OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desamparadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.sam.paˌɾa.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /d(e).sam.paˌɾa.daˈmen.te/, baix \de.sam.paˌɾa.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De desamparado i el sufix -mente.

### Adverbi

desamparadamente
* desemparadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sam·pa·ra·da·men·te (7)
# desamorraré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /de.sa.mo.raˈɾe/
       Americà: alt /d(e).sa.mo.raˈɾe/, baix /de.sa.mo.raˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desamorraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb desamorrar
# desamparo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /de.samˈpa.ɾo/
       Americà: alt /d(e).samˈpa.ɾo/, baix /de.samˈpa.ɾo/
   * Rimes: -aɾo

### Nom

desamparo m. ‎(plural desamparos)
* desemparament

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sam·pa·ro (4)

### Vegeu també

* desamparo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# desamparos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.samˈpa.ɾos/, meridional /de.samˈpa.ɾoh/
       Americà: alt /de.samˈpa.(ɾo)s/, baix /de.samˈpa.ɾoh/, austral /de.samˈpa.ɾos/
   * Rimes: -aɾos

### Nom

desamparos m. pl.
* forma plural de desamparo
# desamors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəˈmors/, balear /də.zəˈmos/ Occidental: /de.zaˈmoɾs/
   * Rimes: -oɾs

### Nom

desamors m. f. pl.
* Forma plural de desamor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·mors (3)
* Anagrames: redossam, rodàssem
# desamorré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /de.sa.moˈre/
       Americà: alt /d(e).sa.moˈre/, baix /de.sa.moˈre/
   * Rimes: -e

### Verb

desamorré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb desamorrar
# descastellanitzat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡zat/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.niˈd͡zat/, valencià /des.kas.te.ʎa.niˈzat/
   * Rimes: -at

### Verb

descastellanitzat
* Participi masculí singular del verb descastellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zat (6)
# descastellanitzats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡zats/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.niˈd͡zats/, valencià /des.kas.te.ʎa.niˈzats/
   * Rimes: -ats

### Verb

descastellanitzats
* Participi masculí plural del verb descastellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zats (6)
# descastellanitzaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kəs.tə.ʎə.ni.d͡zəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.ni.d͡zaˈɾe/, valencià /des.kas.te.ʎa.ni.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

descastellanitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de descastellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·za·ré (7)
# descastellanitzassin
## Català
### Verb

descastellanitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descastellanitzar.

#### Variants

* descastellanitzessin, descastellanitzessen, descastellanitzassen, descastellanitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zas·sin (7)
# descastellanitzasses
## Català
### Verb

descastellanitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descastellanitzar.

#### Variants

* descastellanitzessis, descastellanitzesses, descastellanitzassis, descastellanitzares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zas·ses (7)
# descastellanitzau
## Català
### Verb

descastellanitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de descastellanitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb descastellanitzar.

#### Variants

* [1] descastellanitzeu
* [2] descastellanitzeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zau (6)
# descastellanitzaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kəs.tə.ʎə.ni.d͡zəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.ni.d͡zaˈɾi.em/, valencià /des.kas.te.ʎa.ni.zaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

descastellanitzaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de descastellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·za·rí·em (8)
# descastellanitzaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kəs.tə.ʎə.ni.d͡zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.ni.d͡zaˈɾi.ew/, valencià /des.kas.te.ʎa.ni.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

descastellanitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de descastellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·za·rí·eu (8)
# descastellanitzassen
## Català
### Verb

descastellanitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descastellanitzar.

#### Variants

* descastellanitzessin, descastellanitzessen, descastellanitzassin, descastellanitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zas·sen (7)
# descastellanitzassis
## Català
### Verb

descastellanitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descastellanitzar.

#### Variants

* descastellanitzessis, descastellanitzesses, descastellanitzasses, descastellanitzares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zas·sis (7)
# defeneva
## Català
### Verb

defeneva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de defendre.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de defendre.

#### Variants

* [1] defenia
* [2] defenia

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fe·ne·va (4)
# defenguera
## Català
### Verb

defenguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb defendre.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb defendre.

#### Variants

* [1] defenguessi, defengués
* [2] defenguessi, defengués

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fen·gue·ra (4)
# defenestréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.fə.nəsˈtɾe.siw/, occidental /de.fe.nesˈtɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

defenestréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb defenestrar.

#### Variants

* defenestrésseu, defenestràssiu, defenestràsseu, defenestràreu
# defenestrí
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.fə.nəsˈtɾi/, occidental /de.fe.nesˈtɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

defenestrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de defenestrar.
# defeneven
## Català
### Verb

defeneven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de defendre.

#### Variants

* defenien

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fe·ne·ven (4)
# defeneves
## Català
### Verb

defeneves
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de defendre.

#### Variants

* defenies

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fe·ne·ves (4)
# defenga
## Català
### Verb

defenga
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb defendre.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb defendre.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb defendre.

#### Variants

* [1] defengui
* [2] defengui
* [3] defengui

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fen·ga (3)
# defenguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.fəŋˈɡɛm/ balear /də.fəŋˈɡəm/, /də.fəŋˈɡɛm/ Occidental: /de.feŋˈɡem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

defenguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb defendre.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb defendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fen·guem (3)
# defenguen
## Català
### Verb

defenguen
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb defendre.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb defendre.

#### Variants

* [1] defenguin
* [2] defenguin

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fen·guen (3)
# defeneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.fəˈnɛw/ balear /də.fəˈnəw/, /də.fəˈnɛw/ Occidental: /de.feˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

defeneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de defendre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb defendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fe·neu (3)
# desconsideressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.si.ðəˈɾe.sis/ balear /dəs.kon.si.ðəˈɾe.sis/, /dəs.kun.si.ðəˈɾe.sis/ Occidental: /des.kon.si.ðeˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desconsideressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconsiderar.
# desconsiderin
## Català
### Verb

desconsiderin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desconsiderar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desconsiderar.
# desconsideresses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.si.ðəˈɾe.səs/ balear /dəs.kon.si.ðəˈɾe.səs/, /dəs.kun.si.ðəˈɾe.səs/ Occidental: /des.kon.si.ðeˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desconsideresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconsiderar.
# desconsideressin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.si.ðəˈɾe.sin/ balear /dəs.kon.si.ðəˈɾe.sin/, /dəs.kun.si.ðəˈɾe.sin/ Occidental: /des.kon.si.ðeˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desconsideressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconsiderar.
# desconsideràrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.si.ðəˈɾa.ɾəm/ balear /dəs.kon.si.ðəˈɾa.ɾəm/, /dəs.kun.si.ðəˈɾa.ɾəm/ Occidental: /des.kon.si.ðeˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

desconsideràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desconsiderar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconsiderar.
# desconsidereu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.si.ðəˈɾɛw/ balear /dəs.kon.si.ðəˈɾəw/, /dəs.kun.si.ðəˈɾɛw/ Occidental: /des.kon.si.ðeˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desconsidereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desconsiderar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desconsiderar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desconsiderar.
# desconsideri
## Català
### Verb

desconsideri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desconsiderar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desconsiderar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desconsiderar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desconsiderar.
# desconsideris
## Català
### Verb

desconsideris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desconsiderar.
# desconsidero
## Català
### Verb

desconsidero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desconsiderar.
# descendigués
## Català
### Verb

descendigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descendir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descendir.
# descendiguésseu
## Català
### Verb

descendiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descendir.
# descending colons
## Anglès
### Nom

descending colons
* forma plural de descending colon
# descendiguéssem
## Català
### Verb

descendiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descendir.
# descendiguéveu
## Català
### Verb

descendiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de descendir.
# descending colon
## Anglès
### Nom

descending colon ‎(plural descending colons)
* (anatomia) còlon descendent

### Vegeu també

* descending colon. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# descendir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.sənˈdi/, balear /dəs.sənˈdi/ Occidental: nord-occidental /de.senˈdi/ valencià /de.senˈdiɾ/, /de.senˈdi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: descendí
   * Etimologia: Del llatí descendere, segle XIII.

### Verb

descendir intr.
* Anar d'un lloc elevat cap a un altre situat més avall.
    En aquesta foto es veu el Pere descendint per la muntanya.
* disminuir
* Tenir un lligam de procedència genètica.
    Aquest home descendeix dels Borbons francesos.
* Anar d'un tema general a un altre més concret.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: descendeixo, descendeix, descendim

#### Sinònims

* baixar, davallar

#### Antònims

* ascendir, pujar

#### Traduccions

* Alemany: absteigen $^{(de)}$
* Anglès: descend $^{(en)}$
* Àrab: نَزَلَ‎ $^{(ar)}$
* Belarús: спуска́цца $^{(be)}$ ‎(spuskatsa), спусці́цца $^{(be)}$ ‎(spustsitsa)
* Búlgar: слизам $^{(bg)}$ ‎(slizam)
* Castellà: descender $^{(es)}$
* Coreà: 내리다 $^{(ko)}$ ‎(naerida)
* Esperanto: profundiĝi $^{(eo)}$
* Estonià: laskuma $^{(et)}$
* Finès: laskeutua $^{(fi)}$
* Francès: descendre $^{(fr)}$
* Friülà: dismontâ $^{(fur)}$
* Gal·lès: disgyn $^{(cy)}$
* Grec: κατεβαίνω $^{(el)}$ ‎(kateveno)
* Grec antic: καταβαίνω $^{(grc)}$ ‎(katabaínō)
* Hebreu: יָרַד‎ $^{(he)}$
* Hindi: उतरना $^{(hi)}$
* Ídix: אַראָפּגיין‎ $^{(yi)}$
* Italià: scendere $^{(it)}$
* Japonès: 降りる $^{(ja)}$
* Llatí: descendere $^{(la)}$
* Maori: marere $^{(mi)}$
* Neerlandès: afdalen $^{(nl)}$, neerdalen $^{(nl)}$
* Occità: davalar $^{(oc)}$, descénder $^{(oc)}$, descendre $^{(oc)}$
* Portuguès: descender $^{(pt)}$, descer $^{(pt)}$
* Quítxua: bahay $^{(qu)}$, uray $^{(qu)}$
* Romanès: coborî $^{(ro)}$
* Rus: спуска́ться $^{(ru)}$ ‎(spuskàtsia), спусти́ться $^{(ru)}$ ‎(spustítsia)
* Serbocroat: sici $^{(sh)}$, silaziti $^{(sh)}$
* Suahili: kushuka $^{(sw)}$
* Tai: ลง $^{(th)}$
* Turc: alçalmak $^{(tr)}$, inmek $^{(tr)}$
* Txec: sestoupit $^{(cs)}$
* Ucraïnès: спуска́тися $^{(uk)}$ ‎(spuskàtissia), спусти́тися $^{(uk)}$ ‎(spustítissia)
* Való: dischinde $^{(wa)}$
* Vietnamita: xuống $^{(vi)}$
* Xinès: 降 $^{(zh)}$ ‎(jiàng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cen·dir (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: descendir
# demandésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.mənˈde.səw/, occidental /de.manˈde.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

demandésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb demandar.
# demaneguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /de.ma.neˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

demaneguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb demanar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] demanem.
# demaneguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /de.ma.neˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

demaneguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] demanés, demanàs o demanara.
# demandés
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.mənˈdes/, occidental /de.manˈdes/
   * Rimes: -es

### Verb

demandés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb demandar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb demandar.
# demandéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.mənˈde.siw/, occidental /de.manˈde.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

demandéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb demandar.
# demandàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.mənˈda.βəw/, balear /də.mənˈda.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.manˈda.βew/ valencià /de.manˈda.vew/, /de.manˈda.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

demandàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de demandar.
# demandéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.mənˈde.səm/, occidental /de.manˈde.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

demandéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb demandar.
# demandéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.mənˈde.sim/, occidental /de.manˈde.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

demandéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb demandar.
# demandí
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.mənˈdi/, occidental /de.manˈdi/
   * Rimes: -i

### Verb

demandí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de demandar.
# demane
## Català

   * Pronúncia: occidental /deˈma.ne/
   * Rimes: -ane

### Verb

demane
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de demanar.
    Forma valenciana: [jo] demano, demane, deman o demani.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb demanar.
    [Que jo] demani o demane.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb demanar.
    [Que ell/ella/vostè] demani o demane.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb demanar.
    Demani o demane [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ma·ne (3)
* Anagrama: endemà
# desposseïssen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.səˈi.sən/ balear /dəs.po.səˈi.sən/, /dəs.pu.səˈi.sən/ Occidental: /des.po.seˈi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

desposseïssen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desposseir.

#### Variants

* desposseïssin, desposseïren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pos·se·ïs·sen (5)
# desposseïssin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.səˈi.sin/ balear /dəs.po.səˈi.sin/, /dəs.pu.səˈi.sin/ Occidental: /des.po.seˈi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

desposseïssin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desposseir.

#### Variants

* desposseïssen, desposseïren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pos·se·ïs·sin (5)
* Anagrama: indisposesses
# desposseïu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.səˈiw/ balear /dəs.po.səˈiw/, /dəs.pu.səˈiw/ Occidental: /des.po.seˈiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

desposseïu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desposseir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desposseir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desposseir.

#### Variants

* [2] desposseïgueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pos·se·ï·u (5)
* Anagrama: deposéssiu
# desposseïssis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.səˈi.sis/ balear /dəs.po.səˈi.sis/, /dəs.pu.səˈi.sis/ Occidental: /des.po.seˈi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

desposseïssis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desposseir.

#### Variants

* desposseïsses, desposseïres

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pos·se·ïs·sis (5)
# desposseïx
## Català
### Verb

desposseïx
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desposseir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desposseir.

#### Variants

* [1] desposseeix
* [2] desposseeix

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pos·se·ïx (4)
# desposseïxen
## Català
### Verb

desposseïxen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desposseir.

#### Variants

* desposseeixen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pos·se·ï·xen (5)
# desposseïsses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.səˈi.səs/ balear /dəs.po.səˈi.səs/, /dəs.pu.səˈi.səs/ Occidental: /des.po.seˈi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

desposseïsses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desposseir.

#### Variants

* desposseïssis, desposseïres

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pos·se·ïs·ses (5)
# desposseït
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.səˈit/ balear /dəs.po.səˈit/, /dəs.pu.səˈit/ Occidental: /des.po.seˈit/
   * Rimes: -it

### Verb

desposseït
* Participi masculí singular del verb desposseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pos·se·ït (4)
# desposseïts
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.səˈits/ balear /dəs.po.səˈits/, /dəs.pu.səˈits/ Occidental: /des.po.seˈits/
   * Rimes: -its

### Verb

desposseïts
* Participi masculí plural del verb desposseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pos·se·ïts (4)
# desposseïxes
## Català
### Verb

desposseïxes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desposseir.

#### Variants

* desposseeixes

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pos·se·ï·xes (5)
# desculem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuˈɫɛm/ balear /dəs.kuˈɫəm/, /dəs.kuˈɫɛm/ Occidental: /des.kuˈɫem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desculem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de descular.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb descular.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb descular.

#### Variants

* [1] desculam

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·lem (3)
# desculau
## Català
### Verb

desculau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de descular.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb descular.

#### Variants

* [1] desculeu
* [2] desculeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·lau (3)
# desculaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuˈɫa.βən/, balear /dəs.kuˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /des.kuˈɫa.βen/ valencià /des.kuˈɫa.ven/, /des.kuˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

desculaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de descular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·la·ven (4)
# descule
## Català
### Verb

descule
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de descular.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb descular.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb descular.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb descular.

#### Variants

* [1] desculo, desculi, descul
* [2] desculi
* [3] desculi
* [4] desculi

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·le (3)
* Anagrames: cèdules, eludesc
# desculessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kuˈɫe.sən/, occidental /des.kuˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desculessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descular.

#### Variants

* desculessin, desculassin, desculassen, descularen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·les·sen (4)
# desculesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kuˈɫe.səs/, occidental /des.kuˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desculesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descular.

#### Variants

* desculessis, desculassis, desculasses, desculares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·les·ses (4)
# desculava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuˈɫa.βə/, balear /dəs.kuˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /des.kuˈɫa.βa/ valencià /des.kuˈɫa.va/, /des.kuˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desculava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de descular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de descular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·la·va (4)
# desculaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuˈɫa.βəs/, balear /dəs.kuˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /des.kuˈɫa.βes/ valencià /des.kuˈɫa.ves/, /des.kuˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

desculaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de descular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·la·ves (4)