OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ensolcaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.suɫˈka.ɾən/ balear /ən.soɫˈka.ɾən/, /ən.suɫˈka.ɾən/ Occidental: /en.soɫˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

ensolcaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ensolcar.
# ensolcaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.suɫ.kəˈɾi.əs/ balear /ən.soɫ.kəˈɾi.əs/, /ən.suɫ.kəˈɾi.əs/ Occidental: /en.soɫ.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ensolcaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ensolcar.
# ensolcaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.suɫ.kəˈɾas/ balear /ən.soɫ.kəˈɾas/, /ən.suɫ.kəˈɾas/ Occidental: /en.soɫ.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

ensolcaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ensolcar.
# ensolcaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.suɫ.kəˈɾan/ balear /ən.soɫ.kəˈɾan/, /ən.suɫ.kəˈɾan/ Occidental: /en.soɫ.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

ensolcaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ensolcar.
# ensolcares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.suɫˈka.ɾəs/ balear /ən.soɫˈka.ɾəs/, /ən.suɫˈka.ɾəs/ Occidental: /en.soɫˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

ensolcares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ensolcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sol·ca·res (4)
* Anagrama: escalerons
# ensolcarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.suɫ.kəˈɾa/ balear /ən.soɫ.kəˈɾa/, /ən.suɫ.kəˈɾa/ Occidental: /en.soɫ.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

ensolcarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ensolcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sol·ca·rà (4)
* Anagrames: escalonar, escolaran
# ensolcareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.suɫ.kəˈɾɛw/ balear /ən.soɫ.kəˈɾəw/, /ən.suɫ.kəˈɾɛw/ Occidental: /en.soɫ.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ensolcareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ensolcar.
# ensolcaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.suɫ.kəˈɾi.ə/ balear /ən.soɫ.kəˈɾi.ə/, /ən.suɫ.kəˈɾi.ə/ Occidental: /en.soɫ.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ensolcaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ensolcar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ensolcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sol·ca·ri·a (5)
* Anagrama: alaiorencs
# ensolcarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.suɫ.kəˈɾi.ən/ balear /ən.soɫ.kəˈɾi.ən/, /ən.suɫ.kəˈɾi.ən/ Occidental: /en.soɫ.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ensolcarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ensolcar.
# eransketetatik
## Basc
### Nom

eransketetatik
* ablatiu definit plural de eransketa
# eranskinari
## Basc
### Nom

eranskinari
* datiu definit singular de eranskin
# eranskinak
## Basc
### Nom

eranskinak
* absolutiu definit plural de eranskin
* ergatiu definit singular de eranskin
# eranskinaren
## Basc
### Nom

eranskinaren
* genitiu definit singular de eranskin
# eranskinarengatik
## Basc
### Nom

eranskinarengatik
* causal definit singular de eranskin
# eranskinarentzat
## Basc
### Nom

eranskinarentzat
* benefactiu definit singular de eranskin
# eransketez
## Basc
### Nom

eransketez
* instrumental definit plural de eransketa
# eranskina
## Basc
### Nom

eranskina
* absolutiu definit singular de eranskin
# eranskin
## Basc
### Nom

eranskin inan.
* afegit, apèndix

#### Declinació

Nom comú inanimat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
eranskin
eranskina
eranskinak
Ergatiu
eranskinek
eranskinak
eranskinek
Datiu
eranskini
eranskinari
eranskinei
Genitiu
eranskinen
eranskinaren
eranskinen
Comitatiu
eranskinekin
eranskinarekin
eranskinekin
Benefactiu
eranskinentzat
eranskinarentzat
eranskinentzat
Instrumental
eranskinez
eranskinaz
eranskinez
Partitiu
eranskinik
Prolatiu
eranskintzat
Causal
eranskinengatik
eranskinarengatik
eranskinengatik
Locatius
Inessiu
eranskinetan
eranskinean
eranskinetan
Ablatiu
eranskinetatik
eranskinetik
eranskinetatik
Al·latiu
eranskinetara
eranskinera
eranskinetara
Terminatiu
eranskinetaraino
eranskineraino
eranskinetaraino
Al·l. direcional
eranskinetarantz
eranskinerantz
eranskinetarantz
Gen. locatiu
eranskinetako
eranskineko
eranskinetako :
# eranskinarekin
## Basc
### Nom

eranskinarekin
* comitatiu definit singular de eranskin
# entreguardaren
## Català
### Verb

entreguardaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de entreguardar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* [2] entreguardessin, entreguardessen, entreguardassin, entreguardassen
# entreguardares
## Català
### Verb

entreguardares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de entreguardar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* [2] entreguardessis, entreguardesses, entreguardassis, entreguardasses
# entreguardar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌen.tɾə.ɣwərˈda/ Occidental: nord-occidental /ˌen.tɾe.ɣwarˈða/ valencià /ˌen.tɾe.ɣwaɾˈðaɾ/, /ˌen.tɾe.ɣwaɾˈða/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: entreguardà
   * Etimologia: Del prefix entre- i guardar, segle XIX.

### Verb

entreguardar trans.
* Mirar per l’entreguard, el regle o altre objecte entre dos punts per veure si una cosa està recta, plana, a plom.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: entreguardo, entreguarda, entreguardem

#### Traduccions

* Basc: borneatu $^{(eu)}$
* Castellà: bornear $^{(es)}$
* Francès: bornoyer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·guar·dar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 3
# entreguardam
## Català
### Verb

entreguardam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de entreguardar.

#### Variants

* entreguardem
# entreguardara
## Català
### Verb

entreguardara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* [1] entreguardés, entreguardàs
* [2] entreguardés, entreguardàs
# entreguardaran
## Català
### Verb

entreguardaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de entreguardar.
# esbalcis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbaɫ.sis/, occidental /ezˈbaɫ.sis/
   * Rimes: -alsis

### Verb

esbalcis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbalçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·cis (3)
* Anagrama: cablessi
# esbalcéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈse.siw/, occidental /ez.baɫˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esbalcéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalçar.
# esbalcéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈse.səm/, occidental /ez.baɫˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esbalcéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalçar.
# esbaldeix
## Català
### Verb

esbaldeix
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esbaldir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esbaldir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·deix (3)
* Anagrama: bleixades
# esbalcéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈse.sim/, occidental /ez.baɫˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esbalcéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalçar.
# esbalcí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈsi/, occidental /ez.baɫˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

esbalcí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esbalçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·cí (3)
* Heterograma de 7 lletres (abceils)
* Anagrames: bleïsca, cabiles
# esbaldeixen
## Català
### Verb

esbaldeixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esbaldir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·dei·xen (4)
# esbaldeixes
## Català
### Verb

esbaldeixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esbaldir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·dei·xes (4)
# esbalcés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈses/, occidental /ez.baɫˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

esbalcés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalçar.

### Miscel·lània

* Anagrama: calbeses
# esbalcésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈse.səw/, occidental /ez.baɫˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esbalcésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalçar.
# erreginaren
## Basc
### Nom

erreginaren
* genitiu indefinit de erregina
* genitiu definit singular de erregina
* genitiu indefinit de erregina
* genitiu definit singular de erregina
# erregina
## Basc

   * Pronúncia: meridional /e.re.ɡi.ɲa/, septentrional /e.re.ɡi.na/
   * Etimologia: Del llatí reginam.

### Nom

erregina
* reina (monarca)
* (baralla francesa) reina
* (escacs) reina

#### Declinació

Nom comú animat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
erregina
erregina
erreginak
Ergatiu
erreginak
erreginak
erreginek
Datiu
erreginari
erreginari
erreginei
Genitiu
erreginaren
erreginaren
erreginen
Comitatiu
erreginarekin
erreginarekin
erreginekin
Benefactiu
erreginarentzat
erreginarentzat
erreginentzat
Instrumental
erreginaz
erreginaz
erreginez
Partitiu
erreginarik
Prolatiu
erreginatzat
Causal
erreginarengatik
erreginarengatik
erreginengatik
Locatius
Inessiu
erreginarengan
erreginarengan
erreginengan
Ablatiu
erreginarengandik
erreginarengandik
erreginengandik
Al·latiu
erreginarengana
erreginarengana
erreginengana
Terminatiu
erreginarenganaino
erreginarenganaino
erreginenganaino
Al·l. direcional
erreginarenganantz
erreginarenganantz
erreginenganantz
Gen. locatiu
erreginarenganako
erreginarenganako
erreginenganako :
Nom comú inanimat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
erregina
erregina
erreginak
Ergatiu
erreginak
erreginak
erreginek
Datiu
erreginari
erreginari
erreginei
Genitiu
erreginaren
erreginaren
erreginen
Comitatiu
erreginarekin
erreginarekin
erreginekin
Benefactiu
erreginarentzat
erreginarentzat
erreginentzat
Instrumental
erreginaz
erreginaz
erreginez
Partitiu
erreginarik
Prolatiu
erreginatzat
Causal
erreginarengatik
erreginarengatik
erreginengatik
Locatius
Inessiu
erreginatan
erreginan
erreginetan
Ablatiu
erreginatatik
erreginatik
erreginetatik
Al·latiu
erreginatara
erreginara
erreginetara
Terminatiu
erreginataraino
erreginaraino
erreginetaraino
Al·l. direcional
erreginatarantz
erreginarantz
erreginetarantz
Gen. locatiu
erreginatako
erreginako
erreginetako :

#### Derivats

* erle erregina

#### Relacionats

* errege (masculí)

### Vegeu també

* Entrada «erregina» a l’Elhuyar Hiztegia.
# erreginak
## Basc
### Nom

erreginak
* absolutiu definit plural de erregina
* absolutiu definit plural de erregina
* ergatiu indefinit de erregina
* ergatiu definit singular de erregina
* ergatiu indefinit de erregina
* ergatiu definit singular de erregina
# erreginarekin
## Basc
### Nom

erreginarekin
* comitatiu definit singular de erregina
* comitatiu indefinit de erregina
* comitatiu definit singular de erregina
* comitatiu indefinit de erregina
# erreginako
## Basc
### Nom

erreginako
* genitiu locatiu definit singular de erregina
# erreginan
## Basc
### Nom

erreginan
* inessiu definit singular de erregina
# erreginaraino
## Basc
### Nom

erreginaraino
* terminatiu definit singular de erregina
# erreginara
## Basc
### Nom

erreginara
* al·latiu definit singular de erregina
# erreginarantz
## Basc
### Nom

erreginarantz
* al·latiu direccional definit singular de erregina
# erreginarengan
## Basc
### Nom

erreginarengan
* inessiu definit singular de erregina
* inessiu indefinit de erregina
# erugatum
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.ruːˈɡaː.tʊm/

### Verb

ērūgātum
* supí acusatiu de ērūgō
# eruga
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɾu.ɣə/, occidental /eˈɾu.ɣa/
   * Rimes: -uɡa
   * Etimologia: Del llatí erūca, segle XIV, doblet del científic ruca.

### Nom

eruga f. ‎(plural erugues)
* Forma larvària d'un lepidòpter.
* Cinta o cadena articulada que s'afegeix a les llantes situades als costats d'un vehicle per permetre el seu desplaçament per terrenys abruptes o escabrosos.
* ruca

#### Derivats

* erugat

#### Traduccions

* Albanès: zek $^{(sq)}$
* Alemany: Raupe $^{(de)}$
* Anglès: caterpillar $^{(en)}$
* Àrab: يَرَقَة $^{(ar)}$ f.
* Armeni: թրթուր $^{(hy)}$ ‎(trtur)
* Basc: har $^{(eu)}$, beldar $^{(eu)}$
* Belarús: ву́сень $^{(be)}$ m. ‎(vussen)
* Búlgar: гъсе́ница $^{(bg)}$ f. ‎(gassènitsa)
* Castellà: oruga $^{(es)}$
* Coreà: 모충 $^{(ko)}$ ‎(mochung)
* Danès: kålorm $^{(da)}$ c.
* Eslovac: husenica $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: gosenica $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: raŭpo $^{(eo)}$
* Estonià: tõuk $^{(et)}$
* Feroès: ormvera $^{(fo)}$ f.
* Finès: perhostoukka $^{(fi)}$
* Francès: chenille $^{(fr)}$ f.
* Gallec: eiruga $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: indysyn $^{(cy)}$ m.
* Georgià: მუხლუხი $^{(ka)}$ ‎(múkhlukhi)
* Grec: κάμπια $^{(el)}$ f. ‎(kàmbia)
* Grec antic: κάμπη $^{(grc)}$ f. ‎(kámpē)
* Hebreu: זַחַל‎ $^{(he)}$ m.
* Hindi: इल्ली $^{(hi)}$ f.
* Hongarès: hernyó $^{(hu)}$
* Ídix: שלייערל‎ $^{(yi)}$ f.
* Ido: raupo $^{(io)}$
* Irlandès: bolb $^{(ga)}$ m.
* Islandès: lirfa $^{(is)}$
* Italià: bruco $^{(it)}$ m.
* Japonès: 毛虫 $^{(ja)}$
* Javanès: uler $^{(jv)}$
* Kazakh: жұлдызқұрт $^{(kk)}$ ‎(juldızqurt/juldizkhurt)
* Letó: kapurs $^{(lv)}$ m.
* Limburguès: roeps $^{(li)}$ m.
* Lituà: vikšras $^{(lt)}$ m.
* Llatí: eruca $^{(la)}$ f.
* Neerlandès: rups $^{(nl)}$ f.
* Noruec: larve $^{(no)}$ m.
* Occità: ruca $^{(oc)}$, eruga $^{(oc)}$ f.
* Persa: کرم صدپا‎ $^{(fa)}$
* Polonès: gąsienica $^{(pl)}$ f.
* Quítxua: sika $^{(qu)}$
* Romanès: omidă $^{(ro)}$ f.
* Rus: гу́сеница $^{(ru)}$ f. ‎(gússenitsa)
* Sard: ruga $^{(sc)}$ f.
* Serbocroat: гусеница $^{(sh)}$, gusenica $^{(sh)}$ f.
* Sicilià: campa $^{(scn)}$ f.
* Suahili: kiwavi $^{(sw)}$
* Suec: fjärilslarv $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: кирмак $^{(tg)}$
* Turc: tırtıl $^{(tr)}$
* Txec: housenka $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: гу́сениця $^{(uk)}$ f. ‎(hússenitsia)
* Uzbek: qurt $^{(uz)}$
* Való: halene $^{(wa)}$ f.
* Vietnamita: sâu $^{(vi)}$
* Volapük: jönul $^{(vo)}$
* Xinès: 毛毛蟲 $^{(zh)}$ ‎(毛毛虫, máomáochóng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ru·ga (3)
* Anagrames: argue, Auger, ragué, regau

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# erugare
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.ruːˈɡaː.rɛ/

### Verb

ērūgāre
* infinitiu del present actiu de ērūgō
# erugo
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈruː.ɡoː/
   * Etimologia: Del prefix ex- i rūgō.

### Verb

ērūgō ‎(1a present$^?$), ērūgās ‎(2a present), ērūgāre ‎(infinitiu), ērūgāvī ‎(perfet), ērūgātum ‎(supí)
* aplanar
* rotar, eructar
# erugavi
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.ruːˈɡaː.wiː/

### Verb

ērūgāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de ērūgō
# erugas
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈruː.ɡaːs/

### Verb

ērūgās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de ērūgō
# erugat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾuˈɣat/, occidental /e.ɾuˈɣat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De eruga i el sufix -at

### Adjectiu

erugat m. ‎(femení erugada, plural masculí erugats, plural femení erugades)
* Ple d’erugues.

#### Traduccions

* Anglès: [[#Anglès|]] $^{(en)}$
* Castellà: [[#Castellà|]] $^{(es)}$
* Francès: [[#Francès|]] $^{(fr)}$
* Italià: [[#Italià|]] $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ru·gat (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegrtu)
* Anagrames: guaret, teürga, trague, tragué, tuareg

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# esbandiriva
## Català
### Verb

esbandiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de esbandir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esbandir.

#### Variants

* [1] esbandiria
* [2] esbandiria

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·ri·va (5)
# esbandiriven
## Català
### Verb

esbandiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esbandir.

#### Variants

* esbandirien

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·ri·ven (5)
# esbandiríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bən.diˈɾi.əm/, occidental /ez.ban.diˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

esbandiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de esbandir.

#### Variants

* esbandirívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·rí·em (5)
# esbandirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bən.diˈɾi.ən/, occidental /ez.ban.diˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esbandirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esbandir.

#### Variants

* esbandiriven

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·ri·en (5)
# esbandirives
## Català
### Verb

esbandirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de esbandir.

#### Variants

* esbandiries

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·ri·ves (5)
# esbandirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bən.diˈɾa/, occidental /ez.ban.diˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esbandirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esbandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·rà (4)
* Anagrames: abadernis, abanderis, abrinades, esbadinar, esbrinada
# esbandiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bən.diˈɾas/, occidental /ez.ban.diˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esbandiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esbandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·ràs (4)
# esbandiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bən.diˈɾi.əs/, occidental /ez.ban.diˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esbandiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esbandir.

#### Variants

* esbandirives

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·ri·es (5)
* Anagrama: abidriessen
# esbandiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bən.diˈɾe/, occidental /ez.ban.diˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esbandiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esbandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·ré (4)
# esbandiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bən.diˈɾi.əw/, occidental /ez.ban.diˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esbandiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esbandir.

#### Variants

* esbandiríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·rí·eu (5)
# entremig
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌen.tɾəˈmit͡ʃ/, occidental /ˌen.tɾeˈmit͡ʃ/
   * Rimes: -itʃ
   * Etimologia: De entre i mig, segle XV.

### Adverbi

entremig
* Al mig.

#### Sinònims

* enmig

#### Traduccions

* Anglès: in the middle $^{(en)}$
* Castellà: en medio $^{(es)}$
* Francès: au milieu $^{(fr)}$
* Italià: in mezzo $^{(it)}$
* Occità: entremièg $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·mig (3)
* Anagrames: integrem, regiment

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# entremeses
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /en.tɾeˈme.ses/, meridional \eŋ.tɾeˈme.seh\
       Americà: alt /en.t͡seˈme.s(e)s/, baix \eŋ.tɾeˈme.seh\, austral /en.tɾeˈme.ses/
   * Rimes: -eses

### Nom

entremeses m. pl.
* forma plural de entremés
# entremès
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾəˈmɛs/ balear /ən.tɾəˈməs/, /ən.tɾəˈmɛs/ Occidental: /en.tɾeˈmes/
   * Rimes: -ɛs
   * Etimologia: Del llatí intermissus ‎(«intercalat»), segle XIV.

### Nom

entremès m. ‎(plural entremesos)
* Composició dramàtica, breu i jocosa que solia cantar-se en los intermedis de la comèdia
* Petites porcions d'aliments que se serveixen durant els àpats per a picar-hi mentre se serveixen els plats

#### Variants

* entremés (valencià)

#### Traduccions

* Anglès: entremets $^{(en)}$
* Castellà: entremés $^{(es)}$

### Verb

entremès
* Participi masculí singular del verb entremetre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·mès (3)
* Anagrames: estrenem, menester, sementer, termenes, termenés

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, Optimot
# entremesos
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾəˈmɛ.zus/, occidental /en.tɾeˈme.zos/
   * Rimes: -ɛzos

### Nom

entremesos m. pl.
* Forma plural de entremès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·me·sos (4)
* Anagrama: roentéssem
# esbiaixament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bi.ə.ʃəˈmen/ balear /əz.bi.ə.ʃəˈment/, /əz.bi.ə.ʃəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ez.βi.aj.ʃaˈmen/ valencià /ez.bi.aj.ʃaˈment/, /ez.βi.a.ʃaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De esbiaixar i el sufix -ment.

### Nom

esbiaixament m. ‎(plural esbiaixaments)
* Acte o efecte d'esbiaixar.

#### Sinònims

* biaix, esbiaixada

#### Traduccions

* Anglès: bias $^{(en)}$
* Castellà: sesgo $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bi·ai·xa·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# esbiaixares
## Català
### Verb

es·bi·ai·xa·res
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esbiaixar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbiaixar.
# esbiaixar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.bi.əˈʃa/ Occidental: nord-occidental /ez.βi.ajˈʃa/ valencià /ez.bi.ajˈʃaɾ/, /ez.βi.aˈʃa/ Informal: nord-occidental /az.βi.ajˈʃa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: esbiaixà
   * Etimologia: Del prefix es-, biaix i la desinència -ar.

### Verb

esbiaixar trans., intr.
* Tallar, col·locar una cosa de biaix, de través.

#### Derivats

* esbiaixament

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esbiaixo, esbiaixa, esbiaixem

#### Traduccions

* Castellà: sesgar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bi·ai·xar (4)
* Anagrama: baixaries

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
# esbiaixaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.bi.ə.ʃəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ez.βi.aj.ʃaˈɾan/ valencià /ez.bi.aj.ʃaˈɾan/, /ez.βi.a.ʃaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

es·bi·ai·xa·ran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esbiaixar.
# esbiaixareu
## Català
### Verb

es·bi·ai·xa·reu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esbiaixar.
# esbiaixaments
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.bi.ə.ʃəˈmens/ Occidental: nord-occidental /ez.βi.aj.ʃaˈmens/ valencià /ez.bi.aj.ʃaˈmens/, /ez.βi.a.ʃaˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

esbiaixaments m. pl.
* Forma plural de esbiaixament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bi·ai·xa·ments (5)
# esbiaixaren
## Català
### Verb

es·bi·ai·xa·ren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esbiaixar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbiaixar.
# esbiaixara
## Català
### Verb

esbiaixara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbiaixar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbiaixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bi·ai·xa·ra (5)
* Anagrama: abaixaries
# escainés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈnes/, occidental /es.kajˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

escainés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escainar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escainar.

#### Variants

* [1] escainàs
* [2] escainàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cai·nés (3)
* Anagrames: caiessen, cessaien, essència
# escainàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəjˈna.βəw/, balear /əs.kəjˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.kajˈna.βew/ valencià /es.kajˈna.vew/, /es.kajˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

escainàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escainar.