OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# mil·lenni
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /miɫˈɫɛn.ni/, /miˈɫɛn.ni/ balear /miɫˈɫɛn.ni/ Occidental: /miɫˈɫɛn.ni/, /miˈɫɛn.ni/
   * Etimologia: De mil i el sufix -enni.

### Nom

mil·lenni m. ‎(plural mil·lennis)
* Període de mil anys.

#### Derivats

* mil·lennista

#### Traduccions

* Anglès: millenium $^{(en)}$
* Castellà: milenio $^{(es)}$
* Francès: millénaire $^{(fr)}$
* Italià: millennio $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mil·len·ni (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# mil·lenniste
## Català

   * Pronúncia: valencià /miɫ.ɫeˈnis.te/, /mi.leˈnis.te/

### Nom

mil·lenniste m. ‎(plural mil·lennistes, femení mil·lennista)
* (valencià) Forma alternativa de mil·lennista.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mil·len·nis·te (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# mil·lenari
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /miɫ.ɫəˈna.ɾi/, /mi.ɫəˈna.ɾi/ balear /miɫ.ɫəˈna.ɾi/ Occidental: /miɫ.ɫeˈna.ɾi/, /mi.ɫeˈna.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: Del llatí millenarius, segle XIV.

### Adjectiu

mil·lenari m. ‎(femení mil·lenària, plural masculí mil·lenaris, plural femení mil·lenàries)
* Que té mil anys.
* Molt antic, de llarga i incerta tradició.
* Període de mil anys.
* Mil·lèsim aniversari.
* Celebració del mil·lèsim aniversari.

#### Derivats

* mil·lenarisme

#### Traduccions

* Castellà: milenario $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mil·le·na·ri (4)
* Anagrama: llimarien

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# mil·lenarista
## Català

   * Pronúncia: (masculí)
       Oriental: central /miɫ.ɫə.nəˈɾis.tə/, /mi.ɫə.nəˈɾis.tə/ balear /miɫ.ɫə.nəˈɾis.tə/ Occidental: /miɫ.ɫe.naˈɾis.te/, /mi.ɫe.naˈɾis.te/
   * Rimes: -iste
   * Pronúncia: (femení)
       Oriental: central /miɫ.ɫə.nəˈɾis.tə/, /mi.ɫə.nəˈɾis.tə/ balear /miɫ.ɫə.nəˈɾis.tə/ Occidental: /miɫ.ɫe.naˈɾis.ta/, /mi.ɫe.naˈɾis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: De mil·lenari i el sufix -ista.

### Adjectiu

mil·lenarista inv. ‎(plural mil·lenaristes)
* Pertanyent al mil·lenarisme o als mil·lenaristes.

### Nom

mil·lenarista m. f. ‎(plural mil·lenaristes)
* Seguidor del mil·lenarisme.

#### Traduccions

* Castellà: milenarista $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mil·le·na·ris·ta (5)
* Anagrames: instal·laríem, llastimarien

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# mil·lenarisme
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /miɫ.ɫə.nəˈɾiz.mə/, /mi.ɫə.nəˈɾiz.mə/ balear /miɫ.ɫə.nəˈɾiz.mə/ Occidental: /miɫ.ɫe.naˈɾiz.me/, /mi.ɫe.naˈɾiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De mil·lenari i el sufix -isme.

### Nom

mil·lenarisme m. ‎(plural mil·lenarismes)
* (religió) En el cristianisme, creença en un regne de mil anys de pau de durada, instaurat per Crist abans de la fi del món.
* (política, religió) Moviment religiós o polític que creu en l'assoliment final, dintre de la història, d'una època on hi haurà pau i justícia plenes.

#### Derivats

* mil·lenarista

#### Sinònims

* quiliasme

#### Traduccions

* Anglès: millenialism $^{(en)}$
* Castellà: milenarismo $^{(es)}$ m.
* Francès: millénarisme $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mil·le·na·ris·me (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
* Associació UNESCO per al Diàleg Interreligiós. Diccionari de religions. Barcelona: Generalitat de Catalunya. Departament de Governació i Relacions Institucionals. Direcció General d'Afers Religiosos., 2015, 170-171.
# mil·lennista
## Català

   * Pronúncia: (masculí)
       Oriental: central /miɫ.ɫənˈnis.tə/, /mi.ɫənˈnis.tə/ balear /miɫ.ɫənˈnis.tə/ Occidental: /miɫ.ɫenˈnis.te/, /mi.ɫenˈnis.te/
   * Rimes: -iste
   * Pronúncia: (femení)
       Oriental: central /miɫ.ɫənˈnis.tə/, /mi.ɫənˈnis.tə/ balear /miɫ.ɫənˈnis.tə/ Occidental: /miɫ.ɫenˈnis.ta/, /mi.ɫenˈnis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: De mil·lenni i el sufix -ista.

### Nom

mil·lennista m. f. ‎(plural mil·lennistes)
* Persona membre de la generació Y, nascuda entre les dècades de 1980 i 1990.

#### Variants

* (masculí) mil·lenniste (valencià)

#### Traduccions

* Anglès: millennial $^{(en)}$
* Castellà: milénico $^{(es)}$ m., milénica $^{(es)}$ f., milenista $^{(es)}$ m. f.
* Francès: milléniste $^{(fr)}$ m. f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mil·len·nis·ta (4)

### Vegeu també

* mil·lennista. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 7 agost 2016].
# microfilmam
## Català
### Verb

microfilmam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de microfilmar.
# microfilmar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.kɾu.fiɫˈma/ balear /mi.kɾo.fiɫˈma/, /mi.kɾu.fiɫˈma/ Occidental: nord-occidental /mi.kɾo.fiɫˈma/ valencià /mi.kɾo.fiɫˈmaɾ/, /mi.kɾo.fiɫˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: microfilmà
   * Etimologia: De microfilm.

### Verb

microfilmar trans.
* Reproduir en microfilm.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: microfilmo, microfilma, microfilmem

#### Traduccions

* Anglès: microfilm $^{(en)}$
* Castellà: microfilmar $^{(es)}$
* Francès: microfilmer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·cro·fil·mar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# microfilm
## Català
### Verb

microfilm
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de microfilmar.
# microfilma
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.kɾuˈfiɫ.mə/ balear /mi.kɾoˈfiɫ.mə/, /mi.kɾuˈfiɫ.mə/ Occidental: /mi.kɾoˈfiɫ.ma/

### Verb

microfilma
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de microfilmar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb microfilmar.
# microfaunae
## Anglès
### Nom

microfaunae
* forma plural de microfauna
# microfaunas
## Anglès
### Nom

microfaunas
* forma plural de microfauna
# microfilmara
## Català
### Verb

microfilmara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb microfilmar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb microfilmar.
# modificarives
## Català
### Verb

modificarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de modificar.
# modificarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.ði.fi.kəˈɾa/ balear /mo.ði.fi.kəˈɾa/, /mu.ði.fi.kəˈɾa/ Occidental: /mo.ði.fi.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

modificarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de modificar.
# modificaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.ði.fi.kəˈɾe/ balear /mo.ði.fi.kəˈɾe/, /mu.ði.fi.kəˈɾe/ Occidental: /mo.ði.fi.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

modificaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de modificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·di·fi·ca·ré (5)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \mo.ði.fi.kaˈɾe\
       Americà: alt /mo.di.fi.k(a)ˈɾe/, baix \mo.ði.fi.kaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

modificaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb modificar

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·di·fi·ca·ré (5)
# modificaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.ði.fi.kəˈɾi.ə/ balear /mo.ði.fi.kəˈɾi.ə/, /mu.ði.fi.kəˈɾi.ə/ Occidental: /mo.ði.fi.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

modificaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de modificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de modificar.
# modificarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.ði.fi.kəˈɾi.ən/ balear /mo.ði.fi.kəˈɾi.ən/, /mu.ði.fi.kəˈɾi.ən/ Occidental: /mo.ði.fi.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

modificarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de modificar.
# modificariven
## Català
### Verb

modificariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de modificar.
# modificaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.ði.fi.kəˈɾas/ balear /mo.ði.fi.kəˈɾas/, /mu.ði.fi.kəˈɾas/ Occidental: /mo.ði.fi.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

modificaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de modificar.
# modificariva
## Català
### Verb

modificariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de modificar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de modificar.
# mele
## Italià

   * Pronúncia: /ˈmeː.le/

### Nom

mele f. pl.
* forma plural de mela

### Miscel·lània

* Síl·labes: mé·le (2)
# melenga
## Occità

   * Pronúncia: /meˈleŋ.ɡo̞/

### Nom

melenga f. ‎(plural melengas)
* (zoologia) alburn (Alburnus alburnus)

#### Sinònims

* abla, garlesca, gòfia, peis blanc, rabalenca, rabanenca, sòfia

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las bèstias, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, p. 116. ISBN 978-2-85910-454-2.
# melena
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈɫɛ.nə/, occidental /meˈɫe.na/
   * Rimes: -ɛna
   * Etimologia: [1] Del neollatí melaena, del grec antic μέλαινα ‎(mélaina, «negre»).
   * Etimologia: [2] Del castellà melena, d’origen àrab.

### Nom

melena f. ‎(plural melenes)
* (medicina) Deposició de sang negra.

#### Traduccions

* Anglès: melena $^{(en)}$
* Castellà: melena $^{(es)}$ f.
* Francès: méléna $^{(fr)}$ m.

### Nom

melena f. ‎(plural melenes)
* (castellanisme) cabellera

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·le·na (3)
* Anagrames: alenem, amelen

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB, Optimot

## Anglès
### Nom

melena ‎(incomptable)
* (medicina) melena

## Castellà

   * Pronúncia: /meˈle.na/
   * Rimes: -ena
   * Etimologia:
       [1] De l'àrab andalusí *muláyyina, del clàssic مُلَيِّنَة ‎(mulayyina, «amortidor»).
       [2] Del neollatí melaena, del grec antic μέλαινα ‎(mélaina, «negre»).

### Nom

melena f. ‎(plural melenas)
* cabellera
* crinera

### Nom

melena f. ‎(plural melenas)
* (medicina) melena

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·le·na (3)
* Anagrames: almene, almené, enlame, enlamé, enmelá, maleen

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre melena
# meler
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məˈɫe/ Occidental: nord-occidental /meˈɫe/, valencià /meˈɫeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Homòfons: Malé, Melé
   * Etimologia: De mel i el sufix -er.

### Adjectiu

meler m. ‎(femení melera, plural masculí melers, plural femení meleres)
* Que ven mel.
* Que produeix mel.
* Que tracta amb mel.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ler (2)
* Anagrama: Ermel

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# melcoratge
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məɫ.kuˈɾa.d͡ʒə/ balear /məɫ.koˈɾa.d͡ʒə/, /məɫ.kuˈɾa.d͡ʒə/ Occidental: /meɫ.koˈɾa.d͡ʒe/
   * Rimes: -adʒe
   * Etimologia: Del llatí vulgar *mercuriago, de Mercurialis, doblet de mercurial, de Mercurius.

### Nom

melcoratge m. ‎(plural melcoratges)
* Planta de l’espècie Mercurialis annua.
* mercurial (gènere Mercurialis)

#### Variants

* malcoratge

#### Traduccions

* Castellà: mercurial $^{(es)}$
* Francès: mercuriale $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mel·co·rat·ge (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Termcat
# melenas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /meˈle.nas/, meridional /meˈle.nah/
       Americà: alt /meˈle.n(a)s/, baix /meˈle.nah/, austral /meˈle.nas/
   * Rimes: -enas

### Nom

melenas f. pl.
* forma plural de melena
# melengas
## Occità

   * Pronúncia: /meˈleŋ.ɡo̞s/

### Nom

melengas f. pl.
* forma plural de melenga
# melera
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈɫe.ɾə/, occidental /meˈɫe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Adjectiu

melera f. ‎(plural meleres)
* Forma femenina de meler.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·le·ra (3)
# ministraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.nis.tɾəˈɾan/, occidental /mi.nis.tɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

ministraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ministrar.
# ministrare
## Llatí

   * Pronúncia: /mɪ.nɪsˈtraː.rɛ/

### Verb

ministrāre
* infinitiu del present actiu de ministrō
# ministraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.nisˈtɾa.ɾən/, occidental /mi.nisˈtɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

ministraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ministrar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ministrar.
# ministram
## Català
### Verb

ministram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ministrar.
# ministrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mi.nisˈtɾa/ Occidental: nord-occidental /mi.nisˈtɾa/ valencià /mi.nisˈtɾaɾ/, /mi.nisˈtɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ministrà
   * Etimologia: Del llatí ministrare ‎(«servir»), segle XIII.

### Verb

ministrar trans.
* (antic) servir
* (antic) fornir
* (antic) administrar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ministro, ministra, ministrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·nis·trar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# ministrares
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.nisˈtɾa.ɾəs/, occidental /mi.nisˈtɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

ministrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ministrar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ministrar.
# ministrara
## Català
### Verb

ministrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ministrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ministrar.
# ministrareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.nis.tɾəˈɾɛw/ balear /mi.nis.tɾəˈɾəw/, /mi.nis.tɾəˈɾɛw/ Occidental: /mi.nis.tɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ministrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ministrar.
# mitigara
## Català
### Verb

mitigara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitigar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitigar.
# mitigaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.ti.ɣəˈɾan/, occidental /mi.ti.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

mitigaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de mitigar.
# mitigar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mi.tiˈɣa/ Occidental: nord-occidental /mi.tiˈɣa/ valencià /mi.tiˈɣaɾ/, /mi.tiˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: mitigà
   * Etimologia: Del llatí mītigāre, segle XIV.

### Verb

mitigar trans.
* Fer menys intens.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: mitigo, mitiga, mitiguem

#### Sinònims

* reduir, disminuir, suavitzar, calmar, moderar

#### Antònims

* intensificar, augmentar, endurir

#### Derivats

* mitigable

#### Traduccions

* Anglès: mitigate $^{(en)}$
* Castellà: mitigar $^{(es)}$
* Francès: mitiger $^{(fr)}$
* Italià: mitigare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·ti·gar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# mitigareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ti.ɣəˈɾɛw/ balear /mi.ti.ɣəˈɾəw/, /mi.ti.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /mi.ti.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

mitigareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de mitigar.
# mitigaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.tiˈɣa.ɾən/, occidental /mi.tiˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

mitigaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de mitigar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitigar.
# mitigaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.ti.ɣəˈɾi.ə/, occidental /mi.ti.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

mitigaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de mitigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de mitigar.
# mitigare
## Llatí

   * Pronúncia: /miː.tiˈgaː.rɛ/

### Verb

mītigāre
* infinitiu del present actiu de mītigō
# metrallassin
## Català
### Verb

metrallassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb metrallar.
# metrallassis
## Català
### Verb

metrallassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb metrallar.
# metrallava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.tɾəˈʎa.βə/, balear /mə.tɾəˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /me.tɾaˈʎa.βa/ valencià /me.tɾaˈʎa.va/, /me.tɾaˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

metrallava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de metrallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de metrallar.
# mitificaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.ti.fi.kəˈɾe/, occidental /mi.ti.fi.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

mitificaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de mitificar.
# mitificassis
## Català
### Verb

mitificassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitificar.
# mitificau
## Català
### Verb

mitificau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de mitificar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb mitificar.
# mitificassen
## Català
### Verb

mitificassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitificar.
# mitificasses
## Català
### Verb

mitificasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitificar.
# mitificassin
## Català
### Verb

mitificassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitificar.
# mitificaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.ti.fi.kəˈɾi.əw/, occidental /mi.ti.fi.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

mitificaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de mitificar.
# mocàsseu
## Català
### Verb

mocàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mocar.
# mocàssiu
## Català
### Verb

mocàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mocar.
# mocàieu
## Català
### Verb

mocàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de mocar.
# mocàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muˈka.βəw/ balear /moˈka.vəw/, /muˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /moˈka.βew/ valencià /moˈka.vew/, /moˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

mocàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de mocar.
# mocàssem
## Català
### Verb

mocàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mocar.
# mocàssim
## Català
### Verb

mocàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mocar.
# mocàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muˈka.ɾəw/ balear /moˈka.ɾəw/, /muˈka.ɾəw/ Occidental: /moˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

mocàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de mocar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mocar.
# monetano
## Italià
### Verb

monetano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de monetare
# monetarum
## Llatí

   * Pronúncia: /mɔ.neːˈtaː.rʊm/

### Nom

monētārum
* genitiu plural de monēta
# monetam
## Llatí

   * Pronúncia: /mɔˈneː.tam/

### Nom

monētam
* acusatiu singular de monēta
# monetarono
## Italià
### Verb

monetarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de monetare
# monetare
## Italià

   * Pronúncia: /mo.neˈtaː.re/
   * Etimologia: De moneta.

### Verb

monetare trans.
* monedar, amonedar
* encunyar

#### Sinònims

* (encunyar) coniare

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·tà·re (4)
# monetando
## Italià
### Verb

monetando
* gerundi de monetare
# monetante
## Italià
### Verb

monetante
* participi present de monetare
# monetari
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.nəˈta.ɾi/ balear /mo.nəˈta.ɾi/, /mu.nəˈta.ɾi/ Occidental: /mo.neˈta.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: Del llatí monetarius.

### Adjectiu

monetari m. ‎(femení monetària, plural masculí monetaris, plural femení monetàries)
* Relacionat amb les monedes o els diners.
    El sistema monetari i la metrologia de les emissions comtals catalanes no han estat pas estudiats amb resultats aclaridors, malgrat els diferents intents parcials.

#### Traduccions

* Alemany: monetär $^{(de)}$
* Anglès: monetary $^{(en)}$
* Castellà: monetario $^{(es)}$
* Francès: monétaire $^{(fr)}$
* Italià: monetario $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·ta·ri (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeimnort)
* Anagrames: amortien, atonirem, atonírem, mentoria, notaríem, orientam, timonera, tomarien, tornàiem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
* ↑ Anna M. Balaguer, Història de la moneda dels comtats catalans, 1999
# monetammo
## Italià
### Verb

monetammo
* primera persona plural (noi) del passat de monetare
# muelles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈmwe.ʎes/, meridional /ˈmwe.ʝeh/
       Americà: alt /ˈmwe.ʝ(e)s/, baix /ˈmwe.ʝeh/, austral \ˈmwe.ʒes\
   * Rimes: -eʎes

### Adjectiu

muelles inv. pl.
* forma plural de muelle

### Nom

muelles m. pl.
* forma plural de muelle
# muecines
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /mweˈθi.nes/, meridional /mweˈθi.neh/
       Americà: alt /mweˈsi.n(e)s/, baix /mweˈsi.neh/, austral /mweˈsi.nes/
   * Rimes: -ines

### Nom

muecines m. pl.
* forma plural de muecín
# muela
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈmwe.la/
   * Rimes: -ela

### Nom

muela f. ‎(plural muelas)
* queixal
* mola
* (peixos) bot

### Miscel·lània

* Síl·labes: mue·la (2)
# muele
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈmwe.le/
   * Rimes: -ele

### Verb

muele
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb moler
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb moler

#### Variants

* [2] (voseo) molé

### Miscel·lània

* Síl·labes: mue·le (2)
* Anagrames: emule, emulé
# muelle
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈmwe.ʎe/, meridional /ˈmwe.ʝe/
       Americà: /ˈmwe.ʝe/, austral \ˈmwe.ʒe\
   * Rimes: -eʎe
   * Etimologia: 1) Del llatí mollis ‎(«tou»). 2) Del català moll ‎(«obra construïda a la riba d'aigües navegables»)

### Adjectiu

muelle inv. ‎(plural muelles)
* moll

### Nom

muelle m. ‎(plural muelles)
* molla
* moll

### Miscel·lània

* Síl·labes: mue·lle (2)
# muerdo
## Castellà

   * Pronúncia: \ˈmweɾ.ðo\
   * Rimes: -eɾdo

### Verb

muerdo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb morder
# muecín
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /mweˈθin/, meridional \mweˈθiŋ\
       Americà: alt /m(we)ˈsin/, baix \mweˈsiŋ\, austral /mweˈsin/
   * Rimes: -in

### Nom

muecín m. ‎(plural muecines)
* muetzí

### Miscel·lània

* Síl·labes: mue·cín (2)
* Heterograma de 6 lletres (ceimnu)
# muela de molino
## Castellà
### Nom

muela de molino f. ‎(plural muelas de molino)
* bot

### Vegeu també

* muela de molino. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# muelas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈmwe.las/, meridional /ˈmwe.lah/
       Americà: alt /ˈmwe.l(a)s/, baix /ˈmwe.lah/, austral /ˈmwe.las/
   * Rimes: -elas

### Nom

muelas f. pl.
* forma plural de muela
# muelas de molino
## Castellà
### Nom

muelas de molino f. pl.
* forma plural de muela de molino
# mussoles veres
## Català
### Nom

mussoles veres f. pl.
* Forma plural de mussola vera.
# mussolina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.suˈɫi.nə/ balear /mu.soˈɫi.nə/, /mu.suˈɫi.nə/ Occidental: /mu.soˈɫi.na/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

mussolina f. ‎(plural mussolines)
* Tela de cotó molt fina.

#### Variants

* musselina (arcaisme)

#### Traduccions

* Castellà: muselina $^{(es)}$
* Llatí: gossipina tela $^{(la)}$ tennissima

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·so·li·na (4)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
# mussoles pintades
## Català
### Nom

mussoles pintades f. pl.
* Forma plural de mussola pintada.