OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esdenteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.dənˈtɛw/ balear /əz.ðənˈtəw/, /əz.ðənˈtɛw/ Occidental: /ez.ðenˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esdenteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esdentar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esdentar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esdentar.

#### Variants

* [1] esdentau
* [3] esdentau
# esdentin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈden.tin/, occidental /ezˈðen.tin/
   * Rimes: -entin

### Verb

esdentin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esdentar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esdentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·tin (3)
* Anagrames: destinen, distenen
# esdento
## Català

   * Pronúncia: central /əzˈden.tu/, occidental /ezˈðen.to/
   * Rimes: -ento

### Verb

esdento
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esdentar.

#### Variants

* esdenti, esdent

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·to (3)
* Anagrames: detones, detonés, donetes
# esdentà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dənˈta/, occidental /ez.ðenˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

esdentà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esdentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·tà (3)
* Anagrames: atendes, atendés
# esdentessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dənˈte.sin/, occidental /ez.ðenˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esdentessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentar.

#### Variants

* esdentessen, esdentassin, esdentassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·tes·sin (4)
* Anagrames: destinessen, distenessen
# esdentessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dənˈte.sis/, occidental /ez.ðenˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esdentessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentar.

#### Variants

* esdentesses, esdentassis, esdentasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·tes·sis (4)
* Anagrames: destinesses, distenesses
# esdentesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dənˈte.səs/, occidental /ez.ðenˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esdentesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentar.

#### Variants

* esdentessis, esdentassis, esdentasses
# esdentis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈden.tis/, occidental /ezˈðen.tis/
   * Rimes: -entis

### Verb

esdentis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esdentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·tis (3)
* Anagrames: destines, destinés, distenés, sentides
# esdenti
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈden.ti/, occidental /ezˈðen.ti/
   * Rimes: -enti

### Verb

esdenti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esdentar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esdentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esdentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esdentar.

#### Variants

* [1] esdento, esdent

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·ti (3)
* Anagrames: destine, tendies
# espigolaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.ɣuˈɫa.ɾən/ balear /əs.pi.ɣoˈɫa.ɾən/, /əs.pi.ɣuˈɫa.ɾən/ Occidental: /es.pi.ɣoˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

espigolaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de espigolar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espigolar.
# espigolares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.ɣuˈɫa.ɾəs/ balear /əs.pi.ɣoˈɫa.ɾəs/, /əs.pi.ɣuˈɫa.ɾəs/ Occidental: /es.pi.ɣoˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

espigolares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de espigolar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espigolar.
# espigolaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.ɣu.ɫəˈɾi.ə/ balear /əs.pi.ɣo.ɫəˈɾi.ə/, /əs.pi.ɣu.ɫəˈɾi.ə/ Occidental: /es.pi.ɣo.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

espigolaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de espigolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de espigolar.
# espigolaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.ɣu.ɫəˈɾas/ balear /əs.pi.ɣo.ɫəˈɾas/, /əs.pi.ɣu.ɫəˈɾas/ Occidental: /es.pi.ɣo.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

espigolaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de espigolar.
# espigolaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.ɣu.ɫəˈɾe/ balear /əs.pi.ɣo.ɫəˈɾe/, /əs.pi.ɣu.ɫəˈɾe/ Occidental: /es.pi.ɣo.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

espigolaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de espigolar.
# espigolaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.ɣu.ɫəˈɾi.əs/ balear /əs.pi.ɣo.ɫəˈɾi.əs/, /əs.pi.ɣu.ɫəˈɾi.əs/ Occidental: /es.pi.ɣo.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

espigolaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de espigolar.
# espigolarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.ɣu.ɫəˈɾa/ balear /əs.pi.ɣo.ɫəˈɾa/, /əs.pi.ɣu.ɫəˈɾa/ Occidental: /es.pi.ɣo.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

espigolarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de espigolar.
# espigolareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.ɣu.ɫəˈɾɛw/ balear /əs.pi.ɣo.ɫəˈɾəw/, /əs.pi.ɣu.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /es.pi.ɣo.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

espigolareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de espigolar.
# espigolarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.ɣu.ɫəˈɾi.ən/ balear /əs.pi.ɣo.ɫəˈɾi.ən/, /əs.pi.ɣu.ɫəˈɾi.ən/ Occidental: /es.pi.ɣo.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

espigolarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de espigolar.
# lituanas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /liˈtwa.nas/, meridional /liˈtwa.nah/
       Americà: alt /liˈtwa.n(a)s/, baix /liˈtwa.nah/, austral /liˈtwa.nas/
   * Rimes: -anas

### Adjectiu

lituanas f. pl.
* forma plural de lituana

### Nom

lituanas f. pl.
* forma plural de lituana
# lituane
## Italià

   * Pronúncia: /liˈtwaː.ne/

### Adjectiu

lituane f. pl.
* forma plural de lituana

### Nom

lituane f. pl.
* forma plural de lituana
# lituans
## Català

   * Pronúncia: /ɫi.tuˈans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

lituans m. pl.
* Forma plural de lituà.

### Nom

lituans m. pl.
* Forma plural de lituà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·tu·ans (3)
* Heterograma de 7 lletres (ailnstu)
* Anagrames: insulta, insultà, siulant
# litum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈliː.tʊm/

### Nom

lītum
* genitiu plural de līs

### Verb

litum
* supí acusatiu de linō
# lituano
## Castellà

   * Pronúncia: /liˈtwa.no/
   * Rimes: -ano

### Adjectiu

lituano m. ‎(femení lituana, plural masculí lituanos, plural femení lituanas)
* lituà

### Nom

lituano m. ‎(plural lituanos, femení lituana)
* lituà (natural de Lituània)
* (només singular) lituà (llengua)

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·tua·no (3)
* Heterograma de 7 lletres (ailnotu)
# littérisme
## Francès

   * Pronúncia: /li.teˈʁism/

### Nom

littérisme m. ‎(plural littérismes)
* alfabetisme funcional

#### Sinònims

* alphabétisme fonctionnel
* littéracie
* littératie

### Vegeu també

* littérisme. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# littérismes
## Francès

   * Pronúncia: /li.teˈʁism/

### Nom

littérismes m. pl.
* forma plural de littérisme
# lituanos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /liˈtwa.nos/, meridional /liˈtwa.noh/
       Americà: alt /liˈtwa.n(o)s/, baix /liˈtwa.noh/, austral /liˈtwa.nos/
   * Rimes: -anos

### Adjectiu

lituanos m. pl.
* forma plural de lituano

### Nom

lituanos m. pl.
* forma plural de lituano
# llaminegéssem
## Català
### Verb

llaminegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaminejar.
# llaminegésseu
## Català
### Verb

llaminegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaminejar.
# llamineja
## Català
### Verb

llamineja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de llaminejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb llaminejar.
# llaminegés
## Català
### Verb

llaminegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaminejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaminejar.
# llaminegéssim
## Català
### Verb

llaminegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaminejar.
# llaminegí
## Català
### Verb

llaminegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de llaminejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·mi·ne·gí (4)
* Anagrama: llamineig
# llamineig
## Català
### Verb

llamineig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de llaminejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·mi·neig (3)
* Anagrames: llaminegi, llaminegí
# llaminegis
## Català
### Verb

llaminegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb llaminejar.
# llaminegéssiu
## Català
### Verb

llaminegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaminejar.
# lloà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈa/ balear /ʎoˈa/, /ʎuˈa/ Occidental: /ʎoˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

lloà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de lloar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llo·à (2)
* Anagrames: allò, olla
# llovar
## Caló català

   * Pronúncia: /ʎuˈba/

### Verb

llovar ‎(ljubá)
* forma alternativa de rovinyar

#### Conjugació

| | man | tuquis | ell/ella | nosaltros | vosaltros | ellos/elles |
| present de subj. | | llovinyis (ljubínjis), llovelis (ljubélis), llovinyelis (ljubinjélis) | | | | |
| infinitiu | llovar (ljubá), llovinyar (ljubinjá) | llovar (ljubá), llovinyar (ljubinjá) | llovar (ljubá), llovinyar (ljubinjá) | llovar (ljubá), llovinyar (ljubinjá) | llovar (ljubá), llovinyar (ljubinjá) | llovar (ljubá), llovinyar (ljubinjá) |

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33
* Moser, Alina. Mirades sobre el caló català, Universitat de Barcelona, 2016
# lloví
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ʎoˈβi\, meridional \ʝoˈβi\
       Americà: alt /ʝoˈbi/, baix \ʝoˈβi\, austral \ʒoˈβi\
   * Rimes: -i

### Verb

lloví
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb llover
# llotós
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈtos/ balear /ʎoˈtos/, /ʎuˈtos/ Occidental: /ʎoˈtos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De llot ‎(«fang tou») i el sufix -ós, segle XIX.

### Adjectiu

llotós m. ‎(femení llotosa, plural masculí llotosos, plural femení llotoses)
* Ple de llot, de fang tou.
* Semblant al llot.

#### Sinònims

* llacós, llacorós

#### Relacionats

* fangós

#### Traduccions

* Anglès: muddy $^{(en)}$
* Castellà: lodoso $^{(es)}$
* Francès: boueux $^{(fr)}$
* Italià: fangoso $^{(it)}$
* Llatí: limosus $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: llo·tós (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# lloveré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ʎo.βeˈɾe\, meridional \ʝo.βeˈɾe\
       Americà: alt /ʝo.beˈɾe/, baix \ʝo.βeˈɾe\, austral \ʒo.βeˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

lloveré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb llover
# llou
## Català
### Verb

llou
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de lloar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: lluo, ullo
# llovinyar
## Caló català

   * Pronúncia: /ʎu.biˈɲa/

### Verb

llovinyar ‎(ljubinjá)
* Forma alternativa de llovar.

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33
# lloàieu
## Català
### Verb

lloàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de lloar.
# estampas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈtam.pas/, meridional /ehˈtam.pah/
       Americà: alt /esˈtam.p(a)s/, baix /ehˈtam.pah/, austral /ehˈtam.pas/
   * Rimes: -ampas

### Nom

estampas f. pl.
* forma plural de estampa
# estampassin
## Català
### Verb

estampassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estampar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tam·pas·sin (4)
* Anagrama: empanissats
# estamparíveu
## Català
### Verb

estamparíveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de estampar.
# estampassis
## Català
### Verb

estampassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estampar.
# estamparé
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.təm.pəˈɾe/, occidental /es.tam.paˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

estamparé
* Primera persona del singular (jo) del futur de estampar.
# estamparíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.təm.pəˈɾi.əw/, occidental /es.tam.paˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

estamparíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de estampar.
# estampassen
## Català
### Verb

estampassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estampar.
# estampasses
## Català
### Verb

estampasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estampar.
# loserer
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈloːzəʁɐ/

### Adjectiu

loserer
* forma declinada de los
# losers
## Anglès
### Nom

losers
* forma plural de loser
# lose
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈloːzə/ àudio

### Adjectiu

lose
* forma declinada de los

## Anglès

   * Pronúncia: /luːz/
      * àudio (RU)
      * àudio (EUA)

### Verb

lose ‎(3a persona singular present loses, gerundi losing, passat i participi lost)
* perdre

#### Antònims

* win
* gain
* find

#### Relacionats

* loss
# losem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈloːzəm/

### Adjectiu

losem
* forma declinada de los
# loseren
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈloːzəʁən/

### Adjectiu

loseren
* forma declinada de los
# loseres
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈloːzəʁəs/

### Adjectiu

loseres
* forma declinada de los
# losen
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈloːzn̩/ àudio

### Adjectiu

losen
* forma declinada de los
# loser
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈloːzɐ/ àudio

### Adjectiu

loser
* forma comparativa de los

## Anglès
### Nom

loser ‎(plural losers)
* perdedor
# losere
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈloːzəʁə/

### Adjectiu

losere
* forma declinada de los
# loserem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈloːzəʁəm/

### Adjectiu

loserem
* forma declinada de los
# lubricaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫu.βɾi.kəˈɾan/, occidental /ɫu.bɾi.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

lubricaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de lubricar.
# lubricaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫu.βɾiˈka.ɾən/, occidental /ɫu.bɾiˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

lubricaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de lubricar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb lubricar.
# lubricares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫu.βɾiˈka.ɾəs/, occidental /ɫu.bɾiˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

lubricares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de lubricar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb lubricar.
# lubricara
## Català
### Verb

lubricara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb lubricar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb lubricar.
# lubricaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫu.βɾi.kəˈɾi.ə/, occidental /ɫu.bɾi.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

lubricaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de lubricar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de lubricar.
# lubricarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫu.βɾi.kəˈɾi.ən/, occidental /ɫu.bɾi.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

lubricarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de lubricar.
# lubricar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɫu.βɾiˈka/ Occidental: nord-occidental /ɫu.βɾiˈka/ valencià /ɫu.bɾiˈkaɾ/, /ɫu.βɾiˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: lubricà
   * Etimologia: Del llatí lubricare, segle XV.

### Verb

lubricar trans.
* Forma alternativa de lubrificar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: lubrico, lubrica, lubriquem

#### Derivats

* lubrificar

### Miscel·lània

* Síl·labes: lu·bri·car (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# lubricareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɫu.βɾi.kəˈɾɛw/ balear /ɫu.bɾi.kəˈɾəw/, /ɫu.bɾi.kəˈɾɛw/ Occidental: /ɫu.bɾi.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

lubricareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de lubricar.
# esmicolau
## Català
### Verb

esmicolau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esmicolar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esmicolar.

#### Variants

* [1] esmicoleu
* [2] esmicoleu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mi·co·lau (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceilmosu)
# esmicolava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mi.kuˈɫa.βə/ balear /əz.mi.koˈɫa.və/, /əz.mi.kuˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /ez.mi.koˈɫa.βa/ valencià /ez.mi.koˈɫa.va/, /ez.mi.koˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esmicolava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esmicolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esmicolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mi·co·la·va (5)
# esmicolassis
## Català
### Verb

esmicolassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmicolar.

#### Variants

* esmicolessis, esmicolesses, esmicolasses, esmicolares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mi·co·las·sis (5)
# esmicolasses
## Català
### Verb

esmicolasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmicolar.

#### Variants

* esmicolessis, esmicolesses, esmicolassis, esmicolares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mi·co·las·ses (5)
# esmicolaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mi.kuˈɫa.βən/ balear /əz.mi.koˈɫa.vən/, /əz.mi.kuˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /ez.mi.koˈɫa.βen/ valencià /ez.mi.koˈɫa.ven/, /ez.mi.koˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esmicolaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esmicolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mi·co·la·ven (5)
# esmicolaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mi.ku.ɫəˈɾi.əw/ balear /əz.mi.ko.ɫəˈɾi.əw/, /əz.mi.ku.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: /ez.mi.ko.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esmicolaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esmicolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mi·co·la·rí·eu (6)
# esmicolassen
## Català
### Verb

esmicolassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmicolar.

#### Variants

* esmicolessin, esmicolessen, esmicolassin, esmicolaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mi·co·las·sen (5)
# esmicolassin
## Català
### Verb

esmicolassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmicolar.

#### Variants

* esmicolessin, esmicolessen, esmicolassen, esmicolaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mi·co·las·sin (5)
# esmicolat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mi.kuˈɫat/ balear /əz.mi.koˈɫat/, /əz.mi.kuˈɫat/ Occidental: /ez.mi.koˈɫat/
   * Rimes: -at

### Verb

esmicolat
* Participi masculí singular del verb esmicolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mi·co·lat (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceilmost)
# espitellaré
## Català
### Verb

espitellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lla·ré (5)
# espitellaries
## Català
### Verb

espitellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lla·ri·es (6)
# espitellaríem
## Català
### Verb

espitellaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lla·rí·em (6)
# espitellaríeu
## Català
### Verb

espitellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lla·rí·eu (6)
# espitellarien
## Català
### Verb

espitellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lla·ri·en (6)
# espitellaràs
## Català
### Verb

espitellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lla·ràs (5)
* Anagrama: pastellaries
# espitellassen
## Català
### Verb

espitellassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitellar-se.

#### Variants

* espitellessin, espitellassin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llas·sen (5)
# espitellareu
## Català
### Verb

espitellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lla·reu (5)
# espitellarà
## Català
### Verb

espitellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lla·rà (5)
# espitellaria
## Català
### Verb

espitellaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de espitellar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lla·ri·a (6)
# llancegéssiu
## Català
### Verb

llancegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llancejar.
# llancegés
## Català
### Verb

llancegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llancejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llancejar.
# llanceguéssom
## Català
### Verb

llanceguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llançar.
# llancegéssem
## Català
### Verb

llancegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llancejar.
# llancegueu
## Català
### Verb

llancegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb llançar.
# llancegués
## Català
### Verb

llancegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llançar.
# llanceguéssou
## Català
### Verb

llanceguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llançar.
# llancegésseu
## Català
### Verb

llancegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llancejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llan·ce·gés·seu (4)
* Anagrames: calleguessen, llenceguessa
# llancegéssim
## Català
### Verb

llancegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llancejar.
# llancegí
## Català
### Verb

llancegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de llancejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llan·ce·gí (3)
* Anagrama: llanceig
# llarguegeguessa
## Català
### Verb

llarguegeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llarguejar.
# llarguegegueu
## Català
### Verb

llarguegegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb llarguejar.