OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desfan
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈfan/, occidental /desˈfan/
   * Rimes: -an

### Verb

desfan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desfer.

## Català antic
### Verb

desfan
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de desfer
# desfalco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /desˈfal.ko/, meridional /dehˈfal.ko/
       Americà: alt /d(e)sˈfal.ko/, baix /dehˈfal.ko/
   * Rimes: -alko

### Nom

desfalco m. ‎(plural desfalcos)
* desfalc

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fal·co (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdeflos)
# desfardar-se
## Català
### Verb

desfardar-se
* Forma pronominal de desfardar.
# desfalcos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /desˈfal.kos/, meridional /dehˈfal.koh/
       Americà: alt /desˈfal.k(o)s/, baix /dehˈfal.koh/, austral /dehˈfal.kos/
   * Rimes: -alkos

### Nom

desfalcos m. pl.
* forma plural de desfalco
# desfaray
## Català antic
### Verb

desfaray
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de desfer

#### Variants

* desfaré
# arranoekin
## Basc
### Nom

arranoekin
* comitatiu definit plural de arrano
# arranoenganako
## Basc
### Nom

arranoenganako
* genitiu locatiu definit plural de arrano
# arranoei
## Basc
### Nom

arranoei
* datiu definit plural de arrano
# arranoek
## Basc
### Nom

arranoek
* ergatiu definit plural de arrano
# arranoen
## Basc
### Nom

arranoen
* genitiu definit plural de arrano
# arranoenganantz
## Basc
### Nom

arranoenganantz
* al·latiu direccional definit plural de arrano
# arranoengan
## Basc
### Nom

arranoengan
* inessiu definit plural de arrano
# arranoengana
## Basc
### Nom

arranoengana
* al·latiu definit plural de arrano
# arranoengandik
## Basc
### Nom

arranoengandik
* ablatiu definit plural de arrano
# arranoenganaino
## Basc
### Nom

arranoenganaino
* terminatiu definit plural de arrano
# ratlleguessen
## Català
### Verb

ratlleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ratllar.

#### Variants

* ratllessin, ratllessen, ratllassin, ratllassen, ratllaren
# ratlleguesses
## Català
### Verb

ratlleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ratllar.

#### Variants

* ratllessis, ratllesses, ratllassis, ratllasses, ratllares
# ratlle
## Català
### Verb

ratlle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ratllar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ratllar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ratllar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ratllar.

#### Variants

* [1] ratllo, ratlli, ratll
* [2] ratlli, ratllo
* [3] ratlli, ratllo
* [4] ratlli

### Miscel·lània

* Anagrames: artell, Artell, lletra, taller, tralle
# ratlleguessa
## Català
### Verb

ratlleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ratllar.

#### Variants

* ratllessi, ratllessa, ratllés, ratllàs, ratllara

### Miscel·lània

* Síl·labes: rat·lle·gues·sa (4)
* Anagrama: tragellàsseu
# ratlleguéssou
## Català
### Verb

ratlleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ratllar.

#### Variants

* ratlléssiu, ratllésseu, ratllàssiu, ratllàsseu, ratllàreu
# ratllegués
## Català
### Verb

ratllegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ratllar.

#### Variants

* ratllessi, ratllés, ratllàs, ratllara

### Miscel·lània

* Síl·labes: rat·lle·gués (3)
* Anagrames: agulleters, guatlleres, lletragues
# ratlleguéssom
## Català
### Verb

ratlleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ratllar.

#### Variants

* ratlléssim, ratlléssem, ratllàssim, ratllàssem, ratllàrem
# ratlleguem
## Català
### Verb

ratlleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb ratllar.

#### Variants

* ratllem
# ratllegueu
## Català
### Verb

ratllegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ratllar.

#### Variants

* ratlleu
# reblin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈrɛb.bɫin/, /ˈrɛ.βɫin/ balear /ˈrəb.bɫin/, /ˈrɛb.bɫin/ Occidental: nord-occidental /ˈreb.bɫin/, /ˈre.βɫin/ valencià /ˈre.bɫin/

### Verb

reblin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb reblar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb reblar.

### Miscel·lània

* Anagrama: Berlín
# reblires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəbˈbɫi.ɾəs/, /rəˈβɫi.ɾəs/ balear /rəbˈbɫi.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /rebˈbɫi.ɾes/, /reˈβɫi.ɾes/ valencià /reˈbɫi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

reblires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de reblir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bli·res (3)
* Anagrama: reblir-se
# reblir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəbˈbɫi/, /rəˈβɫi/ balear /rəbˈbɫi/ Occidental: nord-occidental /rebˈbɫi/, /reˈβɫi/ valencià /reˈbɫiɾ/, /reˈβɫi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: reblí
   * Etimologia: Del llatí replēre ‎(«omplir de nou»), segle XIV.

### Verb

reblir trans., pron. ‎(pronominal reblir-se)
* Omplir amb reble o sediments una concavitat.
* Omplir amb profusió, completament.
* soterrar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: rebleixo, rebleix, reblim

#### Variants

* reblar

#### Traduccions

* Castellà: rellenar $^{(es)}$, encascotar $^{(es)}$, colmatar $^{(es)}$
* Francès: remplir $^{(fr)}$
* Llatí: repleo $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·blir (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# rebliren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəbˈbɫi.ɾən/, /rəˈβɫi.ɾən/ balear /rəbˈbɫi.ɾən/ Occidental: nord-occidental /rebˈbɫi.ɾen/, /reˈβɫi.ɾen/ valencià /reˈbɫi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

rebliren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de reblir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblir.
# reblira
## Català
### Verb

reblira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblir.
# rebliran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəb.bɫiˈɾan/, /rə.βɫiˈɾan/ balear /rəb.bɫiˈɾan/ Occidental: nord-occidental /reb.bɫiˈɾan/, /re.βɫiˈɾan/ valencià /re.bɫiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

rebliran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de reblir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bli·ran (3)
* Anagrama: reblanir
# reblir-se
## Català
### Verb

reblir-se
* Forma pronominal de reblir.

### Miscel·lània

* Anagrama: reblires
# arbràssiu
## Català
### Verb

arbràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbrar.
# arbrés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈbɾes/, occidental /aɾˈbɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

arbrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·brés (2)
* Anagrames: barres, barrés, braser, rebràs
# arbràvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈbɾa.βəm/, balear /əɾˈbɾa.vəm/ Occidental: nord-occidental /arˈβɾa.βem/ valencià /aɾˈbɾa.vem/, /aɾˈβɾa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

arbràvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·brà·vem (3)
* Anagrama: barràvem
# arbràsseu
## Català
### Verb

arbràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bràs·seu (3)
* Anagrames: abrusar-se, abrusares, barràsseu, bassurera
# arbràssim
## Català
### Verb

arbràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbrar.
# arbràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈbɾa.βəw/, balear /əɾˈbɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /arˈβɾa.βew/ valencià /aɾˈbɾa.vew/, /aɾˈβɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arbràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·brà·veu (3)
* Anagrama: barràveu
# arbrésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈbɾe.səw/, occidental /aɾˈbɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arbrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·brés·seu (3)
* Anagrames: barrésseu, bressareu, bressàreu
# arbràs
## Català
### Verb

arbràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbrar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbrar.
# desguàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ðəzˈɣwas/, occidental /ðezˈɣwas/
   * Rimes: -as
   * Etimologia: Derivat de desguassar

### Nom

desguàs m. ‎(plural desguassos)
* Instal·lació per a dirigir l'aigua residual cap a la claveguera.

#### Sinònims

* embornal

#### Traduccions

* Anglès: gutter $^{(en)}$
* Castellà: desagüe $^{(es)}$ m., desaguadero $^{(es)}$ m.
* Francès: gouttière $^{(fr)}$ f.
* Italià: grondaia $^{(it)}$ f.
* Occità: escolament $^{(oc)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·guàs (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# desguerxar-se
## Català
### Verb

desguerxar-se
* Forma pronominal de desguerxar.
# desguassar-se
## Català
### Verb

desguassar-se
* Forma pronominal de desguassar.
# raïmes
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈi.məs/, occidental /raˈi.mes/
   * Rimes: -imes

### Verb

raïmes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·mes (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeimrs)
* Anagrames: ameris, amires, maires, Maries, mísera
# raïmesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.iˈme.səs/, occidental /ra.iˈme.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

raïmesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·mes·ses (4)
* Anagrames: ameressis, messaries
# raïmessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.iˈme.sən/, occidental /ra.iˈme.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

raïmessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·mes·sen (4)
* Anagrames: ameressin, arenéssim, arniéssem, messarien
# raïmeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.iˈmɛw/ balear /rə.iˈməw/, /rə.iˈmɛw/ Occidental: /ra.iˈmew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

raïmeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de raïmar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb raïmar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb raïmar.
# appassioniamo
## Italià
### Verb

appassioniamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de appassionare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de appassionare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de appassionare
# appassioniamoci
## Italià
### Verb

appassioniamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de appassionarsi
# appassionò
## Italià
### Verb

appassionò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de appassionare
# appassiti
## Italià

   * Pronúncia: /ap.pasˈsiː.ti/

### Adjectiu

appassiti m. pl.
* forma plural de appassito
# appassioniate
## Italià
### Verb

appassioniate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de appassionare
# appassita
## Italià

   * Pronúncia: /ap.pasˈsiː.ta/

### Adjectiu

appassita f. ‎(plural appassite)
* forma femenina de appassito
# appassite
## Italià

   * Pronúncia: /ap.pasˈsiː.te/

### Adjectiu

appassite f. pl.
* forma plural de appassita
# appassioni
## Italià
### Verb

appassioni
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de appassionare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de appassionare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de appassionare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de appassionare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de appassionare
# appassiono
## Italià
### Verb

appassiono
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de appassionare
# appassionino
## Italià
### Verb

appassionino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de appassionare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de appassionare
# armselige
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʁmˌzeːlɪɡə/

### Adjectiu

armselige
* forma declinada de armselig
# armseligen
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʁmˌzeːlɪɡn̩/

### Adjectiu

armseligen
* forma declinada de armselig
# armseliger
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʁmˌzeːlɪɡɐ/

### Adjectiu

armseliger
* forma comparativa de armselig
# armseligerer
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʁmˌzeːlɪɡəʀɐ/

### Adjectiu

armseligerer
* forma declinada de armselig
# armseligerem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʁmˌzeːlɪɡəʀəm/

### Adjectiu

armseligerem
* forma declinada de armselig
# armseligeren
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʁmˌzeːlɪɡəʀən/

### Adjectiu

armseligeren
* forma declinada de armselig
# armseligem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʁmˌzeːlɪɡəm/

### Adjectiu

armseligem
* forma declinada de armselig
# armseligere
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʁmˌzeːlɪɡəʀə/

### Adjectiu

armseligere
* forma declinada de armselig
# armseligeres
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʁmˌzeːlɪɡəʀəs/

### Adjectiu

armseligeres
* forma declinada de armselig
# armseliges
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʁmˌzeːlɪɡəs/

### Adjectiu

armseliges
* forma declinada de armselig
# deslizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dez.li.θaˈɾe/, meridional /deh.li.θaˈɾe/
       Americà: alt /dez.l(i).saˈɾe/, baix /deh.li.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

deslizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb deslizar
# desllavassa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ʎəˈβa.sə/, balear /dəz.ʎəˈva.sə/ Occidental: nord-occidental /dez.ʎaˈβa.sa/ valencià /dez.ʎaˈva.sa/, /dez.ʎaˈβa.sa/
   * Rimes: -asa

### Verb

desllavassa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desllavassar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desllavassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·lla·vas·sa (4)
# desllavassar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ʎə.βəˈsa/, balear /dəz.ʎə.vəˈsa/ Occidental: nord-occidental /dez.ʎa.βaˈsa/ valencià /dez.ʎa.vaˈsaɾ/, /dez.ʎa.βaˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desllavassà
   * Etimologia: Del prefix des-, llavar i l'infix -ass-, calc del castellà deslavazar.

### Verb

desllavassar trans.
* (valencià) Aigualir un menjar.

#### Sinònims

* eixalavar

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: des·lla·vas·sar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# desllavassara
## Català
### Verb

desllavassara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desllavassar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desllavassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·lla·vas·sa·ra (5)
# deslizo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dezˈli.θo/, meridional /dehˈli.θo/
       Americà: alt /dezˈli.s(o)/, baix /dehˈli.so/
   * Rimes: -iθo

### Verb

deslizo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb deslizar
# desllavassada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ʎə.βəˈsa.ðə/, balear /dəz.ʎə.vəˈsa.ðə/ Occidental: nord-occidental /dez.ʎa.βaˈsa.ða/ valencià /dez.ʎa.vaˈsa.ða/, /dez.ʎa.βaˈsa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

desllavassada
* Participi femení singular del verb desllavassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·lla·vas·sa·da (5)
# desllavassades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ʎə.βəˈsa.ðəs/, balear /dəz.ʎə.vəˈsa.ðəs/ Occidental: nord-occidental /dez.ʎa.βaˈsa.ðes/ valencià /dez.ʎa.vaˈsa.ðes/, /dez.ʎa.βaˈsa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

desllavassades
* Participi femení plural del verb desllavassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·lla·vas·sa·des (5)
# desllavassant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ʎə.βəˈsan/ balear /dəz.ʎə.vəˈsant/, /dəz.ʎə.vəˈsan/ Occidental: nord-occidental /dez.ʎa.βaˈsan/ valencià /dez.ʎa.vaˈsant/, /dez.ʎa.βaˈsan/
   * Rimes: -ant

### Verb

desllavassant
* Gerundi del verb desllavassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·lla·vas·sant (4)
# asfixiàsseu
## Català
### Verb

asfixiàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
# asfixiàssem
## Català
### Verb

asfixiàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
# asfixiàssiu
## Català
### Verb

asfixiàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
# asfixiàrem
## Català
### Verb

asfixiàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de asfixiar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
# asfixiàs
## Català
### Verb

asfixiàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
# asfixiàveu
## Català
### Verb

asfixiàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de asfixiar.
# asfixiàreu
## Català
### Verb

asfixiàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de asfixiar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
# asfixiàssim
## Català
### Verb

asfixiàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
# desintegracion
## Occità

   * Pronúncia: /de.zin.te.ɣɾaˈsju/

### Nom

desintegracion f. ‎(plural desintegracions)
* desintegració
# desintegración
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.sin.te.ɣɾaˈθjon\, meridional \de.siŋ.te.ɣɾaˈθjoŋ\
       Americà: alt /de.sin.te.ɡ(ɾa)ˈsjon/, baix \de.siŋ.te.ɣɾaˈsjoŋ\, austral \de.sin.te.ɣɾaˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

desintegración f. ‎(plural desintegraciones)
* desintegració

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sin·te·gra·ción (5)
# desintegraciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.sin.te.ɣɾaˈθjo.nes\, meridional \de.siŋ.te.ɣɾaˈθjo.neh\
       Americà: alt /de.sin.te.ɡɾaˈsjo.n(e)s/, baix \de.siŋ.te.ɣɾaˈsjo.neh\, austral \de.sin.te.ɣɾaˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

desintegraciones f. pl.
* forma plural de desintegración
# pujaia
## Català
### Verb

pujaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de pujar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de pujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·ja·ia (3)
* Anagrama: ajupia
# puixantment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˌʃamˈmen/ balear /puˌʃamˈment/, /puˌʃamˈmen/ Occidental: nord-occidental /pujˌʃamˈmen/ valencià /pujˌʃamˈment/, /puˌʃamˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De puixant i el sufix -ment.

### Adverbi

puixantment
* D’una manera puixant.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: pui·xant·ment (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# puits
## Francès

   * Pronúncia: /pɥi/

### Nom

puits m. ‎(plural invariable)
* pou
* (automobilisme) box

#### Sinònims

* stand

### Vegeu també

* puits. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 16 agost 2014].
# pujada del bastó
## Català
### Nom

pujada del bastó f. ‎(plural pujades del bastó)
* (golf) Fase segona d'un swing, corresponent al moviment d'endarrerir i pujar el bastó fins al punt més elevat per a preparar el cop.

#### Notes

Reglamentàriament, la pujada del bastó no forma part del swing pròpiament dit.

#### Traduccions

* Anglès: backswing $^{(en)}$
* Castellà: backswing $^{(es)}$, subida del palo $^{(es)}$
* Francès: backswing $^{(fr)}$, élan arrière $^{(fr)}$, montée $^{(fr)}$

### Vegeu també

* pujada del bastó. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# puja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈpu.ʒə/ Occidental: nord-occidental /ˈpu.ʒa/, valencià /ˈpu.d͡ʒa/
   * Rimes: -uʒa

### Verb

puja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de pujar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb pujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·ja (2)
* Anagrames: ajup $^{(revers)}$, jupa

## Català antic

   * Etimologia: [1] De l'italià poggia, del grec antic πóδιον ‎(pódion, «escota»).
   * Etimologia: [1] De pujar.

### Nom

puja f. ‎(plural pujas o puges)
* Corda lligada al car de l’antena per a girar la vela cap a estribord.
    «Manà que estiguessen los mariners apparaylats, los uns a la puja, los altres a la orça de popa, e ·ls altres a la orça de proa» (Jaume I, Llibre dels feits, 1343)

#### Antònims

* orsa ‎(«a babor»)

### Nom

puja f. ‎(plural pujas o puges)
* Quantitat que es paga al forner que cou el pa en un forn públic.
    «Que’ls forners, contra tota bona raho e egualtat, de pochs temps e ença prenguen detraure lo pa en lurs forns molt major part o puja que no havien acostumat en los temps passats.» (Història de la cultura valenciana, 1363)

### Verb

puja
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de pujar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de pujar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, DTCA, CIVAL
# pujades del bastó
## Català
### Nom

pujades del bastó f. pl.
* Forma plural de pujada del bastó.
# puixes
## Català antic

   * Etimologia: Del llatí pŏstĕa i el sufix -s ‎(adverbial).

### Adverbi

puixes
* després

#### Derivats

* puix

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL
# reciclé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /re.θiˈkle/
       Americà: alt /re.s(i)ˈkle/, baix /re.siˈkle/
   * Rimes: -e

### Verb

reciclé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb reciclar
# reciclo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /reˈθi.klo/
       Americà: alt /r(e)ˈsi.klo/, baix /reˈsi.klo/
   * Rimes: -iklo

### Verb

reciclo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb reciclar