OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# eixermassis
## Català
### Verb

eixermassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixermar.
# eixermassin
## Català
### Verb

eixermassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixermar.

### Miscel·lània

* Anagrama: renaixéssim
# eixermau
## Català
### Verb

eixermau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de eixermar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb eixermar.
# eixermassen
## Català
### Verb

eixermassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixermar.
# eixermasses
## Català
### Verb

eixermasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixermar.
# dormigueres
## Català
### Verb

dormigueres
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dormir.
# dormiguérem
## Català
### Verb

dormiguérem
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dormir.
# dormiguéreu
## Català
### Verb

dormiguéreu
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dormir.
# dormiguésseu
## Català
### Verb

dormiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dormir.
# dormigués
## Català
### Verb

dormigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dormir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dormir.
# dormiguesses
## Català
### Verb

dormiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dormir.
# dormigueu
## Català
### Verb

dormigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb dormir.
# dormiguéssem
## Català
### Verb

dormiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dormir.
# dormilec
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dur.miˈɫɛk/ balear /doɾ.miˈɫɛk/, /dur.miˈɫɛk/ Occidental: /doɾ.miˈɫek/
   * Rimes: -ɛk
   * Etimologia: De dormir i el sufix -ec amb dissimilació de consonants, segle XIV.

### Adjectiu

dormilec m. ‎(femení dormilega, plural masculí dormilecs, plural femení dormilegues)
* Que dorm molt.

#### Sinònims

* dormilega, dormidor

#### Traduccions

* Anglès: sleepy $^{(en)}$
* Castellà: dormilón $^{(es)}$
* Italià: dormiglione $^{(it)}$

### Nom

dormilec m. ‎(plural dormilecs, femení dormilega)
* Persona que dorm molt.

#### Sinònims

* dormilega, dormidor, toca-son

#### Traduccions

* Anglès: sleepyhead $^{(en)}$
* Castellà: dormilón $^{(es)}$ m.
* Italià: dormiglione $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dor·mi·lec (3)
* Heterograma de 8 lletres (cdeilmor)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# economical
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌɛkəˈnɒmɪkəl/ àudio (EUA)

### Adjectiu

economical ‎(comparatiu more economical, superlatiu most economical)
* barat, econòmic
* fugaç
    To be economical with the truth - Mentir

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# economicamente
## Italià

   * Pronúncia: /e.koˌnɔ.mi.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De economico i el sufix -mente.

### Adverbi

economicamente
* econòmicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·co·no·mi·ca·mén·te (7)
# economiche
## Italià

   * Pronúncia: /e.koˈnɔː.mi.ke/

### Adjectiu

economiche f. pl.
* forma plural de economica
# economici
## Italià

   * Pronúncia: /e.koˈnɔː.mi.t͡ʃi/

### Adjectiu

economici m. pl.
* forma plural de economico
# economies de l'educació
## Català
### Nom

economies de l'educació f. pl.
* Forma plural de economia de l'educació.
# economico
## Italià

   * Pronúncia: /e.koˈnɔː.mi.ko/

### Adjectiu

economico m. ‎(femení economica, plural masculí economici, plural femení economiche)
* econòmic

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·co·nò·mi·co (5)
# economically
## Anglès

   * Etimologia: De economic i el sufix -ally.

### Adverbi

economically ‎(comparatiu more economically, superlatiu most economically)
* econòmicament
# economie circolari
## Italià
### Nom

economie circolari f. pl.
* forma plural de economia circolare
# discrepe
## Català
### Verb

discrepe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de discrepar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb discrepar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb discrepar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb discrepar.

#### Variants

* [1] discrepo, discrepi, discrep
* [2] discrepi, discrepo
* [3] discrepi, discrepo
* [4] discrepi

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pe (3)
* Anagrama: despreci
# discrepeguessa
## Català
### Verb

discrepeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb discrepar.

#### Variants

* discrepessi, discrepessa, discrepés, discrepàs, discrepara

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pe·gues·sa (5)
# discrepegueu
## Català
### Verb

discrepegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb discrepar.

#### Variants

* discrepeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pe·gueu (4)
# discrepeguéssou
## Català
### Verb

discrepeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb discrepar.

#### Variants

* discrepéssiu, discrepésseu, discrepàssiu, discrepàsseu, discrepàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pe·gués·sou (5)
# discrepem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kɾəˈpɛm/ balear /dis.kɾəˈpəm/, /dis.kɾəˈpɛm/ Occidental: /dis.kɾeˈpem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

discrepem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de discrepar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb discrepar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb discrepar.

#### Variants

* [1] discrepam
* [2] discrepeguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pem (3)
# discrepegués
## Català
### Verb

discrepegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb discrepar.

#### Variants

* discrepés, discrepàs, discrepara

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pe·gués (4)
# discrepeguéssom
## Català
### Verb

discrepeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb discrepar.

#### Variants

* discrepéssim, discrepéssem, discrepàssim, discrepàssem, discrepàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pe·gués·som (5)
# discrepeguesses
## Català
### Verb

discrepeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb discrepar.

#### Variants

* discrepessis, discrepesses, discrepassis, discrepasses, discrepares

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pe·gues·ses (5)
# discrepeguem
## Català
### Verb

discrepeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb discrepar.

#### Variants

* discrepem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pe·guem (4)
# discrepeguessen
## Català
### Verb

discrepeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb discrepar.

#### Variants

* discrepessin, discrepessen, discrepassin, discrepassen, discreparen

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pe·gues·sen (5)
# editaríveu
## Català
### Verb

editaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de editar.

#### Variants

* editaríeu
# editats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðiˈtats/, occidental /e.ðiˈtats/
   * Rimes: -ats

### Verb

editats
* Participi masculí plural del verb editar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·di·tats (3)
* Anagrames: deïtats, titades
# editasses
## Català
### Verb

editasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb editar.

#### Variants

* editessis, editesses, editassis, editares
# editassin
## Català
### Verb

editassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb editar.

#### Variants

* editessin, editessen, editassen, editaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·di·tas·sin (4)
* Anagrama: dinasties
# editassen
## Català
### Verb

editassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb editar.

#### Variants

* editessin, editessen, editassin, editaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·di·tas·sen (4)
* Anagrames: atendessi, dissetena
# editassis
## Català
### Verb

editassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb editar.

#### Variants

* editessis, editesses, editasses, editares
# editau
## Català
### Verb

editau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de editar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb editar.

#### Variants

* [1] editeu
* [2] editeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·di·tau (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeitu)
* Anagrama: audite
# editava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðiˈta.βə/, balear /ə.ðiˈta.və/ Occidental: nord-occidental /e.ðiˈta.βa/ valencià /e.ðiˈta.va/, /e.ðiˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

editava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de editar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de editar.

### Miscel·lània

* Anagrama: evitada
# duplicherete
## Italià
### Verb

duplicherete
* segona persona plural (voi) del futur de duplicare
# duplicherò
## Italià
### Verb

duplicherò
* primera persona singular (io) del futur de duplicare
# duplico
## Català

   * Pronúncia: oriental /duˈpɫi.ku/, occidental /duˈpɫi.ko/
   * Rimes: -iko

### Verb

duplico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de duplicar.
    [Jo] duplico, duplique, duplic o dupliqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb duplicar.
    [Que jo] duplico, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] dupliqui o duplique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb duplicar.
    [Que ell/ella/vostè] duplico, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] dupliqui o duplique.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /duˈpli.ko/
       Americà: alt /duˈpli.k(o)/, baix /duˈpli.ko/
   * Rimes: -iko

### Verb

duplico
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb duplicar

## Italià
### Verb

duplico
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de duplicare

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdʊ.pli.koː/
   * Etimologia: Compost de duo ‎(«dos») i plico ‎(«plegar»).

### Verb

duplicō ‎(1a present$^?$), duplicās ‎(2a present), duplicāre ‎(infinitiu), duplicāvī ‎(perfet), duplicātum ‎(supí)
* doblar, duplicar
* augmentar
* doblegar
# duplichi
## Italià
### Verb

duplichi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de duplicare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de duplicare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de duplicare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de duplicare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de duplicare
# duplichino
## Italià
### Verb

duplichino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de duplicare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de duplicare
# duplicos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /duˈpɫi.kos/

### Verb

duplicos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb duplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] dupliquis o dupliques.
# duplicherà
## Italià
### Verb

duplicherà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de duplicare
# duplichiamoci
## Italià
### Verb

duplichiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de duplicarsi
# duplichiate
## Italià
### Verb

duplichiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de duplicare
# duplichiamo
## Italià
### Verb

duplichiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de duplicare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de duplicare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de duplicare
# efímeros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /eˈfi.me.ɾos/, meridional /eˈfi.me.ɾoh/
       Americà: alt /eˈfi.me.(ɾo)s/, baix /eˈfi.me.ɾoh/, austral /eˈfi.me.ɾos/
   * Rimes: -imeɾos

### Adjectiu

efímeros m. pl.
* forma plural de efímero
# efímerament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌfi.mə.ɾəˈmen/ balear /əˌfi.mə.ɾəˈment/, /əˌfi.mə.ɾəˈmen/ Occidental: nord-occidental /eˌfi.me.ɾaˈmen/ valencià /eˌfi.me.ɾaˈment/, /eˌfi.me.ɾaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De efímer i el sufix -ment.

### Adverbi

efímerament
* D'una manera efímera.

#### Traduccions

* Anglès: ephemerally $^{(en)}$
* Castellà: efímeramente $^{(es)}$
* Francès: éphémèrement $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·fí·me·ra·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# efímeramente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /eˌfi.me.ɾaˈmen.te/
       Americà: alt /eˌfi.me.ɾaˈmen.t(e)/, baix /eˌfi.me.ɾaˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De efímero i el sufix -mente.

### Adverbi

efímeramente
* efímerament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·fí·me·ra·men·te (6)
# efímeras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /eˈfi.me.ɾas/, meridional /eˈfi.me.ɾah/
       Americà: alt /eˈfi.me.(ɾa)s/, baix /eˈfi.me.ɾah/, austral /eˈfi.me.ɾas/
   * Rimes: -imeɾas

### Adjectiu

efímeras f. pl.
* forma plural de efímera
# efímera
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfi.mə.ɾə/, occidental /eˈfi.me.ɾa/

### Nom

efímera f. ‎(plural efímeres)
* Insecte pterigot, d'ales membranoses, amb dos o tres cercs, que viu a l'aigua fins que surt per aparellar-se i morir quasi immediatament.

#### Traduccions

* Anglès: mayfly $^{(en)}$
* Castellà: efímera $^{(es)}$, cachipolla $^{(es)}$

### Adjectiu

efímera f. ‎(plural efímeres)
* Forma femenina de efímer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·fí·me·ra (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia: /eˈfi.me.ɾa/
   * Rimes: -imeɾa

### Adjectiu

efímera f. ‎(plural efímeras)
* forma femenina de efímero
# efímer
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfi.mər/, occidental /eˈfi.meɾ/
   * Etimologia: Del grec antic ἐφήμερος ‎(ephḗmeros, «diürn, d’un dia»), de ἐπί ‎(epí) i ἡμέρα ‎(hēméra, «dia»).

### Adjectiu

efímer m. ‎(femení efímera, plural masculí efímers, plural femení efímeres)
* Que té una duració màxima d'un dia.
* De duració molt breu.

#### Traduccions

* Anglès: ephemeral $^{(en)}$
* Castellà: efímero $^{(es)}$
* Francès: éphémère $^{(fr)}$
* Alemany: kurzlebig $^{(de)}$
* Anglès: ephemeral $^{(en)}$
* Castellà: efímero $^{(es)}$
* Francès: éphémère $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·fí·mer (3)
* Anagrama: feríem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# efímero
## Castellà

   * Pronúncia: /eˈfi.me.ɾo/
   * Rimes: -imeɾo

### Adjectiu

efímero m. ‎(femení efímera, plural masculí efímeros, plural femení efímeras)
* efímer

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·fí·me·ro (4)
# eixalbara
## Català
### Verb

eixalbara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixalbar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixalbar.
# eixalbares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəɫˈβa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaɫˈβa.ɾes/ valencià /ej.ʃaɫˈba.ɾes/, /e.ʃaɫˈβa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

eixalbares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de eixalbar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixalbar.
# eixalbaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəɫ.βəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaɫ.βaˈɾan/ valencià /ej.ʃaɫ.baˈɾan/, /e.ʃaɫ.βaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

eixalbaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de eixalbar.
# eixalbaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəɫˈβa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaɫˈβa.ɾen/ valencià /ej.ʃaɫˈba.ɾen/, /e.ʃaɫˈβa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

eixalbaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de eixalbar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixalbar.
# eixalbareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəɫ.βəˈɾɛw/ balear /ə.ʃəɫ.bəˈɾəw/, /ə.ʃəɫ.bəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaɫ.βaˈɾew/ valencià /ej.ʃaɫ.baˈɾew/, /e.ʃaɫ.βaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

eixalbareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de eixalbar.
# eixalbam
## Català
### Verb

eixalbam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de eixalbar.
# eixalbar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəɫˈβa/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaɫˈβa/ valencià /ej.ʃaɫˈbaɾ/, /e.ʃaɫˈβa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: eixalbà
   * Etimologia: Del llatí exalbar, derivat del prefix ex- ‎(«cap enfora») i el terme albus ‎(«blanc»).

### Verb

eixalbar trans.
* (antic, mallorquí) emblanquinar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: eixalbo, eixalba, eixalbem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xal·bar (3)
* Anagrames: bleixara, bleixarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# electrolitzàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡za.βəm/ balear /ə.ɫək.tɾo.ɫiˈd͡za.vəm/, /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡za.vəm/ Occidental: nord-occidental /e.ɫek.tɾo.ɫiˈd͡za.βem/ valencià /e.ɫek.tɾo.ɫiˈza.vem/, /e.ɫek.tɾo.ɫiˈza.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

electrolitzàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de electrolitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·lit·zà·vem (6)
# electrolitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡ze.səm/ balear /ə.ɫək.tɾo.ɫiˈd͡ze.səm/, /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /e.ɫek.tɾo.ɫiˈd͡ze.sem/, valencià /e.ɫek.tɾo.ɫiˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

electrolitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb electrolitzar.

#### Variants

* electrolitzéssim, electrolitzàssim, electrolitzàssem, electrolitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·lit·zés·sem (6)
# electrolitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡ze.səw/ balear /ə.ɫək.tɾo.ɫiˈd͡ze.səw/, /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /e.ɫek.tɾo.ɫiˈd͡ze.sew/, valencià /e.ɫek.tɾo.ɫiˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

electrolitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb electrolitzar.

#### Variants

* electrolitzéssiu, electrolitzàssiu, electrolitzàsseu, electrolitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·lit·zés·seu (6)
# electrolitzàssem
## Català
### Verb

electrolitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb electrolitzar.

#### Variants

* electrolitzéssim, electrolitzéssem, electrolitzàssim, electrolitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·lit·zàs·sem (6)
# electrolitzàsseu
## Català
### Verb

electrolitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb electrolitzar.

#### Variants

* electrolitzéssiu, electrolitzésseu, electrolitzàssiu, electrolitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·lit·zàs·seu (6)
# electrolitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡zes/ balear /ə.ɫək.tɾo.ɫiˈd͡zes/, /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /e.ɫek.tɾo.ɫiˈd͡zes/, valencià /e.ɫek.tɾo.ɫiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

electrolitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb electrolitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb electrolitzar.

#### Variants

* [1] electrolitzàs, electrolitzara
* [2] electrolitzàs, electrolitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·lit·zés (5)
# electrolitzàssim
## Català
### Verb

electrolitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb electrolitzar.

#### Variants

* electrolitzéssim, electrolitzéssem, electrolitzàssem, electrolitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·lit·zàs·sim (6)
# electrolitzàs
## Català
### Verb

electrolitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb electrolitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb electrolitzar.

#### Variants

* [1] electrolitzés, electrolitzara
* [2] electrolitzés, electrolitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·lit·zàs (5)
# electrolitzàssiu
## Català
### Verb

electrolitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb electrolitzar.

#### Variants

* electrolitzéssiu, electrolitzésseu, electrolitzàsseu, electrolitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·lit·zàs·siu (6)
# electrolitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡za.βəw/ balear /ə.ɫək.tɾo.ɫiˈd͡za.vəw/, /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /e.ɫek.tɾo.ɫiˈd͡za.βew/ valencià /e.ɫek.tɾo.ɫiˈza.vew/, /e.ɫek.tɾo.ɫiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

electrolitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de electrolitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·lit·zà·veu (6)
# eixalbaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəɫˈβa.βəs/, balear /ə.ʃəɫˈba.vəs/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaɫˈβa.βes/ valencià /ej.ʃaɫˈba.ves/, /e.ʃaɫˈβa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

eixalbaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de eixalbar.
# eixalbassin
## Català
### Verb

eixalbassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixalbar.
# eixalbassis
## Català
### Verb

eixalbassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixalbar.
# eixalbau
## Català
### Verb

eixalbau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de eixalbar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb eixalbar.
# eixalbaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəɫˈβa.βən/, balear /ə.ʃəɫˈba.vən/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaɫˈβa.βen/ valencià /ej.ʃaɫˈba.ven/, /e.ʃaɫˈβa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

eixalbaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de eixalbar.
# eixalbava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəɫˈβa.βə/, balear /ə.ʃəɫˈba.və/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaɫˈβa.βa/ valencià /ej.ʃaɫˈba.va/, /e.ʃaɫˈβa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

eixalbava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de eixalbar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de eixalbar.
# eixalbe
## Català
### Verb

eixalbe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de eixalbar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb eixalbar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb eixalbar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb eixalbar.