OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# matricem
## Llatí

   * Pronúncia: /maːˈtriː.kɛm/

### Nom

mātrīcem
* acusatiu singular de mātrix
# matricibus
## Llatí

   * Pronúncia: /maːˈtriː.kɪ.bʊs/

### Nom

mātrīcibus
* datiu plural de mātrix
* ablatiu plural de mātrix
# matribus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmaː.trɪ.bʊs/

### Nom

mātribus
* datiu plural de māter
* ablatiu plural de māter
# matrici
## Llatí

   * Pronúncia: /maːˈtriː.kiː/

### Nom

mātrīcī
* datiu singular de mātrix
# matricida
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.tɾiˈsi.ðə/, occidental /ma.tɾiˈsi.ða/
   * Rimes: -ida
   * Etimologia: Del llatí matricida.

### Nom

matricida m. f. ‎(plural matricides)
* Autor d'un matricidi.

#### Traduccions
### Adjectiu

matricida inv. ‎(plural matricides)
* Autor d'un matricidi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·tri·ci·da (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# mandrinaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.dɾi.nəˈɾe/, occidental /man.dɾi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

mandrinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de mandrinar.
# mandrinassis
## Català
### Verb

mandrinassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mandrinar.
# mandrinassin
## Català
### Verb

mandrinassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mandrinar.
# mandrinaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.dɾi.nəˈɾi.əs/, occidental /man.dɾi.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

mandrinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de mandrinar.
# mandrinarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.dɾi.nəˈɾa/, occidental /man.dɾi.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

mandrinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de mandrinar.
# mandrinaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.dɾi.nəˈɾas/, occidental /man.dɾi.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

mandrinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de mandrinar.
# mandrinaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.dɾi.nəˈɾi.əw/, occidental /man.dɾi.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

mandrinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de mandrinar.
# mandrinasses
## Català
### Verb

mandrinasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mandrinar.
# mandrinassen
## Català
### Verb

mandrinassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mandrinar.
# masclejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məs.kɫəˈʒa/ balear /məs.kɫəˈd͡ʒa/, /məs.kɫəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /mas.kɫeˈʒa/ valencià /mas.kɫeˈd͡ʒaɾ/, /mas.kɫeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: masclejà
   * Etimologia: De mascle i el sufix -ejar.

### Verb

masclejar intr., trans.
* Una dona, semblar un home per les coses que fa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: masclejo, mascleja, masclegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·cle·jar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# masclejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məs.kɫə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /mas.kɫe.ʒaˈɾan/, valencià /mas.kɫe.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

masclejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de masclejar.
# masclejam
## Català
### Verb

masclejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de masclejar.
# masclejara
## Català
### Verb

masclejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb masclejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb masclejar.
# masclejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məs.kɫəˈʒa.ɾən/ balear /məs.kɫəˈd͡ʒa.ɾən/, /məs.kɫəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /mas.kɫeˈʒa.ɾen/, valencià /mas.kɫeˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

masclejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de masclejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb masclejar.
# masclejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məs.kɫəˈʒa.ɾəs/ balear /məs.kɫəˈd͡ʒa.ɾəs/, /məs.kɫəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /mas.kɫeˈʒa.ɾes/, valencià /mas.kɫeˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

masclejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de masclejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb masclejar.
# mediàssiu
## Català
### Verb

mediàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mediar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·di·às·siu (4)
* Anagrama: amidéssiu
# mediàveu
## Català
### Verb

mediàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de mediar.
# mediàsseu
## Català
### Verb

mediàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mediar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·di·às·seu (4)
* Anagrama: amidésseu
# mediàssem
## Català
### Verb

mediàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mediar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·di·às·sem (4)
* Anagrama: amidéssem
# mediàssim
## Català
### Verb

mediàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mediar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·di·às·sim (4)
* Anagrama: amidéssim
# mediàrem
## Català
### Verb

mediàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de mediar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mediar.
# mediàs
## Català
### Verb

mediàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mediar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mediar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·di·às (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeims)
* Anagrames: amides, amidés, desmai
# mediàreu
## Català
### Verb

mediàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de mediar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mediar.
# medià
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ðiˈa/, occidental /me.ðiˈa/
   * Rimes: -a

### Adjectiu

medià m. ‎(femení mediana, plural masculí medians, plural femení medianes)
* mede

### Nom

medià m. ‎(plural medians, femení mediana)
* mede

### Verb

medià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de mediar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·di·à (3)
* Anagrames: adeim $^{(alfagrama)}$, adiem, adíem, aidem $^{(revers)}$, amide, ideam

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# mediates
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ðiˈa.təs/, occidental /me.ðiˈa.tes/
   * Rimes: -ates

### Adjectiu

mediates f. pl.
* Forma plural de mediata.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·di·a·tes (4)
* Anagrama: admeties
# mediatinta
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \me.ðjaˈtin.ta\, meridional \me.ðjaˈtiŋ.ta\
       Americà: alt /me.djaˈtin.t(a)/, baix \me.ðjaˈtiŋ.ta\, austral \me.ðjaˈtin.ta\
   * Rimes: -inta

### Nom

mediatinta f. ‎(plural mediatintas)
* (Pintura) mitja tinta

#### Sinònims

* media tinta

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·dia·tin·ta (4)

### Vegeu també

* mediatinta. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# mediations
## Anglès
### Nom

mediations
* forma plural de mediation
# mediatintas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \me.ðjaˈtin.tas\, meridional \me.ðjaˈtiŋ.tah\
       Americà: alt /me.djaˈtin.t(a)s/, baix \me.ðjaˈtiŋ.tah\, austral \me.ðjaˈtin.tas\
   * Rimes: -intas

### Nom

mediatintas f. pl.
* forma plural de mediatinta
# mediatitz
## Català
### Verb

mediatitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mediatitzar.
# mediatitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.ði.əˈti.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /me.ði.aˈti.d͡za/, valencià /me.ði.aˈti.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

mediatitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de mediatitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb mediatitzar.
# mediatització
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.ði.ə.tid.zə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /me.ði.a.tid.za.siˈo/, valencià /me.ði.a.ti.za.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De mediatitzar i el sufix -ció.

### Nom

mediatització m. ‎(plural mediatitzacions)
* Procés a través del qual un territori depenent de l'emperador del Sacre Imperi Romanogermànic passava a ser annexionat als territoris d'un altre sobirà.

#### Traduccions

* Alemany: Mediatization $^{(de)}$
* Castellà: mediatización $^{(es)}$
* Francès: médiatisation $^{(fr)}$
* Italià: influenza $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·di·a·tit·za·ci·ó (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# mediation
## Anglès

   * Pronúncia: /midiˈeɪʃən/

### Nom

mediation ‎(plural mediations)
* mediació

### Vegeu també

* mediation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# manducàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.duˈka.ɾəm/, occidental /man.duˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

manducàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de manducar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb manducar.
# manducàssim
## Català
### Verb

manducàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb manducar.
# manducà
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.duˈka/, occidental /man.duˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

manducà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de manducar.
# manducàssiu
## Català
### Verb

manducàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb manducar.
# manducàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.duˈka.ɾəw/, occidental /man.duˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

manducàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de manducar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb manducar.
# manducàssem
## Català
### Verb

manducàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb manducar.
# manduco
## Català

   * Pronúncia: central /mənˈdu.ku/, occidental /manˈdu.ko/
   * Rimes: -uko

### Verb

manduco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de manducar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈman.dʊ.koː/
   * Etimologia: Derivat de mandō ‎(«mastegar») o potser de la unió de manus i ducere.

### Verb

manducō ‎(1a present$^?$), mandūcās ‎(2a present), mandūcāre ‎(infinitiu), mandūcāvī ‎(perfet), mandūcātum ‎(supí)
* mastegar, jo mastego
* devorar, jo devoro

#### Descendents

* Castellà: manducar, manjar
* Català: menjar
* Esperanto: manĝi
* Francès: manger
* Italià: mangiare
* Occità: manjar
# manducàsseu
## Català
### Verb

manducàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb manducar.
# manducàs
## Català
### Verb

manducàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb manducar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb manducar.
# massacram
## Català
### Verb

massacram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de massacrar.
# massacrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.səˈkɾa/ Occidental: nord-occidental /ma.saˈkɾa/ valencià /ma.saˈkɾaɾ/, /ma.saˈkɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: massacrà
   * Etimologia: Del francès massacrer

### Verb

massacrar trans.
* Assassinar en massa de forma indiscriminada.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: massacro, massacra, massacrem

#### Traduccions

* Anglès: massacre $^{(en)}$
* Castellà: masacrar $^{(es)}$
* Francès: massacrer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·sa·crar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# massacraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.sə.kɾəˈɾan/, occidental /ma.sa.kɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

massacraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de massacrar.
# massacrares
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.səˈkɾa.ɾəs/, occidental /ma.saˈkɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

massacrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de massacrar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb massacrar.
# medulla ossia flava
## Llatí
### Nom

medulla ossia flava
* (Terminologia Anatomica) medul·la groga dels ossos

### Vegeu també

* medulla ossia flava. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# medulla spinalis
## Llatí
### Nom

medulla spinalis
* (Terminologia Anatomica) medul·la espinal

### Vegeu també

* medulla spinalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# medullas
## Anglès
### Nom

medullas
* forma plural de medulla
# medulla ossium
## Llatí
### Nom

medulla ossium
* (Terminologia Anatomica) medul·la òssia

### Vegeu també

* medulla ossium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# medulla glandulae suprarenalis
## Llatí
### Nom

medulla glandulae suprarenalis
* (Terminologia Anatomica) medul·la suprarenal

### Vegeu també

* medulla glandulae suprarenalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# medulla thymi
## Llatí
### Nom

medulla thymi
* (Terminologia Anatomica) medul·la del tim

### Vegeu també

* medulla thymi. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# medullae
## Anglès
### Nom

medullae
* forma plural de medulla
# medulla oblongata
## Anglès
### Nom

medulla oblongata
* (anatomia) bulb raquidi, medul·la oblonga

### Vegeu també

* medulla oblongata. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí
### Nom

medulla oblongata
* (Terminologia Anatomica) bulb raquidi, medul·la oblonga

### Vegeu també

* medulla oblongata. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# medulla ossia rubra
## Llatí
### Nom

medulla ossia rubra
* (Terminologia Anatomica) medul·la roja dels ossos

### Vegeu també

* medulla ossia rubra. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# medulla renalis
## Llatí
### Nom

medulla renalis
* (Terminologia Anatomica) medul·la renal

### Vegeu també

* medulla renalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# metjam
## Català
### Verb

metjam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de metjar.
# metj
## Català
### Verb

metj
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de metjar.
# metis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈmɛ.tis/ balear /ˈmə.tis/, /ˈmɛ.tis/ Occidental: /ˈme.tis/
   * Rimes: -ɛtis

### Verb

metis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb metre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·tis (2)
* Anagrames: estim, ètims, istme, ítems, mites, temis, Temis, tmesi

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmeː.tiːs/

### Nom

mētīs
* datiu plural de mēta
* ablatiu plural de mēta
# metja
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈme.d͡ʒə/, occidental /ˈme.d͡ʒa/
   * Rimes: -edʒa
   * Parònim: metxa
   * Etimologia: De metge amb pronúncia àtona contrastiva per gènere, habitual en occidental pels substantius invariables en -e o -a.

### Nom

metja f. ‎(plural metges)
* (valencià) Forma alternativa de metge ‎(«metgessa»).

### Verb

metja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de metjar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·ja (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# metiló
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /me.tiˈlo/
       Americà: alt /me.t(i)ˈlo/, baix /me.tiˈlo/
   * Rimes: -o

### Verb

metiló
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb metilar

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ti·ló (3)
* Heterograma de 6 lletres (eilmot)
* Anagrames: melito, motile, motilé
# mentirijilla
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /men.ti.ɾiˈxi.ʎa/, meridional \meŋ.ti.ɾiˈhi.ʝa\
       Americà: alt /men.t(i).ɾiˈxi.ʝa/, baix \meŋ.ti.ɾiˈhi.ʝa\, austral \men.ti.ɾiˈxi.ʒa\
   * Rimes: -iʎa
   * Etimologia: De mentira, l'infix -ij- i el sufix -illa.

### Nom

mentirijilla f. ‎(plural mentirijillas)
* forma diminutiva de mentira ‎(«mentideta»)
* (metafòric) mentida piadosa

#### Compostos i expressions

* de mentirijilla, de mentirijillas

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·ti·ri·ji·lla (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre mentirijilla
# mentirijillas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /men.ti.ɾiˈxi.ʎas/, meridional \meŋ.ti.ɾiˈhi.ʝah\
       Americà: alt /men.ti.ɾiˈxi.ʝ(a)s/, baix \meŋ.ti.ɾiˈhi.ʝah\, austral \men.ti.ɾiˈxi.ʒas\
   * Rimes: -iʎas

### Nom

mentirijillas f. pl.
* forma plural de mentirijilla

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·ti·ri·ji·llas (5)
# mentirien
## Català
### Verb

mentirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de mentir.
# manyuclàveu
## Català
### Verb

manyuclàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de manyuclar.
# manyuclés
## Català
### Verb

manyuclés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb manyuclar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb manyuclar.
# manyucléssim
## Català
### Verb

manyucléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb manyuclar.
# manzanales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /man.θaˈna.les/, meridional \maŋ.θaˈna.leh\
       Americà: alt /man.saˈna.l(e)s/, baix \maŋ.saˈna.leh\, austral /man.saˈna.les/
   * Rimes: -ales

### Nom

manzanales m. pl.
* forma plural de manzanal
# manyà
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈɲa/, occidental /maˈɲa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De manya i el sufix -à, segle XIV.

### Nom

manyà m. ‎(plural manyans, femení manyana)
* serraller

#### Derivats

* manyeria
* cal manyà

#### Traduccions

* Alemany: Schlosser $^{(de)}$ m.
* Anglès: locksmith $^{(en)}$
* Castellà: cerrajero $^{(es)}$ m.
* Francès: serrurier $^{(fr)}$ m.
* Llengua de signes catalana: PERSONA+CLAU $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·nyà (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# manzanal
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /man.θaˈnal/, meridional \maŋ.θaˈnal\
       Americà: alt /man.s(a)ˈnal/, baix \maŋ.saˈnal\, austral /man.saˈnal/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: De manzana.

### Nom

manzanal m. ‎(plural manzanales)
* pomer
* pomerar

#### Variants

* manzanera, manzano

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·za·nal (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre manzanal
* Font Quer, Pío. «215. MANZANO». A: Plantas medicinales - El Dioscórides renovado, 2002 (en castellà). Barcelona: Península, 1999, 336-338. ISBN 8483072422. (com Pyrus malus L.)
# manyucléssiu
## Català
### Verb

manyucléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb manyuclar.
# manyuclí
## Català
### Verb

manyuclí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de manyuclar.
# manzana
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /manˈθa.na/, meridional \maŋˈθa.na\
       Americà: alt /manˈsa.na/, baix \maŋˈsa.na\, austral /manˈsa.na/
   * Rimes: -ana

### Nom

manzana f. ‎(plural manzanas)
* poma
* illa (de cases)

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·za·na (3)
# melics
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈɫiks/, occidental /meˈɫiks/
   * Rimes: -iks

### Nom

melics m. pl.
* Forma plural de melic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·lics (2)
* Heterograma de 6 lletres (ceilms)
* Anagrames: climes, mescli, mesclí
# melindrearé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /me.lin.dɾe.aˈɾe/, meridional \me.liŋ.dɾe.aˈɾe\
       Americà: alt /me.lin.d͡ze.aˈɾe/, baix \me.liŋ.dɾe.aˈɾe\, austral /me.lin.dɾe.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

melindrearé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb melindrear
# melindregesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.ɫin.dɾəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /me.ɫin.dɾeˈʒe.ses/, valencià /me.ɫin.dɾeˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

melindregesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb melindrejar.
# melicotó
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌmɛ.ɫi.kuˈto/ balear /ˌmɛ.ɫi.koˈto/, /ˌmɛ.ɫi.kuˈto/ Occidental: /ˌme.ɫi.koˈto/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí vulgar *melu cotōneu, de mālum cotōnium ‎(literalment «poma del codony»), per resultar de l’empelt del presseguer amb el codonyer.

### Nom

melicotó m. ‎(plural melicotons)
* (balear) préssec

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·li·co·tó (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# melindrear
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /me.lin.dɾeˈaɾ/, meridional \me.liŋ.dɾeˈaɾ\
       Americà: alt /me.lin.d͡zeˈaɾ/, baix \me.liŋ.dɾeˈaɾ\, austral /me.lin.dɾeˈaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

melindrear intr. ‎(present melindreo, passat melindreé, futur melindrearé)
* melindrejar, bledejar

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·lin·dre·ar (4)
# melindrege
## Català
### Verb

melindrege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de melindrejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb melindrejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb melindrejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb melindrejar.
# melindreges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɫinˈdɾɛ.ʒəs/ balear /mə.ɫinˈdɾə.ʒəs/, /mə.ɫinˈdɾɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /me.ɫinˈdɾe.ʒes/, valencià /me.ɫinˈdɾe.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

melindreges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de melindrejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb melindrejar.
# melindregen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɫinˈdɾɛ.ʒən/ balear /mə.ɫinˈdɾə.ʒən/, /mə.ɫinˈdɾɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /me.ɫinˈdɾe.ʒen/, valencià /me.ɫinˈdɾe.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

melindregen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de melindrejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb melindrejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb melindrejar.
# melindregessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.ɫin.dɾəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /me.ɫin.dɾeˈʒe.sen/, valencià /me.ɫin.dɾeˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

melindregessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb melindrejar.
# menejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.nəˈʒa.βən/ balear /mə.nəˈd͡ʒa.vən/, /mə.nəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /me.neˈʒa.βen/ valencià /me.neˈd͡ʒa.ven/, /me.neˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

menejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de menejar.