OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esalterà
## Italià
### Verb

esalterà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de esaltare
# esalteranno
## Italià
### Verb

esalteranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de esaltare
# esalterei
## Italià
### Verb

esalterei
* primera persona singular (io) del condicional de esaltare
# esaltereste
## Italià
### Verb

esaltereste
* segona persona plural (voi) del condicional de esaltare
# esalterebbe
## Italià
### Verb

esalterebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de esaltare
# esalteremmo
## Italià
### Verb

esalteremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de esaltare
# esalteremo
## Italià
### Verb

esalteremo
* primera persona plural (noi) del futur de esaltare
# esalterebbero
## Italià
### Verb

esalterebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de esaltare
# esalteresti
## Italià
### Verb

esalteresti
* segona persona singular (tu) del condicional de esaltare
# esgarrifaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.riˈfa.ɾən/, occidental /ez.ɣa.riˈfa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esgarrifaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esgarrifar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrifar.

#### Variants

* [2] esgarrifeguessen, esgarrifessin, esgarrifessen, esgarrifassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fa·ren (5)
# esgarrifaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ri.fəˈɾi.əs/, occidental /ez.ɣa.ri.faˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esgarrifaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esgarrifar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fa·ri·es (6)
# esgarrifaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ri.fəˈɾi.ə/, occidental /ez.ɣa.ri.faˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esgarrifaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esgarrifar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esgarrifar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fa·ri·a (6)
# esgarrifara
## Català
### Verb

esgarrifara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrifar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrifar.

#### Variants

* [1] esgarrifessi, esgarrifessa, esgarrifeguessa, esgarrifés
* [2] esgarrifegués, esgarrifés

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fa·ra (5)
# esgarrifaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ri.fəˈɾan/, occidental /ez.ɣa.ri.faˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esgarrifaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esgarrifar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fa·ran (5)
# esgarrifarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.ri.fəˈɾɛm/ balear /əz.ɣə.ri.fəˈɾəm/, /əz.ɣə.ri.fəˈɾɛm/ Occidental: /ez.ɣa.ri.faˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esgarrifarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esgarrifar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fa·rem (5)
# esgarrifares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.riˈfa.ɾəs/, occidental /ez.ɣa.riˈfa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esgarrifares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esgarrifar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrifar.

#### Variants

* [2] esgarrifeguesses, esgarrifessis, esgarrifesses, esgarrifasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fa·res (5)
* Anagrama: esgarrifar-se
# esgarrifareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.ri.fəˈɾɛw/ balear /əz.ɣə.ri.fəˈɾəw/, /əz.ɣə.ri.fəˈɾɛw/ Occidental: /ez.ɣa.ri.faˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esgarrifareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esgarrifar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fa·reu (5)
# esgarrifar-se
## Català
### Verb

esgarrifar-se
* Forma pronominal de esgarrifar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esgarrifares
# esgarrifarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ri.fəˈɾi.ən/, occidental /ez.ɣa.ri.faˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esgarrifarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esgarrifar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fa·ri·en (6)
# esbutzeguessa
## Català
### Verb

esbutzeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
# esbutze
## Català
### Verb

esbutze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbutzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbutzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbutzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esbutzar.
# esbutzeguesses
## Català
### Verb

esbutzeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
# esbutzeguéssou
## Català
### Verb

esbutzeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
# esbutzegueu
## Català
### Verb

esbutzegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esbutzar.
# esbutzeguem
## Català
### Verb

esbutzeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esbutzar.
# esbutzeguessen
## Català
### Verb

esbutzeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
# esbutzegués
## Català
### Verb

esbutzegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
# esbutzeguéssom
## Català
### Verb

esbutzeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
# esgrogueesqui
## Català
### Verb

esgrogueesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esgrogueir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esgrogueir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esgrogueir.

#### Variants

* [1] esgrogueeixi, esgrogueïsca
* [2] esgrogueeixi, esgrogueïsca
* [3] esgrogueeixi, esgrogueïsca
# esgrogueir-se
## Català
### Verb

esgrogueir-se
* Forma pronominal de esgrogueir.

### Miscel·lània

* Anagrama: esgrogueïres
# esgrogueireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾu.ɣəjˈɾɛw/ balear /əz.ɣɾo.ɣəjˈɾəw/, /əz.ɣɾu.ɣəjˈɾɛw/ Occidental: /ez.ɣɾo.ɣejˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esgrogueireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esgrogueir.
# esgrogueesquin
## Català
### Verb

esgrogueesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esgrogueir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esgrogueir.

#### Variants

* [1] esgrogueeixin, esgrogueïsquen
* [2] esgrogueeixin, esgrogueïsquen

### Miscel·lània

* Anagrama: esgrogueïsquen
# esgrogueesquis
## Català
### Verb

esgrogueesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esgrogueir.

#### Variants

* esgrogueeixis, esgrogueïsques

### Miscel·lània

* Anagrama: esgrogueïsques
# esgrogueiria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾu.ɣə.iˈɾi.ə/ balear /əz.ɣɾo.ɣə.iˈɾi.ə/, /əz.ɣɾu.ɣə.iˈɾi.ə/ Occidental: /ez.ɣɾo.ɣe.iˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esgrogueiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esgrogueir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esgrogueir.
# esgrogueir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾu.ɣəˈi/ balear /əz.ɣɾo.ɣəˈi/, /əz.ɣɾu.ɣəˈi/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɾo.ɣeˈi/ valencià /ez.ɣɾo.ɣeˈiɾ/, /ez.ɣɾo.ɣeˈi/ Informal: nord-occidental /az.ɣɾo.ɣeˈi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: esgrogueí
   * Etimologia: Del prefix es- i groc, segle XX.

### Verb

esgrogueir trans., pron. ‎(pronominal esgrogueir-se)
* descolorir
* Fer tornar de color groguenc.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esgrogueeixo, esgrogueeix, esgrogueïm

#### Traduccions

* Castellà: amarillear $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gro·gueir (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# esgrogueiran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾu.ɣə.iˈɾan/ balear /əz.ɣɾo.ɣə.iˈɾan/, /əz.ɣɾu.ɣə.iˈɾan/ Occidental: /ez.ɣɾo.ɣe.iˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esgrogueiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esgrogueir.
# escurets
## Català antic
### Verb

escurets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de escurar
# escuressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kuˈɾe.sis/, occidental /es.kuˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

escuressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurar.
# escurist
## Català antic
### Verb

escurist
* segona persona singular (tu) del passat de escurar
# escureu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈɾɛw/ balear /əs.kuˈɾəw/, /əs.kuˈɾɛw/ Occidental: /es.kuˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escureu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escurar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escurar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escurar.

## Català antic
### Verb

escureu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de escurar
# escuri
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈku.ɾi/, occidental /esˈku.ɾi/
   * Rimes: -uɾi

### Verb

escuri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escurar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·ri (3)
* Heterograma de 6 lletres (ceirsu)
* Anagrames: creuis, cruies, cruiés, cúries, escriu
# esclafar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kɫəˈfa/ Occidental: nord-occidental /es.kɫaˈfa/ valencià /es.kɫaˈfaɾ/, /es.kɫaˈfa/ Informal: nord-occidental /as.kɫaˈfa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: D'origen onomatopeic, segle XIV.

### Verb

esclafar trans., pron. ‎(pronominal esclafar-se)
* Aixafar o aplanar quelcom aplicant-li una pressió al damunt.
* (figurat) Guanyar algú en una discussió.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esclafo, esclafa, esclafem

#### Derivats

* esclafassar

#### Traduccions

* Esperanto: premplatigi $^{(eo)}$
* Occità: esclafar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·far (3)
* Anagrames: calfares, escalfar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# escintil·lí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫˈɫi/, /ə.sin.tiˈɫi/ balear /əs.sin.tiɫˈɫi/ Occidental: /e.sin.tiɫˈɫi/, /e.sin.tiˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

escintil·lí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escintil·lar.
# escintil·léssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫˈɫe.siw/, /ə.sin.tiˈɫe.siw/ balear /əs.sin.tiɫˈɫe.siw/ Occidental: /e.sin.tiɫˈɫe.siw/, /e.sin.tiˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

escintil·léssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# esclafar-se
## Català
### Verb

esclafar-se
* Forma pronominal de esclafar.

### Miscel·lània

* Anagrames: escalfar-se, escalfares
# escintil·léssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫˈɫe.sim/, /ə.sin.tiˈɫe.sim/ balear /əs.sin.tiɫˈɫe.sim/ Occidental: /e.sin.tiɫˈɫe.sim/, /e.sin.tiˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

escintil·léssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escita
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈθi.ta/, meridional /ehˈθi.ta/
       Americà: alt /esˈsi.t(a)/, baix /ehˈsi.ta/
   * Rimes: -ita

### Nom

escita m. f. ‎(plural escitas)
* escita

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ci·ta (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceist)

### Vegeu també

* escita. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# escitas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈθi.tas/, meridional /ehˈθi.tah/
       Americà: alt /esˈsi.t(a)s/, baix /ehˈsi.tah/, austral /ehˈsi.tas/
   * Rimes: -itas

### Nom

escitas m. f. pl.
* forma plural de escita
# esmenarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.mə.nəˈɾi.ən/, occidental /ez.me.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esmenarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·na·ri·en (5)
# esmenaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.mə.nəˈɾi.əm/, occidental /ez.me.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

esmenaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de esmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·na·rí·em (5)
# esmenares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.məˈna.ɾəs/, occidental /ez.meˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esmenares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esmenar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmenar.

#### Variants

* [2] esmenessis, esmenesses, esmenassis, esmenasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·na·res (4)
# esmenaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.mə.nəˈɾe/, occidental /ez.me.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esmenaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·na·ré (4)
# esmenaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.mə.nəˈɾi.əw/, occidental /ez.me.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esmenaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·na·rí·eu (5)
# esmenaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.mə.nəˈɾi.əs/, occidental /ez.me.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esmenaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·na·ri·es (5)
# esmenaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.mə.nəˈɾi.ə/, occidental /ez.me.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esmenaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esmenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·na·ri·a (5)
# esmenareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mə.nəˈɾɛw/ balear /əz.mə.nəˈɾəw/, /əz.mə.nəˈɾɛw/ Occidental: /ez.me.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esmenareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·na·reu (4)
# escabussessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.βuˈse.sis/, occidental /es.ka.buˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

escabussessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabussar.
# escabusseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βuˈsɛw/ balear /əs.kə.buˈsəw/, /əs.kə.buˈsɛw/ Occidental: /es.ka.buˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escabusseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escabussar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escabussar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escabussar.
# escabussàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.βuˈsa.ɾəw/, occidental /es.ka.buˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

escabussàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escabussar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabussar.
# escabussàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.βuˈsa.ɾəm/, occidental /es.ka.buˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

escabussàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escabussar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabussar.
# espaventaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.βənˈta.βən/, balear /əs.pə.vənˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /es.pa.βenˈta.βen/ valencià /es.pa.venˈta.ven/, /es.pa.βenˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

espaventaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de espaventar.
# espavente
## Català
### Verb

espavente
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espaventar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb espaventar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb espaventar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb espaventar.

#### Variants

* [1] espavento, espaventi, espavent
* [2] espaventi
* [3] espaventi
* [4] espaventi
# espaventessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.βənˈte.sin/, balear /əs.pə.vənˈte.sin/ Occidental: nord-occidental /es.pa.βenˈte.sin/ valencià /es.pa.venˈte.sin/, /es.pa.βenˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

espaventessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espaventar.

#### Variants

* espaventessen, espaventassin, espaventassen, espaventaren
# espaventava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.βənˈta.βə/, balear /əs.pə.vənˈta.və/ Occidental: nord-occidental /es.pa.βenˈta.βa/ valencià /es.pa.venˈta.va/, /es.pa.βenˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

espaventava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de espaventar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de espaventar.
# espaventaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.βənˈta.βəs/, balear /əs.pə.vənˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.pa.βenˈta.βes/ valencià /es.pa.venˈta.ves/, /es.pa.βenˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

espaventaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de espaventar.
# espaventem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.βənˈtɛm/ balear /əs.pə.vənˈtəm/, /əs.pə.vənˈtɛm/ Occidental: nord-occidental /es.pa.βenˈtem/ valencià /es.pa.venˈtem/, /es.pa.βenˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

espaventem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de espaventar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb espaventar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb espaventar.

#### Variants

* [1] espaventam

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·ven·tem (4)
* Anagrama: espentàvem
# espaventes
## Català
### Verb

espaventes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de espaventar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb espaventar.

#### Variants

* [2] espaventis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·ven·tes (4)
* Anagrama: espentaves
# espaventesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.βənˈte.səs/, balear /əs.pə.vənˈte.səs/ Occidental: nord-occidental /es.pa.βenˈte.ses/ valencià /es.pa.venˈte.ses/, /es.pa.βenˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

espaventesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espaventar.

#### Variants

* espaventessis, espaventassis, espaventasses, espaventares
# espaventen
## Català
### Verb

espaventen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de espaventar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb espaventar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb espaventar.

#### Variants

* [2] espaventin
* [3] espaventin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·ven·ten (4)
* Anagrama: espentaven
# espaventessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.βənˈte.sən/, balear /əs.pə.vənˈte.sən/ Occidental: nord-occidental /es.pa.βenˈte.sen/ valencià /es.pa.venˈte.sen/, /es.pa.βenˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

espaventessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espaventar.

#### Variants

* espaventessin, espaventassin, espaventassen, espaventaren
# esgardisséssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.diˈse.siw/, occidental /ez.ɣaɾ.ðiˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esgardisséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgardissar.

#### Variants

* esgardissésseu
# esgardissàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.diˈsa.ɾəw/, occidental /ez.ɣaɾ.ðiˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esgardissàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esgardissar.
# esgardissàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡər.diˈsa.βəw/, balear /əz.ɣəɾ.ðiˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣar.ðiˈsa.βew/ valencià /ez.ɣaɾ.ðiˈsa.vew/, /ez.ɣaɾ.ðiˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esgardissàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esgardissar.
# esgardissés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.diˈses/, occidental /ez.ɣaɾ.ðiˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

esgardissés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgardissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgardissar.
# esgardisséssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.diˈse.səm/, occidental /ez.ɣaɾ.ðiˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esgardisséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgardissar.

#### Variants

* esgardisséssim
# esgardisséssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.diˈse.sim/, occidental /ez.ɣaɾ.ðiˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esgardisséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgardissar.

#### Variants

* esgardisséssem
# esgardissí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.diˈsi/, occidental /ez.ɣaɾ.ðiˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

esgardissí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esgardissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·dis·sí (4)
* Anagrama: agredissis
# esgardissésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.diˈse.səw/, occidental /ez.ɣaɾ.ðiˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esgardissésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgardissar.

#### Variants

* esgardisséssiu
# esgargaix
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡərˈɡaʃ/, occidental /ez.ɣaɾˈɣajʃ/
   * Rimes: -ajʃ
   * Etimologia: Variant de gargaix.

### Nom

esgargaix m. ‎(plural esgargaixos)
* (central septentrional) gargall

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·gaix (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# espasenca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˈzɛŋ.kə/ balear /əs.pəˈzəŋ.kə/, /əs.pəˈzɛŋ.kə/ Occidental: /es.paˈzeŋ.ka/
   * Rimes: -ɛŋka

### Nom

espasenca f. ‎(plural espasenques)
* aranya blanca

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·sen·ca (4)

### Vegeu també

* espasenca. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# espasencs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˈzɛŋs/ balear /əs.pəˈzəŋks/, /əs.pəˈzɛŋks/ Occidental: nord-occidental /es.paˈzeŋs/ valencià /es.paˈzeŋks/, /es.paˈzeŋs/
   * Rimes: -ɛŋks

### Nom

espasencs m. pl.
* Forma plural de espasenc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·sencs (3)
* Anagrames: pencasses, pescassen