OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# amigueres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈɣe.ɾəs/, occidental /a.miˈɣe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Adjectiu

amigueres f. pl.
* Forma plural de amiguera.

### Nom

amigueres f. pl.
* Forma plural de amiguera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gue·res (4)
* Anagrama: remugaies
# amigueguéssom
## Català
### Verb

amigueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gue·gués·som (5)
# amigueguéssou
## Català
### Verb

amigueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gue·gués·sou (5)
# amiguera
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈɣe.ɾə/, occidental /a.miˈɣe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Adjectiu

amiguera f. ‎(plural amigueres)
* Forma femenina de amiguer.

### Nom

amiguera f. ‎(plural amigueres)
* Forma femenina de amiguer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gue·ra (4)
* Anagrames: agremiau, aguaríem, amagríeu, amigareu, amigàreu, remugaia
# amiguers
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.miˈɣes/ Occidental: nord-occidental /a.miˈɣes/, valencià /a.miˈɣeɾs/
   * Rimes: -e(ɾ)s

### Adjectiu

amiguers m. pl.
* Forma plural de amiguer.

### Nom

amiguers m. pl.
* Forma plural de amiguer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·guers (3)
* Heterograma de 8 lletres (aegimrsu)
* Anagrama: guarisme
# ambrosiam
## Llatí

   * Pronúncia: /amˈbrɔ.sɪ.am/

### Nom

ambrosiam
* acusatiu singular de ambrosia
# ambry
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɑːmbɹi/

### Nom

ambry ‎(plural ambries)
* (escultura) sagrari

#### Sinònims

* aumbry

### Vegeu també

* ambry. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# ambula
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbu.ɫə/, occidental /amˈbu.ɫa/
   * Rimes: -ula

### Verb

ambula
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ambular.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ambular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bu·la (3)
* Anagrama: amblau
# ambrosiarum
## Llatí

   * Pronúncia: /am.brɔ.sɪˈaː.rʊm/

### Nom

ambrosiārum
* genitiu plural de ambrosia
# ambrozja bylicolistna
## Polonès
### Nom

ambrozja bylicolistna f.
* Bot. Ambrosia artemisiifolia L.

#### Hiperònims

* ambrozja

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en polonès
# ambrosiae
## Llatí

   * Pronúncia: /amˈbrɔ.sɪ.aj/

### Nom

ambrosiae
* nominatiu plural de ambrosia
* vocatiu plural de ambrosia
* genitiu singular de ambrosia
* datiu singular de ambrosia
# ambrosias
## Llatí

   * Pronúncia: /amˈbrɔ.sɪ.aːs/

### Nom

ambrosiās
* acusatiu plural de ambrosia
# ambul
## Català
### Verb

ambul
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ambular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bul (2)
* Anagrames: àlbum, balum
# ambrosiis
## Llatí

   * Pronúncia: /amˈbrɔ.sɪ.iːs/

### Nom

ambrosiīs
* datiu plural de ambrosia
* ablatiu plural de ambrosia
# amotina
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.muˈti.nə/, occidental /a.moˈti.na/
   * Rimes: -ina

### Verb

amotina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de amotinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb amotinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ti·na (4)
* Anagrames: amatino, amatoni, amatoní, amoïnat
# amotinaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.mo.tiˈna.jɛ/, /a.mo.tiˈna.je/

### Verb

amotinaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amotinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] amotinava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amotinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] amotinava.
# amuréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.muˈɾe.sim/, occidental /a.muˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amuréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mu·rés·sim (4)
* Anagrames: assumirem, assumírem, mauréssim, rumiàssem
# amuréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.muˈɾe.səm/, occidental /a.muˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amuréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mu·rés·sem (4)
* Anagrames: mauréssem, mermàsseu
# amurés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.muˈɾes/, occidental /a.muˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

amurés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mu·rés (3)
* Heterograma de 6 lletres (aemrsu)
* Anagrames: maures, maurés, mesura, mesurà, musaré, suarem, suàrem, sumaré, usarem, usàrem
# amurí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.muˈɾi/, occidental /a.muˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

amurí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mu·rí (3)
* Anagrames: Arumí, mauri, Mauri, maurí, Maurí, mirau, muira, rumia, rumià
# amuréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.muˈɾe.siw/, occidental /a.muˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

amuréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mu·rés·siu (4)
* Anagrames: assumireu, assumíreu, mauréssiu, rumiàsseu
# amus
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈa.mus/

### Verb

amus
* condicional de ami

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mus (2)
# annexàreu
## Català
### Verb

annexàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de annexar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexar.
# annexà
## Català
### Verb

annexà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de annexar.
# annexàssem
## Català
### Verb

annexàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexar.
# annexàs
## Català
### Verb

annexàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexar.
# annexàsseu
## Català
### Verb

annexàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexar.
# annexàrem
## Català
### Verb

annexàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de annexar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexar.
# annexàssim
## Català
### Verb

annexàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexar.
# annexàssiu
## Català
### Verb

annexàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexar.
# amurada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.muˈɾa.ðə/, occidental /a.muˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

amurada f. ‎(plural amurades)
* Forma femenina de amurat.

### Verb

amurada
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de amuradar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb amuradar.
* Participi femení singular del verb amurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mu·ra·da (4)
* Anagrama: maurada

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.muˈɾa.ða\
       Americà: alt /a.muˈɾa.da/, baix \a.muˈɾa.ða\
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De amura.

### Nom

amurada f. ‎(plural amuradas)
* (nàutica) murada

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mu·ra·da (4)

## Occità

   * Pronúncia: /a.myˈɾa.do̞/

### Nom

amurada f. ‎(plural amuradas o amurades [aranès])
* (aranès) Feix de llenya seca (d'avet, pi o faig) que pesava una rova.
# amura
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmu.ɾə/, occidental /aˈmu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa
   * Etimologia: Del francès amure, del llatí tardà ad muram (fixar «a la paret» del vaixell), procedent del llatí mūrus.

### Nom

amura f. ‎(plural amures)
* (nàutica) Cap de la corda amb què es lliga una vela a proa.

#### Traduccions

* Castellà: amura $^{(es)}$
* Francès: amure $^{(fr)}$
* Italià: mura $^{(it)}$

### Verb

amura
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de amurar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb amurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mu·ra (3)
* Anagrames: armau, maruà, maura, maurà
# amuradar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mu.ɾəˈða/ Occidental: nord-occidental /a.mu.ɾaˈða/ valencià /a.mu.ɾaˈðaɾ/, /a.mu.ɾaˈða/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: amuradà
   * Etimologia: Del prefix a- i murada.

### Verb

amuradar trans., pron. ‎(pronominal amuradar-se)
* Construir mur al voltant d'una cosa.

#### Sinònims

* aparedar, emmurallar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amurado, amurada, amuradem

#### Traduccions

* Anglès: wall $^{(en)}$
* Castellà: amurallar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mu·ra·dar (4)
* Anagrames: armadura, madurara, madurarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# amuradar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.ɾəˈðar.sə/, occidental /a.mu.ɾaˈðaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

amuradar-se
* Forma pronominal de amuradar.

### Miscel·lània

* Anagrama: amuradares
# amotinareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.ti.nəˈɾɛw/, occidental /a.mo.ti.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amotinareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amotinar.
# amotinariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.mu.ti.naˈɾi.va/

### Verb

amotinariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amotinar.
    Forma algueresa per [jo] amotinaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amotinar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] amotinaria.
# amotinarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.mu.ti.naˈɾi.vas/

### Verb

amotinarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amotinar.
    Forma algueresa per [tu] amotinaries.
# amotinariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.mu.ti.naˈɾi.van/
   * Homòfon: amotinarívem

### Verb

amotinariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amotinar.
    [Ellos/elles] amotinariven, forma algueresa per [ells/elles] amotinarien.
# amotinaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental //ə.muˈti.nəˈɾəs/, occidental /a.mo.ti.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

amotinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amotinar.
# amotinares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.tiˈna.ɾəs/, occidental /a.mo.tiˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

amotinares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de amotinar.
    [Tu] amotinares o et vas/vares amotinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amotinar.
    Forma valenciana: [tu] amotinessis, amotinesses, amotinasses, amotinassis o amotinares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ti·na·res (5)
* Anagrames: airosament, amotinar-se, matonaires
# amotinaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mu.ti.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.mo.ti.naˈɾi.ɛ/, /a.mo.ti.naˈɾi.e/ valencià /a.mo.ti.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amotinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amotinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amotinar.

#### Sinònims

* amotinariva, forma algueresa.
# amotinarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.ti.nəˈɾi.ən/, occidental /a.mo.ti.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amotinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amotinar.

#### Sinònims

* amotinariven, forma algueresa.
# amotinaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.ti.nəˈɾi.əs/, occidental /a.mo.ti.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amotinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amotinar.

#### Sinònims

* amotinarives, forma algueresa.
# amotinarà
## Català

   * Pronúncia: oriental //ə.muˈti.nəˈɾə/, occidental /a.mo.ti.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amotinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amotinar.
# antzokiri
## Basc
### Nom

antzokiri
* datiu indefinit de antzoki
# antzokitako
## Basc
### Nom

antzokitako
* genitiu locatiu indefinit de antzoki
# antzokitarantz
## Basc
### Nom

antzokitarantz
* al·latiu direccional indefinit de antzoki
# antzokirentzat
## Basc
### Nom

antzokirentzat
* benefactiu indefinit de antzoki
# antzokitara
## Basc
### Nom

antzokitara
* al·latiu indefinit de antzoki
# antzokitatik
## Basc
### Nom

antzokitatik
* ablatiu indefinit de antzoki
# antzokitaraino
## Basc
### Nom

antzokitaraino
* terminatiu indefinit de antzoki
# antzokirengatik
## Basc
### Nom

antzokirengatik
* causal indefinit de antzoki
# antzokirik
## Basc
### Nom

antzokirik
* partitiu indefinit de antzoki
# antzokitan
## Basc
### Nom

antzokitan
* inessiu indefinit de antzoki
# anbrosiatarantz
## Basc
### Nom

anbrosiatarantz
* al·latiu direccional indefinit de anbrosia
# anbrosiatik
## Basc
### Nom

anbrosiatik
* ablatiu definit singular de anbrosia
# anbrosiari
## Basc
### Nom

anbrosiari
* datiu indefinit de anbrosia
* datiu definit singular de anbrosia
# anbrosiatzat
## Basc
### Nom

anbrosiatzat
* prolatiu indefinit de anbrosia
# anbrosiatako
## Basc
### Nom

anbrosiatako
* genitiu locatiu indefinit de anbrosia
# anbrosiatatik
## Basc
### Nom

anbrosiatatik
* ablatiu indefinit de anbrosia
# anbrosiatara
## Basc
### Nom

anbrosiatara
* al·latiu indefinit de anbrosia
# anbrosiatan
## Basc
### Nom

anbrosiatan
* inessiu indefinit de anbrosia
# anbrosiataraino
## Basc
### Nom

anbrosiataraino
* terminatiu indefinit de anbrosia
# anbrosiarik
## Basc
### Nom

anbrosiarik
* partitiu indefinit de anbrosia
# anclatge
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈkɫa.d͡ʒə/, occidental /aŋˈkɫa.d͡ʒe/
   * Rimes: -adʒe
   * Etimologia: De anclar i el sufix -atge, del castellà anclar, segle XXI.

### Nom

anclatge m. ‎(plural anclatges)
* (castellanisme) ancoratge

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·clat·ge (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: ésAdir
# anclatges
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈkɫa.d͡ʒəs/, occidental /aŋˈkɫa.d͡ʒes/
   * Rimes: -adʒes

### Nom

anclatges m. pl.
* Forma plural de anclatge.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·clat·ges (3)
# ancillas
## Llatí

   * Pronúncia: /aŋˈkɪl.laːs/

### Nom

ancillās
* acusatiu plural de ancilla
# ancla
## Castellà

   * Pronúncia: \ˈaŋ.kla\
   * Rimes: -ankla

### Nom

ancla f. ‎(plural anclas)
* àncora

#### Notes

* Tot i ser femení, du l’article masculí, el ancla però la gran ancla.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·cla (2)
* Anagrames: calan, canal, nalca
# ancora
## Català
### Verb

ancora
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ancorar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ancorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·co·ra (3)
* Anagrames: acaron, anorac, carona, nocara, nocarà

## Italià

   * Pronúncia: /aŋˈkoː.ra/ (adverbi)
   * Pronúncia: /ˈaŋ.ko.ra/ (nom)
   * Etimologia: Adverbi: del llatí ad hanc horam («fins a aquest moment»). Nom: del llatí anchora, procedent del grec antic ἄγκυρα ‎(ánkyra), derivat de ἀγκών ‎(ankṓn, «corbat»).

### Adverbi

ancora
* encara
* novament, una altra vegada
* fins i tot

### Nom

ancora f. ‎(plural ancore)
* àncora

#### Sinònims

* arpione

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·có·ra (3), àn·co·ra (3)
# ancillis
## Llatí

   * Pronúncia: /aŋˈkɪl.liːs/

### Nom

ancillīs
* datiu plural de ancilla
* ablatiu plural de ancilla
# anclas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈaŋ.klas\, meridional \ˈaŋ.klah\
       Americà: alt \ˈaŋ.kl(a)s\, baix \ˈaŋ.klah\, austral \ˈaŋ.klas\
   * Rimes: -anklas

### Nom

anclas f. pl.
* forma plural de ancla
# ancià
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.siˈa/, occidental /an.siˈa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Del francès ancien.

### Adjectiu

ancià m. ‎(femení anciana, plural masculí ancians, plural femení ancianes)
* (també substantivat) De molta edat, generalment emprat per designar persones respectades per la seva edat que eren consultades com a consellers en les civilitzacions antigues.

#### Sinònims

* vell, antic

#### Traduccions

* Alemany: alt $^{(de)}$, älter $^{(de)}$
* Anglès: elder $^{(en)}$
* Armeni: մեծ $^{(hy)}$ ‎(mets)
* Castellà: anciano $^{(es)}$
* Danès: ældre $^{(da)}$
* Esperanto: pliaĝa $^{(eo)}$
* Francès: ancien $^{(fr)}$, aîné $^{(fr)}$
* Georgià: უფროსი $^{(ka)}$ ‎(úprossi)
* Hongarès: idősebb $^{(hu)}$
* Italià: anzino $^{(it)}$
* Llatí: senior $^{(la)}$
* Neerlandès: ouder $^{(nl)}$
* Polonès: starszy $^{(pl)}$
* Rus: ста́рший $^{(ru)}$ ‎(starxi)
* Suec: äldre $^{(sv)}$
* Txec: starší $^{(cs)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ci·à (3)
* Anagrames: acani, acaní

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# anciova
## Sicilià

   * Pronúncia: /anˈt͡ʃɔ.va/
   * Etimologia: Del català anxova, procedent del genovès.

### Nom

anciova ‎(plural anciovi)
* anxova
# apileguessa
## Català
### Verb

apileguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apilar.
# apileguesses
## Català
### Verb

apileguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apilar.
# apilaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.piˈɫa.βəs/, balear /ə.piˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.piˈɫa.βes/ valencià /a.piˈɫa.ves/, /a.piˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

apilaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apilar.
# apilavi
## Català
### Verb

apilavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apilar.
# apilava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.piˈɫa.βə/, balear /ə.piˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /a.piˈɫa.βa/ valencià /a.piˈɫa.va/, /a.piˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

apilava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apilar.
# apilaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.piˈɫa.βən/, balear /ə.piˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.piˈɫa.βen/ valencià /a.piˈɫa.ven/, /a.piˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

apilaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apilar.
# apileguem
## Català
### Verb

apileguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb apilar.
# anatoxines
## Francès
### Nom

anatoxines f. pl.
* forma plural de anatoxine
# anatoxinas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.na.tokˈsi.nas/, meridional /a.na.tokˈsi.nah/
       Americà: alt /a.na.t(o)kˈsi.nas/, baix /a.na.tokˈsi.nah/, austral /a.na.tokˈsi.nas/
   * Rimes: -inas

### Nom

anatoxinas f. pl.
* forma plural de anatoxina
# anatum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.na.tʊm/

### Nom

anatum
* genitiu plural de anas
# anatomías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.na.toˈmi.as/, meridional /a.na.toˈmi.ah/
       Americà: alt /a.na.toˈmi.(a)s/, baix /a.na.toˈmi.ah/, austral /a.na.toˈmi.as/
   * Rimes: -ias

### Nom

anatomías f. pl.
* forma plural de anatomía

## Gallec =

   * Pronúncia: /a.na.toˈmi.as/

### Nom

anatomías f. pl.
* forma plural de anatomía
# anatoxina
## Català

   * Etimologia: Del prefix ana- i toxina.

### Nom

anatoxina f. ‎(plural anatoxines)
* (medicina) Toxina que ha perdut part de la seva toxicitat i és emprada per immunitzar un organisme.

#### Hiperònims

* toxina

#### Compostos i expressions

* anatoxina adsorbida
* anatoxina de Glenny
* anatoxina diftèrica
* anatoxina fluïda
* anatoxina formolada
* anatoxina precipitada
* anatoxina tetànica

#### Traduccions

* Anglès: anatoxin $^{(en)}$
* Castellà: anatoxina $^{(es)}$
* Francès: anatoxine $^{(fr)}$
* Xinès: 变性毒素 $^{(zh)}$ ‎(biànxìngdúsù)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·to·xi·na (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.na.tokˈsi.na/
       Americà: alt /a.na.t(o)kˈsi.na/, baix /a.na.tokˈsi.na/
   * Rimes: -ina

### Nom

anatoxina f. ‎(plural anatoxinas)
* anatoxina

#### Hiperònims

* toxina

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·to·xi·na (5)
# anatòmic
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈtɔ.mik/, occidental /a.naˈtɔ.mik/
   * Rimes: -ɔmik
   * Etimologia: De anatomia i el sufix -ic, segle XVII.

### Adjectiu

anatòmic m. ‎(femení anatòmica, plural masculí anatòmics, plural femení anatòmiques)
* Relacionat amb l'anatomia humana.
* Que s'adapta bé a la forma d'un objecte.

#### Traduccions

* Alemany: anatomisch $^{(de)}$
* Anglès: anatomical $^{(en)}$
* Castellà: anatómico $^{(es)}$
* Esperanto: anatomia $^{(eo)}$
* Francès: anatomique $^{(fr)}$
* Italià: anatomico $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·tò·mic (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# anatomy
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈnætəmi/ audio (US)

### Nom

anatomy ‎(plural anatomies)
* anatomia

### Vegeu també

* anatomy. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# anatomía
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.na.toˈmi.a/
       Americà: alt /a.na.t(o)ˈmi.a/, baix /a.na.toˈmi.a/
   * Rimes: -ia

### Nom

anatomía f. ‎(plural anatomías)
* anatomia

#### Derivats

* anatomía patológica
* anatómico
* anatomista

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·to·mí·a (5)

### Vegeu també

* anatomía. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].

## Gallec

   * Pronúncia: /a.na.toˈmi.a/

### Nom

anatomía f. ‎(plural anatomías)
* anatomia

#### Derivats

* anatomía patolóxica
* anatómico
* anatomista
# anatoxine
## Francès
### Nom

anatoxine f. ‎(plural anatoxines)
* Med. Anatoxina

#### Relacionats

* anatoxique
* anatoxiréaction
* anatoxithérapie

#### Hiperònims

* toxine

### Vegeu també

* Entrada «anatoxine» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
* Quevauvilliers, Jacques. Dictionnaire médical, 2008. Issy-les-Moulineaux: Elsevier Masson, 2007, p. 48. ISBN 978-2-294-01941-8.
# anats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈnats/, occidental /aˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

anats
* Participi masculí plural del verb anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nats (2)
* Anagrames: ansat, atans, sanat, santa, Santa

## Català antic
### Verb

anats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de anar ‎(«aneu»)

#### Variants

* anau
# apanyassis
## Català
### Verb

apanyassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanyar.
# apanyava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈɲa.βə/, balear /ə.pəˈɲa.və/ Occidental: nord-occidental /a.paˈɲa.βa/ valencià /a.paˈɲa.va/, /a.paˈɲa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

apanyava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apanyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apanyar.
# apanyassen
## Català
### Verb

apanyassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanyar.
# apanyassin
## Català
### Verb

apanyassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanyar.
# apanyaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɲəˈɾi.əw/, occidental /a.pa.ɲaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

apanyaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de apanyar.
# apanyasses
## Català
### Verb

apanyasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanyar.
# apanyau
## Català
### Verb

apanyau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apanyar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apanyar.