OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# oferiva
## Català
### Verb

oferiva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de oferir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de oferir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·fe·ri·va (4)
* Heterograma de 7 lletres (aefiorv)
* Anagrama: foravie
# oferives
## Català
### Verb

oferives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de oferir.
# oferixen
## Català
### Verb

oferixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de oferir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb oferir.
# oferiven
## Català
### Verb

oferiven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de oferir.
# oferixa
## Català
### Verb

oferixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb oferir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb oferir.
# oferiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fəˈɾiw/ balear /o.fəˈɾiw/, /u.fəˈɾiw/ Occidental: /o.feˈɾiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

oferiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de oferir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb oferir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb oferir.
# oferix
## Català
### Verb

oferix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de oferir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb oferir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·fe·rix (3)
* Heterograma de 6 lletres (efiorx)
* Anagrama: ferixo
# oferixes
## Català
### Verb

oferixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de oferir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb oferir.
# oferixo
## Català
### Verb

oferixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de oferir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb oferir.
# ondulariven
## Català
### Verb

ondulariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ondular.

#### Variants

* ondularien
# ondularives
## Català
### Verb

ondularives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de ondular.

#### Variants

* ondularies
# ondularé
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.du.ɫəˈɾe/ balear /on.du.ɫəˈɾe/, /un.du.ɫəˈɾe/ Occidental: /on.du.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

ondularé
* Primera persona del singular (jo) del futur de ondular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·du·la·ré (4)
* Heterograma de 8 lletres (adelnoru)
* Anagrama: udolaren
# ondularíem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.du.ɫəˈɾi.əm/ balear /on.du.ɫəˈɾi.əm/, /un.du.ɫəˈɾi.əm/ Occidental: /on.du.ɫaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

ondularíem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de ondular.

#### Variants

* ondularívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·du·la·rí·em (5)
* Heterograma de 10 lletres (adeilmnoru)
* Anagrama: modularien
# ondulariva
## Català
### Verb

ondulariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de ondular.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ondular.

#### Variants

* [1] ondularia
* [2] ondularia
# ondularàs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.du.ɫəˈɾas/ balear /on.du.ɫəˈɾas/, /un.du.ɫəˈɾas/ Occidental: /on.du.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

ondularàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ondular.
# ondularívem
## Català
### Verb

ondularívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de ondular.

#### Variants

* ondularíem

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·du·la·rí·vem (5)
* Heterograma d'11 lletres (adeilmnoruv)
* Anagrama: modulariven
# ondularíveu
## Català
### Verb

ondularíveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ondular.

#### Variants

* ondularíeu
# ondularà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.du.ɫəˈɾa/ balear /on.du.ɫəˈɾa/, /un.du.ɫəˈɾa/ Occidental: /on.du.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

ondularà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ondular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·du·la·rà (4)
* Anagrama: udolaran
# ondularíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.du.ɫəˈɾi.əw/ balear /on.du.ɫəˈɾi.əw/, /un.du.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: /on.du.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ondularíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ondular.

#### Variants

* ondularíveu
# nominino
## Italià
### Verb

nominino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de nominare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de nominare
# nominin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nuˈmi.nin/ balear /noˈmi.nin/, /nuˈmi.nin/ Occidental: /noˈmi.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

nominin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb nominar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb nominar.
# nominis
## Català
### Verb

nominis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb nominar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: no·mi·nis (3)
* Anagrames: sinònim, somniïn

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnoː.mɪ.nɪs/

### Nom

nōminis
* genitiu singular de nōmen
# nomini
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nuˈmi.ni/ balear /noˈmi.ni/, /nuˈmi.ni/ Occidental: /noˈmi.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

nomini
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de nominar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb nominar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb nominar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb nominar.

## Italià
### Verb

nomini
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de nominare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de nominare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de nominare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de nominare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de nominare

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnoː.mɪ.niː/

### Nom

nōminī
* datiu singular de nōmen
# nominiate
## Italià
### Verb

nominiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de nominare
# nominibus
## Llatí

   * Pronúncia: /noːˈmɪ.nɪ.bʊs/

### Nom

nōminibus
* datiu plural de nōmen
* ablatiu plural de nōmen
# nominiamo
## Italià
### Verb

nominiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de nominare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de nominare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de nominare
# nomino
## Català
### Verb

nomino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de nominar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb nominar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb nominar.

## Italià
### Verb

nomino
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de nominare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de nomare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de nomare

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnoː.mɪ.noː/
   * Etimologia: De nōmen.

### Verb

nōminō ‎(1a present$^?$), nōminās ‎(2a present), nōmināre ‎(infinitiu), nōmināvī ‎(perfet), nōminātum ‎(supí)
* nomenar, jo nomeno
* anomenar, jo anomeno

#### Derivats

* nōminātim
* nōminātiō
* nōminātīvus
* nōminātor
* nōminātus
* nōminitō
# nomineu
## Català
### Verb

nomineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de nominar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb nominar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb nominar.
# nominos
## Català
### Verb

nominos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb nominar.
# ostalariekin
## Basc
### Nom

ostalariekin
* comitatiu definit plural de ostalari
# ostalariengan
## Basc
### Nom

ostalariengan
* inessiu definit plural de ostalari
# ostalariari
## Basc
### Nom

ostalariari
* datiu definit singular de ostalari
# ostalariek
## Basc
### Nom

ostalariek
* ergatiu definit plural de ostalari
# ostalariarentzat
## Basc
### Nom

ostalariarentzat
* benefactiu definit singular de ostalari
# ostalarienganaino
## Basc
### Nom

ostalarienganaino
* terminatiu definit plural de ostalari
# ostalarien
## Basc
### Nom

ostalarien
* genitiu definit plural de ostalari
# ostalariengana
## Basc
### Nom

ostalariengana
* al·latiu definit plural de ostalari
# ostalariaz
## Basc
### Nom

ostalariaz
* instrumental definit singular de ostalari
# ostalariei
## Basc
### Nom

ostalariei
* datiu definit plural de ostalari
# unstoppable
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix un- i stoppable.

### Adjectiu

unstoppable ‎(comparatiu more unstoppable, superlatiu most unstoppable)
* imparable
# unta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈun.tə/, occidental /ˈun.ta/
   * Rimes: -unta

### Verb

unta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de untar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb untar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·ta (2)
* Anagrama: nuat
# unsportsmanlike foul
## Anglès
### Nom

unsportsmanlike foul
* (esports de pilota) falta antiesportiva

#### Sinònims

* misconduct penalty (hoquei sobre gel)
* technical fault (hoquei sobre herba, voleibol)

### Vegeu també

* unsportsmanlike foul. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# unsuitable
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix un- i suitable.

### Adjectiu

unsuitable ‎(comparatiu more unsuitable, superlatiu most unsuitable)
* inadequat, inapte

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# unsustainable
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix un- i sustainable.

### Adjectiu

unsustainable ‎(comparatiu more unsustainable, superlatiu most unsustainable)
* insostenible
# unsuccessful shot
## Anglès
### Nom

unsuccessful shot
* (basquetbol) tir fallat

#### Sinònims

* missed shot

### Vegeu també

* unsuccessful shot. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# untada
## Català
### Verb

untada
* Participi femení singular del verb untar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·ta·da (3)
* Anagrama: adunat
# unspeakably
## Anglès

   * Etimologia: De unspeakable i el sufix -ly.

### Adverbi

unspeakably ‎(comparatiu more unspeakably, superlatiu most unspeakably)
* indiciblement
# ondejàssem
## Català
### Verb

ondejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondejar.

#### Variants

* ondegéssim, ondegéssem, ondejàssim, ondejàrem
# ondejàs
## Català
### Verb

ondejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondejar.

#### Variants

* [1] ondegés, ondejara
* [2] ondegés, ondejara

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·de·jàs (3)
* Heterograma de 7 lletres (adejnos)
* Anagrames: sondeja, sondejà
# ondejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.dəˈʒa.βəw/ balear /on.dəˈd͡ʒa.vəw/, /un.dəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /on.deˈʒa.βew/ valencià /on.deˈd͡ʒa.vew/, /on.deˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

ondejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ondejar.
# ondejàssim
## Català
### Verb

ondejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondejar.

#### Variants

* ondegéssim, ondegéssem, ondejàssem, ondejàrem
# onden
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈon.dən/, occidental /ˈon.den/
   * Rimes: -onden

### Verb

onden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de ondar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ondar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ondar.

#### Variants

* [2] ondin
* [3] ondin

### Miscel·lània

* Anagrama: donen
# ondejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.dəˈʒa.ɾəw/ balear /on.dəˈd͡ʒa.ɾəw/, /un.dəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /on.deˈʒa.ɾew/, valencià /on.deˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ondejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ondejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondejar.

#### Variants

* [2] ondegéssiu, ondegésseu, ondejàssiu, ondejàsseu
# ondejàsseu
## Català
### Verb

ondejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondejar.

#### Variants

* ondegéssiu, ondegésseu, ondejàssiu, ondejàreu
# ondejàssiu
## Català
### Verb

ondejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondejar.

#### Variants

* ondegéssiu, ondegésseu, ondejàsseu, ondejàreu
# opinat
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.piˈnat/, occidental /o.piˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

opinat
* Participi masculí singular del verb opinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pi·nat (3)
* Heterograma de 6 lletres (ainopt)
* Anagrames: patino, taponi, taponí
# opinau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /o.piˈnaw/, /u.piˈnaw/ alguerès /u.piˈnaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

opinau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de opinar.
    [Vosaltres/vós] opineu o opinau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb opinar.
    Opineu o opinau [vosaltres/vós].
# opinassin
## Català

   * Pronúncia: balear /o.piˈna.sin/, /u.piˈna.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

opinassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb opinar.
    [Ells/elles/vostès] opinessin, opinessen, opinassen, opinassin o opinaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pi·nas·sin (4)
* Anagrama: passionin
# opinats
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.piˈnats/, occidental /o.piˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

opinats
* Participi masculí plural del verb opinar.
    Opinats [ells/aquells]...; [els he...] opinat o opinats.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pi·nats (3)
* Heterograma de 7 lletres (ainopst)
* Anagrames: apostin, Ponsatí, taponis
# opinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.piˈna.βə/, balear /u.piˈna.və/ Occidental: /o.piˈna.βa/, /o.piˈna.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

opinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de opinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de opinar.

#### Sinònims

* opinavi, opinaia, formes col·loquials.
# opinaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.piˈna.βən/, /u.piˈna.vən/, occidental /o.piˈna.βen/, /o.piˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

opinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de opinar.

#### Sinònims

* opinaien, forma col·loquial.
# opinaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.piˈna.βəs/, balear /u.piˈna.vəs/ Occidental: /o.piˈna.βes/, /o.piˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

opinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de opinar.

#### Sinònims

* opinaies, forma col·loquial.
# opinavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.piˈna.βi/

### Verb

opinavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de opinar.
    Forma septentrional per [jo] opinava.
# opinasses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.piˈna.səs/ balear /o.piˈna.səs/, /u.piˈna.səs/ Occidental: /o.piˈna.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

opinasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb opinar.
    [Tu] opinessis, opinesses, opinasses, opinassis o opinares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pi·nas·ses (4)
* Anagrames: aposessin, passiones, passionés, peonassis
# opinassis
## Català

   * Pronúncia: balear /o.piˈna.sis/, /u.piˈna.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

opinassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb opinar.
    [Tu] opinessis, opinesses, opinasses, opinassis o opinares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pi·nas·sis (4)
* Anagrama: passionis
# ofegueguem
## Català
### Verb

ofegueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb ofegar.
# ofegueguéssou
## Català
### Verb

ofegueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ofegar.
# ofegue
## Català
### Verb

ofegue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ofegar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ofegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ofegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ofegar.
# ofeguegueu
## Català
### Verb

ofeguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ofegar.
# ofegueguessa
## Català
### Verb

ofegueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ofegar.
# ofeguegués
## Català
### Verb

ofeguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ofegar.
# ofegueguéssom
## Català
### Verb

ofegueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ofegar.
# ofegueguessen
## Català
### Verb

ofegueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ofegar.
# ofegueguesses
## Català
### Verb

ofegueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ofegar.
# pacifiklom
## Suec

   * Etimologia: De Pacifik ‎(«Pacífic») i lom ‎(«calàbria»).

### Nom

pacifiklom c. ‎(singular definit pacifiklommen, plural indefinit pacifiklommar, plural definit pacifiklommarna)
* (ornitologia) calàbria del Pacífic (Gavia pacifica)

#### Sinònims

* alaskalom
* stillahavslom

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# pacifique
## Català
### Verb

pacifique
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pacificar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pacificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pacificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pacificar.

#### Variants

* [1] pacifico, pacifiqui, pacific
* [2] pacifiqui, pacifico
* [3] pacifiqui, pacifico
* [4] pacifiqui

## Francès

   * Pronúncia: /pa.siˈfik/

### Adjectiu

pacifique inv. ‎(plural pacifiques)
* pacífic -a
# pacifiqueguesses
## Català
### Verb

pacifiqueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* pacifiquessis, pacifiquesses, pacificassis, pacificasses, pacificares
# pacifiqueguem
## Català
### Verb

pacifiqueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* pacifiquem
# pacificàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.si.fiˈka.βəw/, balear /pə.si.fiˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /pa.si.fiˈka.βew/ valencià /pa.si.fiˈka.vew/, /pa.si.fiˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

pacificàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de pacificar.

#### Variants

* pacificavo, pacificàieu
# pacificàssiu
## Català
### Verb

pacificàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* pacifiqueguéssou, pacifiquéssiu, pacifiquésseu, pacificàsseu, pacificàreu
# pacifiqueguessen
## Català
### Verb

pacifiqueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* pacifiquessin, pacifiquessen, pacificassin, pacificassen, pacificaren
# pacifiqueguessa
## Català
### Verb

pacifiqueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* pacifiquessi, pacifiquessa, pacifiqués, pacificàs, pacificara
# verdigante
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡan.te/

### Verb

verdigante
* participi actiu adverbial present de verdigi
# verdigantaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡan.taj/

### Verb

verdigantaj
* forma plural de verdiganta
# verdigantajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡan.tajn/

### Verb

verdigantajn
* acusatiu plural de verdiganta
# verdiganto
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡan.to/

### Verb

verdiganto ‎(plural verdigantoj, acusatiu verdiganton, plural acusatiu verdigantojn)
* participi actiu nominal present de verdigi
# verdigata
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡa.ta/

### Verb

verdigata ‎(plural verdigataj, acusatiu verdigatan, plural acusatiu verdigatajn)
* participi passiu present de verdigi
# verdiganton
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡan.ton/

### Verb

verdiganton
* acusatiu de verdiganto
# verdigas
## Esperanto

   * Pronúncia: /verˈdi.ɡas/

### Verb

verdigas
* present de verdigi
# verdigantan
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡan.tan/

### Verb

verdigantan
* acusatiu de verdiganta
# verdigantoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡan.toj/

### Verb

verdigantoj
* forma plural de verdiganto
# verdigantojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡan.tojn/

### Verb

verdigantojn
* acusatiu plural de verdiganto
# untares
## Català
### Verb

untares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de untar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb untar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·ta·res (3)
* Heterograma de 7 lletres (aenrstu)
* Anagrames: enturàs, natures, truanes, untar-se
# untarien
## Català
### Verb

untarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de untar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·ta·ri·en (4)
* Anagrama: internau
# untarives
## Català
### Verb

untarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de untar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·ta·ri·ves (4)
* Heterograma de 9 lletres (aeinrstuv)
* Anagrames: aventuris, transíveu
# untaren
## Català
### Verb

untaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de untar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb untar.
# untareu
## Català
### Verb

untareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de untar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enturau
# untaria
## Català
### Verb

untaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de untar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de untar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·ta·ri·a (4)
* Anagrama: atuiran
# untaries
## Català
### Verb

untaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de untar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·ta·ri·es (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeinrstu)
* Anagrames: instareu, instàreu, instaure, situaren, transíeu