OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# reguli
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈɣu.ɫi/, occidental /reˈɣu.ɫi/
   * Rimes: -uli

### Verb

reguli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de regular.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb regular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb regular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb regular.
# retinui
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈtɪ.nʊ.iː/

### Verb

retinuī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de retineō
# retinoschisis
## Anglès
### Nom

retinoschisis ‎(comptable i incomptable, plural retinoschises)
* retinòsquisi

### Vegeu també

* retinoschisis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# retinitis
## Anglès

   * Etimologia: De retina i el sufix -itis.

### Nom

retinitis ‎(incomptable)
* retinitis

### Vegeu també

* retinitis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# retinitis pigmentosa
## Anglès
### Nom

retinitis pigmentosa ‎(incomptable)
* retinitis pigmentària

### Vegeu també

* retinitis pigmentosa. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# retintines
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /re.tinˈti.nes/, meridional \re.tiŋˈti.neh\
       Americà: alt /re.tinˈti.n(e)s/, baix \re.tiŋˈti.neh\, austral /re.tinˈti.nes/
   * Rimes: -ines

### Nom

retintines m. pl.
* forma plural de retintín
# retintín
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /re.tinˈtin/, meridional \re.tiŋˈtiŋ\
       Americà: alt /re.t(i)nˈtin/, baix \re.tiŋˈtiŋ\, austral /re.tinˈtin/
   * Rimes: -in
   * Etimologia: Expressiu a partir de retiñir.

### Nom

retintín m. ‎(plural retintines)
* dring
* (col·loquial) sorna

#### Variants

* retinte

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tin·tín (3)
# retines
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈti.nəs/, occidental /reˈti.nes/
   * Rimes: -ines

### Nom

retines f. pl.
* Forma plural de retina.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ti·nes (3)
* Anagrames: Ernestí, estreni, estrení, interès, interés, sentiré, tenir-se, Terensi

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈrɛ.tɪ.neːs/

### Verb

retinēs
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de retineō
# retinoschises
## Anglès
### Nom

retinoschises
* forma plural de retinoschisis
# retinis
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈtiː.niːs/

### Nom

retīnīs
* datiu plural de retīna
* ablatiu plural de retīna
# reflecto
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈflɛk.toː/
   * Etimologia: Del prefix re- i flecto.

### Verb

reflectō ‎(1a present$^?$), reflectis ‎(2a present), reflectere ‎(infinitiu), reflexī ‎(perfet), reflexum ‎(supí)
* reflectir
* retornar
* reblar
# reflectiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.fɫəkˈtiw/, occidental /re.fɫekˈtiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

reflectiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de reflectir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb reflectir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb reflectir.
# reflectiven
## Català
### Verb

reflectiven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de reflectir.
# reflectixo
## Català
### Verb

reflectixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de reflectir.
# reflectixen
## Català
### Verb

reflectixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de reflectir.
# reflectixes
## Català
### Verb

reflectixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de reflectir.
# reflectiva
## Català
### Verb

reflectiva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de reflectir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de reflectir.
# reflectives
## Català
### Verb

reflectives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de reflectir.
# reflectix
## Català
### Verb

reflectix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de reflectir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb reflectir.
# reflectí
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.fɫəkˈti/, occidental /re.fɫekˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

reflectí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de reflectir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de reflectir.
# rodó
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈðo/ balear /roˈðo/, /ruˈðo/ Occidental: /roˈðo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí rotundus ‎(«de forma arrodonida»), segle XV, de rota ‎(«roda»). Doblet del cultisme rotund i de rotonda via l’italià.

### Adjectiu

rodó m. ‎(femení rodona, plural masculí rodons, plural femení rodones)
* De forma de cercle.

#### Sinònims

* circular, redó

#### Compostos i expressions

* Sortir rodó = sortir perfecte
* girar en rodó
* Negar-se en rodó = negar-se del tot.

#### Traduccions

* Anglès: round $^{(en)}$
* Castellà: redondo $^{(es)}$
* Eslovè: okrogel $^{(sl)}$
* Francès: rond $^{(fr)}$
* Italià: rotondo $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: RODÓ $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·dó (2)
* Anagrama: odor $^{(revers)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# rodéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈðe.səm/ balear /roˈðe.səm/, /ruˈðe.səm/ Occidental: /roˈðe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

rodéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rodar.

#### Variants

* rodeguéssom, rodéssim, rodàssim, rodàssem, rodàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·dés·sem (3)
* Anagrames: desrosem, merdoses, redossem
# rodésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈðe.səw/ balear /roˈðe.səw/, /ruˈðe.səw/ Occidental: /roˈðe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

rodésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rodar.

#### Variants

* rodeguéssou, rodéssiu, rodàssiu, rodàsseu, rodàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·dés·seu (3)
* Anagrames: desroseu, redosseu
# rodéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈðe.siw/ balear /roˈðe.siw/, /ruˈðe.siw/ Occidental: /roˈðe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

rodéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rodar.

#### Variants

* rodeguéssou, rodésseu, rodàssiu, rodàsseu, rodàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·dés·siu (3)
* Anagrama: ordísseu
# rodéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈðe.sim/ balear /roˈðe.sim/, /ruˈðe.sim/ Occidental: /roˈðe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

rodéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rodar.

#### Variants

* rodeguéssom, rodéssem, rodàssim, rodàssem, rodàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·dés·sim (3)
* Anagrames: messidor, ordíssem
# roedor
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ro.eˈðoɾ\
       Americà: alt /ro.eˈdoɾ/, baix \ro.eˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Adjectiu

roedor m. ‎(femení roedora, plural masculí roedores, plural femení roedoras)
* rosegador

### Nom

roedor m. ‎(plural roedores, femení roedora)
* rosegador

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·e·dor (3)
# roedora
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ro.eˈðo.ɾa\
       Americà: alt /ro.eˈdo.ɾa/, baix \ro.eˈðo.ɾa\
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

roedora f. ‎(plural roedoras)
* forma femenina de roedor

### Nom

roedora f. ‎(plural roedoras)
* forma femenina de roedor
# roedoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ro.eˈðo.ɾas\, meridional \ro.eˈðo.ɾah\
       Americà: alt /ro.eˈdo.(ɾa)s/, baix \ro.eˈðo.ɾah\, austral \ro.eˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Adjectiu

roedoras f. pl.
* forma plural de roedora

### Nom

roedoras f. pl.
* forma plural de roedora
# respiravate
## Italià
### Verb

respiravate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de respirare
# respirau
## Català
### Verb

respirau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de respirar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb respirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·pi·rau (3)
* Anagrames: arrupies, urparies
# respiraves
## Català
### Verb

respiraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de respirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·pi·ra·ves (4)
* Anagrames: esparveris, repressiva
# respire
## Català
### Verb

respire
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de respirar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb respirar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb respirar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb respirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·pi·re (3)
* Anagrames: peirers, perires
# respiravamo
## Italià
### Verb

respiravamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de respirare
# respiravano
## Italià
### Verb

respiravano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de respirare
# respiravi
## Català
### Verb

respiravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de respirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·pi·ra·vi (4)
* Anagrama: paririves

## Italià
### Verb

respiravi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de respirare

## Llatí

   * Pronúncia: /rɛs.piːˈraː.wiː/

### Verb

respīrāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de respīrō
# respirava
## Català
### Verb

respirava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de respirar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de respirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·pi·ra·va (4)
* Anagrames: pararives, raparives

## Italià
### Verb

respirava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de respirare
# respiravo
## Català
### Verb

respiravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de respirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·pi·ra·vo (4)
* Anagrama: provaries

## Italià
### Verb

respiravo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de respirare
# respiraven
## Català
### Verb

respiraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de respirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·pi·ra·ven (4)
* Anagrames: envesprira, envesprirà, esparverin
# retrossaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.tɾu.səˈɾi.ə/ balear /rə.tɾo.səˈɾi.ə/, /rə.tɾu.səˈɾi.ə/ Occidental: /re.tɾo.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

retrossaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de retrossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de retrossar.
# retrossaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.tɾu.səˈɾas/ balear /rə.tɾo.səˈɾas/, /rə.tɾu.səˈɾas/ Occidental: /re.tɾo.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

retrossaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de retrossar.
# retrossaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.tɾu.səˈɾi.əs/ balear /rə.tɾo.səˈɾi.əs/, /rə.tɾu.səˈɾi.əs/ Occidental: /re.tɾo.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

retrossaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de retrossar.
# retrossaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.tɾu.səˈɾi.əw/ balear /rə.tɾo.səˈɾi.əw/, /rə.tɾu.səˈɾi.əw/ Occidental: /re.tɾo.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

retrossaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de retrossar.
# retrossarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.tɾu.səˈɾi.ən/ balear /rə.tɾo.səˈɾi.ən/, /rə.tɾu.səˈɾi.ən/ Occidental: /re.tɾo.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

retrossarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de retrossar.
# retrossaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.tɾu.səˈɾe/ balear /rə.tɾo.səˈɾe/, /rə.tɾu.səˈɾe/ Occidental: /re.tɾo.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

retrossaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de retrossar.
# rocche
## Italià

   * Pronúncia: /ˈrɔk.ke/

### Nom

rocche f. pl.
* forma plural de rocca
# rociar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /roˈθjaɾ/
       Americà: alt /r(o)ˈsjaɾ/, baix /roˈsjaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

rociar ‎(present rocío, passat rocié, futur rociaré)
* ruixar
* (impersonal) enrosar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ciar (2)
# rocklike defence
## Anglès
### Nom

rocklike defence
* (futbol, italianisme) sistema catenaccio

#### Sinònims

* catenaccio system

### Vegeu també

* rocklike defence. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# rocks
## Anglès
### Nom

rocks
* forma plural de rock
# rocheuse
## Francès
### Adjectiu

rocheuse f. ‎(plural rocheuses)
* forma femenina de rocheux
# rociaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ro.θjaˈɾe/
       Americà: alt /r(o).sjaˈɾe/, baix /ro.sjaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

rociaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb rociar
# rocié
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /roˈθje/
       Americà: alt /r(o)ˈsje/, baix /roˈsje/
   * Rimes: -e

### Verb

rocié
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb rociar
# rocca
## Italià

   * Pronúncia: /ˈrɔk.ka/
   * Etimologia: Del llatí vulgar *rocca, d’origen preromà incert.

### Nom

rocca f. ‎(plural rocche)
* fortificació, castell
* filosa

#### Sinònims

* cittadella, fortilizio, fortino, piazzaforte, fortezza, forte
* conocchia

### Miscel·lània

* Síl·labes: ròc·ca (2)

### Vegeu també

* Diccionari Treccani
# saltegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /səɫ.təˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /saɫ.teˈʒe.sen/, valencià /saɫ.teˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

saltegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb saltejar.

#### Variants

* saltegessin, saltejassin, saltejassen, saltejaren
# saltegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səɫ.təˈʒɛw/ balear /səɫ.təˈʒəw/, /səɫ.təˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /saɫ.teˈʒew/, valencià /saɫ.teˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

saltegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de saltejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb saltejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb saltejar.

#### Variants

* [1] saltejau
* [3] saltejau

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·te·geu (3)
* Anagrames: talegues, talegués, tauleges, taulegés, taüleges, taülegés
# saltegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səɫˈtɛ.ʒi/ balear /səɫˈtə.ʒi/, /səɫˈtɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /saɫˈte.ʒi/, valencià /saɫˈte.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

saltegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de saltejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb saltejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb saltejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb saltejar.

#### Variants

* [1] saltejo, saltege, salteig
* [2] saltege
* [3] saltege
* [4] saltege

### Miscel·lània

* Anagrames: altegis, salteig
# saltegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səɫˈtɛ.ʒən/ balear /səɫˈtə.ʒən/, /səɫˈtɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /saɫˈte.ʒen/, valencià /saɫˈte.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

saltegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de saltejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb saltejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb saltejar.

#### Variants

* [2] saltegin
* [3] saltegin

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·te·gen (3)
* Anagrama: elegants
# salteges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səɫˈtɛ.ʒəs/ balear /səɫˈtə.ʒəs/, /səɫˈtɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /saɫˈte.ʒes/, valencià /saɫˈte.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

salteges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de saltejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb saltejar.

#### Variants

* [2] saltegis
# saltegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /səɫ.təˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /saɫ.teˈʒe.sin/, valencià /saɫ.teˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

saltegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb saltejar.

#### Variants

* saltegessen, saltejassin, saltejassen, saltejaren
# saltegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səɫˈtɛ.ʒin/ balear /səɫˈtə.ʒin/, /səɫˈtɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /saɫˈte.ʒin/, valencià /saɫˈte.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

saltegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb saltejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb saltejar.

#### Variants

* [1] saltegen
* [2] saltegen
# saltegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /səɫ.təˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /saɫ.teˈʒe.ses/, valencià /saɫ.teˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

saltegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb saltejar.

#### Variants

* saltegessis, saltejassis, saltejasses, saltejares
# saltegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /səɫ.təˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /saɫ.teˈʒe.sis/, valencià /saɫ.teˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

saltegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb saltejar.

#### Variants

* saltegesses, saltejassis, saltejasses, saltejares
# saltegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səɫˈtɛ.ʒis/ balear /səɫˈtə.ʒis/, /səɫˈtɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /saɫˈte.ʒis/, valencià /saɫˈte.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

saltegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb saltejar.

#### Variants

* salteges
# ronsa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈron.sə/, occidental /ˈron.sa/
   * Rimes: -onsa

### Nom

ronsa m. f. ‎(plural ronses)
* Forma alternativa de ronso.
* Forma femenina de ronso.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·sa (2)
* Anagrames: ornàs, raons, sonar, sorna
# ronseges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /runˈsɛ.ʒəs/ balear /ronˈsə.ʒəs/, /runˈsɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /ronˈse.ʒes/, valencià /ronˈse.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

ronseges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ronsejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ronsejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·se·ges (3)
* Anagrames: negroses, rossegen
# ronquéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ruŋˈke.siw/, occidental /roŋˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ronquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb roncar.
    [Vosaltres/vós] ronquéssiu, ronquésseu, roncàsseu, roncàssiu o roncàreu.
# ronquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ruŋˈki/, occidental /roŋˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

ronquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de roncar.
    [Jo] ronquí o vaig roncar.
# ronsal
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /runˈsaɫ/ balear /ronˈsaɫ/, /runˈsaɫ/ Occidental: /ronˈsaɫ/
   * Rimes: -al

### Nom

ronsal m. ‎(plural ronsals)
* Ramal, tros de corda lligat a les morralles per guiar les cavalcadures.

#### Compostos i expressions

* Portar del o per lo ronsal: Guiar les bèsties, anant a peu davant o al costat, portant en les mans el ronsal o regna.
* Posar el ronsal.

#### Traduccions

* Castellà: cabestro $^{(es)}$, ronzal $^{(es)}$
* Llatí: capistrum $^{(la)}$
* Castellà: llevar del diestro $^{(es)}$, llevar de diestro
* Llatí: fræno vel capistro $^{(la)}$ ducere
* Castellà: cabestrar $^{(es)}$
* Llatí: capistro $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·sal (2)
* Heterograma de 6 lletres (alnors)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
# ronsegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /runˈsɛ.ʒən/ balear /ronˈsə.ʒən/, /runˈsɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /ronˈse.ʒen/, valencià /ronˈse.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

ronsegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de ronsejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ronsejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ronsejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·se·gen (3)
* Anagrama: engronse
# ronquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ruŋˈke.sim/, occidental /roŋˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ronquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb roncar.
    [Nosaltres] ronquéssim, ronquéssem, roncàssem, roncàssim o roncàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·qués·sim (3)
* Anagrama: morquessin
# ronsege
## Català
### Verb

ronsege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ronsejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ronsejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ronsejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ronsejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·se·ge (3)
* Anagrames: generós, orsegen
# ruptured
## Anglès
### Verb

ruptured
* passat i participi de rupture
# rupturis
## Llatí

   * Pronúncia: /rʊpˈtuː.riːs/

### Nom

ruptūrīs
* datiu plural de ruptūra
* ablatiu plural de ruptūra
# ruptures de la crosse
## Francès
### Nom

ruptures de la crosse f. pl.
* forma plural de rupture de la crosse
# rupturing
## Anglès
### Verb

rupturing
* gerundi de rupture
# rupture de la crosse
## Francès
### Nom

rupture de la crosse f. ‎(plural ruptures de la crosse)
* (hoquei sobre herba) trencament de l'estic

### Vegeu també

* rupture de la crosse. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ruquege
## Català
### Verb

ruquege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ruquejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ruquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ruquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ruquejar.

#### Variants

* [1] ruquejo, ruquegi, ruqueig
* [2] ruquegi
* [3] ruquegi
* [4] ruquegi
# ruptures a la francesa
## Català
### Nom

ruptures a la francesa f. pl.
* Forma plural de ruptura a la francesa.
# ruquegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈkɛ.ʒən/ balear /ruˈkə.ʒən/, /ruˈkɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /ruˈke.ʒen/, valencià /ruˈke.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

ruquegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de ruquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ruquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ruquejar.

#### Variants

* [2] ruquegin
* [3] ruquegin
# rostiven
## Català
### Verb

rostiven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de rostir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·ti·ven (3)
* Heterograma de 8 lletres (einorstv)
* Anagrama: sortiven