OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abrevieguesses
## Català
### Verb

abrevieguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreviar.
# abreviavi
## Català
### Verb

abreviavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abreviar.
# abrevieguessa
## Català
### Verb

abrevieguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreviar.
# abreviegués
## Català
### Verb

abreviegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreviar.
# abreviaves
## Català
### Verb

abreviaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abreviar.
# abreviavo
## Català
### Verb

abreviavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abreviar.
# abrevie
## Català
### Verb

abrevie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abreviar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abreviar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abreviar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abreviar.
# abreviegueu
## Català
### Verb

abreviegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abreviar.
# abadanaràs
## Català
### Verb

abadanaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de abadanar.
# abadanareu
## Català
### Verb

abadanareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de abadanar.
# abadanaria
## Català
### Verb

abadanaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de abadanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abadanar.
# abadanaries
## Català
### Verb

abadanaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de abadanar.
# abadanares
## Català
### Verb

abadanares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de abadanar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abadanar.
# abadanarien
## Català
### Verb

abadanarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abadanar.
# abadanarà
## Català
### Verb

abadanarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de abadanar.
# abadanaríeu
## Català
### Verb

abadanaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abadanar.
# abadanaré
## Català
### Verb

abadanaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de abadanar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βa.ða.naˈɾe\
       Americà: alt /a.ba.da.naˈɾe/, baix \a.βa.ða.naˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

abadanaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb abadanar
# Tarnobrzeg
## Polonès
### Nom propi

Tarnobrzeg m.
* ciutat de Polònia
# Tarquínia
## Català

   * Pronúncia: oriental /tərˈki.ni.ə/, occidental /taɾˈki.ni.a/
   * Rimes: -inia
   * Etimologia: Del llatí Tarquinia.

### Nom propi

Tarquínia f.
* Prenom femení

#### Relacionats

* Tarquini (masculí)

#### Traduccions

* Castellà: Tarquinia $^{(es)}$
* Llatí: Tarquinia $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: Tar·quí·ni·a (4)

### Vegeu també

* Albaigès, Josep M.. Diccionari dels Noms de Noia, 2009. Barcelona: Edicions 62, p. 186. ISBN 978-84-96863-94-1.
# Tarraco
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtar.ra.koː/
   * Etimologia: De l'ibèric taŕakon ‎.

### Nom propi

Tarracō f. ‎(genitiu Tarracōnis)
* Tàrraco, capital de la Tarraconense, actualment Tarragona.

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | Tarracō | - |
| Vocatiu | Tarracō | - |
| Acusatiu | Tarracōnem | - |
| Genitiu | Tarracōnis | - |
| Datiu | Tarracōnī | - |
| Ablatiu | Tarracōne | - |
| Locatiu | Tarracōne | - |

#### Derivats

* Tarracōnēnsis
# Tarquin
## Anglès

   * Etimologia: Del llatí Tarquinius

### Nom propi

Tarquin
* Prenom masculí, equivalent al català Tarquini.

### Vegeu també
## Francès

   * Etimologia: Del llatí Tarquinius

### Nom propi

Tarquin m.
* Prenom masculí, equivalent al català Tarquini.

### Vegeu també
## Occità

   * Etimologia: Del llatí Tarquinius

### Nom propi

Tarquin m.
* Prenom masculí, equivalent al català Tarquini.

### Vegeu també

* Guilhemjoan, Patric. Diccionari elementari francés-occitan occitan-francés (gascon), 2005. Ortès: Per Noste, p. 156. ISBN 2-86866-037-1.
# Tarquini
## Català

   * Pronúncia: oriental /tərˈki.ni/, occidental /taɾˈki.ni/
   * Rimes: -ini
   * Etimologia: Del llatí Tarquinius

### Nom propi

Tarquini m.
* Prenom masculí

#### Relacionats

* Tarquínia (femení)

#### Traduccions

* Anglès: Tarquin $^{(en)}$
* Castellà: Tarquinio $^{(es)}$
* Francès: Tarquin $^{(fr)}$
* Llatí: Tarquinius $^{(la)}$
* Occità: Tarquin $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: Tar·qui·ni (3)

### Vegeu també

* Albaigès, Josep M.. Diccionari dels Noms de Noi, 2009. Barcelona: labutxaca, p. 165. ISBN 978-84-96863-95-8.
# Tarraconi
## Llatí

   * Pronúncia: /tar.raˈkoː.niː/

### Nom propi

Tarracōnī
* datiu singular de Tarracō
# Tarraconis
## Llatí

   * Pronúncia: /tar.raˈkoː.nɪs/

### Nom propi

Tarracōnis
* genitiu singular de Tarracō
# Tarracone
## Llatí

   * Pronúncia: /tar.raˈkoː.nɛ/

### Nom propi

Tarracōne
* ablatiu singular de Tarracō
* locatiu singular de Tarracō
# Tarquinio
## Castellà

   * Etimologia: Del llatí Tarquinius

### Nom propi

Tarquinio m.
* Prenom masculí, equivalent al català Tarquini.

### Miscel·lània

* Síl·labes: Tar·qui·nio (3)
# Tarraconem
## Llatí

   * Pronúncia: /tar.raˈkoː.nɛm/

### Nom propi

Tarracōnem
* acusatiu singular de Tarracō
# abriolem
## Català
### Verb

abriolem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abriolar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb abriolar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb abriolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·o·lem (4)
* Heterograma de 8 lletres (abeilmor)
* Anagrames: abolirem, abolírem
# abriolessis
## Català
### Verb

abriolessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abriolar.
# abrioleu
## Català
### Verb

abrioleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abriolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abriolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abriolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·o·leu (4)
* Heterograma de 8 lletres (abeiloru)
* Anagrames: abolireu, abolíreu
# abriolessin
## Català
### Verb

abriolessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abriolar.
# abrioli
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βɾiˈɔ.ɫi/, occidental /a.bɾiˈɔ.ɫi/
   * Rimes: -ɔli

### Verb

abrioli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abriolar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abriolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abriolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abriolar.
# abaoren
## Basc
### Nom

abaoren
* genitiu indefinit de abao
# abaorengatik
## Basc
### Nom

abaorengatik
* causal indefinit de abao
# abaora
## Basc
### Nom

abaora
* al·latiu definit singular de abao
# abaoraino
## Basc
### Nom

abaoraino
* terminatiu definit singular de abao
# abaorentzat
## Basc
### Nom

abaorentzat
* benefactiu indefinit de abao
# abaori
## Basc
### Nom

abaori
* datiu indefinit de abao
# abaorik
## Basc
### Nom

abaorik
* partitiu indefinit de abao
# abaorantz
## Basc
### Nom

abaorantz
* al·latiu direccional definit singular de abao
# abaorekin
## Basc
### Nom

abaorekin
* comitatiu indefinit de abao
# abaotako
## Basc
### Nom

abaotako
* genitiu locatiu indefinit de abao
# acarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈɾa/, occidental /a.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

acarà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acarar.
# acaràreu
## Català
### Verb

acaràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acarar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarar.
# acaràsseu
## Català
### Verb

acaràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarar.
# acaràssiu
## Català
### Verb

acaràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarar.
# acarule
## Romanès
### Nom

acarule
* vocatiu singular de acar
# acarului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

acarului
* genitiu i datiu definit singular de acar
# acaràssim
## Català
### Verb

acaràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarar.
# acaràs
## Català
### Verb

acaràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ràs (3)
* Anagrames: casara, casarà
# acaràssem
## Català
### Verb

acaràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ràs·sem (4)
* Anagrama: escamaràs
# acaràrem
## Català
### Verb

acaràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acarar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·rà·rem (4)
* Anagrames: macerara, macerarà
# acatalani
## Català
### Verb

acatalani
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acatalanar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acatalanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acatalanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acatalanar.
# acatalanes
## Català
### Verb

acatalanes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acatalanar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acatalanar.
# acatalanesses
## Català
### Verb

acatalanesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
# acatalanessin
## Català
### Verb

acatalanessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
# acatalaneu
## Català
### Verb

acatalaneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acatalanar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acatalanar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acatalanar.
# acatalanessis
## Català
### Verb

acatalanessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
# acatalano
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.təˈɫa.nu/, occidental /a.ka.taˈɫa.no/
   * Rimes: -ano

### Verb

acatalano
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acatalanar.
# acatalanessen
## Català
### Verb

acatalanessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
# acatalanin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.təˈɫa.nin/, occidental /a.ka.taˈɫa.nin/
   * Rimes: -anin

### Verb

acatalanin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acatalanar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acatalanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ta·la·nin (5)
* Anagrama: alacantina
# acatalanis
## Català
### Verb

acatalanis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acatalanar.
# abonariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.bu.naˈɾi.van/
   * Homòfon: abonarívem

### Verb

abonariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abonar.
    [Ellos/elles] abonariven, forma algueresa per [ells/elles] abonarien.
# abonarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.βu.nəˈɾə/, occidental /a.βo.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

abonarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de abonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·na·rà (4)
* Anagrames: abarona, abaronà, abraona, abraonà
# abonaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βu.nəˈɾi.əs/, occidental /a.βo.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

abonaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de abonar.

#### Sinònims

* abonarives, forma algueresa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·na·ri·es (5)
* Anagrama: anaerobis
# abonarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.bu.naˈɾi.vas/

### Verb

abonarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de abonar.
    Forma algueresa per [tu] abonaries.
# abonaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βu.nəˈɾe/, occidental /a.βo.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

abonaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de abonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·na·ré (4)
* Anagrames: abarone, abraone

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βo.naˈɾe\
       Americà: alt /a.bo.naˈɾe/, baix \a.βo.naˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

abonaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb abonar
# abonarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βu.nəˈɾi.ən/, occidental /a.βo.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

abonarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abonar.

#### Sinònims

* abonariven, forma algueresa.
# abonariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.bu.naˈɾi.va/

### Verb

abonariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de abonar.
    Forma algueresa per [jo] abonaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abonar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] abonaria.
# abonaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.βu.nəˈɾəs/, occidental /a.βo.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

abonaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de abonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·na·ràs (4)
* Anagrames: abaronàs, abraonàs
# abonaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βu.nəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /a.βo.naˈɾi.ɛm/, valencià /a.βo.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

abonaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de abonar.

#### Sinònims

* abonarívem, forma algueresa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·na·rí·em (5)
* Anagrama: abominaré
# abonaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βu.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.βo.naˈɾi.ɛw/, valencià /a.βo.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

abonaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abonar.

#### Sinònims

* abonaríveu, forma algueresa.
# abstemioaz
## Basc
### Nom

abstemioaz
* instrumental definit singular de abstemio
# abstemioek
## Basc
### Nom

abstemioek
* ergatiu definit plural de abstemio
# abstemioenganako
## Basc
### Nom

abstemioenganako
* genitiu locatiu definit plural de abstemio
# abstemioei
## Basc
### Nom

abstemioei
* datiu definit plural de abstemio
# abstemioekin
## Basc
### Nom

abstemioekin
* comitatiu definit plural de abstemio
# abstemioenganantz
## Basc
### Nom

abstemioenganantz
* al·latiu direccional definit plural de abstemio
# abstemioengan
## Basc
### Nom

abstemioengan
* inessiu definit plural de abstemio
# abstemioengana
## Basc
### Nom

abstemioengana
* al·latiu definit plural de abstemio
# abstemioen
## Basc
### Nom

abstemioen
* genitiu definit plural de abstemio
# abstemioenganaino
## Basc
### Nom

abstemioenganaino
* terminatiu definit plural de abstemio
# academitzares
## Català
### Verb

academitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de academitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# academitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kə.ðə.miˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /a.ka.ðe.miˈd͡za/ valencià /a.ka.ðe.miˈzaɾ/, /a.ka.ðe.miˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: academitzà
   * Etimologia: De acadèmia i el sufix -itzar

### Verb

academitzar trans.
* Seguir les regles convencionals, les establertes per una acadèmia.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: academitzo, academitza, academitzem

#### Traduccions

* Anglès: academicize $^{(en)}$
* Castellà: academizar $^{(es)}$
* Francès: académiser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·de·mit·zar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# academitzam
## Català
### Verb

academitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de academitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·de·mit·zam (5)
* Anagrama: macadamitze
# academitzaran
## Català
### Verb

academitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de academitzar.
# academitzara
## Català
### Verb

academitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# academitzaren
## Català
### Verb

academitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de academitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# acatarreguesses
## Català
### Verb

acatarreguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatarrar-se.
# acatarreguéssom
## Català
### Verb

acatarreguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatarrar-se.
# acatarren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈta.rən/, occidental /a.kaˈta.ren/
   * Rimes: -aren

### Verb

acatarren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acatarrar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acatarrar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acatarrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·tar·ren (4)
* Anagrames: acretaran, atracaren
# acatarreguessen
## Català
### Verb

acatarreguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatarrar-se.
# acatarregueu
## Català
### Verb

acatarregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acatarrar-se.
# acatarregués
## Català
### Verb

acatarregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatarrar-se.
# acatarreguéssou
## Català
### Verb

acatarreguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatarrar-se.
# acatarres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈta.rəs/, occidental /a.kaˈta.res/
   * Rimes: -ares

### Verb

acatarres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acatarrar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acatarrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·tar·res (4)
* Anagrames: acretaràs, atracar-se, atracares
# acatarressa
## Català
### Verb

acatarressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatarrar-se.
# acatarrem
## Català
### Verb

acatarrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acatarrar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acatarrar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb acatarrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·tar·rem (4)
* Anagrames: atracarem, atracàrem
# abra
## Basc

   * Etimologia: Del castellà abra ‎(«ansa, cala»), del francès havre ‎(«port de mar»). A Biscaia els ports són al nord en anses.

### Nom

abra inan.
* ansa (badia petita)
* vent del nord

#### Declinació

Nom comú inanimat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
abra
abra
abrak
Ergatiu
abrak
abrak
abrek
Datiu
abrari
abrari
abrei
Genitiu
abraren
abraren
abren
Comitatiu
abrarekin
abrarekin
abrekin
Benefactiu
abrarentzat
abrarentzat
abrentzat
Instrumental
abraz
abraz
abrez
Partitiu
abrarik
Prolatiu
abratzat
Causal
abrarengatik
abrarengatik
abrengatik
Locatius
Inessiu
abratan
abran
abretan
Ablatiu
abratatik
abratik
abretatik
Al·latiu
abratara
abrara
abretara
Terminatiu
abrataraino
abraraino
abretaraino
Al·l. direcional
abratarantz
abrarantz
abretarantz
Gen. locatiu
abratako
abrako
abretako :

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈa.βɾa\
       Americà: alt /ˈa.bɾa/, baix \ˈa.βɾa\
   * Rimes: -abɾa

### Nom

abra f. ‎(plural abras)
* ansa (badia petita)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra (2)
# abrace
## Català
### Verb

abrace
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abraçar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abraçar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abraçar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abraçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·ce (3)
* Anagrames: becara, becarà, cabera, caberà
# abraceguesses
## Català
### Verb

abraceguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
# abracegueu
## Català
### Verb

abracegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abraçar.
# abraceguéssom
## Català
### Verb

abraceguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
# abraceguem
## Català
### Verb

abraceguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb abraçar.
# abraceguessen
## Català
### Verb

abraceguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
# abracegués
## Català
### Verb

abracegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
# abraceguessa
## Català
### Verb

abraceguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.

### Miscel·lània

* Anagrama: carabassegeu
# abraceguéssou
## Català
### Verb

abraceguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
# acarreraria
## Català
### Verb

acarreraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acarrerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acarrerar.
# acarreraràs
## Català
### Verb

acarreraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acarrerar.
# acarreraré
## Català
### Verb

acarreraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acarrerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·re·ra·ré (5)
* Anagrames: arrecerara, arrecerarà
# acarrerareu
## Català
### Verb

acarrerareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acarrerar.
# acarreraríeu
## Català
### Verb

acarreraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acarrerar.
# acarrerassen
## Català
### Verb

acarrerassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.
# acarrerarien
## Català
### Verb

acarrerarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acarrerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·re·ra·ri·en (6)
* Anagrama: encarreraria
# acarreraries
## Català
### Verb

acarreraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acarrerar.