OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alberto
## Basc
### Nom propi

Alberto anim.
* Prenom masculí, equivalent al català Albert.

#### Declinació

Nom propi animat en vocal
Cas
Indefinit
Absolutiu
Alberto
Ergatiu
Albertok
Datiu
Albertori
Genitiu
Albertoren
Comitatiu
Albertorekin
Benefactiu
Albertorentzat
Instrumental
Albertoz
Causal
Albertorengatik
Locatius
Inessiu
Albertorengan
Ablatiu
Albertorengandik
Al·latiu
Albertorengana
Terminatiu
Albertorenganaino
Al·l. direcional
Albertorenganantz
Gen. locatiu
Albertorenganako :
# imbuiries
## Català
### Verb

imbuiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de imbuir.
# imbuirien
## Català
### Verb

imbuirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de imbuir.
# imbuirà
## Català
### Verb

imbuirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de imbuir.
# imbuiràs
## Català
### Verb

imbuiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de imbuir.
# imbuiré
## Català
### Verb

imbuiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de imbuir.

## Castellà

   * Pronúncia: /im.bwiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

imbuiré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb imbuir
# imbuiríeu
## Català
### Verb

imbuiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de imbuir.
# imbuyo
## Castellà

   * Pronúncia: /imˈbu.ʝo/ americà: austral \imˈbu.ʒo\
   * Rimes: -uʝo

### Verb

imbuyo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb imbuir
# imbuí
## Català
### Verb

imbuí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de imbuir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de imbuir.

## Castellà

   * Pronúncia: /im.buˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

imbuí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb imbuir
# imaginarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.ma.xiˈnaɾ.se/, meridional /i.ma.hiˈnaɾ.se/
       Americà: alt /i.ma.xiˈnaɾ.s(e)/, baix /i.ma.hiˈnaɾ.se/, austral /i.ma.xiˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

imaginarse trans., pron. ‎(present me imagino, passat me imaginé, futur me imaginaré)
* forma pronominal de imaginar
# imaginarios
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.maː.ɡɪˈnaː.rɪ.oːs/

### Adjectiu

imāgināriōs
* acusatiu masculí plural de imāginārius
# imaginariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ma.[d͡ʒi.naˈɾi.van/
   * Homòfon: imaginarívem

### Verb

imaginariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de imaginar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] imaginarien.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ma·gi·na·ri·ven (6)
* Anagrama: invaginaríem
# imaginarium
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.maː.ɡɪˈnaː.rɪ.ʊm/

### Adjectiu

imāginārium
* nominatiu neutre singular de imāginārius
* vocatiu neutre singular de imāginārius
* acusatiu masculí singular de imāginārius
* acusatiu neutre singular de imāginārius
# imaginarius
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.maː.ɡɪˈnaː.rɪ.ʊs/
   * Etimologia: De imāgō.

### Adjectiu

imāginārius m., imāgināria f., imāginārium n.
* imaginari, imaginat

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | imāginārius | imāgināria | imāginārium | imāgināriī | imāgināriae | imāgināria |
| Vocatiu | imāginārie | imāgināria | imāginārium | imāgināriī | imāgināriae | imāgināria |
| Acusatiu | imāginārium | imāgināriam | imāginārium | imāgināriōs | imāgināriās | imāgināria |
| Genitiu | imāgināriī | imāgināriae | imāgināriī | imāgināriōrum | imāgināriārum | imāgināriōrum |
| Datiu | imāgināriō | imāgināriae | imāgināriō | imāgināriīs | imāgināriīs | imāgināriīs |
| Ablatiu | imāgināriō | imāgināriā | imāgināriō | imāgināriīs | imāgināriīs | imāgināriīs |
# imaginariorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.maː.ɡɪ.naː.rɪˈoː.rʊm/

### Adjectiu

imāgināriōrum
* genitiu masculí plural de imāginārius
* genitiu neutre plural de imāginārius
# imaginariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ma.d͡ʒi.naˈɾi.va/

### Verb

imaginariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de imaginar.
    Forma algueresa per [jo] imaginaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de imaginar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] imaginaria.
# imaginarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ma.d͡ʒi.naˈɾi.vas/

### Verb

imaginarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de imaginar.
    Forma algueresa per [tu] imaginaries.
# imaginario
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.maː.ɡɪˈnaː.rɪ.oː/

### Adjectiu

imāgināriō
* datiu masculí singular de imāginārius
* datiu neutre singular de imāginārius
* ablatiu masculí singular de imāginārius
* ablatiu neutre singular de imāginārius
# herèticament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌɾɛ.ti.kəˈmen/ balear /əˌɾɛ.ti.kəˈment/, /əˌɾɛ.ti.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /eˌɾɛ.ti.kaˈmen/ valencià /eˌɾɛ.ti.kaˈment/, /eˌɾɛ.ti.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De herètic i el sufix -ment.

### Adverbi

herèticament
* D’una manera herètica.

#### Sinònims

* hereticalment

#### Traduccions

* Anglès: heretically $^{(en)}$
* Italià: ereticamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: he·rè·ti·ca·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# hesita
## Català
### Verb

hesita
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de hesitar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb hesitar.
# herói
## Portuguès
### Nom

herói
* heroi
# herí
## Castellà

   * Pronúncia: /eˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

herí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb herir
# hesit
## Català
### Verb

hesit
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de hesitar.
# hibernus
## Llatí

   * Pronúncia: /hiːˈbɛr.nʊs/
   * Etimologia: Derivat de hiems.

### Adjectiu

hībernus m., hīberna f., hībernum n.
* hivernal

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | hībernus | hīberna | hībernum | hībernī | hībernae | hīberna |
| Vocatiu | hīberne | hīberna | hībernum | hībernī | hībernae | hīberna |
| Acusatiu | hībernum | hībernam | hībernum | hībernōs | hībernās | hīberna |
| Genitiu | hībernī | hībernae | hībernī | hībernōrum | hībernārum | hībernōrum |
| Datiu | hībernō | hībernae | hībernō | hībernīs | hībernīs | hībernīs |
| Ablatiu | hībernō | hībernā | hībernō | hībernīs | hībernīs | hībernīs |

#### Sinònims

hībernālis, hiemālis

#### Derivats

* hībernāculum
* hībernālis
* Hibernia
* hībernō
* hībernum
# hibernàreu
## Català
### Verb

hibernàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de hibernar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hibernar.
# hibernàieu
## Català
### Verb

hibernàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de hibernar.
# hibernàsseu
## Català
### Verb

hibernàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hibernar.
# hibernà
## Català
### Verb

hibernà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de hibernar.
# hibernàrem
## Català
### Verb

hibernàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de hibernar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hibernar.
# hibernàs
## Català
### Verb

hibernàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb hibernar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb hibernar.
# hibernàssem
## Català
### Verb

hibernàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hibernar.
# il·licituds
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫi.siˈtuts/, /i.ɫi.siˈtuts/ balear /iɫ.ɫi.siˈtuts/ Occidental: /iɫ.ɫi.siˈtuts/, /i.ɫi.siˈtuts/
   * Rimes: -uts

### Nom

il·licituds f. pl.
* Forma plural de il·licitud.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·li·ci·tuds (4)
# il·licitud
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫi.siˈtut/, /i.ɫi.siˈtut/ balear /iɫ.ɫi.siˈtut/ Occidental: /iɫ.ɫi.siˈtut/, /i.ɫi.siˈtut/
   * Rimes: -ut
   * Etimologia: Del llatí modern illicitudo o de il·lícit i el sufix -ud, segle XX.

### Nom

il·licitud f. ‎(plural il·licituds)
* Qualitat d'il·lícit.

#### Traduccions

* Anglès: illicitness $^{(en)}$
* Castellà: ilicitud $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·li·ci·tud (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# il·liberal
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫi.βəˈɾaɫ/, /i.ɫi.βəˈɾaɫ/ balear /iɫ.ɫi.bəˈɾaɫ/ Occidental: /iɫ.ɫi.beˈɾaɫ/, /i.ɫi.βeˈɾaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del prefix il- i liberal, segle XX.

### Adjectiu

il·liberal inv. ‎(plural il·liberals)
* No liberal; propi de l'il·liberalisme.
* Indigne d'una persona lliure.

#### Antònims

* liberal

#### Traduccions

* Anglès: illiberal $^{(en)}$
* Castellà: iliberal $^{(es)}$
* Francès: illiberal $^{(de)}$
* Llatí: illibĕrāle $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·li·be·ral (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre il·liberal
# il·liberals
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫi.βəˈɾaɫs/, /i.ɫi.βəˈɾaɫs/ balear /iɫ.ɫi.bəˈɾaɫs/ Occidental: /iɫ.ɫi.beˈɾaɫs/, /i.ɫi.βeˈɾaɫs/
   * Rimes: -als

### Adjectiu

il·liberals inv. pl.
* Forma plural de il·liberal.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·li·be·rals (4)
# Argentorati
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.ɡɛn.tɔˈraː.tiː/

### Nom propi

Argentorātī
* genitiu singular de Argentorātum
# Argentoratus
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.ɡɛn.tɔˈraː.tʊs/

### Nom propi

Argentorātus f. ‎(genitiu Argentorātī)
* Estrasburg

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | Argentorātus | - |
| Vocatiu | Argentorāte | - |
| Acusatiu | Argentorātum | - |
| Genitiu | Argentorātī | - |
| Datiu | Argentorātō | - |
| Ablatiu | Argentorātō | - |

#### Variants

* Argentoratum

#### Sinònims

* Vegeu Argentoratum

#### Gentilicis

* Argentoratensis

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en llatí
# Argia
## Basc

   * Etimologia: De argi ‎(«llum»).

### Nom propi

Argia anim.
* Prenom femení, equivalent al català Clara.

#### Declinació

Nom propi animat en vocal
Cas
Indefinit
Absolutiu
Argia
Ergatiu
Argiak
Datiu
Argiari
Genitiu
Argiaren
Comitatiu
Argiarekin
Benefactiu
Argiarentzat
Instrumental
Argiaz
Causal
Argiarengatik
Locatius
Inessiu
Argiarengan
Ablatiu
Argiarengandik
Al·latiu
Argiarengana
Terminatiu
Argiarenganaino
Al·l. direcional
Argiarenganantz
Gen. locatiu
Argiarenganako :

#### Sinònims

* Klara
# Argentona
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒənˈto.nə/, occidental /aɾ.d͡ʒenˈto.na/
   * Rimes: -ona
   * Etimologia: De l’arrel preromana cèltica *Argent-, comuna amb altres noms de lloc com la població francesa d’Argenton, relacionada amb *argant ‎(«font gran»). La semblança amb el llatí argentum ‎(«argent») és improbable, ni hi havia argent ni la riera és argentada.

### Nom propi

Argentona f.
* Municipi del Maresme prop de Mataró

#### Derivats

* (gentilici) argentoní

### Miscel·lània

* Síl·labes: Ar·gen·to·na (4)
* Anagrama: gatonaren

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, OnCat
# Argiak
## Basc
### Nom propi

Argiak
* ergatiu indefinit de Argia
# Argentorate
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.ɡɛn.tɔˈraː.tɛ/

### Nom propi

Argentorāte
* vocatiu singular de Argentorātus
# Argentoratum
## Llatí
### Nom propi

Argentorātum n. ‎(genitiu Argentorātī)
* Estrasburg

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | Argentorātum | - |
| Vocatiu | Argentorātum | - |
| Acusatiu | Argentorātum | - |
| Genitiu | Argentorātī | - |
| Datiu | Argentorātō | - |
| Ablatiu | Argentorātō | - |

#### Variants

* Argentoratus, Argentorate

#### Sinònims

* Argentaria, Argentina, Argentoria, Argentum
* Straceburgum, Stradburgo, Strasburgum, Strateburgis, Strateburgus

#### Gentilicis

* Argentoratensis

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en llatí
# Argentorato
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.ɡɛn.tɔˈraː.toː/

### Nom propi

Argentorātō
* datiu singular de Argentorātum
* ablatiu singular de Argentorātum
# immagazzinerei
## Italià
### Verb

immagazzinerei
* primera persona singular (io) del condicional de immagazzinare
# immagazzineremmo
## Italià
### Verb

immagazzineremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de immagazzinare
# immagazzinerete
## Italià
### Verb

immagazzinerete
* segona persona plural (voi) del futur de immagazzinare
# immagazzineresti
## Italià
### Verb

immagazzineresti
* segona persona singular (tu) del condicional de immagazzinare
# immagazzinerà
## Italià
### Verb

immagazzinerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de immagazzinare
# immagazzineranno
## Italià
### Verb

immagazzineranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de immagazzinare
# immagazzinerebbero
## Italià
### Verb

immagazzinerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de immagazzinare
# immagazzinereste
## Italià
### Verb

immagazzinereste
* segona persona plural (voi) del condicional de immagazzinare
# immagazzinerebbe
## Italià
### Verb

immagazzinerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de immagazzinare
# immagazzineremo
## Italià
### Verb

immagazzineremo
* primera persona plural (noi) del futur de immagazzinare
# hidrolitzaran
## Català
### Verb

hidrolitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de hidrolitzar.
# hidrolitzam
## Català
### Verb

hidrolitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de hidrolitzar.
# hidrolitza
## Català
### Verb

hidrolitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de hidrolitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb hidrolitzar.
# hidrolitzara
## Català
### Verb

hidrolitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrolitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrolitzar.
# hidrolitzaren
## Català
### Verb

hidrolitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de hidrolitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrolitzar.
# hidratàs
## Català
### Verb

hidratàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidratar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidratar.
# hidratàsseu
## Català
### Verb

hidratàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidratar.
# hidratàssim
## Català
### Verb

hidratàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidratar.
# hidratàssem
## Català
### Verb

hidratàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidratar.
# hidratàveu
## Català
### Verb

hidratàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de hidratar.
# hidratàreu
## Català
### Verb

hidratàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de hidratar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidratar.
# hidratàrem
## Català
### Verb

hidratàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de hidratar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidratar.
# hidratàssiu
## Català
### Verb

hidratàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidratar.
# hordiate
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \oɾˈðja.te\
       Americà: alt \oɾˈðja.t(e)\, baix \oɾˈðja.te\
   * Rimes: -ate
   * Etimologia: Del català ordiat.

### Nom

hordiate m. ‎(plural hordiates)
* ordiat

### Miscel·lània

* Síl·labes: hor·dia·te (3)
* Heterograma de 8 lletres (adehiort)
# hordis
## Català antic
### Nom

hordis
* forma plural de hordi
# hordi
## Català antic

   * Etimologia: Del llatí hordeum amb manteniment de la hac etimològica.

### Nom

hordi m. ‎(plural hordis)
* forma alternativa de ordi
    «Si vols ffer hordiat ab let de mel·les, ages hordi ben perat e net, e ffé ·n ffarina.» (Llibre de totes maneres de potatges de menjar, segle XV)

### Vegeu també

* Obres de referència: CIVAL
# hordiates
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \oɾˈðja.tes\, meridional \oɾˈðja.teh\
       Americà: alt \oɾˈðja.t(e)s\, baix \oɾˈðja.teh\, austral \oɾˈðja.tes\
   * Rimes: -ates

### Nom

hordiates m. pl.
* forma plural de hordiate
# horis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈhoː.riːs/

### Nom

hōrīs
* datiu plural de hōra
* ablatiu plural de hōra
# hordeola
## Anglès
### Nom

hordeola
* forma plural de hordeolum
# horitzontal
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.d͡zunˈtaɫ/ balear /o.ɾi.d͡zonˈtaɫ/, /u.ɾi.d͡zunˈtaɫ/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.d͡zonˈtaɫ/, valencià /o.ɾi.zonˈtaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: De horitzó i el sufix -al, segle XVII.

### Adjectiu

horitzontal inv. ‎(plural horitzontals)
* En paral·lel a l'horitzó.
* En gimnàstica artística, posició adoptada pel cos que se suporta sobre una sola cama mentre l'altra cama està aixecada en línia recta amb el cos doblegat per la cintura.

#### Traduccions

* Alemany: horizontal $^{(de)}$
* Anglès: horizontal $^{(en)}$
* Castellà: horizontal $^{(es)}$
* Francès: horizontal $^{(fr)}$
* Italià: orizzontale $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ho·rit·zon·tal (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# hordeolum
## Anglès
### Nom

hordeolum ‎(plural hordeola)
* ordèol

### Vegeu també

* hordeolum. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# incapacitàreu
## Català
### Verb

incapacitàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de incapacitar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incapacitar.
# incapacité
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.ka.pa.θiˈte\
       Americà: alt \iŋ.ka.pa.s(i)ˈte\, baix \iŋ.ka.pa.siˈte\
   * Rimes: -e

### Verb

incapacité
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb incapacitar

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.ka.pa.siˈte/

### Nom

incapacité f. ‎(plural incapacités)
* discapacitat

### Vegeu també

* incapacité. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# incapacitàrem
## Català
### Verb

incapacitàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de incapacitar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incapacitar.
# incapacitàs
## Català
### Verb

incapacitàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incapacitar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incapacitar.
# incapacitàsseu
## Català
### Verb

incapacitàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incapacitar.
# incapacitàssiu
## Català
### Verb

incapacitàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incapacitar.
# incapacitàssem
## Català
### Verb

incapacitàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incapacitar.
# incapacitàssim
## Català
### Verb

incapacitàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incapacitar.
# incapacitàveu
## Català
### Verb

incapacitàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de incapacitar.
# imposibilito
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.po.si.βiˈli.to\
       Americà: alt /im.p(o).si.biˈli.to/, baix \im.po.si.βiˈli.to\
   * Rimes: -ito

### Verb

imposibilito
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb imposibilitar
# imposiblemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.poˌsi.βleˈmen.te\
       Americà: alt /im.p(o)ˌsi.bleˈmen.te/, baix \im.poˌsi.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De imposible i el sufix -mente.

### Adverbi

imposiblemente
* impossiblement

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·po·si·ble·men·te (6)
# imposibles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \im.poˈsi.βles\, meridional \im.poˈsi.βleh\
       Americà: alt /im.poˈsi.bl(e)s/, baix \im.poˈsi.βleh\, austral \im.poˈsi.βles\
   * Rimes: -ibles

### Adjectiu

imposibles inv. pl.
* forma plural de imposible
# imposiciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /im.po.siˈθjo.nes/, meridional /im.po.siˈθjo.neh/
       Americà: alt /im.po.s(i)ˈsjo.nes/, baix /im.po.siˈsjo.neh/, austral /im.po.siˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

imposiciones f. pl.
* forma plural de imposición
# imposeu
## Català
### Verb

imposeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de imposar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb imposar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb imposar.
# imposi
## Català

   * Pronúncia: /imˈpɔ.zi/
   * Rimes: -ɔzi

### Verb

imposi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de imposar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb imposar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb imposar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb imposar.
# imposibilitar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.po.si.βi.liˈtaɾ\
       Americà: alt /im.p(o).si.bi.liˈtaɾ/, baix \im.po.si.βi.liˈtaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

imposibilitar trans. ‎(present imposibilito, passat imposibilité, futur imposibilitaré)
* impossibilitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·po·si·bi·li·tar (6)
# imposibilitaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.po.si.βi.li.taˈɾe\
       Americà: alt /im.p(o).si.bi.li.taˈɾe/, baix \im.po.si.βi.li.taˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

imposibilitaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb imposibilitar
# imposible
## Castellà

   * Etimologia: Del llatí impossibilis

### Adjectiu

imposible inv. ‎(plural imposibles)
* impossible

#### Antònims

* posible

#### Relacionats

* imposibilidad
* imposibilitar
* imposiblemente

#### Compostos i expressions

condición imposible

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·po·si·ble (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre imposible
# imposibilité
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.po.si.βi.liˈte\
       Americà: alt /im.p(o).si.bi.liˈte/, baix \im.po.si.βi.liˈte\
   * Rimes: -e

### Verb

imposibilité
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb imposibilitar
# hojas de arbitraje
## Castellà
### Nom

hojas de arbitraje f. pl.
* forma plural de hoja de arbitraje
# hojas de rotación
## Castellà
### Nom

hojas de rotación f. pl.
* forma plural de hoja de rotación
# hojas de sierra
## Castellà
### Nom

hojas de sierra f. pl.
* forma plural de hoja de sierra
# hojearé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.xe.aˈɾe/, meridional /o.he.aˈɾe/
       Americà: alt /o.x(e).aˈɾe/, baix /o.he.aˈɾe/, austral /o.xe.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

hojearé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb hojear