OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# embabuque
## Català

   * Pronúncia: occidental /em.baˈβu.ke/
   * Rimes: -uke

### Verb

embabuque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embabucar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb embabucar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb embabucar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb embabucar.
# embabucàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.βuˈka.ɾəw/, occidental /em.ba.buˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

embabucàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de embabucar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embabucar.

#### Variants

* [2] embabucàsseu
# embabuco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \em.baˈβu.ko\
       Americà: alt /em.baˈbu.k(o)/, baix \em.baˈβu.ko\
   * Rimes: -uko

### Verb

embabuco
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb embabucar
# embabucàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.βuˈka.ɾəm/, occidental /em.ba.buˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

embabucàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de embabucar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embabucar.

#### Variants

* [2] embabucàssem
# embabucàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.βuˈka.βəw/, balear /əm.bə.buˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /em.ba.βuˈka.βew/ valencià /em.ba.buˈka.vew/, /em.ba.βuˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

embabucàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de embabucar.
# embabucà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.βuˈka/, occidental /em.ba.buˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

embabucà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de embabucar.
# embabucàssem
## Català
### Verb

embabucàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embabucar.

#### Variants

* embabucàrem
# elidixo
## Català
### Verb

elidixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de elidir.
# elidí
## Català
### Verb

elidí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de elidir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de elidir.

### Miscel·lània

* Anagrama: lidie

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \e.liˈði\
       Americà: alt /e.liˈdi/, baix \e.liˈði\
   * Rimes: -i

### Verb

elidí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb elidir
# elido
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eˈli.ðo\
       Americà: alt /eˈli.do/, baix \eˈli.ðo\
   * Rimes: -ido

### Verb

elido
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb elidir
# elidíeu
## Català
### Verb

elidíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de elidir.
# elidírem
## Català
### Verb

elidírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de elidir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb elidir.
# elidíreu
## Català
### Verb

elidíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de elidir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb elidir.
# elidís
## Català
### Verb

elidís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb elidir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb elidir.

### Miscel·lània

* Anagrames: lidies, lidiés, lídies
# elidíssem
## Català
### Verb

elidíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb elidir.

### Miscel·lània

* Anagrama: lidiéssem
# elidísseu
## Català
### Verb

elidísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb elidir.

### Miscel·lània

* Anagrama: lidiésseu
# dissolution
## Anglès
### Nom

dissolution ‎(plural dissolutions)
* dissolució

## Francès

   * Pronúncia: /di.sɔ.lyˈsjɔ̃/

### Nom

dissolution f. ‎(plural dissolutions)
* dissolució
# dissolutioni
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.sɔ.luː.tɪˈoː.niː/

### Nom

dissolūtiōnī
* datiu singular de dissolūtiō
# dissolució
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.su.ɫu.siˈo/ balear /di.so.ɫu.siˈo/, /di.su.ɫu.siˈo/ Occidental: /di.so.ɫu.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí dissolutio.

### Nom

dissolució f. ‎(plural dissolucions)
* Acció i efecte de dissoldre o dissoldre's.
* (química) Procés pel qual un solut es dissol en un dissolvent, formant una solució.
* solució química

#### Traduccions

* Alemany: Auflösung $^{(de)}$ f.
* Anglès: dissolution $^{(en)}$
* Búlgar: разпускане $^{(bg)}$ n. ‎(razpuskane)
* Castellà: disolución $^{(es)}$ f.
* Finès: hajottaminen $^{(fi)}$
* Francès: dissolution $^{(fr)}$ f.
* Gallec: disolución $^{(gl)}$ f.
* Indonesi: pembubaran $^{(id)}$
* Italià: dissoluzione $^{(it)}$ f.
* Japonès: 解体 $^{(ja)}$
* Llatí: dissolutio $^{(la)}$ f.
* Occità: dissolucion $^{(oc)}$ f.
* Persa: فروپاشی‎ $^{(fa)}$
* Polonès: rozwiązanie $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: dissolução $^{(pt)}$ f.
* Romanès: dizolvare $^{(ro)}$ f.
* Rus: ро́спуск $^{(ru)}$ m. ‎(róspusk)
* Suec: upplösning $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: фурӯпошӣ $^{(tg)}$
* Tagal: pagbuwag $^{(tl)}$
* Txec: rozpuštění $^{(cs)}$ n.
* Xinès: 解散 $^{(zh)}$ ‎(jiěsàn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·so·lu·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# dissolutely
## Anglès

   * Etimologia: De dissolute i el sufix -ly.

### Adverbi

dissolutely ‎(comparatiu more dissolutely, superlatiu most dissolutely)
* dissolutament
# dissolutio
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.sɔˈluː.tɪ.oː/
   * Etimologia: Derivat de dissolutus.

### Nom

dissolūtiō f. ‎(genitiu dissolūtiōnis)
* dissolució

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | dissolūtiō | dissolūtiōnēs |
| Vocatiu | dissolūtiō | dissolūtiōnēs |
| Acusatiu | dissolūtiōnem | dissolūtiōnēs |
| Genitiu | dissolūtiōnis | dissolūtiōnum |
| Datiu | dissolūtiōnī | dissolūtiōnibus |
| Ablatiu | dissolūtiōne | dissolūtiōnibus |
# dissolutione
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.sɔ.luː.tɪˈoː.nɛ/

### Nom

dissolūtiōne
* ablatiu singular de dissolūtiō
# dissolutionem
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.sɔ.luː.tɪˈoː.nɛm/

### Nom

dissolūtiōnem
* acusatiu singular de dissolūtiō
# dissolutiones
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.sɔ.luː.tɪˈoː.neːs/

### Nom

dissolūtiōnēs
* nominatiu plural de dissolūtiō
* vocatiu plural de dissolūtiō
* acusatiu plural de dissolūtiō
# dissolutament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.suˌɫu.təˈmen/ balear /di.soˌɫu.təˈment/, /di.suˌɫu.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /di.soˌɫu.taˈmen/ valencià /di.soˌɫu.taˈment/, /di.soˌɫu.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De dissolut i el sufix -ment.

### Adverbi

dissolutament
* D'una manera dissoluta, amb dissolució.

#### Traduccions

* Anglès: dissolutely $^{(en)}$
* Francès: dissolument $^{(fr)}$
* Italià: dissolutamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·so·lu·ta·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# dissolutamente
## Italià

   * Pronúncia: /dis.soˌlu.taˈmen.te/
   * Etimologia: De dissoluto i el sufix -mente.

### Adverbi

dissolutamente
* dissolutament

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·so·lu·ta·mén·te (6)
# empanissàsseu
## Català
### Verb

empanissàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanissar.
# empanissà
## Català
### Verb

empanissà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de empanissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nis·sà (4)
* Anagrames: apamessin, apanéssim
# empanissàrem
## Català
### Verb

empanissàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de empanissar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanissar.
# empanissàssiu
## Català
### Verb

empanissàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanissar.
# empanisso
## Català
### Verb

empanisso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empanissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nis·so (4)
* Anagrames: apomessin, opinàssem, passionem, peonàssim
# empanissàreu
## Català
### Verb

empanissàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de empanissar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanissar.
# empanissàssim
## Català
### Verb

empanissàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanissar.
# empanissis
## Català
### Verb

empanissis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb empanissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nis·sis (4)
* Anagrama: sinapismes
# empanissàs
## Català
### Verb

empanissàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanissar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanissar.
# empanissàssem
## Català
### Verb

empanissàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanissar.
# elizetatik
## Basc
### Nom

elizetatik
* ablatiu definit plural de eliza
# elkartasuna
## Basc
### Nom

elkartasuna
* absolutiu definit singular de elkartasun
# elkartasun
## Basc

   * Pronúncia: /el.kar.ta.s̺un/
   * Etimologia: De elkar ‎(mutu) i el sufix -tasun.

### Nom

elkartasun inan.
* unió, solidaritat
    Indarra elkartasunean dago.La unió fa la força.
* suport, solidaritat
    Udalak elkartasuna adierazi nahi die kaleratutakoei.L'ajuntament vol mostrar solidaritat als despatxats.
* aliança, pacte
* relació, lligam
    Euskarak ez du beste hizkuntzekin elkartasunik.El basc no té lligam amb les altres llengües.
* associació, companyia, societat

#### Declinació

Nom comú inanimat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
elkartasun
elkartasuna
elkartasunak
Ergatiu
elkartasunek
elkartasunak
elkartasunek
Datiu
elkartasuni
elkartasunari
elkartasunei
Genitiu
elkartasunen
elkartasunaren
elkartasunen
Comitatiu
elkartasunekin
elkartasunarekin
elkartasunekin
Benefactiu
elkartasunentzat
elkartasunarentzat
elkartasunentzat
Instrumental
elkartasunez
elkartasunaz
elkartasunez
Partitiu
elkartasunik
Prolatiu
elkartasuntzat
Causal
elkartasunengatik
elkartasunarengatik
elkartasunengatik
Locatius
Inessiu
elkartasunetan
elkartasunean
elkartasunetan
Ablatiu
elkartasunetatik
elkartasunetik
elkartasunetatik
Al·latiu
elkartasunetara
elkartasunera
elkartasunetara
Terminatiu
elkartasunetaraino
elkartasuneraino
elkartasunetaraino
Al·l. direcional
elkartasunetarantz
elkartasunerantz
elkartasunetarantz
Gen. locatiu
elkartasunetako
elkartasuneko
elkartasunetako :

### Vegeu també

* Entrada «elkartasun» a l’Elhuyar Hiztegia.
# elizez
## Basc
### Nom

elizez
* instrumental definit plural de eliza
# elkartasunarekin
## Basc
### Nom

elkartasunarekin
* comitatiu definit singular de elkartasun
# elkartasunaren
## Basc
### Nom

elkartasunaren
* genitiu definit singular de elkartasun
# elkartasunarentzat
## Basc
### Nom

elkartasunarentzat
* benefactiu definit singular de elkartasun
# elkartasunak
## Basc
### Nom

elkartasunak
* absolutiu definit plural de elkartasun
* ergatiu definit singular de elkartasun
# elkartasunarengatik
## Basc
### Nom

elkartasunarengatik
* causal definit singular de elkartasun
# elkartasunari
## Basc
### Nom

elkartasunari
* datiu definit singular de elkartasun
# emperlessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pərˈɫe.sin/, occidental /em.peɾˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

emperlessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emperlar.

#### Variants

* emperlessen, emperlassin, emperlassen, emperlaren
# emperleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pərˈɫɛw/ balear /əm.pəɾˈɫəw/, /əm.pərˈɫɛw/ Occidental: /em.peɾˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

emperleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de emperlar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb emperlar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb emperlar.

#### Variants

* [1] emperlau
* [3] emperlau
# emperlen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɛr.ɫən/, occidental /emˈpɛɾ.ɫen/

### Verb

emperlen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de emperlar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb emperlar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb emperlar.

#### Variants

* [2] emperlin
* [3] emperlin
# emperlessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pərˈɫe.sən/, occidental /em.peɾˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

emperlessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emperlar.

#### Variants

* emperlessin, emperlassin, emperlassen, emperlaren
# emperli
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɛr.ɫi/, occidental /emˈpɛɾ.ɫi/

### Verb

emperli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emperlar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emperlar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emperlar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb emperlar.

#### Variants

* [1] emperlo, emperle, emperl
* [2] emperle
* [3] emperle
* [4] emperle
# emperles
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɛr.ɫəs/, occidental /emˈpɛɾ.ɫes/
   * Rimes: -ɛɾles

### Verb

emperles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de emperlar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emperlar.

#### Variants

* [2] emperlis
# emperlessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pərˈɫe.sis/, occidental /em.peɾˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

emperlessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emperlar.

#### Variants

* emperlesses, emperlassis, emperlasses, emperlares
# emperlesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pərˈɫe.səs/, occidental /em.peɾˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

emperlesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emperlar.

#### Variants

* emperlessis, emperlassis, emperlasses, emperlares
# emperlin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɛr.ɫin/, occidental /emˈpɛɾ.ɫin/

### Verb

emperlin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb emperlar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb emperlar.

#### Variants

* [1] emperlen
* [2] emperlen
# distanciar-se
## Català
### Verb

distanciar-se
* Forma pronominal de distanciar.

### Miscel·lània

* Anagrames: acreditassin, distanciares
# distanciares
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tən.siˈa.ɾəs/, occidental /dis.tan.siˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

distanciares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de distanciar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb distanciar.

#### Variants

* [2] distanciessis, distanciesses, distanciassis, distanciasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tan·ci·a·res (5)
* Anagrames: acreditassin, distanciar-se
# distanciam
## Català
### Verb

distanciam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de distanciar.

#### Variants

* distanciem
# distanciaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tən.siˈa.ɾən/, occidental /dis.tan.siˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

distanciaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de distanciar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb distanciar.

#### Variants

* [2] distanciessin, distanciessen, distanciassin, distanciassen
# distanciareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.tən.si.əˈɾɛw/ balear /dis.tən.si.əˈɾəw/, /dis.tən.si.əˈɾɛw/ Occidental: /dis.tan.si.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

distanciareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de distanciar.
# distanciara
## Català
### Verb

distanciara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb distanciar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb distanciar.

#### Variants

* [1] distanciessi, distanciés, distanciàs
* [2] distanciessi, distanciés, distanciàs
# distanciaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tən.si.əˈɾan/, occidental /dis.tan.si.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

distanciaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de distanciar.
# empaquessin
## Català
### Verb

empaquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empacar.
# empaqué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /em.paˈke/
       Americà: alt /em.p(a)ˈke/, baix /em.paˈke/
   * Rimes: -e

### Verb

empaqué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb empacar
# empaquéssem
## Català
### Verb

empaquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empacar.
# empaquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpa.kis/, occidental /emˈpa.kis/
   * Rimes: -akis

### Verb

empaquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb empacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·quis (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeimpqsu)
* Anagrama: paisquem
# empaqués
## Català
### Verb

empaqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empacar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empacar.
# empaqueu
## Català
### Verb

empaqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de empacar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb empacar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb empacar.
# empaqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpa.ki/, occidental /emˈpa.ki/
   * Rimes: -aki

### Verb

empaqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empacar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb empacar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb empacar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb empacar.
# empaquessis
## Català
### Verb

empaquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empacar.
# empaquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpa.kin/, occidental /emˈpa.kin/
   * Rimes: -akin

### Verb

empaquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb empacar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb empacar.
# ellenizzavo
## Italià
### Verb

ellenizzavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de ellenizzare
# ellenizzeranno
## Italià
### Verb

ellenizzeranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de ellenizzare
# ellenizzavi
## Italià
### Verb

ellenizzavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ellenizzare
# ellenizzerebbe
## Italià
### Verb

ellenizzerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de ellenizzare
# ellenizzerebbero
## Italià
### Verb

ellenizzerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de ellenizzare
# ellenizzavano
## Italià
### Verb

ellenizzavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de ellenizzare
# ellenizzerai
## Italià
### Verb

ellenizzerai
* segona persona singular (tu) del futur de ellenizzare
# ellenizzerei
## Italià
### Verb

ellenizzerei
* primera persona singular (io) del condicional de ellenizzare
# ellenizzavamo
## Italià
### Verb

ellenizzavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de ellenizzare
# ellenizzavate
## Italià
### Verb

ellenizzavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de ellenizzare
# diversió
## Català
### Nom

diversió f. ‎(plural diversions)
* acte de divertir-se
* distracció, entreteniment, lleure

#### Antònims

* avorriment
* obligació

#### Sinònims

* entreteniment, joc

#### Traduccions

* Alemany: Spaß $^{(de)}$ m.
* Anglès: fun $^{(en)}$
* Àrab: مَرَح $^{(ar)}$ m.
* Armeni: հաճույք $^{(hy)}$ ‎(hatxuik)
* Bengalí: মজা $^{(bn)}$
* Búlgar: забава $^{(bg)}$ f. ‎(zabava), веселие $^{(bg)}$ n. ‎(vesselie)
* Coreà: 재미 $^{(ko)}$ ‎(jaemi)
* Esperanto: ŝercado $^{(eo)}$
* Finès: hauskuus $^{(fi)}$
* Francès: amusement $^{(fr)}$ m.
* Grec: κέφι $^{(el)}$ n. ‎(kefi)
* Hebreu: הֲנָאָה‎‎ $^{(he)}$ m.
* Hindi: मज़ा $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: móka $^{(hu)}$
* Ídix: שפּאַס $^{(yi)}$ m.
* Irlandès: spraoi $^{(ga)}$ m.
* Italià: divertimento $^{(it)}$ m.
* Japonès: 遊び $^{(ja)}$
* Llatí: delicia $^{(la)}$ f.
* Neerlandès: lol $^{(nl)}$ m., plezier $^{(nl)}$ n.
* Noruec: moro $^{(no)}$
* Polonès: ubaw $^{(pl)}$ m., radość $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: diversão $^{(pt)}$ f.
* Romanès: distracție $^{(ro)}$ f., divertisment $^{(ro)}$ n.
* Rus: поте́ха $^{(ru)}$ f. ‎(potekha)
* Serbocroat: zabava $^{(sh)}$ f.
* Suec: skoj $^{(sv)}$
* Tagal: saya $^{(tl)}$
* Tahitià: 'ārearea $^{(ty)}$
* Tai: ความสนุก $^{(th)}$
* Turc: eğlence $^{(tr)}$
* Txec: zábava $^{(cs)}$ f., legrace $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: поті́ха $^{(uk)}$ f. ‎(potikha)
* Urdú: مزہ‎ $^{(ur)}$ m.
* Xinès: 玩 $^{(zh)}$ ‎(wán)

#### Falsos amics

* Anglès: diversion ‎(«desviament»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ver·si·ó (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: diversió
# diversos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /diˈβɛr.sus/ balear /diˈvɛɾ.sos/, /diˈvɛɾ.sus/ Occidental: /diˈβɛɾ.sos/, /diˈvɛɾ.sos/
   * Rimes: -ɛɾsos

### Adjectiu

diversos m. pl.
* Forma plural de divers.

### Adjectiu

diversos m. pl. ‎(femení diverses)
* (darrere del nom) De diferents tipus.
* (davant del nom) Alguns, uns quants de diferents.

#### Traduccions

* Anglès: diverse $^{(en)}$, various $^{(en)}$
* Castellà: diversos $^{(es)}$
* Francès: diverse $^{(fr)}$
* Italià: diverse $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: COSA $^{(csc)}$
* Anglès: several $^{(en)}$
* Castellà: varios $^{(es)}$, diversos $^{(es)}$
* Francès: plusieurs $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: COSA $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ver·sos (3)
# divert
## Anglès

   * Pronúncia: /daɪˈvɜːt/ àudio (EUA)

### Verb

divert ‎(3a persona singular present diverts, gerundi diverting, passat i participi diverted)
* desviar
* transvasar (un riu)
* divertir
# diverted
## Anglès

   * Pronúncia: /daɪˈvɜːtəd/

### Verb

diverted
* passat i participi de divert
# diversités linguistiques
## Francès
### Nom

diversités linguistiques f. pl.
* forma plural de diversité linguistique
# divertam
## Català antic
### Verb

divertam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de divertir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de divertir

#### Variants

* [1] divertim
* [2] divertim
# diversión
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \di.βeɾˈsjon\, meridional \di.βeɾˈsjoŋ\
       Americà: alt /di.beɾˈsjon/, baix \di.βeɾˈsjoŋ\, austral \di.βeɾˈsjon\
   * Rimes: -on
   * Etimologia: Del llatí diversio.

### Nom

diversión f. ‎(plural diversiones)
* diversió

#### Antònims

* aburrimiento

#### Relacionats

* divertir

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ver·sión (3)
* Anagrama: sirviendo

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre diversión