OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arabierari
## Basc
### Nom

arabierari
* datiu definit singular de arabiera
# arabii
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

arabii
* nominatiu i acusatiu definit plural de arab
# arabisation
## Francès

   * Pronúncia: /a.ʁa.bi.zaˈsjɔ̃/

### Nom

arabisation f. ‎(plural arabisations)
* arabització
# arabisations
## Francès

   * Pronúncia: /a.ʁa.bi.zaˈsjɔ̃/

### Nom

arabisations f. pl.
* forma plural de arabisation
# arabischem
## Alemany

   * Pronúncia: /aˈʀaːbɪʃm̩/

### Adjectiu

arabischem
* forma declinada de arabisch
# arabieraz
## Basc
### Nom

arabieraz
* instrumental definit singular de arabiera
# arabischen
## Alemany

   * Pronúncia: /aˈʀaːbɪʃn̩/

### Adjectiu

arabischen
* forma declinada de arabisch
# apequinassen
## Català
### Verb

apequinassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apequinar.
# apequinasses
## Català
### Verb

apequinasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apequinar.
# apequinaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ki.nəˈɾas/, occidental /a.pe.ki.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

apequinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de apequinar.
# apequinaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ki.nəˈɾi.əw/, occidental /a.pe.ki.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

apequinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de apequinar.
# apequinaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ki.nəˈɾi.əs/, occidental /a.pe.ki.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apequinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apequinar.
# apequinaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ki.nəˈɾe/, occidental /a.pe.ki.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

apequinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de apequinar.
# apequinassin
## Català
### Verb

apequinassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apequinar.
# apequinarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ki.nəˈɾi.ən/, occidental /a.pe.ki.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

apequinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apequinar.
# apequinarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ki.nəˈɾa/, occidental /a.pe.ki.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

apequinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de apequinar.
# apuntaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pun.təˈɾan/, occidental /a.pun.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

apuntaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apuntar.
# apuntaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.punˈta.ɾən/, occidental /a.punˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

apuntaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apuntar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apuntar.
# apuntareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pun.təˈɾɛw/ balear /ə.pun.təˈɾəw/, /ə.pun.təˈɾɛw/ Occidental: /a.pun.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apuntareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de apuntar.
# apuntaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pun.təˈɾi.əs/, occidental /a.pun.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apuntaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apuntar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pasturaien
# apuntar-se
## Català
### Verb

apuntar-se
* Forma pronominal de apuntar.

### Miscel·lània

* Anagrama: apuntares
# apuntara
## Català
### Verb

apuntara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apuntar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apuntar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pun·ta·ra (4)
* Anagrames: atuparan, pautaran
# apuntaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pun.təˈɾi.ə/, occidental /a.pun.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

apuntaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apuntar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apuntar.
# apuntarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pun.təˈɾi.ən/, occidental /a.pun.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

apuntarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apuntar.
# aquietés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.əˈtes/, occidental /a.ki.eˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

aquietés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquietar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquietar.
# aquilot
## Català
### Verb

aquilot
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aquilotar.
# aquilota
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kiˈɫɔ.tə/ Occidental: nord-occidental /a.kiˈɫɔ.ta/ valencià /a.kiˈɫɔ.ta/, /a.kiˈɫɔ.tɔ/
   * Rimes: -ɔta

### Verb

aquilota
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aquilotar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aquilotar.

### Miscel·lània

* Anagrama: alíquota
# aquietéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.əˈte.sim/, occidental /a.ki.eˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aquietéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquietar.
# aquietéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.əˈte.siw/, occidental /a.ki.eˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aquietéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquietar.
# aquietéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.əˈte.səm/, occidental /a.ki.eˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aquietéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquietar.
# aquietésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.əˈte.səw/, occidental /a.ki.eˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aquietésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquietar.
# aquiloni
## Italià

   * Pronúncia: /a.kwiˈloː.ni/

### Nom

aquiloni m. pl.
* forma plural de aquilone
# aquietí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.əˈti/, occidental /a.ki.eˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

aquietí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aquietar.
# aquilone
## Italià

   * Pronúncia: /a.kwiˈloː.ne/ Àudio

### Nom

aquilone m. ‎(plural aquiloni)
* vent de tramuntana
* estel volador

#### Sinònims

* drago volante

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·qui·ló·ne (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeilnoqu)
# armegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.məˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /ar.meˈʒe.siw/, valencià /aɾ.meˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

armegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·gés·siu (4)
* Anagrames: agrimésseu, areguéssim, asseriguem, emigràsseu, maregéssiu, mireguessa
# armegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.məˈʒi/ Occidental: nord-occidental /ar.meˈʒi/, valencià /aɾ.meˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

armegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·gí (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegimr)
* Anagrames: agríem, agrime, Argemí, armeig, emigra, emigrà, maregi, maregí, mareig
# armei
## Basc
### Nom

armei
* datiu definit plural de arma
# armeguéssou
## Català
### Verb

armeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb armar.
# armeig
## Català
### Verb

armeig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·meig (2)
* Heterograma de 6 lletres (aegimr)
* Anagrames: agríem, agrime, Argemí, armegi, armegí, emigra, emigrà, maregi, maregí, mareig
# armegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.məˈʒes/ Occidental: nord-occidental /ar.meˈʒes/, valencià /aɾ.meˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

armegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb armejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·gés (3)
* Anagrames: esgrame, mareges, maregés, segarem, segàrem
# armegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.məˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /ar.meˈʒe.sim/, valencià /aɾ.meˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

armegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·gés·sim (4)
* Anagrames: agriméssem, emigràssem, maregéssim
# aristocratitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡zes/ balear /ə.ɾis.to.kɾə.tiˈd͡zes/, /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /a.ɾis.to.kɾa.tiˈd͡zes/, valencià /a.ɾis.to.kɾa.tiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

aristocratitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aristocratitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aristocratitzar.
# aristocratitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡ze.səw/ balear /ə.ɾis.to.kɾə.tiˈd͡ze.səw/, /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /a.ɾis.to.kɾa.tiˈd͡ze.sew/, valencià /a.ɾis.to.kɾa.tiˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aristocratitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aristocratitzar.
# aristocratitzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡ze.siw/ balear /ə.ɾis.to.kɾə.tiˈd͡ze.siw/, /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /a.ɾis.to.kɾa.tiˈd͡ze.siw/, valencià /a.ɾis.to.kɾa.tiˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aristocratitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aristocratitzar.
# aristocratitzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡zi/ balear /ə.ɾis.to.kɾə.tiˈd͡zi/, /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /a.ɾis.to.kɾa.tiˈd͡zi/, valencià /a.ɾis.to.kɾa.tiˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

aristocratitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aristocratitzar.
# aristocratitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡ze.səm/ balear /ə.ɾis.to.kɾə.tiˈd͡ze.səm/, /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /a.ɾis.to.kɾa.tiˈd͡ze.sem/, valencià /a.ɾis.to.kɾa.tiˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aristocratitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aristocratitzar.
# aristocrato
## Romanès
### Nom

aristocrato
* vocatiu singular de aristocrată
# aristocratitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡ze.sim/ balear /ə.ɾis.to.kɾə.tiˈd͡ze.sim/, /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /a.ɾis.to.kɾa.tiˈd͡ze.sim/, valencià /a.ɾis.to.kɾa.tiˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aristocratitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aristocratitzar.
# aristocrats
## Anglès
### Nom

aristocrats
* forma plural de aristocrat
# aristocratul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

aristocratul
* nominatiu i acusatiu definit singular de aristocrat
# aristocratule
## Romanès
### Nom

aristocratule
* vocatiu singular de aristocrat
# aritmètica
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾidˈmɛ.ti.kə/, occidental /a.ɾidˈmɛ.ti.ka/
   * Rimes: -ɛtika
   * Etimologia: Del llatí arithmetica, del grec antic άριθμητική ‎(árithmētikḗ, «art numèrica»), compost de άριθμός ‎(árithmós, «nombre») i τικος ‎(tikos, «art, tècnica»).

### Nom

aritmètica f. ‎(plural aritmètiques)
* Part de la matemàtica que es dedica a l'estudi del càlcul amb nombres naturals.
* Forma femenina de aritmètic.

#### Derivats

aritmètic

#### Traduccions

* Anglès: arithmetic $^{(en)}$
* Castellà: aritmética $^{(es)}$
* Francès: aritmétique $^{(fr)}$
* Italià: aritmetica $^{(it)}$

### Adjectiu

aritmètica f. ‎(plural aritmètiques)
* Forma femenina de aritmètic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rit·mè·ti·ca (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aritmetikojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.rit.meˈti.kojn/

### Nom

aritmetikojn
* acusatiu plural de aritmetiko
# aritmetikon
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.rit.meˈti.kon/

### Nom

aritmetikon
* acusatiu de aritmetiko
# arize
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈri.zə/, occidental /aˈri.ze/

### Adjectiu

arize m. ‎(femení ariza, plural invariable arizes)
* Grafia obsoleta des del 2017 de arrize.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·ze (3)
* Anagrama: àzeri

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# arizes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈri.zəs/, occidental /aˈri.zes/
   * Rimes: -izes

### Adjectiu

arizes inv. pl.
* Forma plural de arize.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·zes (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeirsz)
* Anagrames: àzeris, zairès, zairés
# aritmética
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɾiðˈme.ti.ka\
       Americà: alt /a.ɾidˈme.t(i).ka/, baix \a.ɾiðˈme.ti.ka\
   * Rimes: -etika

### Nom

aritmética f. ‎(plural aritméticas)
* aritmètica
* forma femenina de aritmético

### Adjectiu

aritmética f. ‎(plural aritméticas)
* forma femenina de aritmético

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rit·mé·ti·ca (5)
# aritméticas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɾiðˈme.ti.kas\, meridional \a.ɾiðˈme.ti.kah\
       Americà: alt /a.ɾidˈme.ti.k(a)s/, baix \a.ɾiðˈme.ti.kah\, austral \a.ɾiðˈme.ti.kas\
   * Rimes: -etikas

### Nom

aritméticas f. pl.
* forma plural de aritmética

### Adjectiu

aritméticas f. pl.
* forma plural de aritmética
# ariza
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈri.zə/, occidental /aˈri.za/
   * Rimes: -iza

### Adjectiu

ariza f. ‎(plural arizes)
* Forma femenina de arize.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·za (3)
* Anagrama: Zaïra
# aritmèticament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾidˌmɛ.ti.kəˈmen/ balear /ə.ɾidˌmɛ.ti.kəˈment/, /ə.ɾidˌmɛ.ti.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.ɾidˌmɛ.ti.kaˈmen/ valencià /a.ɾidˌmɛ.ti.kaˈment/, /a.ɾidˌmɛ.ti.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De aritmètic i el sufix -ment.

### Adverbi

aritmèticament
* D'una manera aritmètica.

#### Traduccions

* Anglès: arithmetically $^{(en)}$
* Francès: arithmétiquement $^{(fr)}$
* Italià: aritmeticamente $^{(it)}$
* Occità: aritmeticament $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rit·mè·ti·ca·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# apequinessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.kiˈne.sis/, occidental /a.pe.kiˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

apequinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apequinar.
# apequino
## Català
### Verb

apequino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apequinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pe·qui·no (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeinopqu)
* Anagrames: apoquien, apoquine
# apequinesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.kiˈne.səs/, occidental /a.pe.kiˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

apequinesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apequinar.
# apequines
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈki.nəs/, occidental /a.peˈki.nes/
   * Rimes: -ines

### Verb

apequines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de apequinar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apequinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pe·qui·nes (4)
* Anagrama: pequinesa
# apequinessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.kiˈne.sin/, occidental /a.pe.kiˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

apequinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apequinar.
# apequini
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈki.ni/, occidental /a.peˈki.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

apequini
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apequinar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apequinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apequinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apequinar.
# apequinessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.kiˈne.sən/, occidental /a.pe.kiˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

apequinessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apequinar.
# apequinin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈki.nin/, occidental /a.peˈki.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

apequinin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apequinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apequinar.
# apequinis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈki.nis/, occidental /a.peˈki.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

apequinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apequinar.
# apequineu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.kiˈnɛw/ balear /ə.pə.kiˈnəw/, /ə.pə.kiˈnɛw/ Occidental: /a.pe.kiˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apequineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apequinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apequinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apequinar.
# aporrineu
## Català
### Verb

aporrineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aporrinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aporrinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aporrinar.
# aporrinessis
## Català
### Verb

aporrinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aporrinar.
# aporrinesses
## Català
### Verb

aporrinesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aporrinar.
# aporrinen
## Català
### Verb

aporrinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aporrinar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aporrinar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aporrinar.
# aporrines
## Català
### Verb

aporrines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aporrinar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aporrinar.
# aporrini
## Català
### Verb

aporrini
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aporrinar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aporrinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aporrinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aporrinar.
# aporrinessen
## Català
### Verb

aporrinessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aporrinar.
# aporrinessin
## Català
### Verb

aporrinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aporrinar.
# arnien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈni.ən/, occidental /aɾˈni.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arnien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arniar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arniar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·en (3)
* Anagrames: arenin, niaren, ninaré, ninera
# arniau
## Català
### Verb

arniau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arniar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·au (3)
* Anagrames: nuaria, runaia, Urània
# arnie
## Català
### Verb

arnie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arniar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arniar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arniar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·e (3)
* Anagrames: aïren, aniré, areni, arení, niaré, niera, raïen, reina, reïna
# arniaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.niˈa.βəs/, balear /əɾ.niˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ar.niˈa.βes/ valencià /aɾ.niˈa.ves/, /aɾ.niˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arniaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·a·ves (4)
* Anagrames: avinares, avisaren, envairàs, enviaràs, esvairan, esvanira, esvanirà, vanaries, vanisaré
# arma blanca
## Català

   * Pronúncia:

### Nom

arma blanca f. ‎(plural armes blanques)
* Arma amb mànec curt (puny), que no és llancívola, pensada per a ferir amb el tall o amb la punta punxeguda.

#### Traduccions

* Alemany: Blankwaffe $^{(de)}$
* Anglès: cold weapon $^{(en)}$
* Basc: arma zuri $^{(eu)}$, arma zorrotz $^{(eu)}$
* Castellà: arma blanca $^{(fr)}$
* Francès: arme blanche $^{(fr)}$
* Italià: arma bianca $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: GANIVET $^{(csc)}$
* Portuguès: arma branca $^{(pt)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà
### Nom

arma blanca f. ‎(plural armas blancas)
* Arma blanca.

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre arma
# arma de destrucció massiva
## Català
### Nom

arma de destrucció massiva f. ‎(plural armes de destrucció massiva)
* Arma que comparada amb les armes convencionals té capacitat de mortaldat molt superior. En especial es refereix a les nuclears, biològiques i químiques.

#### Sinònims

* ADM

#### Traduccions

* Alemany: Massenvernichtungswaffe $^{(de)}$
* Anglès: weapon of mass destruction $^{(en)}$
* Castellà: arma de destrucción masiva $^{(es)}$
* Francès: arme de destruction massive $^{(fr)}$
# arma zuri
## Basc
### Nom

arma zuri
* arma blanca
# arm wrestling
## Anglès
### Nom

arm wrestling ‎(incomptable)
* torcebraç
# arlotz
## Català antic
### Nom

arlotz
* forma plural de arlot
# arma zorrotz
## Basc
### Nom

arma zorrotz
* arma blanca
# arm guard
## Anglès
### Nom

arm guard
* (futbol americà) guardabraç

#### Sinònims

* arm pad

### Vegeu també

* arm guard. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# arm pad
## Anglès
### Nom

arm pad
* (futbol americà) guardabraç

#### Sinònims

* arm guard

### Vegeu també

* arm pad. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# arquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈar.kən/, occidental /ˈaɾ.ken/

### Verb

arquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arcar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arcar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arcar.
# arqueobotánicas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.ke.o.βoˈta.ni.kas\, meridional \aɾ.ke.o.βoˈta.ni.kah\
       Americà: alt /aɾ.ke.o.boˈta.ni.k(a)s/, baix \aɾ.ke.o.βoˈta.ni.kah\, austral \aɾ.ke.o.βoˈta.ni.kas\
   * Rimes: -anikas

### Nom

arqueobotánicas f. pl.
* forma plural de arqueobotánica
# arquejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.kəˈʒa.βəw/ balear /əɾ.kəˈd͡ʒa.vəw/, /ər.kəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ar.keˈʒa.βew/ valencià /aɾ.keˈd͡ʒa.vew/, /aɾ.keˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arquejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arquejar.