OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acreixia
## Català
### Verb

acreixia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acréixer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acréixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·crei·xi·a (4)
* Anagrames: eixàrcia, xericaia
# acreixeu
## Català
### Verb

acreixeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acréixer.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acréixer.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acréixer.
# acreixeva
## Català
### Verb

acreixeva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acréixer.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acréixer.
# acreixeves
## Català
### Verb

acreixeves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acréixer.
# adbentistarentzat
## Basc
### Nom

adbentistarentzat
* benefactiu indefinit de adbentista
* benefactiu definit singular de adbentista
# adbentistatzat
## Basc
### Nom

adbentistatzat
* prolatiu indefinit de adbentista
# adbentisten
## Basc
### Nom

adbentisten
* genitiu definit plural de adbentista
# adbentistarik
## Basc
### Nom

adbentistarik
* partitiu indefinit de adbentista
# adbentistei
## Basc
### Nom

adbentistei
* datiu definit plural de adbentista
# adbentistekin
## Basc
### Nom

adbentistekin
* comitatiu definit plural de adbentista
# adbentistari
## Basc
### Nom

adbentistari
* datiu indefinit de adbentista
* datiu definit singular de adbentista
# adbentistaz
## Basc
### Nom

adbentistaz
* instrumental indefinit de adbentista
* instrumental definit singular de adbentista
# adbentistek
## Basc
### Nom

adbentistek
* ergatiu definit plural de adbentista
# adbentistengan
## Basc
### Nom

adbentistengan
* inessiu definit plural de adbentista
# adíssem
## Català antic
### Verb

adíssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de adir

#### Variants

* adírem
# adòs
## Català
### Verb

adòs
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adossar.
# adúlter
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðuɫ.tər/, occidental /aˈðuɫ.teɾ/
   * Etimologia: Del llatí adulter.

### Adjectiu

adúlter m. ‎(femení adúltera, plural masculí adúlters, plural femení adúlteres)
* Que comet o implica adulteri.

#### Sinònims

* infidel

#### Traduccions

* Alemany: ehebrecherisch $^{(de)}$
* Anglès: adulterous $^{(en)}$
* Castellà: adúltero $^{(es)}$
* Francès: adultère $^{(fr)}$
* Italià: adultero $^{(it)}$

### Nom

adúlter m. ‎(plural adúlters, femení adúltera)
* Persona que comet adulteri.

#### Traduccions

* Alemany: Ehebrecher $^{(de)}$ m.
* Anglès: adulterer $^{(en)}$
* Castellà: adúltero $^{(es)}$ m.
* Francès: adultère $^{(fr)}$ m.
* Italià: adultero $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dúl·ter (3)
* Heterograma de 7 lletres (adelrtu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# adíssets
## Català antic
### Verb

adíssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de adir

#### Variants

* adísseu, adírets, adíreu
# adívau
## Català
### Verb

adívau
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adir-se.
# adívam
## Català
### Verb

adívam
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dí·vam (3)
* Anagrama: midava
# adúlteras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈðul.te.ɾas\, meridional \aˈðul.te.ɾah\
       Americà: alt /aˈdul.te.(ɾa)s/, baix \aˈðul.te.ɾah\, austral \aˈðul.te.ɾas\
   * Rimes: -ulteɾas

### Adjectiu

adúlteras f. pl.
* forma plural de adúltera

### Nom

adúlteras f. pl.
* forma plural de adúltera
# adísseu
## Català antic
### Verb

adísseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de adir

#### Variants

* adíssets, adírets, adíreu
# adeguarsi
## Italià

   * Pronúncia: /a.deˈɡwar.si/

### Verb

adeguarsi pron.
* forma pronominal de adeguare
* adaptar-se

#### Variants

* adequarsi

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·guàr·si (4)
# adeguasse
## Italià
### Verb

adeguasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de adeguare
# adeguasti
## Italià
### Verb

adeguasti
* segona persona singular (tu) del passat de adeguare
# adeguatamente
## Italià

   * Pronúncia: /a.deˌɡwa.taˈmen.te/
   * Etimologia: De adeguato i el sufix -mente.

### Adverbi

adeguatamente
* adequadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·gua·ta·mén·te (6)
# adeguarti
## Italià

   * Pronúncia: /a.deˈɡwar.ti/

### Verb

adeguarti
* segona persona singular (tu) infinitiu de adeguarsi

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·guàr·ti (4)
* Anagrames: graduiate, guardiate
# adeguassero
## Italià
### Verb

adeguassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de adeguare
# adeguassi
## Italià
### Verb

adeguassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de adeguare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de adeguare
# adeguaste
## Italià
### Verb

adeguaste
* segona persona plural (voi) del passat de adeguare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de adeguare
# adeguassimo
## Italià
### Verb

adeguassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de adeguare
# adeguata
## Italià
### Verb

adeguata
* participi passat femení singular de adeguare
# agemolir
## Català
### Verb

agemolir
* Forma de l'infinitiu agemolir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ge·mo·lir (4)
* Heterograma de 8 lletres (aegilmor)
* Anagrames: aglomeri, aglomerí, regalimo
# agemoliran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒə.mu.ɫiˈɾan/ balear /ə.ʒə.mo.ɫiˈɾan/, /ə.ʒə.mu.ɫiˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.ʒe.mo.ɫiˈɾan/, valencià /a.d͡ʒe.mo.ɫiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agemoliran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agemolir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ge·mo·li·ran (5)
* Anagrames: magnoliera, magolarien
# agemolires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒə.muˈɫi.ɾəs/ balear /ə.ʒə.moˈɫi.ɾəs/, /ə.ʒə.muˈɫi.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒe.moˈɫi.ɾes/, valencià /a.d͡ʒe.moˈɫi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

agemolires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de agemolir-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agemolir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ge·mo·li·res (5)
* Anagrama: agemolir-se
# agemoliren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒə.muˈɫi.ɾən/ balear /ə.ʒə.moˈɫi.ɾən/, /ə.ʒə.muˈɫi.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒe.moˈɫi.ɾen/, valencià /a.d͡ʒe.moˈɫi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

agemoliren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agemolir-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agemolir-se.
# agemolira
## Català
### Verb

agemolira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agemolir-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agemolir-se.
# agemolireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒə.mu.ɫiˈɾɛw/ balear /ə.ʒə.mo.ɫiˈɾəw/, /ə.ʒə.mu.ɫiˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒe.mo.ɫiˈɾew/, valencià /a.d͡ʒe.mo.ɫiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agemolireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agemolir-se.
# afavorigueres
## Català
### Verb

afavorigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afavorir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afavorir.
# afavoriguesses
## Català
### Verb

afavoriguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afavorir.
# afavorigueves
## Català
### Verb

afavorigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afavorir.
# afavorigueu
## Català
### Verb

afavorigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afavorir.
# afavorigueven
## Català
### Verb

afavorigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afavorir.
# afavoriguessen
## Català
### Verb

afavoriguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afavorir.
# afavorigueren
## Català
### Verb

afavorigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afavorir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afavorir.
# afavorigueva
## Català
### Verb

afavorigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afavorir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afavorir.
# afavoriguera
## Català
### Verb

afavoriguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afavorir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afavorir.
# administréssim
## Català
### Verb

administréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
# administréssiu
## Català
### Verb

administréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
# admirablement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.miˌɾab.bɫəˈmen/, /əd.miˌɾa.βɫəˈmen/ balear /əd.miˌɾab.bɫəˈment/, /əd.miˌɾab.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ad.miˌɾab.bɫeˈmen/, /ad.miˌɾa.βɫeˈmen/ valencià /ad.miˌɾa.bɫeˈment/, /ad.miˌɾa.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De admirable i el sufix -ment.

### Adverbi

admirablement
* d'una manera admirable

#### Traduccions

* Anglès: admirably $^{(en)}$
* Castellà: admirablemente $^{(es)}$, asombrosamente $^{(es)}$
* Esperanto: admirinde $^{(eo)}$
* Francès: admirablement $^{(fr)}$
* Italià: ammiratamente $^{(it)}$, ammirevolmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ra·ble·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# admira
## Català

   * Pronúncia: oriental /ədˈmi.ɾə/, occidental /adˈmi.ɾa/
   * Rimes: -iɾa

### Verb

admira
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de admirar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ra (3)
* Anagrames: amidar, marida, maridà, midara, midarà, mirada
# admirable
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæd.mɚ.ʌˌbl/ àudio (EUA)

### Adjectiu

admirable ‎(comparatiu more admirable, superlatiu most admirable)
* admirable

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# adminículos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \að.miˈni.ku.los\, meridional \að.miˈni.ku.loh\
       Americà: alt /ad.miˈni.ku.l(o)s/, baix \að.miˈni.ku.loh\, austral \að.miˈni.ku.los\
   * Rimes: -ikulos

### Nom

adminículos m. pl.
* forma plural de adminículo
# administrésseu
## Català
### Verb

administrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
# administrí
## Català
### Verb

administrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de administrar.
# adminículo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \að.miˈni.ku.lo\
       Americà: alt /ad.miˈni.k(u).lo/, baix \að.miˈni.ku.lo\
   * Rimes: -ikulo

### Nom

adminículo m. ‎(plural adminículos)
* adminicle

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ní·cu·lo (5)

### Vegeu també

* adminículo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# admir
## Català
### Verb

admir
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mir (2)
* Anagrames: marid, midar
# afeccionàssiu
## Català
### Verb

afeccionàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeccionar-se.
# afeccionéssem
## Català
### Verb

afeccionéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeccionar-se.
# afeccionàs
## Català
### Verb

afeccionàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeccionar-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeccionar-se.
# afeccionàveu
## Català
### Verb

afeccionàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afeccionar-se.
# afeccionés
## Català
### Verb

afeccionés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeccionar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeccionar-se.
# afeccionàreu
## Català
### Verb

afeccionàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afeccionar-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeccionar-se.
# afeccionàsseu
## Català
### Verb

afeccionàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeccionar-se.
# afeccionàssem
## Català
### Verb

afeccionàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeccionar-se.
# afeccionàssim
## Català
### Verb

afeccionàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeccionar-se.
# aglaçam
## Català
### Verb

aglaçam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aglaçar.
# aglaçaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɫə.səˈɾan/, occidental /a.ɣɫa.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aglaçaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aglaçar.
# aglaçareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɫə.səˈɾɛw/ balear /ə.ɣɫə.səˈɾəw/, /ə.ɣɫə.səˈɾɛw/ Occidental: /a.ɣɫa.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aglaçareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aglaçar.
# aglaçaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɫəˈsa.ɾən/, occidental /a.ɣɫaˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aglaçaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aglaçar.

### Miscel·lània

* Anagrama: alegrança
# aglaçares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɫəˈsa.ɾəs/, occidental /a.ɣɫaˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aglaçares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aglaçar.
# aglaçaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɫə.səˈɾi.ə/, occidental /a.ɣɫa.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aglaçaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aglaçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aglaçar.
# aglaçar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣɫəˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɫaˈsa/ valencià /a.ɣɫaˈsaɾ/, /a.ɣɫaˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix a- i glaç [1].
   * Etimologia: Encreuament de glaçar i lassar [2].

### Verb

aglaçar trans.
* (balear) gelar

#### Conjugació
### Verb

aglaçar trans.
* (balear) extenuar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gla·çar (3)
* Anagrames: glaçara, glaçarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# aieri
## Sicilià
### Adverbi

aieri
* ahir
# aierisira
## Sicilià

   * Etimologia: Compost de aieri ‎(«ahir») i sira ‎(«vespre»).

### Adverbi

aierisira
* anit
# aigle de mer commun
## Francès
### Nom

aigle de mer commun m.
* milana
# aigles de mer
## Francès

   * Pronúncia: /ɛɡl də mɛʁ/

### Nom

aigles de mer m. pl.
* forma plural de aigle de mer
# aigle de mer
## Francès
### Nom

aigle de mer m. ‎(plural aigles de mer)
* milana
# aigles
## Francès
### Nom

aigles m. f. pl.
* forma plural de aigle
# aielí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.jəˈɫi/, occidental /a.jeˈɫi/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: De Aielo i el sufix -í.

### Nom

aielí m. ‎(plural aielins, femení aielina)
* Natural d'Aielo de Rugat (la Vall d'Albaida).

#### Traduccions

* Castellà: ayelense $^{(es)}$ m. f.

### Adjectiu

aielí m. ‎(femení aielina, plural masculí aielins, plural femení aielines)
* Originari, pertanyent o relatiu a Aielo de Rugat (la Vall d'Albaida).

#### Traduccions

* Castellà: ayelense $^{(es)}$ inv.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ie·lí (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# aiga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈaj.ɣə/, occidental /ˈaj.ɣa/

### Nom

aiga f. ‎(plural aigues)
* (col·loquial, septentrional, central, andorrà, obsolet) Forma alternativa de aigua.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·ga (2)
* Anagrames: gaia, Gaia, Gaià

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB

## Gallec
### Nom

aiga f. ‎(plural aigas)
* àguila

#### Variants

* aguia

## Occità

   * Pronúncia: /ˈaj.ɣo̞/

### Nom

aiga f. ‎(plural aigas)
* aigua
* riu

#### Variants

* aigua (aranès)

#### Relacionats

* aigada
* aigadièra
* aigat
* aiguèr
* aiguièra

#### Compostos i expressions

* doceta d'aiga
* sèrp d'aiga

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en occità
* Guilhemjoan, Patric. Diccionari elementari francés-occitan occitan-francés (gascon), 2005. Ortès: Per Noste, p. 25. ISBN 2-86866-037-1.
# aigas
## Gallec
### Nom

aigas f. pl.
* forma plural de aiga

## Occità

   * Pronúncia: /ˈaj.ɡo̞s/

### Nom

aigas f. pl.
* forma plural de aiga
# aigle
## Francès

   * Pronúncia: /ɛɡl/ àudio

### Nom

aigle m. f. ‎(plural aigles)
* àguila
* (golf) eagle

### Vegeu també

* aigle. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# aferrussaries
## Català
### Verb

aferrussaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aferrussar-se.
# aferrussaran
## Català
### Verb

aferrussaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aferrussar-se.
# aferrussaren
## Català
### Verb

aferrussaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aferrussar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrussar-se.
# aferrussares
## Català
### Verb

aferrussares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aferrussar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrussar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·rus·sa·res (5)
* Anagrama: aferrussar-se
# aferrussareu
## Català
### Verb

aferrussareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aferrussar-se.
# aferrussara
## Català
### Verb

aferrussara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrussar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrussar-se.
# aferrussaria
## Català
### Verb

aferrussaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aferrussar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aferrussar-se.
# aferrussarien
## Català
### Verb

aferrussarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aferrussar-se.
# aferrussarà
## Català
### Verb

aferrussarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aferrussar-se.
# agullonin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈʎo.nin/ balear /ə.ɣuˈʎo.nin/, /ə.ɣuˈjo.nin/ Occidental: /a.ɣuˈʎo.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

agullonin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agullonar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nin (4)
* Anagrama: allonguin
# agullonà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈna/ balear /ə.ɣu.ʎoˈna/, /ə.ɣu.juˈna/ Occidental: /a.ɣu.ʎoˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

agullonà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nà (4)
* Anagrama: allongau
# agullonessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈne.sin/ balear /ə.ɣu.ʎoˈne.sin/, /ə.ɣu.juˈne.sin/ Occidental: /a.ɣu.ʎoˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

agullonessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nes·sin (5)
* Anagrama: allonguessin
# agullonessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈne.sis/ balear /ə.ɣu.ʎoˈne.sis/, /ə.ɣu.juˈne.sis/ Occidental: /a.ɣu.ʎoˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

agullonessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nes·sis (5)
* Anagrama: allonguessis
# agulloneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈnɛw/ balear /ə.ɣu.ʎoˈnəw/, /ə.ɣu.juˈnɛw/ Occidental: /a.ɣu.ʎoˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agulloneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agullonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agullonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·neu (4)
* Anagrama: allongueu
# agulloni
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈʎo.ni/ balear /ə.ɣuˈʎo.ni/, /ə.ɣuˈjo.ni/ Occidental: /a.ɣuˈʎo.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

agulloni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agullonar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agullonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agullonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·ni (4)
* Anagrames: allongui, allonguí
# agullonis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈʎo.nis/ balear /ə.ɣuˈʎo.nis/, /ə.ɣuˈjo.nis/ Occidental: /a.ɣuˈʎo.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

agullonis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nis (4)
* Anagrama: allonguis
# agullono
## Català
### Verb

agullono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agullonar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agullonar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agullonar.
# agullonos
## Català
### Verb

agullonos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agullonar.
# agotzonau
## Català
### Verb

agotzonau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agotzonar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agotzonar-se.
# agotzones
## Català
### Verb

agotzones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de agotzonar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agotzonar-se.
# agotzonava
## Català
### Verb

agotzonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agotzonar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agotzonar-se.
# agotzonaven
## Català
### Verb

agotzonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agotzonar-se.
# agotzonen
## Català
### Verb

agotzonen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de agotzonar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agotzonar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agotzonar-se.
# agotzonaves
## Català
### Verb

agotzonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agotzonar-se.