OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# despejar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.peˈxaɾ/, meridional /deh.peˈhaɾ/
       Americà: alt /d(e)s.peˈxaɾ/, baix /deh.peˈhaɾ/, austral /deh.peˈxaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

despejar trans., intr., pron. ‎(pronominal despejarse, present despejo, passat despejé, futur despejaré)
* (esports de pilota) rebutjar

#### Sinònims

* rechazar

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pe·jar (3)

### Vegeu també

* despejar. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# despejarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.peˈxaɾ.se/, meridional /deh.peˈhaɾ.se/
       Americà: alt /d(e)s.peˈxaɾ.se/, baix /deh.peˈhaɾ.se/, austral /deh.peˈxaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

despejarse trans., intr., pron. ‎(present me despejo, passat me despejé, futur me despejaré)
* forma pronominal de despejar
# desnoneu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nuˈnɛw/, occidental /dez.noˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desnoneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desnonar.
    [Vosaltres/vós] desnoneu o desnonau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desnonar.
    [Que vosaltres/vós] desnoneu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desnonar.
    Desnoneu o desnonau [vosaltres/vós].
# desnoni
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəzˈno.ni/, occidental /dezˈno.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

desnoni
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desnonar.
    Forma septentrional: [jo] desnono, desnone, desnon o desnoni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desnonar.
    [Que jo] desnoni o desnone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desnonar.
    [Que ell/ella/vostè] desnoni o desnone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desnonar.
    Desnoni o desnone [ell/ella/vostè].
# desnonin
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəzˈno.nin/, occidental /dezˈno.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

desnonin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desnonar.
    [Que ells/elles/vostès] desnonin o desnonen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desnonar.
    Desnonin o desnonen [ells/elles/vostès].
# desnono
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəzˈno.nu/, occidental /dezˈno.no/
   * Rimes: -ono

### Verb

desnono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desnonar.
    [Jo] desnono, desnone, desnon o desnoni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desnonar.
    [Que jo] desnono, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] desnoni o desnone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desnonar.
    [Que ell/ella/vostè] desnono, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] desnoni o desnone.
# desnonà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nuˈna/, occidental /dez.noˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: desnonar

### Verb

desnonà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de desnonar.
    [Ell/ella/vostè] desnonà o va desnonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·no·nà (3)
* Anagrama: anedons
# desnonàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nuˈna.ɾəm/, occidental /dez.noˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

desnonàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desnonar.
    [Nosaltres] desnonàrem o vam/vàrem desnonar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnonar.
    Forma valenciana: [nosaltres] desnonéssim, desnonéssem, desnonàssem, desnonàssim o desnonàrem.
# desnonàs
## Català

   * Pronúncia: balear /dəz.noˈnas/, /dəz.nuˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

desnonàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnonar.
    [Jo] desnonés, desnonàs o desnonara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnonar.
    [Ell/ella/vostè] desnonés, desnonàs o desnonara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·no·nàs (3)
* Anagrames: donassen, ondassen, sondanès
# desnonessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nuˈne.sis/, occidental /dez.noˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desnonessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnonar.
    [Tu] desnonessis, desnonesses, desnonasses, desnonassis o desnonares.

### Miscel·lània

* Anagrama: endossessin
# desnonis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəzˈno.nis/, occidental /dezˈno.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

desnonis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desnonar.
    [Que tu] desnonis o desnones; [tu] no desnonis o desnones.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·no·nis (3)
* Anagrames: donessin, endossin, ondessin
# desnonàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nuˈna.ɾəw/, occidental /dez.noˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

desnonàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de desnonar.
    [Vosaltres/vós] desnonàreu o vau/vàreu desnonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnonar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] desnonéssiu, desnonésseu, desnonàsseu, desnonàssiu o desnonàreu.
# desparésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pəˈɾe.səw/, occidental /des.paˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desparésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparar.

#### Variants

* despareguéssou, desparéssiu, desparàssiu, desparàsseu, desparàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·rés·seu (4)
* Anagrama: aperduesses
# desparàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pəˈɾa.βəm/, balear /dəs.pəˈɾa.vəm/ Occidental: nord-occidental /des.paˈɾa.βem/ valencià /des.paˈɾa.vem/, /des.paˈɾa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

desparàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desparar.

#### Variants

* desparàvom, desparàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·rà·vem (4)
# desparàvom
## Català
### Verb

desparàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desparar.

#### Variants

* desparàiem, desparàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·rà·vom (4)
# desparéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pəˈɾe.siw/, occidental /des.paˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

desparéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparar.

#### Variants

* despareguéssou, desparésseu, desparàssiu, desparàsseu, desparàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·rés·siu (4)
* Anagrama: aperduessis
# desparàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pəˈɾa.βəw/, balear /dəs.pəˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /des.paˈɾa.βew/ valencià /des.paˈɾa.vew/, /des.paˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desparàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desparar.

#### Variants

* desparavo, desparàieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·rà·veu (4)
* Anagrama: aperduaves
# desparéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pəˈɾe.səm/, occidental /des.paˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desparéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparar.

#### Variants

* despareguéssom, desparéssim, desparàssim, desparàssem, desparàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·rés·sem (4)
# desparéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pəˈɾe.sim/, occidental /des.paˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desparéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparar.

#### Variants

* despareguéssom, desparéssem, desparàssim, desparàssem, desparàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·rés·sim (4)
# desparés
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pəˈɾes/, occidental /des.paˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

desparés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparar.

#### Variants

* [1] desparessi, desparessa, despareguessa, desparàs, desparara
* [2] desparegués, desparàs, desparara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·rés (3)
* Anagrames: despresa, dessepar, perdessa
# desparí
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pəˈɾi/, occidental /des.paˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

desparí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desparar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·rí (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeiprs)
* Anagrames: paredis, parides, pirades, ràpides
# descastellanitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡za.βəw/, balear /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.niˈd͡za.βew/ valencià /des.kas.te.ʎa.niˈza.vew/, /des.kas.te.ʎa.niˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

descastellanitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de descastellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zà·veu (7)
# descastellanitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.niˈd͡zes/, valencià /des.kas.te.ʎa.niˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

descastellanitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descastellanitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descastellanitzar.

#### Variants

* [1] descastellanitzàs, descastellanitzara
* [2] descastellanitzàs, descastellanitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zés (6)
# descastellanitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.niˈd͡ze.sew/, valencià /des.kas.te.ʎa.niˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

descastellanitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descastellanitzar.

#### Variants

* descastellanitzéssiu, descastellanitzàssiu, descastellanitzàsseu, descastellanitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zés·seu (7)
# descastellanitzàssem
## Català
### Verb

descastellanitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descastellanitzar.

#### Variants

* descastellanitzéssim, descastellanitzéssem, descastellanitzàssim, descastellanitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zàs·sem (7)
# descastellanitzàsseu
## Català
### Verb

descastellanitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descastellanitzar.

#### Variants

* descastellanitzéssiu, descastellanitzésseu, descastellanitzàssiu, descastellanitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zàs·seu (7)
# descastellanitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.niˈd͡ze.sim/, valencià /des.kas.te.ʎa.niˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

descastellanitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descastellanitzar.

#### Variants

* descastellanitzéssem, descastellanitzàssim, descastellanitzàssem, descastellanitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zés·sim (7)
# descastellanitzàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡za.βəm/, balear /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡za.vəm/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.niˈd͡za.βem/ valencià /des.kas.te.ʎa.niˈza.vem/, /des.kas.te.ʎa.niˈza.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

descastellanitzàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de descastellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zà·vem (7)
# descastellanitzàssim
## Català
### Verb

descastellanitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descastellanitzar.

#### Variants

* descastellanitzéssim, descastellanitzéssem, descastellanitzàssem, descastellanitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zàs·sim (7)
# descastellanitzàssiu
## Català
### Verb

descastellanitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descastellanitzar.

#### Variants

* descastellanitzéssiu, descastellanitzésseu, descastellanitzàsseu, descastellanitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zàs·siu (7)
# descastellanitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.niˈd͡ze.sem/, valencià /des.kas.te.ʎa.niˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

descastellanitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descastellanitzar.

#### Variants

* descastellanitzéssim, descastellanitzàssim, descastellanitzàssem, descastellanitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zés·sem (7)
# desorde
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈzor.də/, occidental /deˈzoɾ.ðe/

### Nom

desorde m. ‎(plural desordes)
* Forma alternativa de desordre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·or·de (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# desordenar-se
## Català
### Verb

desordenar-se
* Forma pronominal de desordenar.
# desopilé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /de.so.piˈle/
       Americà: alt /d(e).so.piˈle/, baix /de.so.piˈle/
   * Rimes: -e

### Verb

desopilé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb desopilar
# desordenadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zur.dəˌna.ðəˈmen/ balear /də.zoɾ.ðəˌna.ðəˈment/, /də.zur.ðəˌna.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /de.zor.ðeˌna.ðaˈmen/ valencià /de.zoɾ.ðeˌna.ðaˈment/, /de.zoɾ.ðeˌna.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De desordenat i el sufix -ment.

### Adverbi

desordenadament
* D'una manera desordenada.

#### Antònims

* ordenadament

#### Traduccions

* Anglès: untidily $^{(en)}$, disorderedly $^{(en)}$
* Castellà: desordenadamente $^{(es)}$
* Francès: désordonnément $^{(fr)}$
* Italià: disordinatamente $^{(it)}$, scompigliatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·or·de·na·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desorbitar-se
## Català
### Verb

desorbitar-se
* Forma pronominal de desorbitar.

### Miscel·lània

* Anagrama: destorbaries
# desordenadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.soɾ.ðeˌna.ðaˈmen.te\
       Americà: alt \d(e).soɾ.ðeˌna.daˈmen.te\, baix \de.soɾ.ðeˌna.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De desordenado i el sufix -mente.

### Adverbi

desordenadamente
* desordenadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sor·de·na·da·men·te (7)
# destruiguéreu
## Català
### Verb

destruiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de destruir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.
# destruiguérem
## Català
### Verb

destruiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de destruir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.
# destruiguéssem
## Català
### Verb

destruiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.
# destruigué
## Català
### Verb

destruigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de destruir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de destruir.
# destruiguésseu
## Català
### Verb

destruiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.
# destruiguéveu
## Català
### Verb

destruiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de destruir.
# destruigués
## Català
### Verb

destruigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.
# desrosaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ru.zəˈɾe/ balear /dəz.ro.zəˈɾe/, /dəz.ru.zəˈɾe/ Occidental: /dez.ro.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desrosaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ro·sa·ré (4)
# desrosaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ru.zəˈɾi.əm/ balear /dəz.ro.zəˈɾi.əm/, /dəz.ru.zəˈɾi.əm/ Occidental: /dez.ro.zaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

desrosaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de desrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ro·sa·rí·em (5)
# desrosassen
## Català
### Verb

desrosassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desrosar.

#### Variants

* desrosessin, desrosessen, desrosaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ro·sas·sen (4)
# desrosat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ruˈzat/ balear /dəz.roˈzat/, /dəz.ruˈzat/ Occidental: /dez.roˈzat/
   * Rimes: -at

### Verb

desrosat
* Participi masculí singular del verb desrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ro·sat (3)
# desrosats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ruˈzats/ balear /dəz.roˈzats/, /dəz.ruˈzats/ Occidental: /dez.roˈzats/
   * Rimes: -ats

### Verb

desrosats
* Participi masculí plural del verb desrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ro·sats (3)
# desrosaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ru.zəˈɾi.əw/ balear /dəz.ro.zəˈɾi.əw/, /dəz.ru.zəˈɾi.əw/ Occidental: /dez.ro.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

desrosaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ro·sa·rí·eu (5)
# desrosasses
## Català
### Verb

desrosasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desrosar.

#### Variants

* desrosessis, desrosesses, desrosares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ro·sas·ses (4)
# desrosaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ruˈza.βən/ balear /dəz.roˈza.vən/, /dəz.ruˈza.vən/ Occidental: nord-occidental /dez.roˈza.βen/ valencià /dez.roˈza.ven/, /dez.roˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

desrosaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ro·sa·ven (4)
# desrosaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ruˈza.βəs/ balear /dəz.roˈza.vəs/, /dəz.ruˈza.vəs/ Occidental: nord-occidental /dez.roˈza.βes/ valencià /dez.roˈza.ves/, /dez.roˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

desrosaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ro·sa·ves (4)
# deteriore
## Català
### Verb

deteriore
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de deteriorar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb deteriorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb deteriorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb deteriorar.

#### Variants

* [1] deterioro, deteriori, deterior
* [2] deteriori
* [3] deteriori
* [4] deteriori

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·te·ri·o·re (5)
# deteriorava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.tə.ɾi.uˈɾa.βə/ balear /də.tə.ɾi.oˈɾa.və/, /də.tə.ɾi.uˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /de.te.ɾi.oˈɾa.βa/ valencià /de.te.ɾi.oˈɾa.va/, /de.te.ɾi.oˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

deteriorava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de deteriorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de deteriorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·te·ri·o·ra·va (6)
# deteriorats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.tə.ɾi.uˈɾats/ balear /də.tə.ɾi.oˈɾats/, /də.tə.ɾi.uˈɾats/ Occidental: /de.te.ɾi.oˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Verb

deteriorats
* Participi masculí plural del verb deteriorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·te·ri·o·rats (5)
# deteriorau
## Català
### Verb

deteriorau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de deteriorar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb deteriorar.

#### Variants

* deterioreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·te·ri·o·rau (5)
* Anagrama: derrotàieu
# deterioraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.tə.ɾi.uˈɾa.βən/ balear /də.tə.ɾi.oˈɾa.vən/, /də.tə.ɾi.uˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /de.te.ɾi.oˈɾa.βen/ valencià /de.te.ɾi.oˈɾa.ven/, /de.te.ɾi.oˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

deterioraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de deteriorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·te·ri·o·ra·ven (6)
# deteriorassin
## Català
### Verb

deteriorassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb deteriorar.

#### Variants

* deterioressin, deterioressen, deteriorassen, deterioraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·te·ri·o·ras·sin (6)
# deteriorassis
## Català
### Verb

deteriorassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb deteriorar.

#### Variants

* deterioressis, deterioresses, deteriorasses, deteriorares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·te·ri·o·ras·sis (6)
# deteriorat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.tə.ɾi.uˈɾat/ balear /də.tə.ɾi.oˈɾat/, /də.tə.ɾi.uˈɾat/ Occidental: /de.te.ɾi.oˈɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

deteriorat
* Participi masculí singular del verb deteriorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·te·ri·o·rat (5)
# deteriorasses
## Català
### Verb

deteriorasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb deteriorar.

#### Variants

* deterioressis, deterioresses, deteriorassis, deteriorares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·te·ri·o·ras·ses (6)
# deterioraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.tə.ɾi.uˈɾa.βəs/ balear /də.tə.ɾi.oˈɾa.vəs/, /də.tə.ɾi.uˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /de.te.ɾi.oˈɾa.βes/ valencià /de.te.ɾi.oˈɾa.ves/, /de.te.ɾi.oˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

deterioraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de deteriorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·te·ri·o·ra·ves (6)
# desconhortaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ku.nur.təˈɾi.ə/ balear /dəs.ko.noɾ.təˈɾi.ə/, /dəs.ku.nur.təˈɾi.ə/ Occidental: /des.ko.noɾ.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desconhortaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desconhortar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desconhortar.

#### Variants

* [1] desconhortariva
* [2] desconhortariva
# desconhortarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ku.nur.təˈɾi.ən/ balear /dəs.ko.noɾ.təˈɾi.ən/, /dəs.ku.nur.təˈɾi.ən/ Occidental: /des.ko.noɾ.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

desconhortarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desconhortar.

#### Variants

* desconhortariven
# desconhortaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ku.nur.təˈɾi.əs/ balear /dəs.ko.noɾ.təˈɾi.əs/, /dəs.ku.nur.təˈɾi.əs/ Occidental: /des.ko.noɾ.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desconhortaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desconhortar.

#### Variants

* desconhortarives
# desconhortariven
## Català
### Verb

desconhortariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desconhortar.

#### Variants

* desconhortarien
# desconhortaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ku.nur.təˈɾe/ balear /dəs.ko.noɾ.təˈɾe/, /dəs.ku.nur.təˈɾe/ Occidental: /des.ko.noɾ.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desconhortaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desconhortar.