OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desanimara
## Català
### Verb

desanimara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desanimar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desanimar.

#### Variants

* [1] desanimessi, desanimés, desanimàs
* [2] desanimessi, desanimés, desanimàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·ma·ra (5)
* Anagrama: amarinades
# desanimares
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.niˈma.ɾəs/, occidental /de.za.niˈma.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desanimares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desanimar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desanimar.

#### Variants

* [2] desanimessis, desanimesses, desanimassis, desanimasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·ma·res (5)
* Anagrames: adineràssem, desanimar-se, remenadissa
# desanimareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.ni.məˈɾɛw/ balear /də.zə.ni.məˈɾəw/, /də.zə.ni.məˈɾɛw/ Occidental: /de.za.ni.maˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desanimareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desanimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·ma·reu (5)
# desanimam
## Català
### Verb

desanimam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desanimar.

#### Variants

* desanimem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·mam (4)
# desanimant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.niˈman/ balear /də.zə.niˈmant/, /də.zə.niˈman/ Occidental: nord-occidental /de.za.niˈman/ valencià /de.za.niˈmant/, /de.za.niˈman/
   * Rimes: -ant

### Verb

desanimant
* Gerundi del verb desanimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·mant (4)
# desanimar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.za.niˈmar.sə/, occidental /de.za.niˈmaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

desanimar-se
* Forma pronominal de desanimar.

### Miscel·lània

* Anagrames: adineràssem, desanimares, remenadissa
# desanimar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.niˈma/ Occidental: nord-occidental /de.za.niˈma/ valencià /de.za.niˈmaɾ/, /de.za.niˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix des- i animar, segle XIX.

### Verb

desanimar trans., pron. ‎(pronominal desanimar-se)
* Fer perdre l'ànim.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desanimo, desanima, desanimem

#### Sinònims

* descoratjar, malcorar

#### Traduccions

* Alemany: entmutigen $^{(de)}$
* Anglès: discourage $^{(en)}$
* Belarús: адгаво́рваць $^{(be)}$ ‎(adhavórvats)
* Búlgar: обезсърчавам $^{(bg)}$ ‎(obezsartxavam)
* Castellà: desanimar $^{(es)}$
* Finès: lannistaa $^{(fi)}$
* Francès: décourager $^{(fr)}$
* Friülà: discoragî $^{(fur)}$
* Gallec: desanimar $^{(gl)}$
* Georgià: გულს უცრუებს $^{(ka)}$ ‎(guls útsruebs)
* Grec: αποκαρδιώνω $^{(el)}$ ‎(apokardiono)
* Hongarès: elbátortalanít $^{(hu)}$
* Italià: scoraggiare $^{(it)}$
* Japonès: 落胆させる $^{(ja)}$
* Llatí: dehortor $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: DESANIMAR-SE $^{(csc)}$
* Macedoni: обесхрабрува $^{(mk)}$
* Neerlandès: ontmoedigen $^{(nl)}$
* Portuguès: desanimar $^{(pt)}$, desencorajar $^{(pt)}$
* Romanès: descuraja $^{(ro)}$
* Rus: обескура́живать $^{(ru)}$ ‎(obeskuràjivat)
* Suec: avskräcka $^{(sv)}$
* Txec: zastrašit $^{(cs)}$
* Xinès: 令人愁悶 $^{(zh)}$ ‎(令人愁闷, lìngrénchóumēn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·mar (4)
* Anagrames: adinsarem, adinsàrem, damnaries, dansaríem, desaminar, mariandes, marinades

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# desanimaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.ni.məˈɾan/, occidental /de.za.ni.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desanimaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desanimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·ma·ran (5)
# desanimaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.niˈma.ɾən/, occidental /de.za.niˈma.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desanimaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desanimar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desanimar.

#### Variants

* [2] desanimessin, desanimessen, desanimassin, desanimassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·ma·ren (5)
# descolorí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ku.ɫuˈɾi/ balear /dəs.ko.ɫoˈɾi/, /dəs.ku.ɫuˈɾi/ Occidental: /des.ko.ɫoˈɾi/
   * Rimes: -i
   * Homòfon: descolorir

### Verb

descolorí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de descolorir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de descolorir.
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de descolorar.

### Miscel·lània

* Anagrama: decoloris

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.ko.loˈɾi/, meridional /deh.ko.loˈɾi/
       Americà: alt /d(e)s.ko.loˈɾi/, baix /deh.ko.loˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

descolorí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb descolorir
# descoloríreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ku.ɫuˈɾi.ɾəw/ balear /dəs.ko.ɫoˈɾi.ɾəw/, /dəs.ku.ɫuˈɾi.ɾəw/ Occidental: /des.ko.ɫoˈɾi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

descoloríreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de descolorir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descolorir.

#### Variants

* [2] descoloríssiu, descolorísseu
# descolorís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ku.ɫuˈɾis/ balear /dəs.ko.ɫoˈɾis/, /dəs.ku.ɫuˈɾis/ Occidental: /des.ko.ɫoˈɾis/
   * Rimes: -is

### Verb

descolorís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descolorir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descolorir.

#### Variants

* [1] descolorissi, descolorira
* [2] descolorissi, descolorira
# descoloríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ku.ɫuˈɾi.əw/ balear /dəs.ko.ɫoˈɾi.əw/, /dəs.ku.ɫuˈɾi.əw/ Occidental: /des.ko.ɫoˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

descoloríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de descolorir.

#### Variants

* descoloríveu
# descolorírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ku.ɫuˈɾi.ɾəm/ balear /dəs.ko.ɫoˈɾi.ɾəm/, /dəs.ku.ɫuˈɾi.ɾəm/ Occidental: /des.ko.ɫoˈɾi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

descolorírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de descolorir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descolorir.

#### Variants

* [2] descoloríssim, descoloríssem
# descoloríssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ku.ɫuˈɾi.səm/ balear /dəs.ko.ɫoˈɾi.səm/, /dəs.ku.ɫuˈɾi.səm/ Occidental: /des.ko.ɫoˈɾi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

descoloríssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descolorir.

#### Variants

* descoloríssim, descolorírem

### Miscel·lània

* Anagrama: descoloréssim
# descoloréssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ku.ɫuˈɾe.sim/ balear /dəs.ko.ɫoˈɾe.sim/, /dəs.ku.ɫuˈɾe.sim/ Occidental: /des.ko.ɫoˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

descoloréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descolorar.

#### Variants

* descoloréssem, descoloràssim, descoloràssem, descoloràrem

### Miscel·lània

* Anagrama: descoloríssem
# descoloréssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ku.ɫuˈɾe.siw/ balear /dəs.ko.ɫoˈɾe.siw/, /dəs.ku.ɫuˈɾe.siw/ Occidental: /des.ko.ɫoˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

descoloréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descolorar.

#### Variants

* descolorésseu, descoloràssiu, descoloràsseu, descoloràreu

### Miscel·lània

* Anagrama: descolorísseu
# descolorísseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ku.ɫuˈɾi.səw/ balear /dəs.ko.ɫoˈɾi.səw/, /dəs.ku.ɫuˈɾi.səw/ Occidental: /des.ko.ɫoˈɾi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

descolorísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descolorir.

#### Variants

* descoloríssiu, descoloríreu

### Miscel·lània

* Anagrama: descoloréssiu
# descongelación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \des.koŋ.xe.laˈθjon\, meridional \deh.koŋ.he.laˈθjoŋ\
       Americà: alt \des.koŋ.xe.l(a)ˈsjon\, baix \deh.koŋ.he.laˈsjoŋ\, austral \deh.koŋ.xe.laˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

descongelación f. ‎(plural descongelaciones)
* descongelació

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·ge·la·ción (5)
# desconhortadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ku.nurˌta.ðəˈmen/ balear /dəs.ko.noɾˌta.ðəˈment/, /dəs.ku.nurˌta.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /des.ko.norˌta.ðaˈmen/ valencià /des.ko.noɾˌta.ðaˈment/, /des.ko.noɾˌta.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De desconhortat i el sufix -ment.

### Adverbi

desconhortadament
* D'una manera desconhortada, desconsoladament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·hor·ta·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# descongelar-se
## Català
### Verb

descongelar-se
* Forma pronominal de descongelar.
# descongestionar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kuɲ.ʒəs.ti.uˈnar.sə/, occidental /des.kon.d͡ʒes.ti.oˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

descongestionar-se
* Forma pronominal de descongestionar.
# desconhort
## Català
### Verb

desconhort
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desconhortar.

#### Variants

* desconhorto, desconhorte, desconhorti
# desconhorta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuˈnɔr.tə/ balear /dəs.koˈnɔɾ.tə/, /dəs.kuˈnɔr.tə/ Occidental: nord-occidental /des.koˈnɔr.ta/ valencià /des.koˈnɔɾ.ta/, /des.koˈnɔɾ.tɔ/
   * Rimes: -ɔɾta

### Verb

desconhorta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desconhortar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desconhortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·hor·ta (4)
* Anagrama: conhortades
# desavantatjades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.βən.təˈd͡ʒa.ðəs/, balear /də.zə.vən.təˈd͡ʒa.ðəs/ Occidental: nord-occidental /de.za.βan.taˈd͡ʒa.ðes/ valencià /de.za.van.taˈd͡ʒa.ðes/, /de.za.βan.taˈd͡ʒa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

desavantatjades
* Participi femení plural del verb desavantatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·ja·des (6)
# desavantatjant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.βən.təˈd͡ʒan/ balear /də.zə.vən.təˈd͡ʒant/, /də.zə.vən.təˈd͡ʒan/ Occidental: nord-occidental /de.za.βan.taˈd͡ʒan/ valencià /de.za.van.taˈd͡ʒant/, /de.za.βan.taˈd͡ʒan/
   * Rimes: -ant

### Verb

desavantatjant
* Gerundi del verb desavantatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·jant (5)
# desavantatjaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.βən.təˈd͡ʒa.ɾən/, balear /də.zə.vən.təˈd͡ʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /de.za.βan.taˈd͡ʒa.ɾen/ valencià /de.za.van.taˈd͡ʒa.ɾen/, /de.za.βan.taˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desavantatjaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desavantatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·ja·ren (6)
# desavantatjam
## Català
### Verb

desavantatjam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desavantatjar.

#### Variants

* desavantatgem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·jam (5)
# desavantatjarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.βən.tə.d͡ʒəˈɾɛm/ balear /də.zə.vən.tə.d͡ʒəˈɾəm/, /də.zə.vən.tə.d͡ʒəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /de.za.βan.ta.d͡ʒaˈɾem/ valencià /de.za.van.ta.d͡ʒaˈɾem/, /de.za.βan.ta.d͡ʒaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desavantatjarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de desavantatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·ja·rem (6)
# desavantatjares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.βən.təˈd͡ʒa.ɾəs/, balear /də.zə.vən.təˈd͡ʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /de.za.βan.taˈd͡ʒa.ɾes/ valencià /de.za.van.taˈd͡ʒa.ɾes/, /de.za.βan.taˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desavantatjares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desavantatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·ja·res (6)
# desavantatjaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.βən.tə.d͡ʒəˈɾan/, balear /də.zə.vən.tə.d͡ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /de.za.βan.ta.d͡ʒaˈɾan/ valencià /de.za.van.ta.d͡ʒaˈɾan/, /de.za.βan.ta.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desavantatjaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desavantatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·ja·ran (6)
# desavantatjar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.βən.təˈd͡ʒa/, balear /də.zə.vən.təˈd͡ʒa/ alguerès /das.van.taˈd͡ʒa/ Occidental: nord-occidental /de.za.βan.taˈd͡ʒa/ valencià /de.za.van.taˈd͡ʒaɾ/, /de.za.βan.taˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix des- i avantatjar o bé de desavantatge i la desinència -ar, segle XX.

### Verb

desavantatjar trans.
* Fer mancar avantatge (a algú).
    Fent les coses com les has fetes, has desavantatjat los altres, que no poden obtendre los beneficis que tens tu.
    «No cal afegir quines regions han estat i encara són beneficiades o desavantatjades per aquestes maniobres.» (Joaquim Maluquer i Sostres, Població i societat a l'àrea catalana, 1965)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desavantatjo, desavantatja, desavantatgem

#### Antònims

* avantatjar, contrapassar

#### Traduccions

* Anglès: disadvantage $^{(en)}$
* Castellà: desaventajar $^{(es)}$
* Francès: désavantager $^{(fr)}$
* Italià: svantaggiare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·jar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DAlg
# desavantatjareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.βən.tə.d͡ʒəˈɾɛw/ balear /də.zə.vən.tə.d͡ʒəˈɾəw/, /də.zə.vən.tə.d͡ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /de.za.βan.ta.d͡ʒaˈɾew/ valencià /de.za.van.ta.d͡ʒaˈɾew/, /de.za.βan.ta.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desavantatjareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desavantatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·ja·reu (6)
# desavantatjaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.βən.tə.d͡ʒəˈɾi.ə/, balear /də.zə.vən.tə.d͡ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /de.za.βan.ta.d͡ʒaˈɾi.a/ valencià /de.za.van.ta.d͡ʒaˈɾi.a/, /de.za.βan.ta.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desavantatjaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desavantatjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desavantatjar.

#### Variants

* [1] desavantatjariva
* [2] desavantatjariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·ja·ri·a (7)
# desidis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdeː.sɪ.dɪs/

### Adjectiu

dēsidis
* genitiu masculí/femení/neutre singular de dēses
# desidratacions
## Occità

   * Pronúncia: /de.zi.dɾa.taˈsjus/

### Nom

desidratacions f. pl.
* forma plural de desidratacion
# desidrogenacion
## Occità

   * Pronúncia: /de.zi.ðɾu.d͡ʒe.naˈsju/

### Nom

desidrogenacion f. ‎(plural desidrogenacions)
* deshidrogenació
# desierta
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /deˈsjeɾ.ta/
       Americà: alt /d(e)ˈsjeɾ.ta/, baix /deˈsjeɾ.ta/
   * Rimes: -eɾta

### Adjectiu

desierta f. ‎(plural desiertas)
* forma femenina de desierto
# desidium
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈsɪ.dɪ.ʊm/

### Adjectiu

dēsidium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de dēses
# desidrogenacions
## Occità

   * Pronúncia: /de.zi.dɾu.d͡ʒe.naˈsjus/

### Nom

desidrogenacions f. pl.
* forma plural de desidrogenacion
# desidratacion
## Occità

   * Pronúncia: /de.zi.ðɾa.taˈsju/

### Nom

desidratacion f. ‎(plural desidratacions)
* deshidratació
# desiertas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /deˈsjeɾ.tas/, meridional /deˈsjeɾ.tah/
       Americà: alt /deˈsjeɾ.t(a)s/, baix /deˈsjeɾ.tah/, austral /deˈsjeɾ.tas/
   * Rimes: -eɾtas

### Adjectiu

desiertas f. pl.
* forma plural de desierta
# desierto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /deˈsjeɾ.to/
       Americà: alt /d(e)ˈsjeɾ.to/, baix /deˈsjeɾ.to/
   * Rimes: -eɾto

### Adjectiu

desierto m. ‎(femení desierta, plural masculí desiertos, plural femení desiertas)
* desert

### Nom

desierto m. ‎(plural desiertos)
* desert

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sier·to (3)
# desiertos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /deˈsjeɾ.tos/, meridional /deˈsjeɾ.toh/
       Americà: alt /deˈsjeɾ.t(o)s/, baix /deˈsjeɾ.toh/, austral /deˈsjeɾ.tos/
   * Rimes: -eɾtos

### Adjectiu

desiertos m. pl.
* forma plural de desierto

### Nom

desiertos m. pl.
* forma plural de desierto
# destitàvem
## Català
### Verb

destitàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tà·vem (4)
# destitéssiu
## Català
### Verb

destitéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tés·siu (4)
# destití
## Català
### Verb

destití
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tí (3)
# destitàreu
## Català
### Verb

destitàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tà·reu (4)
# destitéssim
## Català
### Verb

destitéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tés·sim (4)
# destorb
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈtorp/, occidental /desˈtoɾp/
   * Etimologia: De destorbar, segle XV.

### Nom

destorb m. ‎(plural destorbs)
* Cosa que destorba.

#### Sinònims

* destorball

#### Traduccions

* Anglès: hindrance $^{(en)}$
* Castellà: estorbo $^{(es)}$ m.
* Francès: gêne $^{(fr)}$ f.
* Llengua de signes catalana: MOLESTAR $^{(csc)}$

### Verb

destorb
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de destorbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·torb (2)
* Heterograma de 7 lletres (bdeorst)
* Anagrama: doberts

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# destorba
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈtor.bə/, occidental /desˈtoɾ.ba/

### Verb

destorba
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de destorbar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb destorbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tor·ba (3)
* Heterograma de 8 lletres (abdeorst)
* Anagrames: batedors, brotades, desbotar, torbades, trobades
# destitàrem
## Català
### Verb

destitàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tà·rem (4)
# destitàveu
## Català
### Verb

destitàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tà·veu (4)
# destorbada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.turˈba.ðə/ balear /dəs.toɾˈba.ðə/, /dəs.turˈba.ðə/ Occidental: /des.toɾˈba.ða/
   * Rimes: -ada

### Nom

destorbada f. ‎(plural destorbades)
* (pilota basca) Falta consistent a obstruir el joc de l'adversari.

#### Traduccions

* Basc: traba $^{(eu)}$
* Castellà: estorbada $^{(es)}$
* Francès: gêne $^{(fr)}$

### Verb

destorbada
* Participi femení singular del verb destorbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tor·ba·da (4)

### Vegeu també

* destorbada. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# descolocados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \des.ko.loˈka.ðos\, meridional \deh.ko.loˈka.(ð)oh\
       Americà: alt /des.ko.loˈka.d(o)s/, baix \deh.ko.loˈka.ðoh\, austral \deh.ko.loˈka.ðos\
   * Rimes: -ados

### Adjectiu

descolocados m. pl.
* forma plural de descolocado
# descollar-se
## Català
### Verb

descollar-se
* Forma pronominal de descollar.

### Miscel·lània

* Anagrama: llescadores
# descolocadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \des.ko.loˈka.ðas\, meridional \deh.ko.loˈka.ðah\
       Americà: alt /des.ko.loˈka.d(a)s/, baix \deh.ko.loˈka.ðah\, austral \deh.ko.loˈka.ðas\
   * Rimes: -adas

### Adjectiu

descolocadas f. pl.
* forma plural de descolocada
# descolocado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \des.ko.loˈka.ðo\, meridional \deh.ko.loˈka.(ð)o\
       Americà: alt /d(e)s.ko.loˈka.do/, baix \deh.ko.loˈka.ðo\
   * Rimes: -ado

### Adjectiu

descolocado m. ‎(femení descolocada, plural masculí descolocados, plural femení descolocadas)
* descol·locat

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·co·lo·ca·do (5)
# descolocaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.ko.lo.kaˈɾe/, meridional /deh.ko.lo.kaˈɾe/
       Americà: alt /d(e)s.ko.lo.kaˈɾe/, baix /deh.ko.lo.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

descolocaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb descolocar
# descoloco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.koˈlo.ko/, meridional /deh.koˈlo.ko/
       Americà: alt /d(e)s.koˈlo.ko/, baix /deh.koˈlo.ko/
   * Rimes: -oko

### Verb

descoloco
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb descolocar
# descollen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈkɔ.ʎən/, occidental /desˈkɔ.ʎen/
   * Rimes: -ɔʎen

### Verb

descollen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de descollar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb descollar.
    [Que ells/elles/vostès] descollin o descollen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb descollar.
    Descollin o descollen [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·co·llen (3)
* Anagrama: doncelles
# descolocarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.ko.loˈkaɾ.se/, meridional /deh.ko.loˈkaɾ.se/
       Americà: alt /d(e)s.ko.loˈkaɾ.se/, baix /deh.ko.loˈkaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

descolocarse trans., pron. ‎(present me descoloco, passat me descoloqué, futur me descolocaré)
* forma pronominal de descolocar
# descolocar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.ko.loˈkaɾ/, meridional /deh.ko.loˈkaɾ/
       Americà: alt /d(e)s.ko.loˈkaɾ/, baix /deh.ko.loˈkaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

descolocar trans., pron. ‎(pronominal descolocarse, present descoloco, passat descoloqué, futur descolocaré)
* descol·locar

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·co·lo·car (4)
# descolocada
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \des.ko.loˈka.ða\, meridional \deh.ko.loˈka.ða\
       Americà: alt /d(e)s.ko.loˈka.da/, baix \deh.ko.loˈka.ða\
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

descolocada f. ‎(plural descolocadas)
* forma femenina de descolocado
# desencolésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kuˈɫe.səw/ balear /də.zəŋ.koˈɫe.səw/, /də.zəŋ.kuˈɫe.səw/ Occidental: /de.zeŋ.koˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desencolésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencolar.

#### Variants

* desencoléssiu, desencolàsseu, desencolàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·co·lés·seu (5)
# desencolí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kuˈɫi/ balear /də.zəŋ.koˈɫi/, /də.zəŋ.kuˈɫi/ Occidental: /de.zeŋ.koˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

desencolí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desencolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·co·lí (4)
* Anagrames: descloïen, endolcies
# desencoléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kuˈɫe.sim/ balear /də.zəŋ.koˈɫe.sim/, /də.zəŋ.kuˈɫe.sim/ Occidental: /de.zeŋ.koˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desencoléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencolar.

#### Variants

* desencoléssem, desencolàssem, desencolàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·co·lés·sim (5)