OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# polaritzarívem
## Català
### Verb

polaritzarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de polaritzar.

#### Variants

* polaritzaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·rit·za·rí·vem (6)
# polaritzaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾas/ balear /po.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾas/, /pu.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /po.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾas/, valencià /po.ɫa.ɾi.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

polaritzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de polaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·rit·za·ràs (5)
# polaritzaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.əm/ balear /po.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.əm/, /pu.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /po.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾi.em/, valencià /po.ɫa.ɾi.zaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

polaritzaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de polaritzar.

#### Variants

* polaritzarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·rit·za·rí·em (6)
# polaritzaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.əw/ balear /po.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.əw/, /pu.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /po.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾi.ew/, valencià /po.ɫa.ɾi.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

polaritzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de polaritzar.

#### Variants

* polaritzaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·rit·za·rí·eu (6)
# polaritzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾa/ balear /po.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾa/, /pu.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /po.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾa/, valencià /po.ɫa.ɾi.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

polaritzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de polaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·rit·za·rà (5)
# perllongues
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈʎoŋ.ɡəs/, occidental /peɾˈʎoŋ.ɡes/
   * Rimes: -oŋɡes

### Verb

perllongues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de perllongar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb perllongar.

#### Variants

* [2] perllonguis
# perllonguesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.ʎuŋˈɡe.səs/ balear /pəɾ.ʎoŋˈɡe.səs/, /pər.ʎuŋˈɡe.səs/ Occidental: /peɾ.ʎoŋˈɡe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

perllonguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb perllongar.

#### Variants

* perllonguessis, perllongassis, perllongasses, perllongares
# perllongaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.ʎuŋˈɡa.βən/ balear /pəɾ.ʎoŋˈɡa.vən/, /pər.ʎuŋˈɡa.vən/ Occidental: nord-occidental /per.ʎoŋˈɡa.βen/ valencià /peɾ.ʎoŋˈɡa.ven/, /peɾ.ʎoŋˈɡa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

perllongaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de perllongar.
# perllonguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈʎoŋ.ɡən/, occidental /peɾˈʎoŋ.ɡen/

### Verb

perllonguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de perllongar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb perllongar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb perllongar.

#### Variants

* [2] perllonguin
* [3] perllonguin
# perllongo
## Català

   * Pronúncia: central /pərˈʎoŋ.ɡu/, occidental /peɾˈʎoŋ.ɡo/
   * Rimes: -oŋɡo

### Verb

perllongo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de perllongar.

#### Variants

* perllongue, perllongui, perllong
# perllonguessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.ʎuŋˈɡe.sən/ balear /pəɾ.ʎoŋˈɡe.sən/, /pər.ʎuŋˈɡe.sən/ Occidental: /peɾ.ʎoŋˈɡe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

perllonguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb perllongar.

#### Variants

* perllonguessin, perllongassin, perllongassen, perllongaren
# perllongava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.ʎuŋˈɡa.βə/ balear /pəɾ.ʎoŋˈɡa.və/, /pər.ʎuŋˈɡa.və/ Occidental: nord-occidental /per.ʎoŋˈɡa.βa/ valencià /peɾ.ʎoŋˈɡa.va/, /peɾ.ʎoŋˈɡa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

perllongava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de perllongar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de perllongar.
# perllongaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.ʎuŋˈɡa.βəs/ balear /pəɾ.ʎoŋˈɡa.vəs/, /pər.ʎuŋˈɡa.vəs/ Occidental: nord-occidental /per.ʎoŋˈɡa.βes/ valencià /peɾ.ʎoŋˈɡa.ves/, /peɾ.ʎoŋˈɡa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

perllongaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de perllongar.
# perllongue
## Català
### Verb

perllongue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de perllongar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb perllongar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb perllongar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb perllongar.

#### Variants

* [1] perllongo, perllongui, perllong
* [2] perllongui
* [3] perllongui
* [4] perllongui
# concertatum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔŋ.kɛrˈtaː.tʊm/

### Verb

concertātum
* supí acusatiu de concertō
# concertavo
## Italià
### Verb

concertavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de concertare
# concertatosi
## Italià
### Verb

concertatosi m. ‎(femení concertatasi, plural masculí concertatisi, plural femení concertatesi)
* participi passat masculí singular de concertarsi
# concertavamo
## Italià
### Verb

concertavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de concertare
# concertavano
## Italià
### Verb

concertavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de concertare
# concertato
## Italià
### Verb

concertato m. ‎(femení concertata, plural masculí concertati, plural femení concertate)
* participi passat masculí singular de concertare
# concertavate
## Italià
### Verb

concertavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de concertare
# concerterai
## Italià
### Verb

concerterai
* segona persona singular (tu) del futur de concertare
# concertava
## Italià
### Verb

concertava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de concertare
# concertavi
## Italià
### Verb

concertavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de concertare

## Llatí

   * Pronúncia: /kɔŋ.kɛrˈtaː.wiː/

### Verb

concertāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de concertō
# pignorau
## Català
### Verb

pignorau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de pignorar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb pignorar.

#### Variants

* [1] pignoreu
* [2] pignoreu
# pignoraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piŋ.nuˈɾa.βəs/ balear /piŋ.noˈɾa.vəs/, /piŋ.nuˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /piŋ.noˈɾa.βes/ valencià /piɡ.noˈɾa.ves/, /piɡ.noˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

pignoraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de pignorar.
# pignoressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piŋ.nuˈɾe.sən/ balear /piŋ.noˈɾe.sən/, /piŋ.nuˈɾe.sən/ Occidental: nord-occidental /piŋ.noˈɾe.sen/, valencià /piɡ.noˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

pignoressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pignorar.

#### Variants

* pignoressin, pignorassin, pignorassen, pignoraren
# pignorava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piŋ.nuˈɾa.βə/ balear /piŋ.noˈɾa.və/, /piŋ.nuˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /piŋ.noˈɾa.βa/ valencià /piɡ.noˈɾa.va/, /piɡ.noˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

pignorava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de pignorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de pignorar.
# pignoraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piŋ.nuˈɾa.βən/ balear /piŋ.noˈɾa.vən/, /piŋ.nuˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /piŋ.noˈɾa.βen/ valencià /piɡ.noˈɾa.ven/, /piɡ.noˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

pignoraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de pignorar.
# pignore
## Català
### Verb

pignore
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pignorar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pignorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pignorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pignorar.

#### Variants

* [1] pignoro, pignori, pignor
* [2] pignori
* [3] pignori
* [4] pignori

### Miscel·lània

* Anagrama: proegin
# pignoren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /piŋˈno.ɾən/ Occidental: nord-occidental /piŋˈno.ɾen/, valencià /piɡˈno.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

pignoren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de pignorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb pignorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb pignorar.

#### Variants

* [2] pignorin
* [3] pignorin
# pignores
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /piŋˈno.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /piŋˈno.ɾes/, valencià /piɡˈno.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Verb

pignores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de pignorar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb pignorar.

#### Variants

* [2] pignoris

### Miscel·lània

* Anagrama: persigno
# ponguis
## Català

   * Pronúncia: /ˈpɔŋ.ɡis/
   * Rimes: -ɔŋɡis

### Verb

ponguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb pondre.

#### Variants

* pongues, pongos

### Miscel·lània

* Síl·labes: pon·guis (2)
* Heterograma de 7 lletres (ginopsu)
* Anagrama: opugnis
# ponguérem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puŋˈɡe.ɾəm/ balear /poŋˈɡe.ɾəm/, /puŋˈɡe.ɾəm/ Occidental: /poŋˈɡe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

ponguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de pondre.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pondre.

#### Variants

* [2] ponéssem, ponguéssom, ponguéssim, ponguéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pon·gué·rem (3)
# ponguessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puŋˈɡe.sis/ balear /poŋˈɡe.sis/, /puŋˈɡe.sis/ Occidental: /poŋˈɡe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

ponguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pondre.

#### Variants

* ponesses, ponguesses, pongueres

### Miscel·lània

* Síl·labes: pon·gues·sis (3)
* Anagrama: opugnessis
# pongui
## Català

   * Pronúncia: /ˈpɔŋ.ɡi/
   * Rimes: -ɔŋɡi

### Verb

pongui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pondre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pondre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pondre.

#### Variants

* [1] ponga
* [2] ponga, pongo
* [3] ponga

### Miscel·lània

* Síl·labes: pon·gui (2)
* Heterograma de 6 lletres (ginopu)
* Anagrames: opugni, opugní
# ponguts
## Català
### Verb

ponguts
* (col·loquial central, occidental, balear) Participi masculí plural del verb pondre.

#### Variants

* postos

### Miscel·lània

* Síl·labes: pon·guts (2)
* Heterograma de 7 lletres (gnopstu)
# ponguessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puŋˈɡe.sin/ balear /poŋˈɡe.sin/, /puŋˈɡe.sin/ Occidental: /poŋˈɡe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

ponguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pondre.

#### Variants

* ponessen, ponguessen, pongueren

### Miscel·lània

* Síl·labes: pon·gues·sin (3)
* Anagrama: opugnessin
# pongut
## Català
### Verb

pongut
* (col·loquial central, occidental, balear) Participi masculí singular del verb pondre.

#### Variants

* post

### Miscel·lània

* Síl·labes: pon·gut (2)
* Heterograma de 6 lletres (gnoptu)
# pongueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puŋˈɡɛw/ balear /poŋˈɡəw/, /puŋˈɡɛw/ Occidental: /poŋˈɡew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

pongueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb pondre.

#### Variants

* pongau

### Miscel·lània

* Síl·labes: pon·gueu (2)
* Anagrama: opugneu
# ponguin
## Català

   * Pronúncia: /ˈpɔŋ.ɡin/
   * Rimes: -ɔŋɡin

### Verb

ponguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb pondre.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb pondre.

#### Variants

* [1] ponguen
* [2] ponguen

### Miscel·lània

* Síl·labes: pon·guin (2)
* Anagrama: opugnin
# pongué
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puŋˈɡe/ balear /poŋˈɡe/, /puŋˈɡe/ Occidental: /poŋˈɡe/
   * Rimes: -e

### Verb

pongué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de pondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pon·gué (2)
* Heterograma de 6 lletres (egnopu)
* Anagrama: opugne
# consellaré
## Català
### Verb

consellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de consellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·se·lla·ré (4)
* Anagrames: consellera, enllocar-se, enllocares
# consellarà
## Català
### Verb

consellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de consellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·se·lla·rà (4)
* Anagrames: aconsellar, enllocaràs
# consellaràs
## Català
### Verb

consellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de consellar.
# consellaríveu
## Català
### Verb

consellaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de consellar.
# consellasses
## Català
### Verb

consellasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb consellar.
# consellaríem
## Català
### Verb

consellaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de consellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·se·lla·rí·em (5)
* Anagrames: esconillarem, esconillàrem
# consellaríeu
## Català
### Verb

consellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de consellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·se·lla·rí·eu (5)
* Anagrames: esconillareu, esconillàreu
# consellassen
## Català
### Verb

consellassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb consellar.
# consellassin
## Català
### Verb

consellassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb consellar.
# contrariassen
## Català
### Verb

contrariassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb contrariar.

#### Variants

* contrariessin, contrariessen, contrariassin, contrariaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ri·as·sen (5)
# contrariassin
## Català
### Verb

contrariassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb contrariar.

#### Variants

* contrariessin, contrariessen, contrariassen, contrariaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ri·as·sin (5)
# contrariaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾə.ɾi.əˈɾi.əm/ balear /kon.tɾə.ɾi.əˈɾi.əm/, /kun.tɾə.ɾi.əˈɾi.əm/ Occidental: /kon.tɾa.ɾi.aˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

contrariaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de contrariar.

#### Variants

* contrariarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ri·a·rí·em (6)
# contrariasses
## Català
### Verb

contrariasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb contrariar.

#### Variants

* contrariessis, contrariesses, contrariassis, contrariares

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ri·as·ses (5)
# contrarias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /konˈtɾa.ɾjas/, meridional \koŋˈtɾa.ɾjah\
       Americà: alt /konˈt͡sa.ɾ(ja)s/, baix \koŋˈtɾa.ɾjah\, austral /konˈtɾa.ɾjas/
   * Rimes: -aɾjas

### Adjectiu

contrarias f. pl.
* forma plural de contraria

### Nom

contrarias f. pl.
* forma plural de contraria
# contrariassis
## Català
### Verb

contrariassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb contrariar.

#### Variants

* contrariessis, contrariesses, contrariasses, contrariares

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ri·as·sis (5)
# contrariaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾə.ɾi.əˈɾe/ balear /kon.tɾə.ɾi.əˈɾe/, /kun.tɾə.ɾi.əˈɾe/ Occidental: /kon.tɾa.ɾi.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

contrariaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de contrariar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ri·a·ré (5)
# contrariaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾə.ɾi.əˈɾi.əw/ balear /kon.tɾə.ɾi.əˈɾi.əw/, /kun.tɾə.ɾi.əˈɾi.əw/ Occidental: /kon.tɾa.ɾi.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

contrariaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de contrariar.

#### Variants

* contrariaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ri·a·rí·eu (6)
# contrariarívem
## Català
### Verb

contrariarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de contrariar.

#### Variants

* contrariaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ri·a·rí·vem (6)
# contrariaríveu
## Català
### Verb

contrariaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de contrariar.

#### Variants

* contrariaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ri·a·rí·veu (6)
# polaines
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈɫaj.nəs/ balear /poˈɫaj.nəs/, /puˈɫaj.nəs/ Occidental: /poˈɫaj.nes/
   * Rimes: -ajnes

### Nom

polaines f. pl.
* Forma plural de polaina.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·lai·nes (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeilnops)
* Anagrames: apilones, apilonés, pianoles
# polar bears
## Anglès
### Nom

polar bears
* forma plural de polar bear
# polaren
## Alemany

   * Pronúncia: /poˈlaːʀən/

### Adjectiu

polaren
* forma declinada de polar
# polaina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈɫaj.nə/ balear /poˈɫaj.nə/, /puˈɫaj.nə/ Occidental: /poˈɫaj.na/
   * Rimes: -ajna
   * Etimologia: Del francès antic poulaine ‎(«polonesa»), de soulers a la poulaine ‎(literalment «sabates a la polonesa»), suposadament originàries de Polònia, segle XIV.

### Nom

polaina f. ‎(plural polaines)
* Peça de roba o cuir que se sobreposa parcialment a un calçat baix i el completa cap amunt per formar-ne la canya com si fos una bota.

#### Traduccions

* Alemany: Gamasche $^{(de)}$ f.
* Anglès: gaiter $^{(en)}$
* Castellà: polaina $^{(es)}$ f.
* Francès: guêtre $^{(fr)}$ f.
* Italià: ghetta $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·lai·na (3)
* Anagrames: apilona, apilonà, pianola

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# polalla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈɫa.ʎə/ balear /poˈɫa.ʎə/, /puˈɫa.ʎə/ Occidental: /poˈɫa.ʎa/
   * Rimes: -aʎa
   * Etimologia: Probablement de l'occità polalha, de pol ‎(«poll»), cognat del francès poulaille.

### Nom

polalla f. ‎(plural polalles)
* (nord-occidental) aviram

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·lla (3)
* Anagrama: pallola

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# polare
## Alemany

   * Pronúncia: /poˈlaːʀə/

### Adjectiu

polare
* forma declinada de polar

## Italià

   * Pronúncia: /poˈlaː.re/

### Adjectiu

polare inv. ‎(plural polari)
* polar

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·là·re (3)
* Heterograma de 6 lletres (aelopr)

## Llatí

   * Pronúncia: /pɔˈlaː.rɛ/

### Adjectiu

polāre
* nominatiu neutre singular de polāris
* vocatiu neutre singular de polāris
* acusatiu neutre singular de polāris
# polalles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈɫa.ʎəs/ balear /poˈɫa.ʎəs/, /puˈɫa.ʎəs/ Occidental: /poˈɫa.ʎes/
   * Rimes: -aʎes

### Nom

polalles f. pl.
* Forma plural de polalla.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·lles (3)
* Anagrama: palloles
# polar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈɫar/ balear /poˈɫa/, /puˈɫa/ Occidental: /poˈɫaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De pol i el sufix -ar, segle XVII.

### Adjectiu

polar inv. ‎(plural polars)
* Relatiu o pertanyent a un pol o als pols.

#### Traduccions

* Alemany: polar $^{(de)}$
* Anglès: polar $^{(en)}$
* Castellà: polar $^{(es)}$ inv.
* Italià: polare $^{(it)}$
* Portuguès: polar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·lar (2)
* Anagrames: parlo, plora, plorà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Alemany

   * Pronúncia: /poˈlaːɐ̯/
   * Etimologia: Del llatí polāris.

### Adjectiu

polar ‎(no comparable)
* polar

#### Declinació

| Nombre i gènere | Nombre i gènere | Singular | Singular | Singular | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nombre i gènere | Nombre i gènere | Masculí | Masculí | Femení | Femení | Neutre | Neutre | Masc./Fem./Neutre | Masc./Fem./Neutre |
| Declinació forta (sense article) | Nominatiu | | polarer | | polare | | polares | | polare |
| Declinació forta (sense article) | Genitiu | | polaren | | polarer | | polaren | | polarer |
| Declinació forta (sense article) | Datiu | | polarem | | polarer | | polarem | | polaren |
| Declinació forta (sense article) | Acusatiu | | polaren | | polare | | polares | | polare |
| Declinació feble (amb article definit) | Nominatiu | der | polare | die | polare | das | polare | die | polaren |
| Declinació feble (amb article definit) | Genitiu | des | polaren | der | polaren | des | polaren | der | polaren |
| Declinació feble (amb article definit) | Datiu | dem | polaren | der | polaren | dem | polaren | den | polaren |
| Declinació feble (amb article definit) | Acusatiu | den | polaren | die | polare | das | polare | die | polaren |
| Declinació mixta (amb article indefinit o possessiu) | Nominatiu | ein | polarer | eine | polare | ein | polares | (keine) | polaren |
| Declinació mixta (amb article indefinit o possessiu) | Genitiu | eines | polaren | einer | polaren | eines | polaren | (keiner) | polaren |
| Declinació mixta (amb article indefinit o possessiu) | Datiu | einem | polaren | einer | polaren | einem | polaren | (keinen) | polaren |
| Declinació mixta (amb article indefinit o possessiu) | Acusatiu | einen | polaren | eine | polare | ein | polares | (keine) | polaren |
| Predicatiu | Predicatiu | er ist | polar | sie ist | polar | es ist | polar | sie sind | polar |

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈpəʊ̯lə(ɹ)/,/ˈpoʊ̯lɚ/
   * Etimologia: Del llatí polāris.

### Adjectiu

polar ‎(no comparable)
* polar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /poˈlaɾ/
       Americà: alt /p(o)ˈlaɾ/, baix /poˈlaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí polāris.

### Adjectiu

polar inv. ‎(plural polares)
* polar

#### Derivats

* polaridad

#### Relacionats

* polo

### Nom

polar m. ‎(plural polares)
* folre polar

#### Sinònims

* forro polar

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·lar (2)
* Anagrames: palor, parlo, parló, proal

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre polar
# polar bear
## Anglès
### Nom

polar bear ‎(plural polar bears)
* os blanc

### Vegeu també

* polar bear. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# polarem
## Alemany

   * Pronúncia: /poˈlaːʀəm/

### Adjectiu

polarem
* forma declinada de polar

## Llatí

   * Pronúncia: /pɔˈlaː.rɛm/

### Adjectiu

polārem
* acusatiu masculí/femení singular de polāris
# col·limaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫ.ɫi.məˈɾan/, /ku.ɫi.məˈɾan/ balear /koɫ.ɫi.məˈɾan/, /kuɫ.ɫi.məˈɾan/ Occidental: /koɫ.ɫi.maˈɾan/, /ko.ɫi.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

col·limaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de col·limar.