OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# accentuaries
## Català
### Verb

accentuaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de accentuar.
# accentuarives
## Català
### Verb

accentuarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de accentuar.
# accentuares
## Català
### Verb

accentuares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de accentuar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·cen·tu·a·res (5)
* Anagrama: accentuar-se
# acuitàrem
## Català
### Verb

acuitàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acuitar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cui·tà·rem (4)
* Anagrama: actuaríem
# acuiteu
## Català
### Verb

acuiteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acuitar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acuitar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acuitar.
# acuits
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkujts/, occidental /aˈkujts/
   * Rimes: -ujts

### Nom

acuits m. pl.
* Forma plural de acuit.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cuits (2)
* Heterograma de 6 lletres (acistu)
* Anagrames: actius, actuïs
# acuità
## Català
### Verb

acuità
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acuitar.
# acuities
## Anglès
### Nom

acuities
* forma plural de acuity
# acuito
## Català
### Verb

acuito
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cui·to (3)
* Heterograma de 6 lletres (aciotu)
* Anagrama: autoic

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈkwi.to/
       Americà: alt /aˈkwi.t(o)/, baix /aˈkwi.to/
   * Rimes: -ito

### Verb

acuito
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acuitar
# acuitin
## Català
### Verb

acuitin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acuitar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cui·tin (3)
* Anagrames: inactiu, incitau
# acuitis
## Català
### Verb

acuitis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acuitar.
# acuitessis
## Català
### Verb

acuitessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escatíssiu
# acuiti
## Català
### Verb

acuiti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acuitar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acuitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acuitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acuitar.
# acudiriven
## Català
### Verb

acudiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·di·ri·ven (5)
* Anagrames: candiríveu, vindicareu, vindicàreu
# acudiríem
## Català
### Verb

acudiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de acudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·di·rí·em (5)
* Anagrama: cuidaríem
# acudiríveu
## Català
### Verb

acudiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acudir.
# acudis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈku.ðis/, occidental /aˈku.ðis/
   * Rimes: -udis

### Verb

acudis
* (central, balear, septentrional) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·dis (3)
* Heterograma de 6 lletres (acdisu)
* Anagrama: cuidàs
# acudirà
## Català
### Verb

acudirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·di·rà (4)
* Anagrames: cruiada, cuidara, cuidarà
# acudiré
## Català
### Verb

acudiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·di·ré (4)
* Heterograma de 7 lletres (acdeiru)
* Anagrames: cuidaré, Eucardi

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ku.ðiˈɾe\
       Americà: alt /a.k(u).diˈɾe/, baix \a.ku.ðiˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

acudiré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acudir
# acudirives
## Català
### Verb

acudirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de acudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·di·ri·ves (5)
* Anagrames: adscrivíeu, aiurvèdics, escudiriva
# acudiríeu
## Català
### Verb

acudiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·di·rí·eu (5)
* Anagrama: cuidaríeu
# aculessin
## Català
### Verb

aculessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·les·sin (4)
* Anagrames: insacules, insaculés
# aculin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈku.ɫin/, occidental /aˈku.ɫin/
   * Rimes: -ulin

### Verb

aculin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acular.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acular.
# aculeu
## Català
### Verb

aculeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acular.
# aculi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈku.ɫi/, occidental /aˈku.ɫi/
   * Rimes: -uli
   * Homòfon: eculi
   * Etimologia: Del llatí aculeus ‎(«agulló»).

### Nom

aculi m. ‎(plural aculis)
* (botànica) Formació acabada en punxa que es troba a l’himeni d’alguns fongs i sobre la qual es disposen els basidis.
* (zoologia) fibló

#### Sinònims

* (botànica) agulló

#### Traduccions

* Anglès: aculeus $^{(en)}$
* Castellà: acúleo $^{(es)}$ m.

### Verb

aculi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acular.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·li (3)
* Anagrama: caliu

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# aculis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈku.ɫis/, occidental /aˈku.ɫis/
   * Rimes: -ulis
   * Homòfon: eculis

### Nom

aculis m. pl.
* Forma plural de aculi.

### Verb

aculis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·lis (3)
* Heterograma de 6 lletres (acilsu)
* Anagrames: calius, lasciu, saulic
# acull
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈkuʎ/ balear /əˈkuʎ/, /əˈkuj/ Occidental: /aˈkuʎ/
   * Rimes: -uʎ

### Verb

acull
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acollir.
* (balear, valencià, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acollir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acollir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cull (2)
* Anagrames: culla, lluca $^{(revers)}$, llucà
# aculla
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈku.ʎə/, occidental /aˈku.ʎa/
   * Rimes: -uʎa

### Verb

aculla
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acollir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acollir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acollir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·lla (3)
* Anagrames: callau, Callau
# aculessis
## Català
### Verb

aculessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·les·sis (4)
* Anagrama: ascléssiu
# aculeum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.kʊ.lewm/

### Nom

aculeum
* acusatiu singular de aculeus
# aculeus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.kʊ.lews/
   * Etimologia: De acus.

### Nom

aculeus m. ‎(genitiu aculeī)
* punxó
* espina
* fibló

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | aculeus | aculeī |
| Vocatiu | aculee | aculeī |
| Acusatiu | aculeum | aculeōs |
| Genitiu | aculeī | aculeōrum |
| Datiu | aculeō | aculeīs |
| Ablatiu | aculeō | aculeīs |
# acollonissin
## Català
### Verb

acollonissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonir.
# acolloniva
## Català
### Verb

acolloniva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acollonir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acollonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llo·ni·va (5)
* Anagrama: acollonavi
# acollonisses
## Català
### Verb

acollonisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llo·nis·ses (5)
* Anagrama: acollonessis
# acolloniven
## Català
### Verb

acolloniven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acollonir.
# acollonissis
## Català
### Verb

acollonissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonir.
# acolloniu
## Català
### Verb

acolloniu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acollonir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acollonir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acollonir.
# acollonives
## Català
### Verb

acollonives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acollonir.
# acollonissi
## Català
### Verb

acollonissi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonir.
# adiacenti
## Italià

   * Pronúncia: /a.djaˈt͡ʃɛn.ti/

### Adjectiu

adiacenti inv. pl.
* forma plural de adiacente
# adiada
## Català
### Verb

adiada
* Participi femení singular del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·a·da (4)
* Anagrama: aidada
# adiaren
## Català
### Verb

adiaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adiar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·a·ren (4)
* Anagrames: adinera, adinerà, aidaren, denària, enardia, idearan, nedaria
# adiades
## Català
### Verb

adiades
* Participi femení plural del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·a·des (4)
* Anagrama: aidades
# adiam
## Català
### Verb

adiam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·am (3)
* Anagrames: aidam, amida, amidà
# adiant
## Català
### Verb

adiant
* Gerundi del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ant (3)
* Anagrames: aidant, atandí, nitada
# adiara
## Català
### Verb

adiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·a·ra (4)
* Anagrames: aidara, aidarà, aïrada, raiada
# adiaran
## Català
### Verb

adiaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·a·ran (4)
* Anagrames: aidaran, Ariadna, arniada, nadaria
# adiarem
## Català
### Verb

adiarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·a·rem (4)
* Anagrames: aidarem, aidàrem, amidaré, madeira, mediara, mediarà
# acusàiem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.kuˈza.jɛm/

### Verb

acusàiem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de acusar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [nosaltres] acusàvem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sà·iem (4)
* Anagrama: causàiem
# acusàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.kuˈza.jew/

### Verb

acusàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acusar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] acusàveu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sà·ieu (4)
* Anagrama: causàieu
# acusàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈza.ɾəm/, occidental /a.kuˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

acusàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acusar.
    [Nosaltres] acusàrem o vam/vàrem acusar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acusar.
    Forma valenciana: [nosaltres] acuséssim, acuséssem, acusàssem, acusàssim o acusàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sà·rem (4)
* Anagrames: causarem, causàrem, escumara, mascareu
# acustico
## Italià

   * Pronúncia: /aˈku.sti.ko/

### Adjectiu

acustico m. ‎(femení acustica, plural masculí acustici, plural femení acustiche)
* acústic

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cù·sti·co (4)
# acustici
## Italià

   * Pronúncia: /aˈku.sti.t͡ʃi/

### Adjectiu

acustici m. pl.
* forma plural de acustico
# acusàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈza.ɾəw/, occidental /a.kuˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

acusàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acusar.
    [Vosaltres/vós] acusàreu o vau/vàreu acusar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acusar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] acuséssiu, acusésseu, acusàsseu, acusàssiu o acusàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sà·reu (4)
* Anagrames: causareu, causàreu
# acustiche
## Italià

   * Pronúncia: /aˈku.sti.ke/

### Adjectiu

acustiche f. pl.
* forma plural de acustica
# acusàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈza.səm/, occidental /a.kuˈza.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

acusàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acusar.
    [Nosaltres] acuséssim, acuséssem, acusàssem, acusàssim o acusàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sàs·sem (4)
* Anagrames: acamusses, acamussés, causàssem
# acusàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈzas/
   * Rimes: -as

### Verb

acusàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acusar.
    [Jo] acusés, acusàs o acusara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acusar.
    [Ell/ella/vostè] acusés, acusàs o acusara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sàs (3)
* Anagrames: Casaus, cassau, causàs
# acusà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈza/, occidental /a.kuˈza/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: acusar

### Verb

acusà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acusar.
    [Ell/ella/vostè] acusà o va acusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sà (3)
* Anagrames: aücàs, casau, causa, causà
# adarga
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðar.ɡə/, occidental /aˈðaɾ.ɣa/
   * Rimes: -aɾɡa

### Verb

adarga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adargar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·ga (3)
* Anagrames: agrada $^{(revers)}$, agradà
# adargada
## Català
### Verb

adargada
* Participi femení singular del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·ga·da (4)
* Anagrama: agradada
# adargam
## Català
### Verb

adargam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·gam (3)
* Anagrames: agradam, maragda, margada
# adar
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðar/, occidental /aˈðaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De l'hebreu אֲדָר.

### Nom

adar m. ‎(plural adars)
* Mes del calendari hebreu, sisè de l'any civil i dotzè de l'any religiós.

#### Relacionats

Mesos del calendari hebreu :
| estació | tardor | tardor | tardor | hivern | hivern | hivern | primavera | primavera | primavera | estiu | estiu | estiu |
| any civil | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| mes | tixrí | heixvan | quisleu | tevet | xevat | adar | nissan | iar | sivan | tammuz | av | elul |

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar (2)
* Anagrames: dara, darà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Basc

   * Pronúncia: /a.dar/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

adar inan.
* corn
* branca

#### Declinació

Nom comú inanimat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
adar
adarra
adarrak
Ergatiu
adarrek
adarrak
adarrek
Datiu
adarri
adarrari
adarrei
Genitiu
adarren
adarraren
adarren
Comitatiu
adarrekin
adarrarekin
adarrekin
Benefactiu
adarrentzat
adarrarentzat
adarrentzat
Instrumental
adarrez
adarraz
adarrez
Partitiu
adarrik
Prolatiu
adartzat
Causal
adarrengatik
adarrarengatik
adarrengatik
Locatius
Inessiu
adarretan
adarrean
adarretan
Ablatiu
adarretatik
adarretik
adarretatik
Al·latiu
adarretara
adarrera
adarretara
Terminatiu
adarretaraino
adarreraino
adarretaraino
Al·l. direcional
adarretarantz
adarrerantz
adarretarantz
Gen. locatiu
adarretako
adarreko
adarretako :

### Vegeu també

* Entrada «adar» a l’Elhuyar Hiztegia.
# adarg
## Català
### Verb

adarg
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·darg (2)
* Anagrama: agrad
# adaptărilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

adaptărilor
* genitiu i datiu definit plural de adaptare
# adaptări
## Romanès
### Nom

adaptări
* forma plural de adaptare
* genitiu i datiu indefinit singular de adaptare
* vocatiu plural de adaptare
# adaptările
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

adaptările
* nominatiu i acusatiu definit plural de adaptare
# adargades
## Català
### Verb

adargades
* Participi femení plural del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·ga·des (4)
* Anagrama: agradades
# adaptării
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

adaptării
* genitiu i datiu definit singular de adaptare
# addomesticassero
## Italià
### Verb

addomesticassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de addomesticare
# addomesticassi
## Italià
### Verb

addomesticassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de addomesticare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de addomesticare
# addomesticata
## Italià
### Verb

addomesticata
* participi passat femení singular de addomesticare
# addomesticare
## Italià

   * Pronúncia: /ad.do.me.stiˈkaː.re/

### Verb

addomesticare trans. ‎(pronominal addomesticarsi)
* domesticar, amansar
* (botànica) aclimatar
* acostumar
* falsificar

#### Variants

* addimesticare (antic)
* domesticare (poc comú), dimesticare (rar)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·do·me·sti·cà·re (6)
# addomesticassimo
## Italià
### Verb

addomesticassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de addomesticare
# addomesticaste
## Italià
### Verb

addomesticaste
* segona persona plural (voi) del passat de addomesticare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de addomesticare
# addomesticarono
## Italià
### Verb

addomesticarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de addomesticare
# addomesticarsi
## Italià

   * Pronúncia: /ad.do.me.stiˈkar.si/

### Verb

addomesticarsi intr., pron.
* forma pronominal de addomesticare ‎(«amansir-se»)
* avesar-se
* familiaritzar-se

#### Variants

* addimesticarsi (antic)
* domesticarsi (poc comú), dimesticarsi (rar)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·do·me·sti·càr·si (6)
# addomesticasti
## Italià
### Verb

addomesticasti
* segona persona singular (tu) del passat de addomesticare
# addomesticasse
## Italià
### Verb

addomesticasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de addomesticare
# acompliríeu
## Català
### Verb

acompliríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acomplir.
# acomplirien
## Català
### Verb

acomplirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acomplir.
# acompliries
## Català
### Verb

acompliries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acomplir.
# acomplirives
## Català
### Verb

acomplirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de acomplir.
# acompliràs
## Català
### Verb

acompliràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acomplir.
# acompliré
## Català
### Verb

acompliré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acomplir.

### Miscel·lània

* Anagrames: picolarem, picolàrem
# acompliriva
## Català
### Verb

acompliriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de acomplir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acomplir.
# acomplirà
## Català
### Verb

acomplirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acomplir.
# acompliriven
## Català
### Verb

acompliriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acomplir.
# adineràssem
## Català
### Verb

adineràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ne·ràs·sem (5)
* Anagrames: desanimar-se, desanimares, remenadissa
# adineràssim
## Català
### Verb

adineràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinerar.
# adineràssiu
## Català
### Verb

adineràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinerar.
# adinerés
## Català
### Verb

adinerés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ne·rés (4)
* Anagrames: denàries, desairen, desarien, enardies, nedaries, sedarien
# adineràs
## Català
### Verb

adineràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinerar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ne·ràs (4)
* Anagrames: adinsaré, arniades, nadaries
# adineràreu
## Català
### Verb

adineràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adinerar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinerar.
# adineràrem
## Català
### Verb

adineràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adinerar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ne·rà·rem (5)
* Anagrama: remendaria
# adineràsseu
## Català
### Verb

adineràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinerar.
# adineràveu
## Català
### Verb

adineràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adinerar.
# addrizziamoci
## Italià
### Verb

addrizziamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de addrizzarsi
# addrizziate
## Italià
### Verb

addrizziate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de addrizzare
# addrizzino
## Italià
### Verb

addrizzino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de addrizzare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de addrizzare
# addrizzo
## Italià
### Verb

addrizzo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de addrizzare
# adds
## Anglès

   * Pronúncia: /ædz/ àudio (EUA)

### Verb

adds
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de add

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrama: dads
# addrizzò
## Italià
### Verb

addrizzò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de addrizzare