OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arbitreguéssom
## Català
### Verb

arbitreguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbitrar.
# arbitres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈbi.tɾəs/, occidental /aɾˈbi.tɾes/
   * Rimes: -itɾes

### Verb

arbitres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arbitrar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arbitrar.

## Francès
### Nom

arbitres m. f. pl.
* forma plural de arbitre
# arbitres de base
## Francès
### Nom

arbitres de base m. f. pl.
* forma plural de arbitre de base
# arbitreguesses
## Català
### Verb

arbitreguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbitrar.
# arbitregueu
## Català
### Verb

arbitregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arbitrar.
# arbitreguéssou
## Català
### Verb

arbitreguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbitrar.
# arroentésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ənˈte.səw/ balear /ə.ro.ənˈte.səw/, /ə.ru.ənˈte.səw/ Occidental: /a.ro.enˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arroentésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroentar.
# arroentéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ənˈte.sim/ balear /ə.ro.ənˈte.sim/, /ə.ru.ənˈte.sim/ Occidental: /a.ro.enˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arroentéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·en·tés·sim (5)
* Anagrames: amorteressin, ensostraríem
# arrogancia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.roˈɣan.θja\, meridional \a.roˈɣaŋ.θja\
       Americà: alt /a.roˈɡan.sja/, baix \a.roˈɣaŋ.sja\, austral \a.roˈɣan.sja\
   * Rimes: -anθja

### Nom

arrogancia f. ‎(plural arrogancias)
* arrogància

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rro·gan·cia (4)
# arroentéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ənˈte.siw/ balear /ə.ro.ənˈte.siw/, /ə.ru.ənˈte.siw/ Occidental: /a.ro.enˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arroentéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroentar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ensostraríeu
# arroentí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ənˈti/ balear /ə.ro.ənˈti/, /ə.ru.ənˈti/ Occidental: /a.ro.enˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

arroentí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arroentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·en·tí (4)
* Anagrames: anterior, orientar, rotarien, torraien
# arriving
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈraɪvɪŋ/

### Verb

arriving
* gerundi de arrive: arribant.
# arriverete
## Italià
### Verb

arriverete
* segona persona plural (voi) del futur de arrivare
# arrives
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈraɪvz/

### Verb

arrives
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de arrive: [ell/ella] arriba.
# arriviate
## Italià
### Verb

arriviate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de arrivare
# arrivino
## Italià
### Verb

arrivino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de arrivare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de arrivare
# arriverà
## Italià
### Verb

arriverà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de arrivare
# arriverò
## Italià
### Verb

arriverò
* primera persona singular (io) del futur de arrivare
# arrivi
## Italià

   * Pronúncia: /arˈriː.vi/

### Nom

arrivi m. pl.
* forma plural de arrivo

### Verb

arrivi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de arrivare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de arrivare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de arrivare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de arrivare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de arrivare
# arrivista
## Italià

   * Pronúncia: /ar.riˈvi.sta/

### Nom

arrivista m. f. ‎(plural masculí arrivisti, plural femení arriviste)
* arribista

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·vì·sta (4)
# arriviamo
## Italià
### Verb

arriviamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de arrivare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de arrivare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de arrivare
# arquero
## Castellà

   * Pronúncia: /aɾˈke.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Nom

arquero m. ‎(plural arqueros, femení arquera)
* arquer
* (esports de pilota) porter

#### Sinònims

* guardameta, portero

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·ro (3)

### Vegeu també

* arquero. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# arquer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ərˈke/ Occidental: nord-occidental /arˈke/, valencià /aɾˈkeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De arc i el sufix -er, segle XIV.

### Nom

arquer m. ‎(plural arquers, femení arquera)
* Aquell que dispara fletxes amb un arc.
* Soldat, l'arma principal del qual és l'arc.

#### Traduccions

* Afrikaans: boogskutter $^{(af)}$
* Albanès: shigjetar $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Bogenschütze $^{(de)}$ m.
* Anglès: archer $^{(en)}$
* Àrab: رَامٍ‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: նետաձիգ $^{(hy)}$ ‎(netadzig)
* Castellà: arquero $^{(es)}$
* Coreà: 사수 $^{(ko)}$ ‎(sasu)
* Danès: bueskytte $^{(da)}$ c.
* Eslovac: lukostrelec $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: lokostrelec $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: arkpafisto $^{(eo)}$, arbalestisto $^{(eo)}$
* Estonià: vibukütt $^{(et)}$
* Finès: jousiampuja $^{(fi)}$
* Francès: archer $^{(fr)}$ m.
* Gallec: arqueiro $^{(gl)}$ m., seteiro $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: saethydd $^{(cy)}$ m.
* Georgià: გშვილდოსამი $^{(ka)}$ ‎(gxvildòsami)
* Grec: τοξότης $^{(el)}$ m. ‎(toxotis)
* Grec antic: τοξότης $^{(grc)}$ m. ‎(toxótēs)
* Hebreu: קַשָּׁת $^{(he)}$ m.
* Hongarès: íjász $^{(hu)}$
* Indonesi: pemanah $^{(id)}$
* Islandès: bogmaður $^{(is)}$ m.
* Italià: arciere $^{(it)}$ m.
* Japonès: 射手 $^{(ja)}$
* Kazakh: садақшы $^{(kk)}$ ‎(sadaqşı/sadakhxi)
* Lituà: kilpininkas $^{(lt)}$ m.
* Llatí: arcarius $^{(la)}$ m., sagittarius $^{(la)}$ m.
* Macedoni: стре́лец $^{(mk)}$ m.
* Mongol: харваач $^{(mn)}$
* Neerlandès: boogschutter $^{(nl)}$ m.
* Noruec: bueskytter $^{(no)}$ m.
* Occità: arquièr $^{(oc)}$ m.
* Polonès: łucznik $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: arqueiro $^{(pt)}$ m.
* Romanès: arcaș $^{(ro)}$ m., săgetător $^{(ro)}$ m.
* Rus: лу́чник $^{(ru)}$ m. ‎(lútxnik)
* Serbocroat: лукострелац $^{(sh)}$, lukostrelac $^{(sh)}$
* Suec: bågskytt $^{(sv)}$ c.
* Tagal: mamamana $^{(tl)}$
* Turc: okçu $^{(tr)}$
* Txec: lučištník $^{(cs)}$ m., lukostřelec $^{(cs)}$ m.
* Ucraïnès: лу́чник $^{(uk)}$ m. ‎(lútxnik)
* Való: airtchî $^{(wa)}$ m.
* Vietnamita: xạ thủ $^{(vi)}$
* Xinès: 射手 $^{(zh)}$ ‎(shèshǒu)
* Castellà: arquero $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·quer (2)
* Anagrames: querar, raquer

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# arquers
## Català
### Nom

arquers m. pl.
* Forma plural de arquer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·quers (2)
* Anagrama: raquers
# arquerías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.keˈɾi.as/, meridional /aɾ.keˈɾi.ah/
       Americà: alt /aɾ.keˈɾi.(a)s/, baix /aɾ.keˈɾi.ah/, austral /aɾ.keˈɾi.as/
   * Rimes: -ias

### Nom

arquerías f. pl.
* forma plural de arquería
# arqueras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾˈke.ɾas/, meridional /aɾˈke.ɾah/
       Americà: alt /aɾˈke.(ɾa)s/, baix /aɾˈke.ɾah/, austral /aɾˈke.ɾas/
   * Rimes: -eɾas

### Nom

arqueras f. pl.
* forma plural de arquera
# arquería
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aɾ.keˈɾi.a/
       Americà: alt /aɾ.k(e)ˈɾi.a/, baix /aɾ.keˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Nom

arquería f. ‎(plural arquerías)
* (arquitectura) arcuació

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·rí·a (4)

### Vegeu també

* arquería. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# arques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈar.kəs/, occidental /ˈaɾ.kes/
   * Rimes: -aɾkes

### Verb

arques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arcar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arcar.

### Miscel·lània

* Anagrama: queràs
# arqueres
## Català
### Nom

arqueres f. pl.
* Forma plural de arquera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·res (3)
* Anagrames: esquerar, esquerra, esquerrà, querar-se, querares
# arqueros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾˈke.ɾos/, meridional /aɾˈke.ɾoh/
       Americà: alt /aɾˈke.(ɾo)s/, baix /aɾˈke.ɾoh/, austral /aɾˈke.ɾos/
   * Rimes: -eɾos

### Nom

arqueros m. pl.
* forma plural de arquero
# arropleguessen
## Català
### Verb

arropleguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroplegar.
# arroplegueu
## Català
### Verb

arroplegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arroplegar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arroplegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arroplegar.
# arropleguésseu
## Català
### Verb

arropleguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroplegar.
# arropleguí
## Català
### Verb

arropleguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arroplegar.
# arropleguessa
## Català
### Verb

arropleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroplegar.
# arropleguesses
## Català
### Verb

arropleguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroplegar.
# arropleguéssem
## Català
### Verb

arropleguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroplegar.
# arroplegà
## Català
### Verb

arroplegà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arroplegar.
# arroplegués
## Català
### Verb

arroplegués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroplegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroplegar.
# artikoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /arˈti.koj/

### Nom

artikoj
* forma plural de artiko
# artigàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.tiˈɣa.βəw/, balear /əɾ.tiˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ar.tiˈɣa.βew/ valencià /aɾ.tiˈɣa.vew/, /aɾ.tiˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

artigàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de artigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·gà·veu (4)
* Anagrames: averiguat, traigueva
# artiko
## Esperanto

   * Pronúncia: /arˈti.ko/

### Nom

artiko ‎(acusatiu artikon, plural artikoj, plural acusatiu artikojn)
* articulació
# artikel
## Neerlandès

   * Pronúncia: /ɑrˈtikəl/
   * Etimologia: Del llatí artĭcŭlus.

### Nom

artikel n. ‎(plural artikelen o artikels, diminutiu artikeltje)
* (fragment o part d'un escrit) article
* (comerç) article
* (gramàtica) article

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada artikel al Van Dale Gratis woordenboek.
* Per a la història del mot, consulteu l'entrada artikel a l'Etymologiebank.nl.
# artigàsseu
## Català
### Verb

artigàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb artigar.
# artikojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /arˈti.kojn/

### Nom

artikojn
* acusatiu plural de artiko
# aseetatik
## Basc
### Nom

aseetatik
* ablatiu definit plural de ase
# aseguradoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.se.ɣu.ɾaˈðo.ɾas\, meridional \a.se.ɣu.ɾaˈðo.ɾah\
       Americà: alt /a.se.ɡu.ɾaˈdo.(ɾa)s/, baix \a.se.ɣu.ɾaˈðo.ɾah\, austral \a.se.ɣu.ɾaˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Nom

aseguradoras f. pl.
* forma plural de aseguradora
# aseetarantz
## Basc
### Nom

aseetarantz
* al·latiu direccional definit plural de ase
# asegurar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.se.ɣuˈɾaɾ\
       Americà: alt /a.s(e).ɡuˈɾaɾ/, baix \a.se.ɣuˈɾaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

asegurar trans. ‎(present aseguro, passat aseguré, futur aseguraré)
* assegurar
* (esports de pilota) protegir

#### Sinònims

* proteger

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·se·gu·rar (4)

### Vegeu també

* asegurar. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# aseez
## Basc
### Nom

aseez
* instrumental definit plural de ase
# asegurador
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.se.ɣu.ɾaˈðoɾ\
       Americà: alt /a.s(e).ɡu.ɾaˈdoɾ/, baix \a.se.ɣu.ɾaˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Nom

asegurador m. ‎(plural aseguradores, femení aseguradora)
* (futbol americà) saguer
* assegurador

#### Sinònims

* safety

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·se·gu·ra·dor (5)

### Vegeu també

* asegurador. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# aseguradores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.se.ɣu.ɾaˈðo.ɾes\, meridional \a.se.ɣu.ɾaˈðo.ɾeh\
       Americà: alt /a.se.ɡu.ɾaˈdo.(ɾe)s/, baix \a.se.ɣu.ɾaˈðo.ɾeh\, austral \a.se.ɣu.ɾaˈðo.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Nom

aseguradores m. pl.
* forma plural de asegurador
# aseguradora
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.se.ɣu.ɾaˈðo.ɾa\
       Americà: alt /a.s(e).ɡu.ɾaˈdo.ɾa/, baix \a.se.ɣu.ɾaˈðo.ɾa\
   * Rimes: -oɾa

### Nom

aseguradora f. ‎(plural aseguradoras)
* forma femenina de asegurador
# aseguraré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.se.ɣu.ɾaˈɾe\
       Americà: alt /a.s(e).ɡu.ɾaˈɾe/, baix \a.se.ɣu.ɾaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

aseguraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb asegurar
# aseguro
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.seˈɣu.ɾo\
       Americà: alt /a.s(e)ˈɡu.ɾo/, baix \a.seˈɣu.ɾo\
   * Rimes: -uɾo

### Verb

aseguro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb asegurar
# assistiguessen
## Català
### Verb

assistiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assistir.
# assistigueres
## Català
### Verb

assistigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assistir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assistir.
# assistigueva
## Català
### Verb

assistigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assistir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assistir.
# assistigueren
## Català
### Verb

assistigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assistir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assistir.
# assistiguesses
## Català
### Verb

assistiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assistir.
# assistigueu
## Català
### Verb

assistigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb assistir.
# assisties
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sisˈti.əs/, occidental /a.sisˈti.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assisties
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assistir.
# assistiguera
## Català
### Verb

assistiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assistir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assistir.
# arrendin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈren.din/, occidental /aˈren.din/

### Verb

arrendin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrendar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrendar.
# arrendessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rənˈde.sin/, occidental /a.renˈde.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arrendessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrendar.
# arrendessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rənˈde.sis/, occidental /a.renˈde.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arrendessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrendar.
# arrendeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rənˈdɛw/ balear /ə.rənˈdəw/, /ə.rənˈdɛw/ Occidental: /a.renˈdew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrendeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrendar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arrendar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrendar.

### Miscel·lània

* Anagrames: drenareu, drenàreu
# arrenden
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈren.dən/, occidental /aˈren.den/

### Verb

arrenden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrendar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrendar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrendar.

### Miscel·lània

* Anagrama: drenaren
# arrendesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rənˈde.səs/, occidental /a.renˈde.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arrendesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrendar.
# arrendes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈren.dəs/, occidental /aˈren.des/
   * Rimes: -endes

### Verb

arrendes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrendar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrendar.

### Miscel·lània

* Anagrama: drenares
# arrendessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rənˈde.sən/, occidental /a.renˈde.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arrendessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrendar.
# arrendem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rənˈdɛm/ balear /ə.rənˈdəm/, /ə.rənˈdɛm/ Occidental: /a.renˈdem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arrendem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arrendar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arrendar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·dem (3)
* Anagrames: derramen, drenarem, drenàrem, remendar
# arrogantia
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.rɔˈɡan.tɪ.a/

### Adjectiu

arrogantia
* nominatiu neutre plural de arrogāns
* vocatiu neutre plural de arrogāns
* acusatiu neutre plural de arrogāns
# arrogantment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˌɣamˈmen/ balear /ə.roˌɣamˈment/, /ə.ruˌɣamˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.roˌɣamˈmen/ valencià /a.roˌɣamˈment/, /a.roˌɣamˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De arrogant i el sufix -ment.

### Adverbi

arrogantment
* D'una manera arrogant.

#### Traduccions

* Anglès: arrogantly $^{(en)}$
* Castellà: de modo arrogante $^{(es)}$
* Francès: arrogamment $^{(fr)}$
* Italià: arrogantemente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·gant·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arrogara
## Català
### Verb

arrogara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrogar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrogar-se.
# arrogantibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.rɔˈɡan.tɪ.bʊs/

### Adjectiu

arrogantibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de arrogāns
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de arrogāns
# arrogantis
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.rɔˈɡan.tɪs/

### Adjectiu

arrogantis
* genitiu masculí/femení/neutre singular de arrogāns
# arrogantly
## Anglès

   * Etimologia: De arrogant i el sufix -ly.

### Adverbi

arrogantly ‎(comparatiu more arrogantly, superlatiu most arrogantly)
* arrogantment
# arrogantium
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.rɔˈɡan.tɪ.ʊm/

### Adjectiu

arrogantium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de arrogāns
# arrogar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈɣa/ balear /ə.roˈɣa/, /ə.ruˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.roˈɣa/ valencià /a.roˈɣaɾ/, /a.roˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: arrogà, arrugà, arrugar

### Verb

arrogar
* Forma de l'infinitiu arrogar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·gar (3)
# artillàssim
## Català
### Verb

artillàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb artillar.
# artillàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.tiˈʎa.ɾəw/, occidental /aɾ.tiˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

artillàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de artillar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb artillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·llà·reu (4)
* Anagrames: ratllaríeu, trallaríeu
# artillin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈti.ʎin/, occidental /aɾˈti.ʎin/
   * Rimes: -iʎin

### Verb

artillin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb artillar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb artillar.
# artillo
## Català

   * Pronúncia: central /ərˈti.ʎu/, occidental /aɾˈti.ʎo/
   * Rimes: -iʎo

### Verb

artillo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de artillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·llo (3)
* Anagrama: litoral
# artillàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.tiˈʎa.ɾəm/, occidental /aɾ.tiˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

artillàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de artillar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb artillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·llà·rem (4)
* Anagrames: ratllaríem, trallaríem
# artillàsseu
## Català
### Verb

artillàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb artillar.
# artillis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈti.ʎis/, occidental /aɾˈti.ʎis/
   * Rimes: -iʎis

### Verb

artillis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb artillar.
# aterríssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈri.səm/, occidental /a.teˈri.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

aterríssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·rís·sem (4)
* Anagrames: aterréssim, estremiràs, retiràssem, trairéssem
# aterròs
## Català
### Verb

aterròs
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aterrossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·ròs (3)
* Anagrames: arresto, atresor, estorar, rotares, Satorre, terrosa
# aterrísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈri.səw/, occidental /a.teˈri.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

aterrísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·rís·seu (4)
* Anagrames: aterréssiu, retiràsseu, trairésseu
# atesera
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈze.ɾə/, occidental /a.teˈze.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Verb

atesera
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ateserar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ateserar.
# atesa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈtɛ.zə/ balear /əˈtə.zə/, /əˈtɛ.zə/ Occidental: /aˈte.za/
   * Rimes: -ɛza

### Verb

atesa
* Participi femení singular del verb atendre.
* Participi femení singular del verb atènyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·sa (3)
* Anagrama: aseta $^{(revers)}$
# arrestarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈɾa/, occidental /a.res.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrestarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arrestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·res·ta·rà (4)
* Anagrama: aterraràs