OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# entomava
## Català
### Verb

entomava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de entomar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de entomar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·ma·va (4)
* Anagrames: amotaven, anotàvem
# entomaven
## Català
### Verb

entomaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de entomar.
# entomavo
## Català
### Verb

entomavo
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entomar.
# entomassen
## Català
### Verb

entomassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entomar.
# entomaves
## Català
### Verb

entomaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de entomar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·ma·ves (4)
* Anagrama: esmentavo
# esbiaixés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.bi.əˈʃes/ Occidental: nord-occidental /ez.βi.ajˈʃes/ valencià /ez.bi.ajˈʃes/, /ez.βi.aˈʃes/
   * Rimes: -es

### Verb

esbiaixés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbiaixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbiaixar.
# esbiaixéssiu
## Català
### Verb

es·bi·ai·xés·siu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbiaixar.
# esbiaixàveu
## Català
### Verb

es·bi·ai·xà·veu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esbiaixar.
# esbiaixésseu
## Català
### Verb

es·bi·ai·xés·seu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbiaixar.
# esbiaixí
## Català
### Verb

es·bi·ai·xí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esbiaixar.
# esbiaixéssem
## Català
### Verb

es·bi·ai·xés·sem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbiaixar.
# esbiaixéssim
## Català
### Verb

es·bi·ai·xés·sim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbiaixar.
# esbiec
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.biˈɛk/ balear /əz.biˈək/, /əz.biˈɛk/ Occidental: /ez.biˈek/
   * Rimes: -ɛk
   * Etimologia: De esbiegar i la desinència Ø.

### Nom

esbiec m. ‎(plural esbiecs)
* Bel de la cabra atemorida o adolorida.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bi·ec (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Viccionari:Tesaurus/sons d'animals
# entollaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.ʎəˈɾi.əw/ balear /ən.to.ʎəˈɾi.əw/, /ən.tu.ʎəˈɾi.əw/ Occidental: /en.to.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

entollaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de entollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·lla·rí·eu (5)
# entollassin
## Català
### Verb

entollassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entollar.

#### Variants

* entollessin, entollessen, entollassen, entollaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llas·sin (4)
# entollassis
## Català
### Verb

entollassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entollar.

#### Variants

* entollessis, entollesses, entollasses, entollares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llas·sis (4)
# entollat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈʎat/ balear /ən.toˈʎat/, /ən.tuˈʎat/ Occidental: /en.toˈʎat/
   * Rimes: -at

### Verb

entollat
* Participi masculí singular del verb entollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llat (3)
# entollasses
## Català
### Verb

entollasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entollar.

#### Variants

* entollessis, entollesses, entollassis, entollares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llas·ses (4)
# entollats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈʎats/ balear /ən.toˈʎats/, /ən.tuˈʎats/ Occidental: /en.toˈʎats/
   * Rimes: -ats

### Verb

entollats
* Participi masculí plural del verb entollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llats (3)
# entollau
## Català
### Verb

entollau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de entollar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb entollar.

#### Variants

* [1] entolleu
* [2] entolleu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llau (3)
* Anagrama: alluento
# entollaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈʎa.βən/ balear /ən.toˈʎa.vən/, /ən.tuˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /en.toˈʎa.βen/ valencià /en.toˈʎa.ven/, /en.toˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

entollaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de entollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·lla·ven (4)
# entollassen
## Català
### Verb

entollassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entollar.

#### Variants

* entollessin, entollessen, entollassin, entollaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llas·sen (4)
# esgargamell
## Català
### Verb

esgargamell
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esgargamellar-se.

#### Variants

* esgargamello, esgargamelli

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·mell (4)
* Anagrama: gargamelles
# esgargamellades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.ɡə.məˈʎa.ðəs/, occidental /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

esgargamellades
* Participi femení plural del verb esgargamellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·lla·des (6)
# esgargall
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡərˈɡaʎ/, occidental /ez.ɣaɾˈɣaʎ/
   * Rimes: -aʎ

### Nom

esgargall m. ‎(plural esgargalls)
* (central septentrional) gargall

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·gall (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# esgargamellada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.ɡə.məˈʎa.ðə/, occidental /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

esgargamellada
* Participi femení singular del verb esgargamellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·lla·da (6)
# esgargamellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.ɡər.ɡə.məˈʎa/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣar.ɣa.meˈʎa/ valencià /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎaɾ/, /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)

### Verb

esgargamellar
* Forma de l'infinitiu esgargamellar-se.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esgargamello, esgargamella, esgargamellem Vocal rizotònica: /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·llar (5)
# esgargamella
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.ɡəˈme.ʎə/, occidental /ez.ɣaɾ.ɣaˈme.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Verb

esgargamella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esgargamellar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esgargamellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·lla (5)
# esgargamellam
## Català
### Verb

esgargamellam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esgargamellar-se.

#### Variants

* esgargamellem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·llam (5)
# esgraonaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾə.uˈna.ɾən/ balear /əz.ɣɾə.oˈna.ɾən/, /əz.ɣɾə.uˈna.ɾən/ Occidental: /ez.ɣɾa.oˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esgraonaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esgraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·o·na·ren (5)
# esgraonada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾə.uˈna.ðə/ balear /əz.ɣɾə.oˈna.ðə/, /əz.ɣɾə.uˈna.ðə/ Occidental: /ez.ɣɾa.oˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

esgraonada
* Participi femení singular del verb esgraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·o·na·da (5)
# esgraonant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾə.uˈnan/ balear /əz.ɣɾə.oˈnant/, /əz.ɣɾə.uˈnan/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɾa.oˈnan/ valencià /ez.ɣɾa.oˈnant/, /ez.ɣɾa.oˈnan/
   * Rimes: -ant

### Verb

esgraonant
* Gerundi del verb esgraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·o·nant (4)
# esgraona
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɾəˈo.nə/, occidental /ez.ɣɾaˈo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

esgraona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esgraonar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esgraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·o·na (4)
* Anagrames: agosaren, Aragones, aragonès, Aragonès, aragonés, Aragonés
# esgraonar-se
## Català
### Verb

esgraonar-se
* Forma pronominal de esgraonar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esgraonares
# esgraonaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾə.u.nəˈɾan/ balear /əz.ɣɾə.o.nəˈɾan/, /əz.ɣɾə.u.nəˈɾan/ Occidental: /ez.ɣɾa.o.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esgraonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esgraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·o·na·ran (5)
# esgraonarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾə.u.nəˈɾɛm/ balear /əz.ɣɾə.o.nəˈɾəm/, /əz.ɣɾə.u.nəˈɾɛm/ Occidental: /ez.ɣɾa.o.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esgraonarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esgraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·o·na·rem (5)
# esgraonades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾə.uˈna.ðəs/ balear /əz.ɣɾə.oˈna.ðəs/, /əz.ɣɾə.uˈna.ðəs/ Occidental: /ez.ɣɾa.oˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

esgraonades
* Participi femení plural del verb esgraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·o·na·des (5)
# epiglottide
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪˈɡlɔt.tɪ.dɛ/

### Nom

epiglottide
* ablatiu singular de epiglottis
# epiglottidem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪˈɡlɔt.tɪ.dɛm/

### Nom

epiglottidem
* acusatiu singular de epiglottis
# epiglottides
## Anglès
### Nom

epiglottides
* forma plural de epiglottis

## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪˈɡlɔt.tɪ.deːs/

### Nom

epiglottidēs
* nominatiu plural de epiglottis
* vocatiu plural de epiglottis
* acusatiu plural de epiglottis
# epiglottidibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪ.ɡlɔtˈtɪ.dɪ.bʊs/

### Nom

epiglottidibus
* datiu plural de epiglottis
* ablatiu plural de epiglottis
# epiglottidi
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪˈɡlɔt.tɪ.diː/

### Nom

epiglottidī
* datiu singular de epiglottis
# epiglottidis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪˈɡlɔt.tɪ.dɪs/

### Nom

epiglottidis
* genitiu singular de epiglottis
# epiglottidum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪˈɡlɔt.tɪ.dʊm/

### Nom

epiglottidum
* genitiu plural de epiglottis
# epiglottis
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌɛpɪˈɡlɑtɪs/

### Nom

epiglottis ‎(plural epiglottises o epiglottides)
* (anatomia) epiglotis

### Vegeu també

* epiglottis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪˈɡlɔt.tɪs/

### Nom

epiglottis f. ‎(genitiu epiglottidis)
* (Terminologia Anatomica) epiglotis

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | epiglottis | epiglottidēs |
| Vocatiu | epiglottis | epiglottidēs |
| Acusatiu | epiglottidem | epiglottidēs |
| Genitiu | epiglottidis | epiglottidum |
| Datiu | epiglottidī | epiglottidibus |
| Ablatiu | epiglottide | epiglottidibus |

### Vegeu també

* epiglottis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# epigrafía
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \e.pi.ɣɾaˈfi.a\
       Americà: alt /e.p(i).ɡɾaˈfi.a/, baix \e.pi.ɣɾaˈfi.a\
   * Rimes: -ia

### Nom

epigrafía f. ‎(plural epigrafías)
* epigrafia

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·gra·fí·a (5)

### Vegeu també

* epigrafía. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].

## Gallec

   * Pronúncia: /ɛpiɣɾaˈfia/

### Nom

epigrafía f. ‎(plural epigrafías)
* epigrafia
# epiglottises
## Anglès
### Nom

epiglottises
* forma plural de epiglottis
# esbotzaré
## Català
### Verb

esbotzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esbotzar.
# esbotzareu
## Català
### Verb

esbotzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esbotzar.
# esbotzarà
## Català
### Verb

esbotzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esbotzar.
# esbotzaren
## Català
### Verb

esbotzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esbotzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzares
## Català
### Verb

esbotzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esbotzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bot·za·res (4)
* Anagrama: esbotzar-se
# esbotzaria
## Català
### Verb

esbotzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esbotzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esbotzar.
# esbotzarien
## Català
### Verb

esbotzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esbotzar.
# esbotzaries
## Català
### Verb

esbotzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esbotzar.
# esbotzaràs
## Català
### Verb

esbotzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esbotzar.
# entreneguem
## Català
### Verb

entreneguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb entrenar.

#### Variants

* entrenem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ne·guem (4)
* Anagrames: entenguerem, entenguérem
# entrenavo
## Català
### Verb

entrenavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entrenar.

#### Variants

* entrenàieu, entrenàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·na·vo (4)
* Anagrama: roentaven
# entreneguessa
## Català
### Verb

entreneguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrenar.

#### Variants

* entrenessi, entrenessa, entrenés, entrenàs, entrenara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ne·gues·sa (5)
# entrenaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾəˈna.βəs/, balear /ən.tɾəˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /en.tɾeˈna.βes/ valencià /en.tɾeˈna.ves/, /en.tɾeˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

entrenaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de entrenar.

#### Variants

* entrenaies

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·na·ves (4)
* Anagrames: enventar-se, estrenaven
# entrenavi
## Català
### Verb

entrenavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de entrenar.

#### Variants

* entrenaia, entrenava

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·na·vi (4)
* Anagrames: inventaré, reenviant, ventarien
# entrene
## Català
### Verb

entrene
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entrenar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entrenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entrenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entrenar.

#### Variants

* [1] entreno, entreni, entrén
* [2] entreni, entreno
* [3] entreni, entreno
* [4] entreni

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ne (3)
# entrenaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾəˈna.βən/, balear /ən.tɾəˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /en.tɾeˈna.βen/ valencià /en.tɾeˈna.ven/, /en.tɾeˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

entrenaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de entrenar.

#### Variants

* entrenaien

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·na·ven (4)
# entrenau
## Català
### Verb

entrenau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de entrenar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb entrenar.

#### Variants

* [1] entreneu
* [2] entreneu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·nau (3)
# entrenats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾəˈnats/, occidental /en.tɾeˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

entrenats
* Participi masculí plural del verb entrenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·nats (3)
* Anagrama: estrenant
# esgarrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.ɡəˈra/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣaˈra/ valencià /ez.ɣaˈraɾ/, /ez.ɣaˈra/ Informal: nord-occidental /az.ɣaˈra/, valencià /az.ɣaˈraɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: esgarrà, esguerrà, esguerrar
   * Etimologia: Del prefix es- i garra, segle XIII.

### Verb

esgarrar trans.
* (valencià, tortosí, Aragó) esquinçar, esgarrinxar
* Forma alternativa de esguerrar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esgarro, esgarra, esgarrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·rar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esgarrara
## Català
### Verb

esgarrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·ra (4)
* Anagrames: agarrar-se, agarrares
# esgarrapada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.rəˈpa.ðə/, occidental /ez.ɣa.raˈpa.ða/
       Informal: nord-occidental /az.ɣa.raˈpa.ða/, valencià /az.ɡa.raˈpa/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De esgarrapar, segle XVII.

### Nom

esgarrapada f. ‎(plural esgarrapades)
* Acció i efecte d'esgarrapar.

#### Compostos i expressions

* amb una esgarrapada, en una esgarrapada - de manera ràpida

#### Sinònims

* arrap (valencià, eivissenc, menorquí, alguerès)
* rapinyada (mallorquí)
* (dialectal): esgarranxada (central), esgarrany (tortosí), esgarrap (tortosí), esgarrinxada (central), rapada (mallorquí)

#### Traduccions

* Alemany: Kratzer $^{(de)}$ m.
* Anglès: scratch $^{(en)}$
* Castellà: arañazo $^{(es)}$, rasguño $^{(es)}$
* Danès: ridse $^{(da)}$ c.
* Esperanto: grato $^{(eo)}$
* Finès: naarmu $^{(fi)}$
* Francès: égratignure $^{(fr)}$
* Gallec: rabuñada $^{(gl)}$ f.
* Grec: γρατζουνιά $^{(el)}$ f. ‎(gratzunià)
* Grec antic: ἀμυχή $^{(grc)}$ f. ‎(amykhḗ)
* Hongarès: karc $^{(hu)}$
* Italià: graffio $^{(it)}$, strappo $^{(it)}$ m.
* Llatí: unguibus facta sauciatio $^{(la)}$
* Neerlandès: kras $^{(nl)}$ m. f.
* Noruec: risp $^{(no)}$ n.
* Polonès: zadrapanie $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: arranhão $^{(pt)}$ m.
* Retoromànic: sgriffel $^{(rm)}$ m.
* Rus: цара́пина $^{(ru)}$ f. ‎(tsaràpina)
* Txec: škrábanec $^{(cs)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·pa·da (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# escintil·lara
## Català
### Verb

escintil·lara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·laran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫ.ɫəˈɾan/, /ə.sin.ti.ɫəˈɾan/ balear /əs.sin.tiɫ.ɫəˈɾan/ Occidental: /e.sin.tiɫ.ɫaˈɾan/, /e.sin.ti.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

escintil·laran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de escintil·lar.
# escintil·lares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫˈɫa.ɾəs/, /ə.sin.tiˈɫa.ɾəs/ balear /əs.sin.tiɫˈɫa.ɾəs/ Occidental: /e.sin.tiɫˈɫa.ɾes/, /e.sin.tiˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

escintil·lares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escintil·lar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·larà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫ.ɫəˈɾa/, /ə.sin.ti.ɫəˈɾa/ balear /əs.sin.tiɫ.ɫəˈɾa/ Occidental: /e.sin.tiɫ.ɫaˈɾa/, /e.sin.ti.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

escintil·larà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de escintil·lar.
# escintil·laren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫˈɫa.ɾən/, /ə.sin.tiˈɫa.ɾən/ balear /əs.sin.tiɫˈɫa.ɾən/ Occidental: /e.sin.tiɫˈɫa.ɾen/, /e.sin.tiˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

escintil·laren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escintil·lar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·laria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫ.ɫəˈɾi.ə/, /ə.sin.ti.ɫəˈɾi.ə/ balear /əs.sin.tiɫ.ɫəˈɾi.ə/ Occidental: /e.sin.tiɫ.ɫaˈɾi.a/, /e.sin.ti.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

escintil·laria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de escintil·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escintil·lar.
# escintil·larien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫ.ɫəˈɾi.ən/, /ə.sin.ti.ɫəˈɾi.ən/ balear /əs.sin.tiɫ.ɫəˈɾi.ən/ Occidental: /e.sin.tiɫ.ɫaˈɾi.en/, /e.sin.ti.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

escintil·larien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escintil·lar.
# escintil·laries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫ.ɫəˈɾi.əs/, /ə.sin.ti.ɫəˈɾi.əs/ balear /əs.sin.tiɫ.ɫəˈɾi.əs/ Occidental: /e.sin.tiɫ.ɫaˈɾi.es/, /e.sin.ti.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

escintil·laries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de escintil·lar.
# escintil·lareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫ.ɫəˈɾɛw/, /ə.sin.ti.ɫəˈɾɛw/ balear /əs.sin.tiɫ.ɫəˈɾəw/, /əs.sin.tiɫ.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /e.sin.tiɫ.ɫaˈɾew/, /e.sin.ti.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escintil·lareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de escintil·lar.
# espellissàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ʎiˈsa.βəw/, balear /əs.pə.ʎiˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.pe.ʎiˈsa.βew/ valencià /es.pe.ʎiˈsa.vew/, /es.pe.ʎiˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

espellissàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de espellissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·llis·sà·veu (5)
# espellissés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ʎiˈses/, occidental /es.pe.ʎiˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

espellissés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espellissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espellissar.

#### Variants

* [1] espellissàs
* [2] espellissàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·llis·sés (4)
# espellisséssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ʎiˈse.səm/, occidental /es.pe.ʎiˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

espellisséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espellissar.

#### Variants

* espellisséssim, espellissàssim, espellissàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·llis·sés·sem (5)
# espellissàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ʎiˈsa.βəm/, balear /əs.pə.ʎiˈsa.vəm/ Occidental: nord-occidental /es.pe.ʎiˈsa.βem/ valencià /es.pe.ʎiˈsa.vem/, /es.pe.ʎiˈsa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

espellissàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de espellissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·llis·sà·vem (5)
# espellissàssiu
## Català
### Verb

espellissàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espellissar.

#### Variants

* espellisséssiu, espellissésseu, espellissàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·llis·sàs·siu (5)
# espellissí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ʎiˈsi/, occidental /es.pe.ʎiˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

espellissí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de espellissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·llis·sí (4)
# espellisséssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ʎiˈse.siw/, occidental /es.pe.ʎiˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

espellisséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espellissar.

#### Variants

* espellissésseu, espellissàssiu, espellissàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·llis·sés·siu (5)