OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# etzibaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.d͡zi.βəˈɾas/, occidental /e.d͡zi.baˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

etzibaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de etzibar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: et·zi·ba·ràs (4)
* Anagrames: arabitzes, arabitzés
# etzibassen
## Català
### Verb

etzibassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb etzibar.

#### Variants

* etzibessin, etzibessen, etzibassin, etzibaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: et·zi·bas·sen (4)
# etzibaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.d͡zi.βəˈɾi.əs/, occidental /e.d͡zi.baˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

etzibaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de etzibar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: et·zi·ba·ri·es (5)
# etzibasses
## Català
### Verb

etzibasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb etzibar.

#### Variants

* etzibessis, etzibesses, etzibassis, etzibares

### Miscel·lània

* Síl·labes: et·zi·bas·ses (4)
# estallada
## Català
### Verb

estallada
* Participi femení singular del verb estallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·lla·da (4)
* Anagrama: atallades
# estallant
## Català
### Verb

estallant
* Gerundi del verb estallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·llant (3)
* Anagrames: tallantes, tallantés, tenallats
# estallar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.təˈʎa/ Occidental: nord-occidental /es.taˈʎa/ valencià /es.taˈʎaɾ/, /es.taˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: estallà, estellà, estellar
   * Etimologia: Del llatí vulgar *extaliare, de *taleare ‎(«tallar») amb el sentit de «delimitar el preu, durada i condicions d’una obra a fer», segle XIV.

### Verb

estallar trans.
* (valencià, mallorquí) Sinònim de escarar.
* (arcaisme, castellanisme) esclatar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: estallo, estalla, estallem

#### Derivats

* estall

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·llar (3)
* Anagrames: allerats, laterals, llastaré, llestarà, tallar-se, tallares, taral·les

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.taˈʎaɾ/, meridional /eh.taˈʝaɾ/
       Americà: alt /es.t(a)ˈʝaɾ/, baix /eh.taˈʝaɾ/, austral \eh.taˈʒaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

estallar intr. ‎(present estallo, passat estallé, futur estallaré)
* esclatar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·llar (3)
# estallaran
## Català
### Verb

estallaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de estallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·lla·ran (4)
* Anagrama: tenallaràs
# estallam
## Català
### Verb

estallam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de estallar.

#### Variants

* estallem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·llam (3)
* Anagrames: malaltes, mestalla, mestallà, metal·làs
# estallaren
## Català
### Verb

estallaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de estallar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·lla·ren (4)
* Anagrames: estenallar, tenallares
# estallares
## Català
### Verb

estallares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de estallar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.
# estallara
## Català
### Verb

estallara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·lla·ra (4)
* Anagrames: alletaràs, atallares
# estallarem
## Català
### Verb

estallarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de estallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·lla·rem (4)
* Anagrames: amartelles, amartellés, mestallaré, metal·lares
# etarra
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈta.rə/, occidental /eˈta.ra/
   * Rimes: -ara
   * Etimologia: Del castellà etarra, de ETA i -arra, fals basquisme per l’ús del sufix en basc com a gentilici i per la connotació despectiva en castellà.

### Adjectiu

etarra inv. ‎(plural etarres)
* (també substantivat) Membre de l'organització armada nacionalista basca ETA.
* Relatiu o pertanyent a ETA.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: e·tar·ra (3)
* Anagrames: arreat, aterra, aterrà, errata, tararé

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# etapes alfabètiques
## Català
### Nom

etapes alfabètiques f. pl.
* Forma plural de etapa alfabètica.
# etapes educatives
## Català
### Nom

etapes educatives f. pl.
* Forma plural de etapa educativa.
# etapas escolares
## Castellà
### Nom

etapas escolares f. pl.
* forma plural de etapa escolar
# etapes logogràfiques
## Català
### Nom

etapes logogràfiques f. pl.
* Forma plural de etapa logogràfica.
# etapes escolars
## Català
### Nom

etapes escolars f. pl.
* Forma plural de etapa escolar.
# etapas ortográficas
## Castellà
### Nom

etapas ortográficas f. pl.
* forma plural de etapa ortográfica
# etapes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈta.pəs/, occidental /eˈta.pes/
   * Rimes: -apes

### Nom

etapes f. pl.
* Forma plural de etapa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ta·pes (3)
* Anagrames: Estapé, estepa
# etapes ortogràfiques
## Català
### Nom

etapes ortogràfiques f. pl.
* Forma plural de etapa ortogràfica.
# etapas logográficas
## Castellà
### Nom

etapas logográficas f. pl.
* forma plural de etapa logográfica
# excortiquí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.kur.tiˈki/ balear /əks.koɾ.tiˈki/, /əks.kur.tiˈki/ Occidental: /eks.koɾ.tiˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

excortiquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de excorticar.
# excrementi
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛks.kreːˈmɛn.tiː/

### Nom

excrēmentī
* genitiu singular de excrēmentum
# excrementa
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛks.kreːˈmɛn.ta/

### Nom

excrēmenta
* nominatiu plural de excrēmentum
* vocatiu plural de excrēmentum
* acusatiu plural de excrēmentum
# excrementis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛks.kreːˈmɛn.tiːs/

### Nom

excrēmentīs
* datiu plural de excrēmentum
* ablatiu plural de excrēmentum
# excremento
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛks.kreːˈmɛn.toː/

### Nom

excrēmentō
* datiu singular de excrēmentum
* ablatiu singular de excrēmentum
# excrementorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛks.kreː.mɛnˈtoː.rʊm/

### Nom

excrēmentōrum
* genitiu plural de excrēmentum
# excrement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.kɾəˈmen/ balear /əks.kɾəˈment/, /əks.kɾəˈmen/ Occidental: nord-occidental /eks.kɾeˈmen/ valencià /eks.kɾeˈment/, /eks.kɾeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí excrēmentum.

### Nom

excrement m. ‎(plural excrements)
* Matèria residual, procedent de l'alimentació, que és expulsada per l'anus.

#### Sinònims

* merda

#### Traduccions

* Anglès: excrement $^{(en)}$
* Castellà: excremento $^{(es)}$
* Francès: excrément $^{(fr)}$
* Italià: scrementi $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·cre·ment (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# excrementum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛks.kreːˈmɛn.tʊm/
   * Etimologia: [1,2]De excernō; [3] de excrēscō.

### Nom

excrēmentum n. ‎(genitiu excrēmentī)
* rebuig
* excrement
* excrescència, protuberància

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | excrēmentum | excrēmenta |
| Vocatiu | excrēmentum | excrēmenta |
| Acusatiu | excrēmentum | excrēmenta |
| Genitiu | excrēmentī | excrēmentōrum |
| Datiu | excrēmentō | excrēmentīs |
| Ablatiu | excrēmentō | excrēmentīs |
# estenallats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nəˈʎats/ balear /əs.tə.nəˈʎats/, /əs.tə.nəˈjats/ Occidental: /es.te.naˈʎats/
   * Rimes: -ats

### Verb

estenallats
* Participi masculí plural del verb estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·llats (4)
# estenallau
## Català
### Verb

estenallau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de estenallar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb estenallar.

#### Variants

* [1] estenalleu
* [2] estenalleu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·llau (4)
# estenallava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nəˈʎa.βə/ balear /əs.tə.nəˈʎa.və/, /əs.tə.nəˈja.və/ Occidental: nord-occidental /es.te.naˈʎa.βa/ valencià /es.te.naˈʎa.va/, /es.te.naˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

estenallava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estenallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·va (5)
# estenalles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.təˈna.ʎəs/ balear /əs.təˈna.ʎəs/, /əs.təˈna.jəs/ Occidental: /es.teˈna.ʎes/ Informal: occidental /as.teˈna.ʎes/
   * Rimes: -aʎes
   * Etimologia: Fals tall sil·làbic de les tenalles, segle XVII.

### Nom

estenalles f. ‎(plurale tantum)
* Forma alternativa de tenalles.

### Verb

estenalles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de estenallar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estenallar.

#### Variants

* [2] estenallis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lles (4)
* Anagrama: alletessen

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# estenallaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nəˈʎa.βən/ balear /əs.tə.nəˈʎa.vən/, /əs.tə.nəˈja.vən/ Occidental: nord-occidental /es.te.naˈʎa.βen/ valencià /es.te.naˈʎa.ven/, /es.te.naˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

estenallaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·ven (5)
# estenallaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nəˈʎa.βəs/ balear /əs.tə.nəˈʎa.vəs/, /əs.tə.nəˈja.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.te.naˈʎa.βes/ valencià /es.te.naˈʎa.ves/, /es.te.naˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

estenallaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·ves (5)
* Anagrama: atavellessen
# estenalle
## Català
### Verb

estenalle
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estenallar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estenallar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estenallar.

#### Variants

* [1] estenalli
* [2] estenalli
* [3] estenalli

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lle (4)
* Anagrama: anelletes
# estenallem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nəˈʎɛm/ balear /əs.tə.nəˈʎəm/, /əs.tə.nəˈjɛm/ Occidental: /es.te.naˈʎem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

estenallem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de estenallar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb estenallar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb estenallar.

#### Variants

* [1] estenallam

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·llem (4)
# estenallessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nəˈʎe.sən/ balear /əs.tə.nəˈʎe.sən/, /əs.tə.nəˈje.sən/ Occidental: /es.te.naˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

estenallessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estenallar.

#### Variants

* estenallessin, estenallassin, estenallassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lles·sen (5)
# estenallen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.təˈna.ʎən/ balear /əs.təˈna.ʎən/, /əs.təˈna.jən/ Occidental: /es.teˈna.ʎen/
   * Rimes: -aʎen

### Verb

estenallen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de estenallar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estenallar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estenallar.

#### Variants

* [2] estenallin
* [3] estenallin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·llen (4)
# exhumara
## Català
### Verb

exhumara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb exhumar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb exhumar.

#### Variants

* [1] exhumessi, exhumés, exhumàs
* [2] exhumessi, exhumés, exhumàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·hu·ma·ra (4)
# exhumaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɡ.zu.məˈɾan/, occidental /eɡ.zu.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

exhumaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de exhumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·hu·ma·ran (4)
# exhumares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɡ.zuˈma.ɾəs/, occidental /eɡ.zuˈma.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

exhumares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de exhumar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb exhumar.

#### Variants

* [2] exhumessis, exhumesses, exhumassis, exhumasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·hu·ma·res (4)
# exhumant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɡ.zuˈman/ balear /əɡ.zuˈmant/, /əɡ.zuˈman/ Occidental: nord-occidental /eɡ.zuˈman/ valencià /eɡ.zuˈmant/, /eɡ.zuˈman/
   * Rimes: -ant

### Verb

exhumant
* Gerundi del verb exhumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·hu·mant (3)
* Heterograma de 8 lletres (aehmntux)
# exhumaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɡ.zu.məˈɾi.ə/, occidental /eɡ.zu.maˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

exhumaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de exhumar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de exhumar.

#### Variants

* [1] exhumariva
* [2] exhumariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·hu·ma·ri·a (5)
# exhumam
## Català
### Verb

exhumam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de exhumar.

#### Variants

* exhumem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·hu·mam (3)
# exhumaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɡ.zuˈma.ɾən/, occidental /eɡ.zuˈma.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

exhumaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de exhumar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb exhumar.

#### Variants

* [2] exhumessin, exhumessen, exhumassin, exhumassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·hu·ma·ren (4)
# exhumarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɡ.zu.məˈɾɛm/ balear /əɡ.zu.məˈɾəm/, /əɡ.zu.məˈɾɛm/ Occidental: /eɡ.zu.maˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

exhumarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de exhumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·hu·ma·rem (4)
# exhumareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɡ.zu.məˈɾɛw/ balear /əɡ.zu.məˈɾəw/, /əɡ.zu.məˈɾɛw/ Occidental: /eɡ.zu.maˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

exhumareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de exhumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·hu·ma·reu (4)
# existit
## Català
### Verb

existit
* Participi masculí singular del verb existir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xis·tit (3)
* Anagrama: teixits
# existiven
## Català
### Verb

existiven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de existir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xis·ti·ven (4)
* Anagrames: investeix, vesteixin
# existix
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɡ.zisˈtiʃ/, occidental /eɡ.zisˈtiʃ/
   * Rimes: -iʃ

### Verb

existix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de existir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb existir.
# existixes
## Català
### Verb

existixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de existir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb existir.
# existixen
## Català
### Verb

existixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de existir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb existir.
# existiu
## Català
### Verb

existiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de existir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb existir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb existir.
# existiva
## Català
### Verb

existiva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de existir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de existir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xis·ti·va (4)
* Anagrama: xivaïtes
# existives
## Català
### Verb

existives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de existir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xis·ti·ves (4)
* Anagrama: vesteixis
# existixa
## Català
### Verb

existixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb existir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb existir.
# estopejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.pə.ʒəˈɾan/ balear /əs.to.pə.ʒəˈɾan/, /əs.tu.pə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /es.to.pe.ʒaˈɾan/, valencià /es.to.pe.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

estopejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de estopejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: petonejaràs
# estopejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.pə.ʒəˈɾɛw/ balear /əs.to.pə.ʒəˈɾəw/, /əs.tu.pə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /es.to.pe.ʒaˈɾew/, valencià /es.to.pe.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

estopejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de estopejar.
# estopejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.pəˈʒa.ɾən/ balear /əs.to.pəˈd͡ʒa.ɾən/, /əs.tu.pəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /es.to.peˈʒa.ɾen/, valencià /es.to.peˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

estopejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de estopejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estopejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·pe·ja·ren (5)
* Anagrames: esperonejat, petonejares
# estopejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.pəˈʒa.ɾəs/ balear /əs.to.pəˈd͡ʒa.ɾəs/, /əs.tu.pəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /es.to.peˈʒa.ɾes/, valencià /es.to.peˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

estopejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de estopejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estopejar.
# estopejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.pə.ʒəˈɾi.ən/ balear /əs.to.pə.ʒəˈɾi.ən/, /əs.tu.pə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /es.to.pe.ʒaˈɾi.en/, valencià /es.to.pe.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

estopejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de estopejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: petonejaries
# estopejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.pə.ʒəˈɾi.ə/ balear /əs.to.pə.ʒəˈɾi.ə/, /əs.tu.pə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /es.to.pe.ʒaˈɾi.a/, valencià /es.to.pe.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

estopejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de estopejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de estopejar.
# estopejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.pə.ʒəˈɾi.əs/ balear /əs.to.pə.ʒəˈɾi.əs/, /əs.tu.pə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /es.to.pe.ʒaˈɾi.es/, valencià /es.to.pe.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

estopejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de estopejar.
# estopejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.pə.ʒəˈɾa/ balear /əs.to.pə.ʒəˈɾa/, /əs.tu.pə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /es.to.pe.ʒaˈɾa/, valencià /es.to.pe.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

estopejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de estopejar.
# estopejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.pə.ʒəˈɾas/ balear /əs.to.pə.ʒəˈɾas/, /əs.tu.pə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /es.to.pe.ʒaˈɾas/, valencià /es.to.pe.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

estopejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de estopejar.
# estorats
## Català

   * Pronúncia: occidental /as.toˈɾat/
   * Rimes: -at

### Adjectiu

estorats m. pl.
* Forma plural de estorat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·rats (3)
* Anagrama: trotessa
# estorbaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.toɾ.βaˈɾe\, meridional \eh.toɾ.βaˈɾe\
       Americà: alt \es.t(o)ɾ.βaˈɾe\, baix \eh.toɾ.βaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

estorbaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb estorbar
# estorbo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \esˈtoɾ.βo\, meridional \ehˈtoɾ.βo\
       Americà: alt \esˈtoɾ.βo\, baix \ehˈtoɾ.βo\
   * Rimes: -oɾbo

### Nom

estorbo m. ‎(plural estorbos)
* destorb

### Verb

estorbo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb estorbar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·bo (3)
# estorat
## Català

   * Pronúncia: occidental /as.toˈɾat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Derivat de estora.

### Adjectiu

estorat m. ‎(femení estorada, plural masculí estorats, plural femení estorades)
* (Terres de l'Ebre) Tipus de cabells aspres i secs que agafen volum amb facilitat.
    Ex.: La Maria té els cabells llisos, la seva germana els té rinxolats i tu els tens estorats.

#### Traduccions

* Castellà: encrespado $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·rat (3)
* Anagrames: estorta, estotar, tarotes
# estorbada
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.toɾˈβa.ða\, meridional \eh.toɾˈβa.ða\
       Americà: alt \es.t(o)ɾˈβa.da\, baix \eh.toɾˈβa.ða\
   * Rimes: -ada

### Nom

estorbada f. ‎(plural estorbadas)
* (pilota basca) destorbada

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·ba·da (4)

### Vegeu també

* estorbada. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# estorbadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.toɾˈβa.ðas\, meridional \eh.toɾˈβa.ðah\
       Americà: alt \es.toɾˈβa.d(a)s\, baix \eh.toɾˈβa.ðah\, austral \eh.toɾˈβa.ðas\
   * Rimes: -adas

### Nom

estorbadas f. pl.
* forma plural de estorbada
# estorbar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.toɾˈβaɾ\, meridional \eh.toɾˈβaɾ\
       Americà: alt \es.t(o)ɾˈβaɾ\, baix \eh.toɾˈβaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

estorbar trans. ‎(present estorbo, passat estorbé, futur estorbaré)
* destorbar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·bar (3)
# estorbos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \esˈtoɾ.βos\, meridional \ehˈtoɾ.βoh\
       Americà: alt \esˈtoɾ.β(o)s\, baix \ehˈtoɾ.βoh\, austral \ehˈtoɾ.βos\
   * Rimes: -oɾbos

### Nom

estorbos m. pl.
* forma plural de estorbo
# exploràssim
## Català
### Verb

exploràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb explorar.

#### Variants

* exploreguéssom, exploréssim, exploréssem, exploràssem, exploràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·plo·ràs·sim (4)
# exploràvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.pɫuˈɾa.βəm/ balear /əks.pɫoˈɾa.vəm/, /əks.pɫuˈɾa.vəm/ Occidental: nord-occidental /eks.pɫoˈɾa.βem/ valencià /eks.pɫoˈɾa.vem/, /eks.pɫoˈɾa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

exploràvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de explorar.

#### Variants

* exploràvom, exploràiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·plo·rà·vem (4)