OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# hinyar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /hiˈɲa/ Occidental: nord-occidental /hiˈɲa/ valencià /hiˈɲaɾ/, /hiˈɲa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del caló xinjá ‎(«defecar, tenir por»), del romaní xinel, del grec antic χύνω ‎(khýnō, «vessar, buidar»).

### Verb

hinyar trans., pron. ‎(pronominal hinyar-se)
* (col·loquial) defecar
* (pronominal) acovardir-se

#### Variants

* jinyar

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·nyar (2)
* Heterograma de 6 lletres (ahinry)
# hinges
## Anglès
### Nom

hinges
* forma plural de hinge
# ibernerò
## Italià
### Verb

ibernerò
* primera persona singular (io) del futur de ibernare
# ibernino
## Italià
### Verb

ibernino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de ibernare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de ibernare
# iberno
## Italià

   * Pronúncia: /iˈbɛr.no/

### Verb

iberno
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de ibernare
# iberos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iˈβe.ɾos\, meridional \iˈβe.ɾoh\
       Americà: alt /iˈbe.(ɾo)s/, baix \iˈβe.ɾoh\, austral \iˈβe.ɾos\
   * Rimes: -eɾos

### Nom

iberos m. pl.
* forma plural de ibero

#### Variants

* íberos

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·be·ros (3)
* Heterograma de 6 lletres (beiors)
* Anagrames: beorís, ebrios, erbios, obréis, oribes, robéis, serbio
# ibernerà
## Italià
### Verb

ibernerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de ibernare
# iberni
## Italià
### Verb

iberni
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de ibernare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de ibernare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de ibernare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de ibernare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de ibernare
# ibernò
## Italià
### Verb

ibernò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de ibernare
# ibero
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iˈβe.ɾo\
       Americà: alt /iˈbe.ɾo/, baix \iˈβe.ɾo\
   * Rimes: -eɾo

### Nom

ibero m. ‎(plural iberos, femení ibera)
* iber

#### Sinònims

* íbero

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·be·ro (3)

### Vegeu també

* ibero. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# iberniamo
## Italià
### Verb

iberniamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de ibernare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de ibernare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de ibernare
# iberniate
## Italià
### Verb

iberniate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de ibernare
# afeixugàveu
## Català
### Verb

afeixugàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afeixugar.
# afeixàssem
## Català
### Verb

afeixàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fei·xàs·sem (4)
* Anagrama: aixaféssem
# afeixugàssiu
## Català
### Verb

afeixugàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixugar.
# afeixugàsseu
## Català
### Verb

afeixugàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixugar.
# afeixugàssim
## Català
### Verb

afeixugàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixugar.
# afeixà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fəˈʃa/ Occidental: nord-occidental /a.fejˈʃa/ valencià /a.fejˈʃa/, /a.feˈʃa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: afeixar

### Verb

afeixà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afeixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fei·xà (3)
* Anagrama: aixafe
# afeixàrem
## Català
### Verb

afeixàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afeixar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixar.
# afeixàreu
## Català
### Verb

afeixàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afeixar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixar.
# afeixàsseu
## Català
### Verb

afeixàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fei·xàs·seu (4)
* Anagrama: aixafésseu
# adequassimo
## Italià
### Verb

adequassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de adequare
# adequasse
## Italià
### Verb

adequasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de adequare
# adequassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈkwa.sən/, occidental /a.ðeˈkwa.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

adequassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adequar.
    [Ells/elles/vostès] adeqüessin, adeqüessen, adequassen, adequassin o adequaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·quas·sen (4)
* Anagrama: aquedassen
# adequassero
## Italià
### Verb

adequassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de adequare
# adequasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈkwa.səs/, occidental /a.ðeˈkwa.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

adequasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adequar.
    [Tu] adeqüessis, adeqüesses, adequasses, adequassis o adequares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·quas·ses (4)
* Anagrama: aquedasses
# adequaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðə.kwəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ðe.kwaˈɾi.ɛw/, valencià /a.ðe.kwaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

adequaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adequar.

#### Sinònims

* adequaríveu, forma algueresa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·qua·rí·eu (5)
* Anagrama: aquedaríeu
# adequaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ɾa.kwaˈɾi.vu/

### Verb

adequaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adequar.
    Forma algueresa per [vosaltres/vós] adequaríeu.
# adequassi
## Italià
### Verb

adequassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de adequare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de adequare
# adequassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈkwa.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

adequassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adequar.
    [Ells/elles/vostès] adeqüessin, adeqüessen, adequassen, adequassin o adequaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·quas·sin (4)
* Anagrama: aquedassin
# hyperesthésie
## Francès
### Nom

hyperesthésie f. ‎(plural hyperesthésies)
* hiperestèsia
   * Relacionats: esthésie

### Vegeu també

* Quevauvilliers, Jacques. Dictionnaire médical, 2008. Issy-les-Moulineaux: Elsevier Masson, 2007, 453. ISBN 978-2-294-01941-8.
# hyperfibrinolysis
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix hyper- i fibrinolysis.

### Nom

hyperfibrinolysis ‎(incomptable)
* hiperfibrinòlisi

### Vegeu també

* hyperfibrinolysis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# hyperglycemia
## Anglès
### Nom

hyperglycemia ‎(incomptable)
* hiperglucèmia

### Vegeu també

* hyperglycemia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# hypergammaglobulinemia
## Anglès
### Nom

hypergammaglobulinemia ‎(comptable i incomptable, plural hypergammaglobulinemias)
* hipergammaglobulinèmia

### Vegeu també

* hypergammaglobulinemia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# hyperheparinemia
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix hyper- i heparinemia.

### Nom

hyperheparinemia ‎(incomptable)
* hiperheparinèmia

### Vegeu també

* hyperheparinemia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# hyperhidrosis
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix hyper- i el grec antic ἱδρώς ‎(hidrṓs).

### Nom

hyperhidrosis ‎(incomptable)
* hiperhidrosi

### Vegeu també

* hyperhidrosis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# hypergammaglobulinemias
## Anglès
### Nom

hypergammaglobulinemias
* forma plural de hypergammaglobulinemia
# hyperesthésies
## Francès

   * Pronúncia: /i.pɛʁ.ɛs.teˈzi/

### Nom

hyperesthésies f. pl.
* forma plural de hyperesthésie
# hyperestrogenism
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix hyper-, estrogen i el sufix -ism.

### Nom

hyperestrogenism ‎(comptable i incomptable, plural hyperestrogenisms)
* hiperestrogenisme

### Vegeu també

* hyperestrogenism. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# hyperestrogenisms
## Anglès
### Nom

hyperestrogenisms
* forma plural de hyperestrogenism
# agnósticas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɣˈnos.ti.kas\, meridional \aɣˈnoh.ti.kah\
       Americà: alt /aɡˈnos.ti.k(a)s/, baix \aɣˈnoh.ti.kah\, austral \aɣˈnoh.ti.kas\
   * Rimes: -ostikas

### Adjectiu

agnósticas f. pl.
* forma plural de agnóstica

### Nom

agnósticas f. pl.
* forma plural de agnóstica
# agnóstico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɣˈnos.ti.ko\, meridional \aɣˈnoh.ti.ko\
       Americà: alt /aɡˈnos.t(i).ko/, baix \aɣˈnoh.ti.ko\
   * Rimes: -ostiko

### Adjectiu

agnóstico m. ‎(femení agnóstica, plural masculí agnósticos, plural femení agnósticas)
* agnòstic

### Nom

agnóstico m. ‎(plural agnósticos, femení agnóstica)
* agnòstic

### Miscel·lània

* Síl·labes: ag·nós·ti·co (4)
# agobiada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.βiˈa.ðə/ balear /ə.ɣo.biˈa.ðə/, /ə.ɣu.biˈa.ðə/ Occidental: /a.ɣo.biˈa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

agobiada
* Participi femení singular del verb agobiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·a·da (5)
# agnòstica
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋˈnɔs.ti.kə/ Occidental: nord-occidental /aŋˈnɔs.ti.ka/, valencià /aɡˈnɔs.ti.ka/

### Adjectiu

agnòstica f. ‎(plural agnòstiques)
* Forma femenina de agnòstic.

### Nom

agnòstica f. ‎(plural agnòstiques)
* Forma femenina de agnòstic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ag·nòs·ti·ca (4)
* Anagrama: cagations
# agnósticos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɣˈnos.ti.kos\, meridional \aɣˈnoh.ti.koh\
       Americà: alt /aɡˈnos.ti.k(o)s/, baix \aɣˈnoh.ti.koh\, austral \aɣˈnoh.ti.kos\
   * Rimes: -ostikos

### Adjectiu

agnósticos m. pl.
* forma plural de agnóstico

### Nom

agnósticos m. pl.
* forma plural de agnóstico
# agobia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈβi.ə/ balear /ə.ɣoˈbi.ə/, /ə.ɣuˈbi.ə/ Occidental: /a.ɣoˈbi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agobia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de agobiar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb agobiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·a (4)
* Anagrama: bogaia
# agnóstica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɣˈnos.ti.ka\, meridional \aɣˈnoh.ti.ka\
       Americà: alt /aɡˈnos.t(i).ka/, baix \aɣˈnoh.ti.ka\
   * Rimes: -ostika

### Adjectiu

agnóstica f. ‎(plural agnósticas)
* forma femenina de agnóstico

### Nom

agnóstica f. ‎(plural agnósticas)
* forma femenina de agnóstico
# ago
## Anglès

   * Pronúncia: britànic /əˈɡoʊ/, americà /əˈɡəʊ/ àudio (EUA)
   * Etimologia: De l'anglès mitjà agon, equivalent a a + gone.

### Preposició

ago
* fa (... tant de temps)
    That happened time ago.Allò va passar fa temps.
    The last slice of cake was gone long ago.El darrer tall de pastís fa molt que es va acabar.

## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈa.ɡo/

### Nom

ago ‎(acusatiu agon, plural agoj, plural acusatiu agojn)
* acció
* acte

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.ɡoː/

### Verb

agō ‎(1a present$^?$), agīs ‎(2a present), agere ‎(infinitiu), ēgī ‎(perfet), āctum ‎(supí)
* fer
* guiar, engegar, posar en moviment
* administrar
* empènyer, arrossegar
* robar
* celebrar les festes
# hígado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈi.ɣa.ðo\, meridional \ˈi.ɣa.(ð)o\
       Americà: alt /ˈi.ɡa.do/, baix \ˈi.ɣa.ðo\
   * Etimologia: Del llatí ficătum.

### Nom

hígado m. ‎(plural hígados)
* fetge

#### Relacionats

* hepático

### Miscel·lània

* Síl·labes: hí·ga·do (3)
* Heterograma de 6 lletres (adghio)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre hígado
# hípetro
## Castellà
### Nom

hípetro m. ‎(plural hípetros)
* (arquitectura) hípetre

#### Sinònims

* hipetra

### Miscel·lània

* Síl·labes: hí·pe·tro (3)
* Heterograma de 7 lletres (ehioprt)

### Vegeu també

* hípetro. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# hígados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈi.ɣa.ðos\, meridional \ˈi.ɣa.(ð)oh\
       Americà: alt /ˈi.ɡa.d(o)s/, baix \ˈi.ɣa.ðoh\, austral \ˈi.ɣa.ðos\

### Nom

hígados m. pl.
* forma plural de hígado

### Miscel·lània

* Síl·labes: hí·ga·dos (3)
* Heterograma de 7 lletres (adghios)
# híbridos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈi.βɾi.ðos\, meridional \ˈi.βɾi.ðoh\
       Americà: alt /ˈi.bɾi.d(o)s/, baix \ˈi.βɾi.ðoh\, austral \ˈi.βɾi.ðos\
   * Rimes: -ibɾidos

### Adjectiu

híbridos m. pl.
* forma plural de híbrido
# hípetros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈi.pe.tɾos/, meridional /ˈi.pe.tɾoh/
       Americà: alt /ˈi.pe.t͡s(o)s/, baix /ˈi.pe.tɾoh/, austral /ˈi.pe.tɾos/
   * Rimes: -ipetɾos

### Nom

hípetros m. pl.
* forma plural de hípetro
# híligaynon
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈi.ɫi.ɣəj.nun/ balear /ˈi.ɫi.ɣəj.non/, /ˈi.ɫi.ɣəj.nun/ Occidental: /ˈi.ɫi.ɣaj.non/
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

híligaynon m. ‎(només en singular)
* Llengua parlada a les Filipines.

#### Sinònims

* illongo, ilonggo, ilongo, panayano

#### Traduccions

* Alemany: Hiligaynon $^{(de)}$
* Anglès: Hiligaynon $^{(en)}$
* Àrab: هيليغاينونية $^{(ar)}$
* Basc: hiligaynonera $^{(eu)}$
* Castellà: hiligainón $^{(es)}$ m.
* Francès: hiligaïnon $^{(fr)}$ m.
* Gallec: hiligainón $^{(gl)}$
* Gal·lès: Híligaynon $^{(cy)}$
* Guaraní: híligaynon $^{(gn)}$
* Italià: hiligaynon $^{(it)}$ m.
* Portuguès: hiligaynon $^{(pt)}$
* Xinès: 希利蓋農語 $^{(zh)}$ ‎(希利盖农语, xīlìgàinóngyǔ)

### Nom

híligaynon m. ‎(plural híligaynons)
* Un membre del poble indígena de l'illa de Panay Oriental a les Filipines.

### Adjectiu

híligaynon m. ‎(femení híligaynona, plural masculí híligaynons, plural femení híligaynones)
* Relatiu o pertanyent als habitants híligaynons o a la seva llengua.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hí·li·gay·non (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat
# imploraran
## Català
### Verb

imploraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de implorar.
# imploraia
## Català
### Verb

imploraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de implorar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de implorar.
# implorar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɫuˈɾa/ balear /im.pɫoˈɾa/, /im.pɫuˈɾa/ Occidental: nord-occidental /im.pɫoˈɾa/ valencià /im.pɫoˈɾaɾ/, /im.pɫoˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: implorà
   * Etimologia: Del llatí implorāre.

### Verb

implorar trans.
* Demanar amb precs o plors alguna cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: imploro, implora, implorem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Derivats

* implorador

#### Relacionats

* De la mateixa arrel llatina: implorable, imploració

#### Sinònims

* demanar, pregar, suplicar

#### Traduccions

* Anglès: implore $^{(en)}$
* Castellà: implorar $^{(es)}$
* Francès: implorer $^{(fr)}$
* Italià: implorar $^{(it)}$
* Llatí: implorare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plo·rar (3)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: implorar

## Castellà

   * Pronúncia: /im.ploˈɾaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí implorāre.

### Verb

implorar trans. ‎(present imploro, passat imploré, futur imploraré)
* implorar

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plo·rar (3)
# implorara
## Català
### Verb

implorara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb implorar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb implorar.
# imploraien
## Català
### Verb

imploraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de implorar.
# imploraies
## Català
### Verb

imploraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de implorar.
# imploram
## Català
### Verb

imploram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de implorar.
# imploraren
## Català
### Verb

imploraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de implorar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb implorar.
# agarberaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣər.bəˈɾa.βəs/, balear /ə.ɣəɾ.bəˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βeˈɾa.βes/ valencià /a.ɣaɾ.beˈɾa.ves/, /a.ɣaɾ.βeˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

agarberaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agarberar.
# agarbere
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣərˈbe.ɾə/, occidental /a.ɣaɾˈbe.ɾe/
   * Rimes: -eɾe

### Verb

agarbere
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agarberar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agarberar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agarberar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agarberar.
# agarberen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣərˈbe.ɾən/, occidental /a.ɣaɾˈbe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

agarberen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de agarberar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agarberar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agarberar.
# agarberesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.bəˈɾe.səs/, occidental /a.ɣaɾ.beˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

agarberesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.
# agarberava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣər.bəˈɾa.βə/, balear /ə.ɣəɾ.bəˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βeˈɾa.βa/ valencià /a.ɣaɾ.beˈɾa.va/, /a.ɣaɾ.βeˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

agarberava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agarberar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agarberar.
# agarberaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣər.bəˈɾa.βən/, balear /ə.ɣəɾ.bəˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βeˈɾa.βen/ valencià /a.ɣaɾ.beˈɾa.ven/, /a.ɣaɾ.βeˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

agarberaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agarberar.
# agarberessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.bəˈɾe.sən/, occidental /a.ɣaɾ.beˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

agarberessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.
# agarberessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.bəˈɾe.sin/, occidental /a.ɣaɾ.beˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

agarberessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.
# agarberes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣərˈbe.ɾəs/, occidental /a.ɣaɾˈbe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

agarberes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de agarberar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agarberar.
# idrolizzano
## Italià
### Verb

idrolizzano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de idrolizzare
# idrolizzammo
## Italià
### Verb

idrolizzammo
* primera persona plural (noi) del passat de idrolizzare
# idrolizzante
## Italià
### Verb

idrolizzante
* participi present de idrolizzare
# idrolizzasse
## Italià
### Verb

idrolizzasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de idrolizzare
# idrolizzai
## Italià
### Verb

idrolizzai
* primera persona singular (io) del passat de idrolizzare
# idrolizzare
## Italià

   * Pronúncia: /i.dro.lidˈd͡zaː.re/

### Verb

idrolizzare
* hidrolitzar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: i·dro·liz·zà·re (5)
# idrolizzarono
## Italià
### Verb

idrolizzarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de idrolizzare
# idrolizzassero
## Italià
### Verb

idrolizzassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de idrolizzare
# idrolizzassi
## Italià
### Verb

idrolizzassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de idrolizzare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de idrolizzare
# idrolizzando
## Italià
### Verb

idrolizzando
* gerundi de idrolizzare
# aireontzietara
## Basc
### Nom

aireontzietara
* al·latiu definit plural de aireontzi
# aireontzien
## Basc
### Nom

aireontzien
* genitiu definit plural de aireontzi
# aireontzientzat
## Basc
### Nom

aireontzientzat
* benefactiu definit plural de aireontzi
# aireontzietako
## Basc
### Nom

aireontzietako
* genitiu locatiu definit plural de aireontzi
# aireontziek
## Basc
### Nom

aireontziek
* ergatiu definit plural de aireontzi
# aireontziekin
## Basc
### Nom

aireontziekin
* comitatiu definit plural de aireontzi
# aireontziengatik
## Basc
### Nom

aireontziengatik
* causal definit plural de aireontzi
# aireontzietan
## Basc
### Nom

aireontzietan
* inessiu definit plural de aireontzi
# aireontziaz
## Basc
### Nom

aireontziaz
* instrumental definit singular de aireontzi
# aireontziei
## Basc
### Nom

aireontziei
* datiu definit plural de aireontzi
# afloraríeu
## Català
### Verb

afloraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aflorar.
# aflorasses
## Català
### Verb

aflorasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflorar.
# aflorassin
## Català
### Verb

aflorassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflorar.
# aflorat
## Català
### Verb

aflorat
* Participi masculí singular del verb aflorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flo·rat (3)
* Anagrames: flotara, flotarà
# afloraràs
## Català
### Verb

afloraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aflorar.
# afloraré
## Català
### Verb

afloraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aflorar.
# aflorassen
## Català
### Verb

aflorassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflorar.
# aflorarà
## Català
### Verb

aflorarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aflorar.
# aflorassis
## Català
### Verb

aflorassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflorar.
# agregatul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

agregatul
* nominatiu i acusatiu definit singular de agregat
agregatul
* nominatiu i acusatiu definit singular de agregat
# agregaturen
## Basc
### Nom

agregaturen
* genitiu indefinit de agregatu
# agregaturengana
## Basc
### Nom

agregaturengana
* al·latiu indefinit de agregatu
# agregaturenganako
## Basc
### Nom

agregaturenganako
* genitiu locatiu indefinit de agregatu
# agregaturenganantz
## Basc
### Nom

agregaturenganantz
* al·latiu direccional indefinit de agregatu
# agregaturekin
## Basc
### Nom

agregaturekin
* comitatiu indefinit de agregatu
# agregaturenganaino
## Basc
### Nom

agregaturenganaino
* terminatiu indefinit de agregatu