OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acabdilli
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəbˈdi.ʎi/, occidental /a.kabˈdi.ʎi/
   * Rimes: -iʎi

### Verb

acabdilli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acabdillar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acabdillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acabdillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acabdillar.
# acabdillàssem
## Català
### Verb

acabdillàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabdillar.
# acabdillàreu
## Català
### Verb

acabdillàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acabdillar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabdillar.
# acabdillàsseu
## Català
### Verb

acabdillàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabdillar.
# acabdillin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəbˈdi.ʎin/, occidental /a.kabˈdi.ʎin/
   * Rimes: -iʎin

### Verb

acabdillin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acabdillar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acabdillar.
# acabdillà
## Català
### Verb

acabdillà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acabdillar.
# acabdillàrem
## Català
### Verb

acabdillàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acabdillar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabdillar.
# acabdillo
## Català

   * Pronúncia: central /ə.kəbˈdi.ʎu/, occidental /a.kabˈdi.ʎo/
   * Rimes: -iʎo

### Verb

acabdillo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acabdillar.
# acabdillàs
## Català
### Verb

acabdillàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabdillar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabdillar.
# acabdillis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəbˈdi.ʎis/, occidental /a.kabˈdi.ʎis/
   * Rimes: -iʎis

### Verb

acabdillis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acabdillar.
# acalam
## Català
### Verb

acalam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·lam (3)
* Anagrames: aclama, aclamà
# acais
## Caló català

   * Pronúncia: /əˈkajs/

### Nom

acais ‎(əkájs)
* forma plural de acai
# acalades
## Català
### Verb

acalades
* Participi femení plural del verb acalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·la·des (4)
* Anagrama: escalada
# acalar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kəˈɫa/ Occidental: nord-occidental /a.kaˈɫa/ valencià /a.kaˈɫaɾ/, /a.kaˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acalà
   * Etimologia: Del prefix a- i calar, segle XV.

### Verb

acalar trans., pron. ‎(pronominal acalar-se)
* (antic, balear) abaixar, davallar
* (balear) Inclinar cap avall una part del cos.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acalo, acala, acalem

#### Sinònims

* acatxar, en valencià

#### Traduccions

* Anglès: lower $^{(en)}$
* Castellà: bajar $^{(es)}$
* Francès: baisser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·lar (3)
* Anagrames: aclara, aclarà, alacrà, calara, calarà, lacara, lacarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Gallec

   * Pronúncia: /a.kaˈlaɾ/

### Verb

acalar
* apaivagar
# acal
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkaɫ/, occidental /aˈkaɫ/
   * Rimes: -al

### Verb

acal
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cal (2)
* Anagrames: cala, calà, laca $^{(revers)}$, lacà
# acala
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.ɫə/, occidental /aˈka.la/
   * Rimes: -ala

### Verb

acala
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acalar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acalar.
# acai
## Caló català

   * Pronúncia: /əˈkaj/

### Nom

acai ‎(əkáj) m. ‎(plural acais)
* forma alternativa de ohai

### Vegeu també

* Cizmich, Perseo; Adiego, Ignasi-Xavier. Rromani ćhib - Diccionari romaní-català / català-romaní. Círculo Rojo, 2022. ISBN 978-84-1155-225-7.
# acalant
## Català
### Verb

acalant
* Gerundi del verb acalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·lant (3)
* Anagrama: Alacant
# acalar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kəˈɫar.sə/ balear /ə.kəˈɫaɾ.sə/, /ə.kə.ɫərˈsə/ Occidental: /a.kaˈɫaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

acalar-se
* Forma pronominal de acalar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'acalo, s'acala, ens acalem

### Miscel·lània

* Anagrama: acalares
# aberatsenganako
## Basc
### Nom

aberatsenganako
* genitiu locatiu indefinit de aberats
* genitiu locatiu definit plural de aberats
# aberatsengatik
## Basc
### Nom

aberatsengatik
* causal indefinit de aberats
* causal definit plural de aberats
# aberatsengana
## Basc
### Nom

aberatsengana
* al·latiu definit plural de aberats
* al·latiu indefinit de aberats
# aberatsenganantz
## Basc
### Nom

aberatsenganantz
* al·latiu direccional definit plural de aberats
* al·latiu direccional indefinit de aberats
# aberatsengandik
## Basc
### Nom

aberatsengandik
* ablatiu definit plural de aberats
* ablatiu indefinit de aberats
# aberatsen
## Basc
### Nom

aberatsen
* genitiu definit plural de aberats
* genitiu indefinit de aberats
# aberatsenganaino
## Basc
### Nom

aberatsenganaino
* terminatiu definit plural de aberats
* terminatiu indefinit de aberats
# aberatsek
## Basc
### Nom

aberatsek
* ergatiu indefinit de aberats
* ergatiu definit plural de aberats
# aberatsekin
## Basc
### Nom

aberatsekin
* comitatiu indefinit de aberats
* comitatiu definit plural de aberats
# aberatsengan
## Basc
### Nom

aberatsengan
* inessiu definit plural de aberats
* inessiu indefinit de aberats
# acaparariva
## Català
### Verb

acaparariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de acaparar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acaparar.
# acapararia
## Català
### Verb

acapararia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acaparar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acaparar.
# acaparara
## Català
### Verb

acaparara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaparar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaparar.
# acapararien
## Català
### Verb

acapararien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acaparar.
# acaparares
## Català
### Verb

acaparares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acaparar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaparar.
# acapararies
## Català
### Verb

acapararies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acaparar.
# acaparareu
## Català
### Verb

acaparareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acaparar.
# acapararan
## Català
### Verb

acapararan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acaparar.
# acapararen
## Català
### Verb

acapararen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acaparar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaparar.
# acaloressin
## Català
### Verb

acaloressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acalorar.
# acaloreguéssou
## Català
### Verb

acaloreguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acalorar.
# acaloren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈɫo.ɾən/, occidental /a.kaˈɫo.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

acaloren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acalorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acalorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acalorar.
# acalores
## Català
### Verb

acalores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acalorar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acalorar.

### Miscel·lània

* Anagrames: escarola, escolara, escolarà
# acaloressen
## Català
### Verb

acaloressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acalorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·lo·res·sen (5)
* Anagrama: escalonar-se
# acaloressis
## Català
### Verb

acaloressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acalorar.
# acaloresses
## Català
### Verb

acaloresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acalorar.
# acaloressi
## Català
### Verb

acaloressi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acalorar.
# acaloressa
## Català
### Verb

acaloressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acalorar.
# a-
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə/, occidental /a/
   * Homòfon: a
   * Etimologia: [1] Del llatí ad. [2] Del grec antic ἀ- ‎(a-).

### Prefix

a-
* Prefix verbalitzador que indica una actualització (fer o posar una cosa o qualitat)
* Prefix privatiu adjectival amb el significat de «no» o «sense».

#### Notes d'us

* Sempre és àton no formant cap accent secundari.
* Forma verbs adjuntant-lo a un nom, adjectiu o adverbi. Adjuntat a verbs intransitius dóna un verb transitiu o pronominal.
* Amb valor negatiu, l’article femení precedent es pronuncia separat per evitar homofonia amb l’antònim. Tradicionalment escrit sense apostrofar, actualment s’admet seguir les regles generals d’apostrofació però mantenint la pronúncia separada: la simetria, la asimetria/l’asimetria.

#### Variants

* Com a prefix privatiu adjectival pren la forma an- davant vocal o hac.
* Com a prefix verbal pren la forma as- davant essa.

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Francès

   * Etimologia: [1] Del llatí ad. [2] Del grec antic ἀ- ‎(a-).

### Prefix

a-
* esdevenir, fer-se
    brute → abrutir
* negació
    chromatique → achromatique

## Italià

   * Etimologia: [1] Del llatí ad. [2] Del grec antic ἀ- ‎(a-).

### Prefix

a-
* esdevenir, fer-se
    dolce ‎(«dolç») → ‎addolcire ‎(«endolcir»)
* negació
    biosi ‎(«vida») → ‎abiosi ‎(«absència de vida»)

#### Notes d'us

* En el primer cas, es duplica la consonant: addolcire; accadere, etc.
# Zúric
## Català

   * Pronúncia: /ˈzu.ɾik/
   * Etimologia: De l'alemany Zürich, del llatí Turīcum.

### Nom propi

Zúric m.
* Ciutat i cantó de Suïssa.

#### Derivats

* zuriquès

#### Traduccions

* Alamànic: Züri $^{(gsw)}$
* Alemany: Zürich $^{(de)}$
* Anglès: Zurich $^{(en)}$
* Basc: Zurich $^{(eu)}$
* Castellà: Zúrich $^{(es)}$
* Danès: Zürich $^{(da)}$
* Finès: Zürich $^{(fi)}$
* Francès: Zurich $^{(fr)}$
* Hongarès: Zürich $^{(hu)}$
* Neerlandès: Zurich $^{(nl)}$
* Suec: Zürich $^{(sv)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: Zú·ric (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GEC, ésAdir
* Nomenclàtor muncial, IEC.
# a's
## Anglès
### Nom

a's
* forma plural de a
# Zúrich
## Castellà

   * Pronúncia: peninsular /ˈθu.ɾit͡ʃ/, americà /ˈsu.ɾit͡ʃ/
   * Rimes: -uɾitʃ
   * Pronúncia: peninsular /ˈθu.ɾik/, americà /ˈsu.ɾik/
   * Rimes: -uɾik

### Nom propi

Zúrich
* Zuric

### Miscel·lània

* Síl·labes: Zú·rich (2)
* Heterograma de 6 lletres (chiruz)
# a'eesémo'ehe
## Xeiene

   * Pronúncia: /aʔeːsɪmoʔɪhɪ/
   * Etimologia: de -a'eesé (tenir el musell camús) i mo'éhe (uapití).

### Nom

a'eesémo'ehe
* ant
# Zîmbabwe
## Kurd

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom propi

Zîmbabwe f.
* Zimbàbue

#### Derivats

* zîmbabweyî

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en kurd
# Zėmbabvė
## Plantilla:-sgs-

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom propi

Zėmbabvė
* Zimbàbue

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en samogitià
# a'éevo'ha
## Xeiene

   * Pronúncia: /aʔeːvoʔha/

### Nom

a'éevo'ha
* ruc
# Zélande
## Francès

   * Etimologia: Del francès mitjà Zélande.
   * Pronúncia:

### Nom propi

Zélande f.
* Zelanda.

### Vegeu també
## Francès mitjà

   * Pronúncia:

### Nom propi

Zélande f.
* Zelanda.
   * Exemples:
       "[...] car où l'on a accoustumé faire les rusches de paille, comme en France, en Flandres, Hollande, Zélande, Dannemarch, à la paille conviendra s'arrester."

### Vegeu també

* ↑ de Serres, Olivier. Le Théâtre d'Agriculture et Mesnage des Champs, 1996. París: Actes Sud, 1600, 635. ISBN 978-2-7427-0952-5.

#### Descendents

* Francès: Zélande
# acanale
## Català
### Verb

acanale
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acanalar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acanalar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acanalar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acanalar.
# acanaleguem
## Català
### Verb

acanaleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acanalar.
# acanalava
## Català
### Verb

acanalava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acanalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acanalar.
# acanalavo
## Català
### Verb

acanalavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acanalar.
# acanaleguessa
## Català
### Verb

acanaleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanalar.
# acanalaven
## Català
### Verb

acanalaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acanalar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encanalava
# acanalavi
## Català
### Verb

acanalavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acanalar.
# acanaleguesses
## Català
### Verb

acanaleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanalar.
# acanalaves
## Català
### Verb

acanalaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acanalar.
# acanaleguessen
## Català
### Verb

acanaleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanalar.
# abrasésseu
## Català
### Verb

abrasésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·sés·seu (4)
* Anagrama: abeurasses
# abraséssim
## Català
### Verb

abraséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrasar.

### Miscel·lània

* Anagrama: abramessis
# abraséssiu
## Català
### Verb

abraséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·sés·siu (4)
* Anagrama: abeurassis
# abraséssem
## Català
### Verb

abraséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·sés·sem (4)
* Anagrama: embassar-se
# abrasí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βɾəˈzi/, occidental /a.βɾaˈzi/
   * Rimes: -i
   * Homòfon: abrasir

### Verb

abrasí ‎(infinitiu abrasar)
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de abrasar.
abrasí ‎(infinitiu abrasir)
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de abrasir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de abrasir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·sí (3)
* Anagrames: àrabis, bisara, bisarà, sabria, Sabrià
# abrasé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βɾaˈse\
       Americà: alt /a.b(ɾa)ˈse/, baix \a.βɾaˈse\
   * Rimes: -e

### Verb

abrasé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb abrasar
# abrasàveu
## Català
### Verb

abrasàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abrasar.
# abrasés
## Català
### Verb

abrasés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrasar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·sés (3)
* Anagrames: basar-se, basares, besaràs, saberàs
# acarreris
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈre.ɾis/, occidental /a.kaˈre.ɾis/
   * Rimes: -eɾis

### Verb

acarreris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acarrerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·re·ris (4)
* Anagrama: arriscaré
# acarreràs
## Català
### Verb

acarreràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.
# acarreràrem
## Català
### Verb

acarreràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acarrerar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.
# acarreràsseu
## Català
### Verb

acarreràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.
# acarreràssem
## Català
### Verb

acarreràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.

### Miscel·lània

* Anagrames: escamarrar-se, escamarrares, escarramares
# acarrero
## Català

   * Pronúncia: central /ə.kəˈre.ɾu/, occidental /a.kaˈre.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Verb

acarrero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acarrerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·re·ro (4)
* Anagrames: acorrerà, arrocaré
# acarrerà
## Català
### Verb

acarrerà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acarrerar.
# acarreràreu
## Català
### Verb

acarreràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acarrerar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.
# acarreràssim
## Català
### Verb

acarreràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.
# acarreràssiu
## Català
### Verb

acarreràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.
# abrancaven
## Català
### Verb

abrancaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abrancar.
# abrancaríveu
## Català
### Verb

abrancaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abrancar.
# abrancaríeu
## Català
### Verb

abrancaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abrancar.
# abrancat
## Català
### Verb

abrancat
* Participi masculí singular del verb abrancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bran·cat (3)
* Anagrama: càntabra
# abrancava
## Català
### Verb

abrancava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abrancar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abrancar.
# abrancaré
## Català
### Verb

abrancaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de abrancar.
# abrancau
## Català
### Verb

abrancau
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abrancar.
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abrancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bran·cau (3)
* Anagrama: acubaran
# acantilados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.kan.tiˈla.ðos\, meridional \a.kaŋ.tiˈla.(ð)oh\
       Americà: alt /a.kan.tiˈla.d(o)s/, baix \a.kaŋ.tiˈla.ðoh\, austral \a.kan.tiˈla.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

acantilados m. pl.
* forma plural de acantilado
# acanthi
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈkæn.θaɪ/, /əˈkæn.θi/

### Nom

acanthi
* forma plural de acanthus
# acanthologies
## Anglès
### Nom

acanthologies
* forma plural de acanthology
# acanthus
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈkæn.θəs/

### Nom

acanthus ‎(plural acanthuses o acanthi)
* (escultura) acant

### Vegeu també

* acanthus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# acanthuses
## Anglès
### Nom

acanthuses
* forma plural de acanthus
# acantilado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.kan.tiˈla.ðo\, meridional \a.kaŋ.tiˈla.(ð)o\
       Americà: alt /a.kan.t(i)ˈla.do/, baix \a.kaŋ.tiˈla.ðo\, austral \a.kan.tiˈla.ðo\
   * Rimes: -ado
   * Etimologia: De acantilar.

### Nom

acantilado m. ‎(plural acantilados)
* (geografia) penya-segat

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·can·ti·la·do (5)
* Anagrama: alicatando
# acanto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈkan.to/, meridional \aˈkaŋ.to\
       Americà: alt /aˈkan.t(o)/, baix \aˈkaŋ.to\, austral /aˈkan.to/
   * Rimes: -anto

### Nom

acanto m. ‎(plural acantos)
* (escultura) acant

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·can·to (3)

### Vegeu també

* acanto. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# acansament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kən.səˈmen/ balear /ə.kən.səˈment/, /ə.kən.səˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.kan.saˈmen/ valencià /a.kan.saˈment/, /a.kan.saˈmen/
   * Rimes: -ent

### Nom

acansament m. ‎(plural acansaments)
* (eivissenc) Forma alternativa de cansament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·can·sa·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# acanto-
## Català

   * Etimologia: Del grec antic άκανθα ‎(ákantha, «espina»).

### Prefix

acanto-
* espinós

#### Traduccions

* Castellà: acanto- $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# absolutitzaries
## Català
### Verb

absolutitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de absolutitzar.
# absolutitzaré
## Català
### Verb

absolutitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de absolutitzar.
# absolutitzassin
## Català
### Verb

absolutitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb absolutitzar.
# absolutitzarien
## Català
### Verb

absolutitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de absolutitzar.
# absolutitzaríeu
## Català
### Verb

absolutitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de absolutitzar.
# absolutitzarà
## Català
### Verb

absolutitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de absolutitzar.
# absolutitzaràs
## Català
### Verb

absolutitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de absolutitzar.
# absolutitzassen
## Català
### Verb

absolutitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb absolutitzar.
# absolutitzasses
## Català
### Verb

absolutitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb absolutitzar.
# acoloressi
## Català
### Verb

acoloressi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acolorar.
# acoloressin
## Català
### Verb

acoloressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acolorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lo·res·sin (5)
* Anagrama: acolorissen
# acoloresquis
## Català
### Verb

acoloresquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acolorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lo·res·quis (5)
* Anagrama: acolorisques
# acoloresses
## Català
### Verb

acoloresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acolorar.