OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# armiños
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾˈmi.ɲos/, meridional /aɾˈmi.ɲoh/
       Americà: alt /aɾˈmi.ɲ(o)s/, baix /aɾˈmi.ɲoh/, austral /aɾˈmi.ɲos/
   * Rimes: -iɲos

### Nom

armiños m. pl.
* forma plural de armiño

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·mi·ños (3)
* Heterograma de 7 lletres (aimnors)
# armoires
## Francès

   * Pronúncia: /aʁˈmwaʁ/

### Nom

armoires f. pl.
* forma plural de armoire
# armeniĉoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ar.meˈni.t͡ʃoj/

### Nom

armeniĉoj
* forma plural de armeniĉo
# armeniĉojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ar.meˈni.t͡ʃojn/

### Nom

armeniĉojn
* acusatiu plural de armeniĉo
# armeno
## Esperanto

   * Pronúncia: /arˈme.no/

### Nom

armeno ‎(acusatiu armenon, plural armenoj, plural acusatiu armenojn)
* armeni

#### Derivats

* armeniĉo
* armenino

## Italià

   * Pronúncia: /arˈmɛː.no/

### Adjectiu

armeno m. ‎(femení armena, plural masculí armeni, plural femení armene)
* armeni

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·mè·no (3)
* Heterograma de 6 lletres (aemnor)
# armenon
## Esperanto

   * Pronúncia: /arˈme.non/

### Nom

armenon
* acusatiu de armeno
# armenoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /arˈme.noj/

### Nom

armenoj
* forma plural de armeno
# armenojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /arˈme.nojn/

### Nom

armenojn
* acusatiu plural de armeno
# armenis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈmɛ.nis/, occidental /aɾˈmɛ.nis/
   * Rimes: -ɛnis

### Adjectiu

armenis m. pl.
* Forma plural de armeni.

### Nom

armenis m. pl.
* Forma plural de armeni.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·nis (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeimnrs)
* Anagrames: ensimar, marines, marinés, minares
# armeniu
## Asturià

   * Pronúncia: /aɾ'me.nju/
   * Etimologia: (pendent)

### Adjectiu

armeniu m. ‎(plural armenios, femení armenia, plural femení armenies, neutre armenio)
* armeni
# armeniĉo
## Esperanto

   * Pronúncia: /ar.meˈni.t͡ʃo/
   * Etimologia: De armeno i l'infix -iĉ-.

### Nom

armeniĉo ‎(acusatiu armeniĉon, plural armeniĉoj, plural acusatiu armeniĉojn)
* armeni (home)

#### Variants

* armenicho (sistema h), armenicxo (sistema x)

#### Relacionats

* armeno, armenino

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre armeno
# armeniĉon
## Esperanto

   * Pronúncia: /ar.meˈni.t͡ʃon/

### Nom

armeniĉon
* acusatiu de armeniĉo
# lignes de ballon mort
## Francès
### Nom

lignes de ballon mort f. pl.
* forma plural de ligne de ballon mort
# lignes de but
## Francès
### Nom

lignes de but f. pl.
* forma plural de ligne de but
# lignes de 50 verges
## Francès
### Nom

lignes de 50 verges f. pl.
* forma plural de ligne de 50 verges
# lignes de 7 m
## Francès
### Nom

lignes de 7 m f. pl.
* forma plural de ligne de 7 m
# lignes de 2 verges
## Francès
### Nom

lignes de 2 verges f. pl.
* forma plural de ligne de 2 verges
# lignes de 20 verges
## Francès
### Nom

lignes de 20 verges f. pl.
* forma plural de ligne de 20 verges
# lignes de 40 verges
## Francès
### Nom

lignes de 40 verges f. pl.
* forma plural de ligne de 40 verges
# lignes de 4 m
## Francès
### Nom

lignes de 4 m f. pl.
* forma plural de ligne de 4 m
# lignes de 16,5 m
## Francès
### Nom

lignes de 16,5 m f. pl.
* forma plural de ligne de 16,5 m
# lignes de 3 verges
## Francès
### Nom

lignes de 3 verges f. pl.
* forma plural de ligne de 3 verges
# malfamau
## Català
### Verb

malfamau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de malfamar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb malfamar.
# malfamassen
## Català
### Verb

malfamassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb malfamar.
# malfamaves
## Català
### Verb

malfamaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de malfamar.
# malfamasses
## Català
### Verb

malfamasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb malfamar.
# malfamassis
## Català
### Verb

malfamassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb malfamar.
# malfamava
## Català
### Verb

malfamava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de malfamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de malfamar.
# malfamaven
## Català
### Verb

malfamaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de malfamar.
# malfamassin
## Català
### Verb

malfamassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb malfamar.
# lleve
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈʎe.βə/, balear /ˈʎe.və/ Occidental: nord-occidental /ˈʎe.βe/ valencià /ˈʎe.ve/, /ˈʎe.βe/

### Verb

lleve
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de llevar.
    Forma valenciana: [jo] llevo, lleve, llev o llevi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb llevar.
    [Que jo] llevi o lleve.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb llevar.
    [Que ell/ella/vostè] llevi o lleve.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb llevar.
    Llevi o lleve [ell/ella/vostè].
# lleveguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ʎe.βeˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

lleveguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llevar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] llevés, llevàs o llevara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·ve·gues·sa (4)
* Anagrames: esgüellaves, vallegésseu
# lleveguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ʎe.βeˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

lleveguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb llevar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] llevessis, llevesses, llevassis, llevasses o llevares.
# llevavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəˈβa.βi/

### Verb

llevavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de llevar.
    Forma septentrional per [jo] llevava.
# llevavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəˈβa.βu/, occidental /ʎeˈβa.βo/

### Verb

llevavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de llevar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] llevàveu.
# lleveguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ʎe.βeˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

lleveguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb llevar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] llevessin, llevessen, llevassin, llevassen o llevaren.
# lleveguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ʎe.βeˈɣe.som/

### Verb

lleveguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llevar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] llevéssim, llevéssem, llevàssem, llevàssim o llevàrem.
# lleveguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ʎe.βeˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

lleveguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb llevar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] llevem.
# llevegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ʎe.βeˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

llevegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb llevar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] lleveu.
# llevegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ʎe.βeˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

llevegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llevar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] llevés, llevàs o llevara.
# malic acid
## Anglès
### Nom

malic acid ‎(incomptable)
* àcid màlic

#### Sinònims

* E296, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* malic acid. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# malicia
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɫiˈsi.ə/, occidental /ma.ɫiˈsi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

malicia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de maliciar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb maliciar.
# malica
## Italià

   * Pronúncia: /ˈmaː.li.ka/

### Adjectiu

malica f. ‎(plural maliche)
* forma femenina de malico
# maliche
## Italià

   * Pronúncia: /ˈmaː.li.ke/

### Adjectiu

maliche f. pl.
* forma plural de malica
# malici
## Italià

   * Pronúncia: /ˈmaː.li.t͡ʃi/

### Adjectiu

malici m. pl.
* forma plural de malico
# arrainik
## Basc
### Nom

arrainik
* partitiu indefinit de arrain
# arrais
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrajs/, occidental /aˈrajs/
   * Rimes: -ajs
   * Etimologia: De l'àrab اَلرَّئِيس ‎(ar-raʾīs,, «el cap, el capità»).

### Nom

arrais m. ‎(plural invariable)
* Capità o patró de nau morisca o sarraïna.

#### Variants

* arraix

#### Traduccions

* Castellà: arráez $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rais (2)
* Anagrames: arrasi, arrasí, arriàs, sarraí, Sarrià, sàrria

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864. p. 128.
# arrak
## Basc
### Nom

arrak
* absolutiu definit plural de ar
* ergatiu definit singular de ar
* absolutiu definit plural de arra
* ergatiu definit singular de arra
* ergatiu indefinit de arra
# arraini
## Basc
### Nom

arraini
* datiu indefinit de arrain
# arraintzat
## Basc
### Nom

arraintzat
* prolatiu indefinit de arrain
# arraixes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈra.ʃəs/ Occidental: nord-occidental /aˈraj.ʃes/ valencià /aˈraj.ʃes/, /aˈra.ʃes/
   * Rimes: -ajʃes

### Adjectiu

arraixes f. pl.
* Forma plural de arraixa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rai·xes (3)
* Anagrames: arraseix, xarraies
# arraix
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈraʃ/, occidental /aˈrajʃ/
   * Rimes: -ajʃ

### Adjectiu

arraix m. ‎(femení arraixa, plural masculí arraixos, plural femení arraixes)
* (tarragoní, penedesenc) gasiu

### Nom

arraix m. ‎(plural arraixos)
* Forma alternativa de arrais.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·raix (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# arraixa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈra.ʃə/ Occidental: nord-occidental /aˈraj.ʃa/ valencià /aˈraj.ʃa/, /aˈra.ʃa/
   * Rimes: -ajʃa

### Adjectiu

arraixa f. ‎(plural arraixes)
* Forma femenina de arraix.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rai·xa (3)
* Anagrama: xarraia
# arraiolar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ra.juˈɾa/

### Verb

arraiolar
* Forma de l'infinitiu s'arraiolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·io·lar (4)
# magnifiquis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məŋ.niˈfi.kis/ Occidental: nord-occidental /maŋ.niˈfi.kis/, valencià /maɡ.niˈfi.kis/
   * Rimes: -ikis

### Verb

magnifiquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb magnificar.
# magnifiqués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məŋ.ni.fiˈkes/ Occidental: nord-occidental /maŋ.ni.fiˈkes/, valencià /maɡ.ni.fiˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

magnifiqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb magnificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb magnificar.
# magnifiquéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məŋ.ni.fiˈke.sim/ Occidental: nord-occidental /maŋ.ni.fiˈke.sim/, valencià /maɡ.ni.fiˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

magnifiquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb magnificar.
# magnifiquéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məŋ.ni.fiˈke.siw/ Occidental: nord-occidental /maŋ.ni.fiˈke.siw/, valencià /maɡ.ni.fiˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

magnifiquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb magnificar.
# magnifiquéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məŋ.ni.fiˈke.səm/ Occidental: nord-occidental /maŋ.ni.fiˈke.sem/, valencià /maɡ.ni.fiˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

magnifiquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb magnificar.
# magnifiquésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məŋ.ni.fiˈke.səw/ Occidental: nord-occidental /maŋ.ni.fiˈke.sew/, valencià /maɡ.ni.fiˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

magnifiquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb magnificar.
# magnifiqui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məŋ.niˈfi.ki/ Occidental: nord-occidental /maŋ.niˈfi.ki/, valencià /maɡ.niˈfi.ki/
   * Rimes: -iki

### Verb

magnifiqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de magnificar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb magnificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb magnificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb magnificar.
# magnifiquin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məŋ.niˈfi.kin/ Occidental: nord-occidental /maŋ.niˈfi.kin/, valencià /maɡ.niˈfi.kin/
   * Rimes: -ikin

### Verb

magnifiquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb magnificar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb magnificar.
# magnifiquí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məŋ.ni.fiˈki/ Occidental: nord-occidental /maŋ.ni.fiˈki/, valencià /maɡ.ni.fiˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

magnifiquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de magnificar.
# magnis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈma.ŋniːs/

### Adjectiu

magnīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de magnus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de magnus
# aprovision
## Català
### Verb

aprovision
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aprovisionar.
# aprovisiona
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.βi.ziˈo.nə/ balear /ə.pɾo.vi.ziˈo.nə/, /ə.pɾu.vi.ziˈo.nə/ Occidental: nord-occidental /a.pɾo.βi.ziˈo.na/ valencià /a.pɾo.vi.ziˈo.na/, /a.pɾo.βi.ziˈo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

aprovisiona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aprovisionar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aprovisionar.
# llaminejarien
## Català
### Verb

llaminejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de llaminejar.
# llaminejaries
## Català
### Verb

llaminejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de llaminejar.
# llaminejarà
## Català
### Verb

llaminejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de llaminejar.
# llaminejaria
## Català
### Verb

llaminejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de llaminejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de llaminejar.
# llaminejaré
## Català
### Verb

llaminejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de llaminejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·mi·ne·ja·ré (5)
* Anagrama: llanejaríem
# llaminejaràs
## Català
### Verb

llaminejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de llaminejar.
# llaminejaríeu
## Català
### Verb

llaminejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de llaminejar.
# llaminejassen
## Català
### Verb

llaminejassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaminejar.
# llaminejasses
## Català
### Verb

llaminejasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaminejar.
# arremetries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈtɾi.əs/, occidental /a.re.meˈtɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arremetries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arremetre.
# arremetrien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈtɾi.ən/, occidental /a.re.meˈtɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arremetrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arremetre.
# arremetis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈmɛ.tis/ balear /ə.rəˈmə.tis/, /ə.rəˈmɛ.tis/ Occidental: /a.reˈme.tis/
   * Rimes: -ɛtis

### Verb

arremetis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·me·tis (4)
* Anagrames: estremira, estremirà, meritares, restaríem, temeraris, tremaries, tresaríem
# arremeto
## Català

   * Pronúncia: central /ə.rəˈmɛ.tu/, occidental /a.reˈme.to/
   * Rimes: -ɛto

### Verb

arremeto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·me·to (4)
* Anagrama: amortere
# arremetran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈtɾan/, occidental /a.re.meˈtɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arremetran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arremetre.
# arremetre
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈmɛ.tɾə/ balear /ə.rəˈmə.tɾə/, /ə.rəˈmɛ.tɾə/ Occidental: /a.reˈme.tɾe/
   * Rimes: -ɛtɾe
   * Etimologia: Del prefix a- i remetre.

### Verb

arremetre trans., intr.
* Llançar-se a l'atac amb fúria.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arremeto, arremet, arremetem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Anglès: attack $^{(en)}$
* Castellà: arremeter $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·me·tre (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arremetreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.məˈtɾɛw/ balear /ə.rə.məˈtɾəw/, /ə.rə.məˈtɾɛw/ Occidental: /a.re.meˈtɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arremetreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arremetre.
# malmetré
## Català
### Verb

malmetré
* Primera persona del singular (jo) del futur de malmetre.
# luciérnagas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \luˈθjeɾ.na.ɣas\, meridional \luˈθjeɾ.na.ɣah\
       Americà: alt /luˈsjeɾ.na.ɡ(a)s/, baix \luˈsjeɾ.na.ɣah\, austral \luˈsjeɾ.na.ɣas\

### Nom

luciérnagas f. pl.
* forma plural de luciérnaga

### Miscel·lània

* Síl·labes: lu·ciér·na·gas (4)
* Anagrama: neurálgicas
# luckily
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)
   * Etimologia: De lucky i el sufix -ly.

### Adverbi

luckily ‎(comparatiu more luckily, superlatiu most luckily)
* afortunadament, per sort

#### Sinònims

* fortunately

#### Antònims

* unluckily, unfortunately
# lucorum
## Llatí

   * Pronúncia: /luːˈkoː.rʊm/

### Nom

lūcōrum
* genitiu plural de lūcus
# lucos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈluː.koːs/

### Nom

lūcōs
* acusatiu plural de lūcus
# luciérnaga
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \luˈθjeɾ.na.ɣa\
       Americà: alt /l(u)ˈsjeɾ.na.ɡa/, baix \luˈsjeɾ.na.ɣa\
   * Etimologia: Del llatí lucerna i el sufix d'origen prerromà -aga.

### Nom

luciérnaga f. ‎(plural luciérnagas)
* lluerna

### Miscel·lània

* Síl·labes: lu·ciér·na·ga (4)
* Anagrama: neurálgico

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre luciérnaga
# luckier
## Anglès
### Adjectiu

luckier
* forma comparativa de lucky
# lucr
## Català
### Verb

lucr
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de lucrar.
# luckiest
## Anglès
### Adjectiu

luckiest
* forma superlativa de lucky
# lucky
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈlʌki/ àudio (EUA)

### Adjectiu

lucky ‎(comparatiu luckier, superlatiu luckiest)
* afortunat

#### Sinònims

* fortunate

#### Antònims

* unlucky
# luco
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈluː.koː/

### Nom

lūcō
* datiu singular de lūcus
* ablatiu singular de lūcus
# lycée
## Francès

   * Pronúncia: /liˈse/

### Nom

lycée m. ‎(plural lycées)
* institut d'educació secundària
* batxillerat

#### Sinònims

* école secondaire

### Vegeu també

* lycée. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# lycée agricole
## Francès
### Nom

lycée agricole m. ‎(plural lycées agricoles)
* escola de capacitació agrària

#### Sinònims

* collège de formation agricole
* école d'agriculture

### Vegeu també

* lycée agricole. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# lycées
## Francès

   * Pronúncia: /liˈse/

### Nom

lycées m. pl.
* forma plural de lycée
# lycées agricoles
## Francès
### Nom

lycées agricoles m. pl.
* forma plural de lycée agricole
# lying
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈlaɪ.ɪŋ/

### Verb

lying
* gerundi de lie
# lycopènes
## Francès
### Nom

lycopènes m. pl.
* forma plural de lycopène
# lymph
## Anglès

   * Pronúncia: /lɪmf/

### Nom

lymph ‎(incomptable)
* (anatomia) limfa

### Vegeu també

* lymph. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# lymph node
## Anglès
### Nom

lymph node ‎(plural lymph nodes)
* (anatomia) gangli limfàtic

### Vegeu també

* lymph node. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# lying down
## Anglès
### Verb

lying down
* gerundi de lie down
# lycopène
## Francès
### Nom

lycopène m. ‎(plural lycopènes)
* (química) licopè

#### Sinònims

* E160d, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* lycopène. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# mamaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.məˈɾas/, occidental /ma.maˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

mamaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de mamar.
# mamaríveu
## Català
### Verb

mamaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de mamar.
# mamasses
## Català
### Verb

mamasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mamar.
# mamas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈma.mas/, meridional /ˈma.mah/
       Americà: alt /ˈma.m(a)s/, baix /ˈma.mah/, austral /ˈma.mas/
   * Rimes: -amas

### Nom

mamas f. pl.
* forma plural de mama
# mamaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.məˈɾi.əw/, occidental /ma.maˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

mamaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de mamar.
# argüisquem
## Català
### Verb

ar·gü·is·quem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb argüir.
# argüisques
## Català
### Verb

argüisques
* (ortografia tradicional) Forma alternativa de arguïsques.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·is·ques (4)
* Anagrames: argüesquis, guaresquis, guarisques
# argüiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡu.iˈɾe/, occidental /aɾ.ɣu.iˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

argüiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·i·ré (4)
* Anagrames: agrireu, agríreu, girareu, giràreu, guariré, riguera
# argüisc
## Català
### Verb

argüisc
* (ortografia tradicional) Forma alternativa de arguïsc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·isc (3)
* Heterograma de 7 lletres (acgirsu)
* Anagrames: guarisc, guiscar, rugisca, urgisca
# argüiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡu.iˈɾi.əw/, occidental /aɾ.ɣu.iˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

argüiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·i·rí·eu (5)
* Anagrama: guariríeu
# argüisca
## Català
### Verb

argüisca
* (ortografia tradicional) Forma alternativa de arguïsca.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·is·ca (4)
* Anagrames: guarisca, guiscarà
# argüisquen
## Català
### Verb

argüisquen
* (ortografia tradicional) Forma alternativa de arguïsquen.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·is·quen (4)
* Anagrames: argüesquin, guaresquin, guarisquen
# argüirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡu.iˈɾa/, occidental /aɾ.ɣu.iˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

argüirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·i·rà (4)
* Anagrames: guarira, guarirà