OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arcaïtza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.kəˈi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /ar.kaˈi.d͡za/, valencià /aɾ.kaˈi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

arcaïtza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arcaïtzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arcaïtzar.
# desencaixéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəŋ.kəˈʃe.siw/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.kajˈʃe.siw/ valencià /de.zeŋ.kajˈʃe.siw/, /de.zeŋ.kaˈʃe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

desencaixéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencaixar.

#### Variants

* desencaixésseu, desencaixàsseu, desencaixàssiu, desencaixàreu
# desencaixí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəŋ.kəˈʃi/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.kajˈʃi/ valencià /de.zeŋ.kajˈʃi/, /de.zeŋ.kaˈʃi/
   * Rimes: -i

### Verb

desencaixí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desencaixar.
    [Jo] desencaixí o em vaig desencaixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cai·xí (4)
* Anagrames: ascendeixi, escandeixi
# desencajaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.seŋ.ka.xaˈɾe\, meridional \de.seŋ.ka.haˈɾe\
       Americà: alt \de.seŋ.k(a).xaˈɾe\, baix \de.seŋ.ka.haˈɾe\, austral \de.seŋ.ka.xaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

desencajaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb desencajar
# desencaje
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.seŋˈka.xe\, meridional \de.seŋˈka.he\
       Americà: alt \d(e).seŋˈka.xe\, baix \de.seŋˈka.he\, austral \de.seŋˈka.xe\
   * Rimes: -axe
   * Etimologia: Del prefix des- i encaje.

### Nom

desencaje m. ‎(plural desencajes)
* desencaix, desencaixament

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sen·ca·je (4)
# desencaixéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəŋ.kəˈʃe.səm/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.kajˈʃe.sem/ valencià /de.zeŋ.kajˈʃe.sem/, /de.zeŋ.kaˈʃe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desencaixéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencaixar.

#### Variants

* desencaixéssim, desencaixàssem, desencaixàssim, desencaixàrem
# desencaixéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəŋ.kəˈʃe.sim/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.kajˈʃe.sim/ valencià /de.zeŋ.kajˈʃe.sim/, /de.zeŋ.kaˈʃe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desencaixéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencaixar.

#### Variants

* desencaixéssem, desencaixàssem, desencaixàssim, desencaixàrem
# desencajar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.seŋ.kaˈxaɾ\, meridional \de.seŋ.kaˈhaɾ\
       Americà: alt \de.seŋ.k(a)ˈxaɾ\, baix \de.seŋ.kaˈhaɾ\, austral \de.seŋ.kaˈxaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del prefix des- (inversió) i encajar (encaixar).

### Verb

desencajar ‎(present desencajo, passat desencajé, futur desencajaré)
* Desencaixar (treure alguna cosa de l'encaix a on estava assegurada).

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sen·ca·jar (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# desencaixésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəŋ.kəˈʃe.səw/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.kajˈʃe.sew/ valencià /de.zeŋ.kajˈʃe.sew/, /de.zeŋ.kaˈʃe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desencaixésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencaixar.

#### Variants

* desencaixéssiu, desencaixàsseu, desencaixàssiu, desencaixàreu
# desencajamiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.seŋ.ka.xaˈmjen.to\, meridional \de.seŋ.ka.haˈmjeŋ.to\
       Americà: alt \de.seŋ.k(a).xaˈmjen.to\, baix \de.seŋ.ka.haˈmjeŋ.to\, austral \de.seŋ.ka.xaˈmjen.to\
   * Rimes: -ento
   * Etimologia: Del prefix des- ‎(«inversió») i encajamiento.

### Nom

desencajamiento m. ‎(plural desencajamientos)
* desencaixament, desencaix

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sen·ca·ja·mien·to (6)
# desencajamientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.seŋ.ka.xaˈmjen.tos\, meridional \de.seŋ.ka.haˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt \de.seŋ.ka.xaˈmjen.t(o)s\, baix \de.seŋ.ka.haˈmjeŋ.toh\, austral \de.seŋ.ka.xaˈmjen.tos\
   * Rimes: -entos

### Nom

desencajamientos m. pl.
* forma plural de desencajamiento
# páncreas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈpaŋ.kɾe.as\, meridional \ˈpaŋ.kɾe.ah\
       Americà: alt \ˈpaŋ.kɾe.(a)s\, baix \ˈpaŋ.kɾe.ah\, austral \ˈpaŋ.kɾe.as\
   * Etimologia: Del grec antic πάγκρεας ‎(pánkreas).

### Nom

páncreas m. ‎(plural invariable)
* pàncrees

#### Derivats

* pancreático

### Miscel·lània

* Síl·labes: pán·cre·as (3)
* Anagrames: cárpanse, escarpan, panceras, pencaras, pencarás, pescaran, pescarán

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre páncreas
# pánfila
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈpaɱ.fi.la\
       Americà: alt \ˈpaɱ.f(i).la\, baix \ˈpaŋ.fi.la\, austral \ˈpaɱ.fi.la\
   * Rimes: -anfila

### Adjectiu

pánfila f. ‎(plural pánfilas)
* forma femenina de pánfilo
# pánfilas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈpaɱ.fi.las\, meridional \ˈpaɱ.fi.lah\
       Americà: alt \ˈpaɱ.fi.l(a)s\, baix \ˈpaŋ.fi.lah\, austral \ˈpaɱ.fi.las\
   * Rimes: -anfilas

### Adjectiu

pánfilas f. pl.
* forma plural de pánfila
# pánfilos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈpaɱ.fi.los\, meridional \ˈpaɱ.fi.loh\
       Americà: alt \ˈpaɱ.fi.l(o)s\, baix \ˈpaŋ.fi.loh\, austral \ˈpaɱ.fi.los\
   * Rimes: -anfilos

### Adjectiu

pánfilos m. pl.
* forma plural de pánfilo
# pámpanos blancos
## Castellà
### Nom

pámpanos blancos m. pl.
* forma plural de pámpano blanco
# pánica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈpa.ni.ka/
       Americà: alt /ˈpa.ni.k(a)/, baix /ˈpa.ni.ka/
   * Rimes: -anika

### Adjectiu

pánica f. ‎(plural pánicas)
* forma femenina de pánico

### Miscel·lània

* Síl·labes: pá·ni·ca (3)
* Anagrames: pacían, picana
# pánicas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈpa.ni.kas/, meridional /ˈpa.ni.kah/
       Americà: alt /ˈpa.ni.k(a)s/, baix /ˈpa.ni.kah/, austral /ˈpa.ni.kas/
   * Rimes: -anikas

### Adjectiu

pánicas f. pl.
* forma plural de pánica

### Miscel·lània

* Síl·labes: pá·ni·cas (3)
* Anagrama: picanas
# pámpanos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈpam.pa.nos/, meridional /ˈpam.pa.noh/
       Americà: alt /ˈpam.pa.n(o)s/, baix /ˈpam.pa.noh/, austral /ˈpam.pa.nos/
   * Rimes: -ampanos

### Nom

pámpanos m. pl.
* forma plural de pámpano
# pánfilo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈpaɱ.fi.lo\
       Americà: alt \ˈpaɱ.f(i).lo\, baix \ˈpaŋ.fi.lo\, austral \ˈpaɱ.fi.lo\
   * Rimes: -anfilo

### Adjectiu

pánfilo m. ‎(femení pánfila, plural masculí pánfilos, plural femení pánfilas)
* pàmfil, babau, fava

### Miscel·lània

* Síl·labes: pán·fi·lo (3)
* Heterograma de 7 lletres (afilnop)
# pánico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈpa.ni.ko/
       Americà: alt /ˈpa.ni.k(o)/, baix /ˈpa.ni.ko/
   * Rimes: -aniko
   * Etimologia: Del llatí panicus, del grec antic Πανικός ‎(Panikós). Equivalent a Pan ‎(«Déu grec») i el sufix -ico.

### Adjectiu

pánico m. ‎(femení pánica, plural masculí pánicos, plural femení pánicas)
* pànic

### Nom

pánico m. ‎(plural pánicos)
* pànic

### Miscel·lània

* Síl·labes: pá·ni·co (3)
* Heterograma de 6 lletres (acinop)
* Anagrames: copian, copina, copiná, pación, picona

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre pánico
# prolongación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \pɾo.loŋ.ɡaˈθjon\, meridional \pɾo.loŋ.ɡaˈθjoŋ\
       Americà: alt \pɾo.loŋ.ɡ(a)ˈsjon\, baix \pɾo.loŋ.ɡaˈsjoŋ\, austral \pɾo.loŋ.ɡaˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

prolongación f. ‎(plural prolongaciones)
* (bàdminton) prolongació de joc

#### Sinònims

* prolongación de juego

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·lon·ga·ción (4)

### Vegeu també

* prolongación. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# prolongación de juego
## Castellà
### Nom

prolongación de juego f. ‎(plural prolongaciones de juego)
* (bàdminton) prolongació de joc

#### Sinònims

* prolongación

### Vegeu també

* prolongación de juego. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# prolongades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.ɫuŋˈɡa.ðəs/ balear /pɾo.ɫoŋˈɡa.ðəs/, /pɾu.ɫuŋˈɡa.ðəs/ Occidental: /pɾo.ɫoŋˈɡa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

prolongades
* Participi femení plural del verb prolongar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·lon·ga·des (4)
# prolongacions de la línia central
## Català
### Nom

prolongacions de la línia central f. pl.
* Forma plural de prolongació de la línia central.
# prolongació de joc
## Català
### Nom

prolongació de joc f. ‎(plural prolongacions de joc)
* (bàdminton) Allargament opcional de tres punts d'un joc després d'un empat a catorze punts, en individuals i dobles masculins, o bé a deu punts, en individuals i dobles femenins, que es fa efectiu a petició del jugador o la parella que ha arribat primer a aquesta puntuació, amb l'objectiu de tenir més temps i oportunitats per a guanyar el joc.

#### Notes

La prolongació de joc s'ha de sol·licitar abans de l'execució del servei.

#### Traduccions

* Anglès: setting $^{(en)}$
* Castellà: prolongación $^{(es)}$, prolongación de juego $^{(es)}$
* Francès: prolongation $^{(fr)}$

### Vegeu també

* prolongació de joc. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# prolongació de la línia central
## Català
### Nom

prolongació de la línia central f. ‎(plural prolongacions de la línia central)
* (basquetbol) Cadascun dels dos trams de 15 cm d'una línia central, un a cada banda, que l'allarguen més enllà de les línies de banda.

#### Traduccions

* Anglès: extended center line $^{(en)}$
* Castellà: prolongación de la línea central $^{(es)}$
* Francès: ligne médiane prolongée $^{(fr)}$

### Vegeu també

* prolongació de la línia central. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# prolongam
## Català
### Verb

prolongam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de prolongar.

#### Variants

* prolonguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·lon·gam (3)
# prolongadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.ɫuŋˌɡa.ðəˈmen/ balear /pɾo.ɫoŋˌɡa.ðəˈment/, /pɾu.ɫuŋˌɡa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /pɾo.ɫoŋˌɡa.ðaˈmen/ valencià /pɾo.ɫoŋˌɡa.ðaˈment/, /pɾo.ɫoŋˌɡa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De prolongar i el sufix -ment.

### Adverbi

prolongadament
* D’una manera prolongada.

#### Traduccions

* Castellà: prolongadamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·lon·ga·da·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# prolongación de la línea central
## Castellà
### Nom

prolongación de la línea central f. ‎(plural prolongaciones de la línea central)
* (basquetbol) prolongació de la línia central

### Vegeu també

* prolongación de la línea central. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# prolongada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.ɫuŋˈɡa.ðə/ balear /pɾo.ɫoŋˈɡa.ðə/, /pɾu.ɫuŋˈɡa.ðə/ Occidental: /pɾo.ɫoŋˈɡa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

prolongada
* Participi femení singular del verb prolongar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·lon·ga·da (4)
# deliberacion
## Occità

   * Pronúncia: /de.li.βe.ɾaˈsju/

### Nom

deliberacion f. ‎(plural deliberacions)
* deliberació
# deliberaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.li.βe.ɾaˈɾe\
       Americà: alt /de.li.be.ɾaˈɾe/, baix \de.li.βe.ɾaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

deliberaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb deliberar
# deliberacions
## Occità

   * Pronúncia: /de.li.be.ɾaˈsjus/

### Nom

deliberacions f. pl.
* forma plural de deliberacion
# deliberadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.li.βeˌɾa.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /de.li.beˌɾa.daˈmen.t(e)/, baix \de.li.βeˌɾa.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De deliberado i el sufix -mente.

### Adverbi

deliberadamente
* deliberadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·li·be·ra·da·men·te (7)
# deliberas
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈliː.bɛ.raːs/

### Verb

dēlīberās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de dēlīberō
# deliberadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɫi.βəˌɾa.ðəˈmen/ balear /də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈment/, /də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /de.ɫi.βeˌɾa.ðaˈmen/ valencià /de.ɫi.beˌɾa.ðaˈment/, /de.ɫi.βeˌɾa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De deliberat i el sufix -ment amb la forma femenina.

### Adverbi

deliberadament
* D'una manera deliberada.

#### Sinònims

* intencionadament, expressament, a posta

#### Traduccions

* Anglès: deliberately $^{(en)}$
* Castellà: deliberadamente $^{(es)}$
* Francès: délibérément $^{(fr)}$
* Italià: deliberatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·li·be·ra·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# deliberare
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.liː.bɛˈraː.rɛ/

### Verb

dēlīberāre
* infinitiu del present actiu de dēlīberō
# quadrupliqueguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kwa.ðɾu.pɫi.keˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

quadrupliqueguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb quadruplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] quadrupliquem.
# quadrupliqueguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kwa.ðɾu.pɫi.keˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

quadrupliqueguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb quadruplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] quadrupliqués, quadruplicàs o quadruplicara.
# quadrupliqueguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kwa.ðɾu.pɫi.keˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

quadrupliqueguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb quadruplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] quadrupliquessin, quadrupliquessen, quadruplicassin, quadruplicassen o quadruplicaren.
# quadrupling
## Anglès

   * Pronúncia: /kwɒˈdruːplɪŋ/

### Verb

quadrupling
* gerundi de quadruple: quadruplicant.
# quadrupliqueguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kwa.ðɾu.pɫi.keˈɣe.sow/

### Verb

quadrupliqueguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb quadruplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] quadrupliquéssiu, quadrupliquésseu, quadruplicàsseu, quadruplicàssiu o quadruplicàreu.
# quadruplique
## Català

   * Pronúncia: occidental /kwa.ðɾuˈpɫi.ke/
   * Rimes: -ike

### Verb

quadruplique
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de quadruplicar.
    Forma valenciana: [jo] quadruplico, quadruplique, quadruplic o quadrupliqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb quadruplicar.
    [Que jo] quadrupliqui o quadruplique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb quadruplicar.
    [Que ell/ella/vostè] quadrupliqui o quadruplique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb quadruplicar.
    Quadrupliqui o quadruplique [ell/ella/vostè].
# quadrupliqueguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kwa.ðɾu.pɫi.keˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

quadrupliqueguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb quadruplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] quadrupliquessis, quadrupliquesses, quadruplicassis, quadruplicasses o quadruplicares.
# quadrupliquegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kwa.ðɾu.pɫi.keˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

quadrupliquegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb quadruplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] quadrupliqueu.
# quadrupliquegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kwa.ðɾu.pɫi.keˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

quadrupliquegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb quadruplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] quadrupliqués, quadruplicàs o quadruplicara.
# quadrupliqueguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kwa.ðɾu.pɫi.keˈɣe.som/

### Verb

quadrupliqueguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb quadruplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] quadrupliquéssim, quadrupliquéssem, quadruplicàssem, quadruplicàssim o quadruplicàrem.
# apresar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.pɾeˈsaɾ/
       Americà: alt /a.p(ɾe)ˈsaɾ/, baix /a.pɾeˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí apprensāre.

### Verb

apresar trans. ‎(present apreso, passat apresé, futur apresaré)
* aferrar, agarrar (una presa)
* capturar, apoderar-se (una nau)
* detenir, arrestar (un pres)

#### Sinònims

* (un pres) aprisionar

#### Falsos amics

* Català: apressar ‎(«dar prisa»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pre·sar (3)
# aprese
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈpɾe.se/
       Americà: alt /aˈpɾe.s(e)/, baix /aˈpɾe.se/
   * Rimes: -ese

### Verb

aprese
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb apresar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb apresar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb apresar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pre·se (3)
* Anagrames: aperes, aperés, espera, esperá, parees, pareés, párese, peerás, pesare, pesaré, pesera, presea, rápese, raspee, raspeé, repase, repasé, repesa, repesá, resepa, separe, separé, serpea, serpeá
# apresaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.pɾe.saˈɾe/
       Americà: alt /a.p(ɾe).saˈɾe/, baix /a.pɾe.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

apresaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb apresar
# apresos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈpɾɛ.zus/ balear /əˈpɾə.zos/, /əˈpɾɛ.zus/ Occidental: /aˈpɾe.zos/
   * Rimes: -ɛzos

### Verb

apresos
* Participi masculí plural del verb aprendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pre·sos (3)
* Anagrames: apresso, esposar, pesarós, posar-se, posares, repasso, reposàs, separos, sopares
# aprenívou
## Català
### Verb

aprenívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aprendre.

### Miscel·lània

* Anagrama: pouariven
# apreso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈpɾe.so/
       Americà: alt /aˈpɾe.s(o)/, baix /aˈpɾe.so/
   * Rimes: -eso

### Verb

apreso
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb apresar
# desempal·liares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pəɫ.ɫiˈa.ɾəs/, /də.zəm.pə.ɫiˈa.ɾəs/ balear /də.zəm.pəɫ.ɫiˈa.ɾəs/ Occidental: /de.zem.paɫ.ɫiˈa.ɾes/, /de.zem.pa.ɫiˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desempal·liares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desempal·liar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempal·liar.
# desempal·liareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pəɫ.ɫi.əˈɾɛw/, /də.zəm.pə.ɫi.əˈɾɛw/ balear /də.zəm.pəɫ.ɫi.əˈɾəw/, /də.zəm.pəɫ.ɫi.əˈɾɛw/ Occidental: /de.zem.paɫ.ɫi.aˈɾew/, /de.zem.pa.ɫi.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desempal·liareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desempal·liar.
# desempal·liara
## Català
### Verb

desempal·liara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempal·liar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempal·liar.
# desempal·liaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pəɫ.ɫi.əˈɾi.əs/, /də.zəm.pə.ɫi.əˈɾi.əs/ balear /də.zəm.pəɫ.ɫi.əˈɾi.əs/ Occidental: /de.zem.paɫ.ɫi.aˈɾi.es/, /de.zem.pa.ɫi.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desempal·liaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desempal·liar.
# desempal·liaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pəɫ.ɫi.əˈɾan/, /də.zəm.pə.ɫi.əˈɾan/ balear /də.zəm.pəɫ.ɫi.əˈɾan/ Occidental: /de.zem.paɫ.ɫi.aˈɾan/, /de.zem.pa.ɫi.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desempal·liaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desempal·liar.
# desempal·liaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pəɫ.ɫiˈa.ɾən/, /də.zəm.pə.ɫiˈa.ɾən/ balear /də.zəm.pəɫ.ɫiˈa.ɾən/ Occidental: /de.zem.paɫ.ɫiˈa.ɾen/, /de.zem.pa.ɫiˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desempal·liaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desempal·liar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempal·liar.
# desempal·liaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pəɫ.ɫi.əˈɾi.ə/, /də.zəm.pə.ɫi.əˈɾi.ə/ balear /də.zəm.pəɫ.ɫi.əˈɾi.ə/ Occidental: /de.zem.paɫ.ɫi.aˈɾi.a/, /de.zem.pa.ɫi.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desempal·liaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desempal·liar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desempal·liar.
# desempal·liarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pəɫ.ɫi.əˈɾi.ən/, /də.zəm.pə.ɫi.əˈɾi.ən/ balear /də.zəm.pəɫ.ɫi.əˈɾi.ən/ Occidental: /de.zem.paɫ.ɫi.aˈɾi.en/, /de.zem.pa.ɫi.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

desempal·liarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desempal·liar.
# desempal·liarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pəɫ.ɫi.əˈɾa/, /də.zəm.pə.ɫi.əˈɾa/ balear /də.zəm.pəɫ.ɫi.əˈɾa/ Occidental: /de.zem.paɫ.ɫi.aˈɾa/, /de.zem.pa.ɫi.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

desempal·liarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desempal·liar.
# quissoiar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ki.suˈja/ balear /ki.soˈja/, /ki.suˈja/ Occidental: nord-occidental /ki.soˈja/ valencià /ki.soˈjaɾ/, /ki.soˈja/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: quissoià
   * Etimologia: De quissoi.

### Verb

quissoiar intr.
* Parir la gossa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: quissoio, quissoia, quissoiem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Sinònims

* cadellar

#### Traduccions

* Anglès: pup $^{(en)}$, whelp $^{(en)}$
* Francès: chienner $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: quis·so·iar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# quissoiara
## Català
### Verb

quissoiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb quissoiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb quissoiar.
# quissoiares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ki.suˈja.ɾəs/ balear /ki.soˈja.ɾəs/, /ki.suˈja.ɾəs/ Occidental: /ki.soˈja.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

quissoiares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de quissoiar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb quissoiar.
# quissoia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kiˈsɔ.jə/ Occidental: nord-occidental /kiˈsɔ.ja/ valencià /kiˈsɔ.ja/, /kiˈsɔ.jɔ/
   * Rimes: -ɔja

### Verb

quissoia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de quissoiar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb quissoiar.
# quissoiaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ki.suˈja.ɾən/ balear /ki.soˈja.ɾən/, /ki.suˈja.ɾən/ Occidental: /ki.soˈja.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

quissoiaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de quissoiar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb quissoiar.