.
    Ja no puc pus. Agaf els tapins i no torn.
    Ja és hora de partir, prenc els tapins i cap a cases.

#### Variants

* Prendre els atapins

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* Obres de referència: DCVB
# prendis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈprɛn.dɪs/

### Verb

prendis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de prendō
# positivos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \po.siˈti.βos\, meridional \po.siˈti.βoh\
       Americà: alt /po.s(i)ˈti.bos/, baix \po.siˈti.βoh\, austral \po.siˈti.βos\
   * Rimes: -ibos

### Adjectiu

positivos m. pl.
* forma plural de positivo

### Nom

positivos m. pl.
* forma plural de positivo
# positos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpɔ.sɪ.toːs/

### Adjectiu

positōs
* acusatiu masculí plural de positus
# positivismos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \po.si.tiˈβiz.mos\, meridional \po.si.tiˈβih.moh\
       Americà: alt /po.s(i).tiˈbiz.mos/, baix \po.si.tiˈβih.moh\, austral \po.si.tiˈβih.mos\
   * Rimes: -izmos

### Nom

positivismos m. pl.
* forma plural de positivismo
# positivisms
## Anglès
### Nom

positivisms
* forma plural de positivism
# positivo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \po.siˈti.βo\
       Americà: alt /po.s(i)ˈti.bo/, baix \po.siˈti.βo\
   * Rimes: -ibo

### Adjectiu

positivo m. ‎(femení positiva, plural masculí positivos, plural femení positivas)
* positiu

### Nom

positivo m. ‎(plural positivos)
* positiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·si·ti·vo (4)
# positivist paradigm
## Anglès
### Nom

positivist paradigm
* paradigma positivista

### Vegeu també

* positivist paradigm. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].