OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# inventaia
## Català
### Verb

inventaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inventar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inventar.
# inventaires
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.vɑ̃ˈtɛʁ/

### Nom

inventaires m. pl.
* forma plural de inventaire
# inventant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bənˈtan/ balear /iɱ.vənˈtant/, /iɱ.vənˈtan/ Occidental: nord-occidental /im.benˈtan/ valencià /iɱ.venˈtant/, /im.benˈtan/
   * Rimes: -ant

### Verb

inventant
* Gerundi del verb inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·tant (3)
# inventaire
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.vɑ̃ˈtɛʁ/

### Nom

inventaire m. ‎(plural inventaires)
* inventari

### Vegeu també

* inventaire. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].
# inventar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bənˈta/, balear /iɱ.vənˈta/ Occidental: nord-occidental /im.benˈta/ valencià /iɱ.venˈtaɾ/, /im.benˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: inventà
   * Etimologia: Del llatí *inventare, freqüentatiu de invenire ‎(«trobar»); o bé de inventor, del llatí inventor, segle XVI.

### Verb

inventar trans., pron. ‎(pronominal inventar-se)
* Crear una cosa del no res.
* Dir una mentida, fingir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: invento, inventa, inventem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* arbitrar, descobrir, empescar-se, enginyar, excogitar, fabricar, fer, forjar, formular, ginyar, idear, maquinar, produir, trobar

#### Traduccions

* Afrikaans: uitvind $^{(af)}$
* Alemany: erfinden $^{(de)}$
* Anglès: invent $^{(en)}$
* Àrab: اِخْتَرَعَ‎ $^{(ar)}$
* Belarús: вынахо́дзіць $^{(be)}$ ‎(vinakhódzits)
* Búlgar: изобретя́вам $^{(bg)}$ ‎(izobretiàvam)
* Castellà: inventar $^{(es)}$
* Coreà: 발명하다 $^{(ko)}$ ‎(balmyeonghada)
* Còrnic: devisya $^{(kw)}$
* Esperanto: inventi $^{(eo)}$
* Finès: keksiä $^{(fi)}$
* Francès: inventer $^{(fr)}$
* Gallec: inventar $^{(gl)}$
* Grec: εφευρίσκω $^{(el)}$ ‎(efevrisko)
* Hongarès: feltalál $^{(hu)}$
* Islandès: finna upp $^{(is)}$
* Italià: inventere $^{(it)}$
* Japonès: 発明する $^{(ja)}$
* Llatí: invenire $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana
* Macedoni: пронаоѓа $^{(mk)}$
* Neerlandès: uitvinden $^{(nl)}$
* Noruec: oppfinne $^{(no)}$
* Polonès: wynaleźć $^{(pl)}$
* Portuguès: inventar $^{(pt)}$
* Romanès: scorni $^{(ro)}$, inventa $^{(ro)}$
* Rus: изобрета́ть $^{(ru)}$ ‎(izobretat), изобрести́ $^{(ru)}$ ‎(izobrestí)
* Serbocroat: изумети $^{(sh)}$, izumeti $^{(sh)}$
* Suec: uppfinna $^{(sv)}$
* Tai: คิดค้น $^{(th)}$
* Txec: vynalézt $^{(cs)}$
* Vietnamita: phát minh $^{(vi)}$
* Volapük: datuvön $^{(vo)}$
* Xinès: 發明 $^{(zh)}$ ‎(发明, fāmíng)
* Anglès: make $^{(en)}$ up
* Castellà: inventar $^{(es)}$
* Francès: inventer $^{(fr)}$
* Italià: inventere $^{(it)}$
* Llatí: fingire $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·tar (3)
* Anagrames: innervat, nitraven, trinaven, verinant

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: inventar
# inutilitzés
## Català
### Verb

inutilitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
# inutilitzéssim
## Català
### Verb

inutilitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
# inutilitzàsseu
## Català
### Verb

inutilitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
# inutilitzéssem
## Català
### Verb

inutilitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
# inutilitzésseu
## Català
### Verb

inutilitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
# inutilitzàssiu
## Català
### Verb

inutilitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
# inutilitzàveu
## Català
### Verb

inutilitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inutilitzar.
# inutilitzàssim
## Català
### Verb

inutilitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
# indigestaves
## Català
### Verb

indigestaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de indigestar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ges·ta·ves (5)
* Anagrama: investigades
# indigestesses
## Català
### Verb

indigestesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.
# indigestaven
## Català
### Verb

indigestaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de indigestar-se.
# indigestes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.diˈʒes.təs/ Occidental: nord-occidental /in.diˈʒes.tes/, valencià /in.diˈd͡ʒes.tes/
   * Rimes: -estes

### Verb

indigestes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de indigestar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb indigestar-se.
# indigestessen
## Català
### Verb

indigestessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.
# indigestessin
## Català
### Verb

indigestessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.
# indigestessis
## Català
### Verb

indigestessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.
# indigeste
## Català
### Verb

indigeste
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de indigestar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb indigestar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb indigestar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb indigestar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ges·te (4)
* Anagrama: indigetes
# indigesten
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.diˈʒes.tən/ Occidental: nord-occidental /in.diˈʒes.ten/, valencià /in.diˈd͡ʒes.ten/
   * Rimes: -esten

### Verb

indigesten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de indigestar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb indigestar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb indigestar-se.
# intercanviéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.biˈe.sim/, balear /in.təɾ.kəɱ.viˈe.sim/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.biˈe.sim/ valencià /in.teɾ.kaɱ.viˈe.sim/, /in.teɾ.kam.biˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

intercanviéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.
# intercanvií
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.biˈi/, balear /in.təɾ.kəɱ.viˈi/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.biˈi/ valencià /in.teɾ.kaɱ.viˈi/, /in.teɾ.kam.biˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

intercanvií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de intercanviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·can·vi·í (5)
* Anagrama: incitariven
# intercanviïs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəmˈbi.is/, balear /in.təɾ.kəɱˈvi.is/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kamˈbi.is/ valencià /in.teɾ.kaɱˈvi.is/, /in.teɾ.kamˈbi.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

intercanviïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intercanviar.
# intercede
## Anglès
### Verb

intercede ‎(3a persona singular present intercedes, gerundi interceding, passat i participi interceded)
* intercedir
# interceded
## Anglès
### Verb

interceded
* passat i participi de intercede
# intercanviï
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəmˈbi.i/, balear /in.təɾ.kəɱˈvi.i/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kamˈbi.i/ valencià /in.teɾ.kaɱˈvi.i/, /in.teɾ.kamˈbi.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

intercanviï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intercanviar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb intercanviar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intercanviar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb intercanviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·can·vi·ï (5)
* Anagrama: incitariven
# intercanviéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.biˈe.səm/, balear /in.təɾ.kəɱ.viˈe.səm/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.biˈe.sem/ valencià /in.teɾ.kaɱ.viˈe.sem/, /in.teɾ.kam.biˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

intercanviéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·can·vi·és·sem (6)
* Anagrama: entrecanviéssim
# intercanviésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.biˈe.səw/, balear /in.təɾ.kəɱ.viˈe.səw/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.biˈe.sew/ valencià /in.teɾ.kaɱ.viˈe.sew/, /in.teɾ.kam.biˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

intercanviésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·can·vi·és·seu (6)
* Anagrama: entrecanviéssiu
# intercanviéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.biˈe.siw/, balear /in.təɾ.kəɱ.viˈe.siw/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.biˈe.siw/ valencià /in.teɾ.kaɱ.viˈe.siw/, /in.teɾ.kam.biˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

intercanviéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.
# intercanviïn
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəmˈbi.in/, balear /in.təɾ.kəɱˈvi.in/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kamˈbi.in/ valencià /in.teɾ.kaɱˈvi.in/, /in.teɾ.kamˈbi.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

intercanviïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb intercanviar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb intercanviar.
# infravaloràssem
## Català
### Verb

infravaloràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infravalorar.
# infravaloràssim
## Català
### Verb

infravaloràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infravalorar.
# infravaloràssiu
## Català
### Verb

infravaloràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infravalorar.
# infravaloràreu
## Català
### Verb

infravaloràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de infravalorar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infravalorar.
# infravaloràs
## Català
### Verb

infravaloràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infravalorar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infravalorar.
# infravaloré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.fɾa.βa.loˈɾe\
       Americà: alt \iɱ.f(ɾa).ba.loˈɾe\, baix \iŋ.fɾa.βa.loˈɾe\, austral \iɱ.fɾa.βa.loˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

infravaloré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb infravalorar
# infravalorés
## Català
### Verb

infravalorés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infravalorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infravalorar.
# infravaloràsseu
## Català
### Verb

infravaloràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infravalorar.
# infravaloràveu
## Català
### Verb

infravaloràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de infravalorar.
# inserixa
## Català
### Verb

inserixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inserir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inserir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·ri·xa (4)
* Anagrames: renaixis, xinaries
# inserixes
## Català
### Verb

inserixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de inserir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inserir.
# inserixo
## Català
### Verb

inserixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inserir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inserir.
# inserixen
## Català
### Verb

inserixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de inserir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inserir.
# inserix
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.səˈɾiʃ/, occidental /in.seˈɾiʃ/
   * Rimes: -iʃ

### Verb

inserix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de inserir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb inserir.
# inserixos
## Català
### Verb

inserixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inserir.
# inseriven
## Català
### Verb

inseriven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inserir.
# inserives
## Català
### Verb

inserives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inserir.
# insero
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪn.sɛ.roː/
   * Etimologia: Del prefix in- i serō.

### Verb

īnserō ‎(1a present$^?$), īnseris ‎(2a present), īnserere ‎(infinitiu), īnsēvī ‎(perfet), īnsitum ‎(supí)
* plantar, sembrar
* inserir, incrustar
# insert
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈsɜːt/

### Verb

insert ‎(3a persona singular present inserts, gerundi inserting, passat i participi inserted)
* inserir
# intermediate level specific vocational training
## Anglès
### Nom

intermediate level specific vocational training
* cicle formatiu de grau mitjà

### Vegeu també

* intermediate level specific vocational training. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# intermediate stroke
## Anglès
### Nom

intermediate stroke
* (tennis de taula) cop intermedi

### Vegeu també

* intermediate stroke. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# interminabile
## Italià

   * Pronúncia: /in.ter.miˈnaː.bi.le/

### Adjectiu

interminabile inv. ‎(plural interminabili)
* interminable

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·mi·nà·bi·le (6)
# intermediate
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪntə(ɹ)ˈmɪidɪiət/

### Adjectiu

intermediate ‎(comparatiu more intermediate, superlatiu most intermediate)
* intermedi

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# interminable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.miˈnab.bɫə/, /in.tər.miˈna.βɫə/ balear /in.təɾ.miˈnab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /in.ter.miˈnab.bɫe/, /in.teɾ.miˈna.βɫe/ valencià /in.teɾ.miˈna.bɫe/
   * Rimes: -able

### Adjectiu

interminable inv. ‎(plural interminables)
* Inacabable. Que no es termina o no té fi; etern.

#### Sinònims

* avorrit, durador, etern, llarg, pesat, prolix
* etern, infinit
* etern, perpetu

#### Traduccions

* Alemany: unendlich $^{(de)}$
* Anglès: interminable $^{(en)}$, endless $^{(en)}$
* Castellà: interminable $^{(es)}$
* Francès: interminable $^{(fr)}$
* Italià: interminabile $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·mi·na·ble (5)

## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈtɜː(ɹ).mɪn.ə.bəl/

### Adjectiu

interminable ‎(comparatiu more interminable, superlatiu most interminable)
* interminable

#### Sinònims

* neverending

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.teɾ.miˈna.βle\, meridional \iŋ.teɾ.miˈna.βle\
       Americà: alt /in.t(e)ɾ.miˈna.ble/, baix \iŋ.teɾ.miˈna.βle\, austral \in.teɾ.miˈna.βle\
   * Rimes: -able

### Adjectiu

interminable inv. ‎(plural interminables)
* interminable

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·mi·na·ble (5)

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɛʁ.miˈnabl/

### Adjectiu

interminable inv. ‎(plural interminables)
* interminable
# intermission
## Anglès
### Nom

intermission ‎(plural intermissions)
* (Patologia) intermissió

### Vegeu també

* intermission. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# intermediate specific vocational training
## Anglès
### Nom

intermediate specific vocational training
* formació professional de grau mitjà

### Vegeu també

* intermediate specific vocational training. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interminabili
## Italià

   * Pronúncia: /in.ter.miˈnaː.bi.li/

### Adjectiu

interminabili inv. pl.
* forma plural de interminabile

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·mi·nà·bi·li (6)
# ingerixen
## Català
### Verb

ingerixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de ingerir.
# ingerit
## Català
### Verb

ingerit
* Participi masculí singular del verb ingerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ge·rit (3)
* Anagrames: erigint, integri, integrí, regitin
# ingerissin
## Català
### Verb

ingerissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingerir.
# ingeriu
## Català
### Verb

ingeriu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ingerir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ingerir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ingerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ge·riu (3)
* Anagrames: enrigui, enriguí
# ingerix
## Català
### Verb

ingerix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ingerir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ingerir.

### Miscel·lània

* Anagrama: greixin
# ingerisses
## Català
### Verb

ingerisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingerir.
# ingerissis
## Català
### Verb

ingerissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingerir.
# ingerits
## Català
### Verb

ingerits
* Participi masculí plural del verb ingerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ge·rits (3)
* Anagrama: integris
# ingerixes
## Català
### Verb

ingerixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ingerir.

### Miscel·lània

* Anagrama: greixines
# ingerissen
## Català
### Verb

ingerissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingerir.
# inspireu
## Català
### Verb

inspireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inspirar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb inspirar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inspirar.

### Miscel·lània

* Anagrames: Pirineus, puniries
# inspiri
## Català

   * Pronúncia: /insˈpi.ɾi/
   * Rimes: -iɾi

### Verb

inspiri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inspirar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inspirar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inspirar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inspirar.
# inspirin
## Català

   * Pronúncia: /insˈpi.ɾin/
   * Rimes: -iɾin

### Verb

inspirin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inspirar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inspirar.
# inspiris
## Català

   * Pronúncia: /insˈpi.ɾis/
   * Rimes: -iɾis

### Verb

inspiris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inspirar.
# inspirà
## Català
### Verb

inspirà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de inspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·pi·rà (3)
* Anagrama: aspirin
# inspiressis
## Català
### Verb

inspiressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inspirar.
# inspiring
## Anglès
### Adjectiu

inspiring ‎(comparatiu more inspiring, superlatiu most inspiring)
* inspirador

### Verb

inspiring
* gerundi de inspire
# inspiros
## Català
### Verb

inspiros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inspirar.
# inspiro
## Català
### Verb

inspiro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inspirar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inspirar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inspirar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)sˈpi.ɾo/, meridional \i(ŋ)hˈpi.ɾo\
       Americà: alt /insˈpi.ɾo/, baix \i(ŋ)hˈpi.ɾo\, austral /i(n)hˈpi.ɾo/
   * Rimes: -iɾo

### Verb

inspiro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb inspirar
# intriguessin
## Català
### Verb

intriguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intrigar.
# intrigui
## Català

   * Pronúncia: /inˈtɾi.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

intrigui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intrigar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb intrigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intrigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb intrigar.
# intriguing
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪntɹiːɡɪŋ/

### Adjectiu

intriguing ‎(comparatiu more intriguing, superlatiu most intriguing)
* intrigant

### Verb

intriguing
* gerundi de intrigue
# intriguessi
## Català
### Verb

intriguessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intrigar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intrigar.
# intriguessis
## Català
### Verb

intriguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intrigar.
# intrigueu
## Català
### Verb

intrigueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de intrigar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb intrigar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb intrigar.
# intriguin
## Català

   * Pronúncia: /inˈtɾi.ɣin/
   * Rimes: -iɡin

### Verb

intriguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb intrigar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb intrigar.
# intriguis
## Català

   * Pronúncia: /inˈtɾi.ɣis/
   * Rimes: -iɡis

### Verb

intriguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intrigar.
# intriguéssem
## Català
### Verb

intriguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intrigar.

### Miscel·lània

* Anagrames: entriguéssim, reguitnéssim
# iĥtiokoloj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ix.ti.oˈko.loj/
   * Rimes: -oloj

### Nom

iĥtiokoloj
* forma plural de iĥtiokolo

### Miscel·lània

* Síl·labes: iĥ·ti·o·ko·loj (5)
# iĥtiokolojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ix.ti.oˈko.lojn/
   * Rimes: -olojn

### Nom

iĥtiokolojn
* acusatiu plural de iĥtiokolo

### Miscel·lània

* Síl·labes: iĥ·ti·o·ko·lojn (5)
# iĥtiokolon
## Esperanto

   * Pronúncia: /ix.ti.oˈko.lon/
   * Rimes: -olon

### Nom

iĥtiokolon
* acusatiu de iĥtiokolo

### Miscel·lània

* Síl·labes: iĥ·ti·o·ko·lon (5)