OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# impliquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /imˈpɫi.kən/, occidental /imˈpɫi.ken/
   * Rimes: -iken

### Verb

impliquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de implicar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb implicar.
    [Que ells/elles/vostès] impliquin o impliquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb implicar.
    Impliquin o impliquen [ells/elles/vostès].
# impercettibilmente
## Italià

   * Pronúncia: /im.per.t͡ʃetˌti.bilˈmen.te/
   * Etimologia: De impercettibile i el sufix -mente.

### Adverbi

impercettibilmente
* imperceptiblement

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·cet·ti·bil·mén·te (7)
# impere
## Català
### Verb

impere
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de imperar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb imperar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb imperar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·re (3)
* Anagrama: períem
# imperem
## Català
### Verb

imperem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de imperar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb imperar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·rem (3)
* Anagrama: premíem
# imperdonabilmente
## Italià

   * Pronúncia: /im.per.doˌna.bilˈmen.te/
   * Etimologia: De imperdonabile i el sufix -mente.

### Adverbi

imperdonabilmente
* imperdonablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·do·na·bil·mén·te (7)
# imperdonablemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.peɾ.ðoˌna.βleˈmen.te\
       Americà: alt \im.peɾ.ðoˌna.bleˈmen.t(e)\, baix \im.peɾ.ðoˌna.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De imperdonable i el sufix -mente.

### Adverbi

imperdonablemente
* imperdonablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·do·na·ble·men·te (7)
# imperdonablement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pər.duˌnab.bɫəˈmen/, /im.pər.duˌna.βɫəˈmen/ balear /im.pəɾ.ðoˌnab.bɫəˈment/, /im.pər.ðuˌnab.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /im.per.ðoˌnab.bɫeˈmen/, /im.peɾ.ðoˌna.βɫeˈmen/ valencià /im.peɾ.ðoˌna.bɫeˈment/, /im.peɾ.ðoˌna.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De imperdonable i el sufix -ment.

### Adverbi

imperdonablement
* D’una manera imperdonable.

#### Traduccions

* Anglès: unpardonably $^{(en)}$
* Castellà: imperdonablemente $^{(es)}$
* Italià: imperdonabilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·do·na·ble·ment (6)
* Anagrama: imponderablement

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# imperceptibly
## Anglès

   * Etimologia: De imperceptible i el sufix -ly.

### Adverbi

imperceptibly ‎(comparatiu more imperceptibly, superlatiu most imperceptibly)
* imperceptiblement
# imperdible
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pərˈdib.bɫə/, /im.pərˈdi.βɫə/ balear /im.pəɾˈðib.bɫə/ Occidental: nord-occidental /im.perˈðib.bɫe/, /im.peɾˈði.βɫe/ valencià /im.peɾˈði.bɫe/
   * Rimes: -ible
   * Etimologia: Del prefix in- i perdible.

### Adjectiu

imperdible inv. ‎(plural imperdibles)
* Que no pot ser perdut o que no s'hauria de perdre.

#### Sinònims

* important

### Nom

imperdible m. ‎(plural imperdibles)
* Agulla tancada que es fa servir per subjectar roba.

#### Sinònims

* fermall

#### Traduccions

* Anglès: safety pin $^{(en)}$
* Castellà: imperdible $^{(es)}$
* Francès: épingle de sûreté $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·di·ble (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# impurifiquéssiu
## Català
### Verb

impurifiquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impurificar.
# impurifiquéssem
## Català
### Verb

impurifiquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impurificar.
# impurifiquéssim
## Català
### Verb

impurifiquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impurificar.
# impurifiquin
## Català
### Verb

impurifiquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb impurificar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb impurificar.
# impurifiquis
## Català
### Verb

impurifiquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb impurificar.
# impurifiqué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.pu.ɾi.fiˈke/
       Americà: alt /im.pu.ɾi.f(i)ˈke/, baix /im.pu.ɾi.fiˈke/
   * Rimes: -e

### Verb

impurifiqué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb impurificar
# impurifiquésseu
## Català
### Verb

impurifiquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impurificar.
# impurifiquí
## Català
### Verb

impurifiquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de impurificar.
# impuring
## Anglès
### Verb

impuring
* gerundi de impure
# impurifiqués
## Català
### Verb

impurifiqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impurificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impurificar.
# imputaves
## Català
### Verb

imputaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de imputar.
# imputavo
## Català
### Verb

imputavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de imputar.

## Italià
### Verb

imputavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de imputare
# impute
## Català
### Verb

impute
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de imputar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb imputar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb imputar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb imputar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pu·te (3)
* Heterograma de 6 lletres (eimptu)
* Anagrama: ímpetu

## Anglès

   * Pronúncia: /ɪmˈpjuːt/ àudio (EUA)

### Verb

impute ‎(3a persona singular present imputes, gerundi imputing, passat i participi imputed)
* imputar
# imputeguem
## Català
### Verb

imputeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb imputar.
# imputeguessa
## Català
### Verb

imputeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb imputar.
# imputeguessen
## Català
### Verb

imputeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb imputar.
# imputed
## Anglès
### Verb

imputed
* passat i participi de impute
# imputeguesses
## Català
### Verb

imputeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb imputar.
# imputegueu
## Català
### Verb

imputegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb imputar.
# imputavi
## Català
### Verb

imputavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de imputar.

## Italià
### Verb

imputavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de imputare

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.pʊˈtaː.wiː/

### Verb

imputāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de imputō
# hospitalización
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /os.pi.ta.li.θaˈθjon/, meridional \oh.pi.ta.li.θaˈθjoŋ\
       Americà: alt /os.pi.ta.li.s(a)ˈsjon/, baix \oh.pi.ta.li.saˈsjoŋ\, austral /oh.pi.ta.li.saˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

hospitalización f. ‎(plural hospitalizaciones)
* hospitalització

### Miscel·lània

* Síl·labes: hos·pi·ta·li·za·ción (6)
# hospitalize
## Anglès
### Verb

hospitalize ‎(3a persona singular present hospitalizes, gerundi hospitalizing, passat i participi hospitalized)
* hospitalitzar
# hospitalizing
## Anglès
### Verb

hospitalizing
* gerundi de hospitalize
# hospitalàriament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /us.pi.təˌɫa.ɾi.əˈmen/ balear /os.pi.təˌɫa.ɾi.əˈment/, /us.pi.təˌɫa.ɾi.əˈmen/ Occidental: nord-occidental /os.pi.taˌɫa.ɾi.aˈmen/ valencià /os.pi.taˌɫa.ɾi.aˈment/, /os.pi.taˌɫa.ɾi.aˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De hospitalari i el sufix -ment.

### Adverbi

hospitalàriament
* D’una manera hospitalària, amb hospitalitat.

#### Traduccions

* Anglès: hospitably $^{(en)}$
* Castellà: hospitalariamente $^{(es)}$
* Francès: hospitalièrement $^{(fr)}$
* Italià: ospitalmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: hos·pi·ta·là·ri·a·ment (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# hospitalizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /os.pi.ta.li.θaˈɾe/, meridional /oh.pi.ta.li.θaˈɾe/
       Americà: alt /os.pi.ta.l(i).saˈɾe/, baix /oh.pi.ta.li.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

hospitalizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb hospitalizar
# hospitalized
## Anglès
### Verb

hospitalized
* passat i participi de hospitalize
# hospitalizes
## Anglès
### Verb

hospitalizes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de hospitalize
# hospitalizo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /os.pi.taˈli.θo/, meridional /oh.pi.taˈli.θo/
       Americà: alt /os.pi.taˈli.s(o)/, baix /oh.pi.taˈli.so/
   * Rimes: -iθo

### Verb

hospitalizo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb hospitalizar
# hospitalizar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /os.pi.ta.liˈθaɾ/, meridional /oh.pi.ta.liˈθaɾ/
       Americà: alt /os.pi.ta.l(i)ˈsaɾ/, baix /oh.pi.ta.liˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

hospitalizar trans. ‎(present hospitalizo, passat hospitalicé, futur hospitalizaré)
* hospitalitzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: hos·pi·ta·li·zar (5)
# hospitals
## Anglès
### Nom

hospitals
* forma plural de hospital
# importunàssim
## Català

   * Pronúncia: balear /im.poɾ.tuˈna.sim/, /im.puɾ.tuˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

importunàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    [Nosaltres] importunéssim, importunéssem, importunàssem, importunàssim o importunàrem.
# importunésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pur.tuˈne.səw/, occidental /im.poɾ.tuˈne.sew/
       Informal: /im.poɾ.tuˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

importunésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    [Vosaltres/vós] importunéssiu, importunésseu, importunàsseu, importunàssiu o importunàreu.

#### Sinònims

* importuneguéssou, forma col·loquial.
# importunàssiu
## Català

   * Pronúncia: /im.puɾ.tuˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

importunàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    [Vosaltres/vós] importunéssiu, importunésseu, importunàsseu, importunàssiu o importunàreu.
# importunàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pur.tuˈna.səm/ balear /im.poɾ.tuˈna.səm/, /im.pur.tuˈna.səm/ Occidental: /im.poɾ.tuˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

importunàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    [Nosaltres] importunéssim, importunéssem, importunàssem, importunàssim o importunàrem.
# importunàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pur.tuˈna.səw/ balear /im.poɾ.tuˈna.səw/, /im.pur.tuˈna.səw/ Occidental: /im.poɾ.tuˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

importunàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    [Vosaltres/vós] importunéssiu, importunésseu, importunàsseu, importunàssiu o importunàreu.
# importunàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pur.tuˈna.βəw/ balear /im.poɾ.tuˈna.vəw/, /im.pur.tuˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /im.por.tuˈna.βew/ valencià /im.poɾ.tuˈna.vew/, /im.poɾ.tuˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

importunàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de importunar.

#### Variants

* importunavo, importunàieu, formes col·loquials.
# importunés
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pur.tuˈnes/, occidental /im.poɾ.tuˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

importunés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    [Jo] importunés, importunàs o importunara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    [Ell/ella/vostè] importunés, importunàs o importunara.

#### Sinònims

* importunessi, importunessa, importunegués, importuneguessa, formes col·loquials.
# importunéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pur.tuˈne.səm/, occidental /im.poɾ.tuˈne.sem/
       Informal: /im.poɾ.tuˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

importunéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    [Nosaltres] importunéssim, importunéssem, importunàssem, importunàssim o importunàrem.

#### Sinònims

* importuneguéssom, forma col·loquial.
# hipervitaminosis
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.peɾ.βi.ta.miˈno.sis\, meridional \i.peɾ.βi.ta.miˈno.sih\
       Americà: alt \i.peɾ.βi.ta.miˈno.s(i)s\, baix \i.peɾ.βi.ta.miˈno.sih\, austral \i.peɾ.βi.ta.miˈno.sis\
   * Rimes: -osis

### Nom

hipervitaminosis f. ‎(plural invariable)
* (Patologia) hipervitaminosi

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·per·vi·ta·mi·no·sis (7)

### Vegeu també

* hipervitaminosis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# hiperónimos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.peˈɾo.ni.mos/, meridional /i.peˈɾo.ni.moh/
       Americà: alt /i.peˈɾo.ni.m(o)s/, baix /i.peˈɾo.ni.moh/, austral /i.peˈɾo.ni.mos/
   * Rimes: -onimos

### Nom

hiperónimos m. pl.
* forma plural de hiperónimo

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·pe·ró·ni·mos (5)
# hiperventilí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.pər.bən.tiˈɫi/, balear /i.pəɾ.vən.tiˈɫi/ Occidental: nord-occidental /i.per.βen.tiˈɫi/ valencià /i.peɾ.ven.tiˈɫi/, /i.peɾ.βen.tiˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

hiperventilí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de hiperventilar.
# hipetra
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /iˈpe.tɾa/
       Americà: alt /iˈpe.t͡s(a)/, baix /iˈpe.tɾa/
   * Rimes: -etɾa

### Nom

hipetra m. ‎(plural hipetras)
* (arquitectura) hípetre

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·pe·tra (3)
* Heterograma de 7 lletres (aehiprt)

### Vegeu també

* hipetra. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# hiperventiléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.pər.bən.tiˈɫe.siw/, balear /i.pəɾ.vən.tiˈɫe.siw/ Occidental: nord-occidental /i.per.βen.tiˈɫe.siw/ valencià /i.peɾ.ven.tiˈɫe.siw/, /i.peɾ.βen.tiˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

hiperventiléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hiperventilar.
# hipervigilància
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.pər.bi.ʒiˈɫan.si.ə/, balear /i.pəɾ.vi.ʒiˈɫan.si.ə/ Occidental: nord-occidental /i.per.βi.ʒiˈɫan.si.a/ valencià /i.peɾ.vi.d͡ʒiˈɫan.si.a/, /i.peɾ.βi.d͡ʒiˈɫan.si.a/
   * Rimes: -ansia
   * Etimologia: Del prefix hiper- i vigilància, segle XXI.

### Nom

hipervigilància f. ‎(plural hipervigilàncies)
* (política, tecnologia) Vigilància excessiva, extremada.
    «El fenomen de la hipervigilància és el resultat d’una concepció organicista de la societat portada a l’extrem. L’organicisme defensa que, per naturalesa, la ciutat és anterior a l’individu. Aquesta teoria ha derivat en la prevalença absoluta de la comunitat —avui, una societat de masses incontrolable— en detriment del ciutadà, quant a subjecte de dret i racional.» (Alejandro Páez, «La totalització de la nostra societat», L'Universitari, Universitat Pompeu Fabra, feb. 2022)
* (medicina) Intensificació de l'alerta amb una exageració de la resposta d'alarma que és caracteritzada per una sensació personal de claredat mental i acompanyada d'una pujada en l'activitat motora i verbal.

#### Relacionats

* videovigilància

#### Traduccions

* Anglès: hyper-surveillance $^{(en)}$
* Castellà: hipervigilancia $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·per·vi·gi·làn·ci·a (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat
# hiperónimo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /i.peˈɾo.ni.mo/
       Americà: alt /i.p(e)ˈɾo.ni.mo/, baix /i.peˈɾo.ni.mo/
   * Rimes: -onimo
   * Etimologia: Del prefix hiper- i el sufix -ónimo.

### Nom

hiperónimo m. ‎(plural hiperónimos)
* hiperònim

#### Antònims

* hipónimo

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·pe·ró·ni·mo (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre hiperónimo
# hipervigilàncies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.pər.bi.ʒiˈɫan.si.əs/, balear /i.pəɾ.vi.ʒiˈɫan.si.əs/ Occidental: nord-occidental /i.per.βi.ʒiˈɫan.si.es/ valencià /i.peɾ.vi.d͡ʒiˈɫan.si.es/, /i.peɾ.βi.d͡ʒiˈɫan.si.es/
   * Rimes: -ansies

### Nom

hipervigilàncies f. pl.
* Forma plural de hipervigilància.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·per·vi·gi·làn·ci·es (7)
# hostege
## Català
### Verb

hostege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de hostejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb hostejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb hostejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb hostejar.
# hostatjàveu
## Català
### Verb

hostatjàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de hostatjar.
# hostatjàssem
## Català
### Verb

hostatjàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostatjar.
# hostatjàssim
## Català
### Verb

hostatjàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostatjar.
# hoste de pista
## Català
### Nom

hoste de pista m. ‎(plural hostes de pista, femení hostessa de pista)
* (tennis) Auxiliar encarregat d'atendre els jugadors que li ho sol·licitin en el transcurs d'un canvi de costat.

#### Traduccions

* Anglès: host of the court $^{(en)}$
* Castellà: azafato de pista $^{(es)}$
* Francès: hôte de court $^{(fr)}$

### Vegeu també

* hoste de pista. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# hostatjàssiu
## Català
### Verb

hostatjàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostatjar.
# hostatjàs
## Català
### Verb

hostatjàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostatjar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostatjar.
# hostatjàsseu
## Català
### Verb

hostatjàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostatjar.
# impunement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /imˌpu.nəˈmen/ balear /imˌpu.nəˈment/, /imˌpu.nəˈmen/ Occidental: nord-occidental /imˌpu.neˈmen/ valencià /imˌpu.neˈment/, /imˌpu.neˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De impune i el sufix -ment.

### Adverbi

impunement
* D’una manera impune, sense patir cap càstig.

#### Traduccions

* Anglès: unpunishedly $^{(en)}$
* Castellà: impunemente $^{(es)}$
* Francès: impunément $^{(fr)}$
* Italià: impunemente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pu·ne·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# impunemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /imˌpu.neˈmen.te/
       Americà: alt /imˌpu.neˈmen.t(e)/, baix /imˌpu.neˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De impune i el sufix -mente.

### Adverbi

impunemente
* impunement

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pu·ne·men·te (5)

## Italià

   * Pronúncia: /imˌpu.neˈmen.te/
   * Etimologia: De impune i el sufix -mente.

### Adverbi

impunemente
* impunement

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pu·ne·mén·te (5)
# impulséssem
## Català
### Verb

impulséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulséssim
## Català
### Verb

impulséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulsésseu
## Català
### Verb

impulsésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulsí
## Català
### Verb

impulsí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de impulsar.
# impulséssiu
## Català
### Verb

impulséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impur
## Català

   * Pronúncia: /imˈpur/
   * Rimes: -uɾ

### Adjectiu

impur m. ‎(femení impura, plural masculí impurs, plural femení impures)
* Que no és pur.
* pecador
* Tacat, contaminat.

#### Derivats

* impurificar
* impuritat

#### Traduccions

* Anglès: impure $^{(en)}$
* Castellà: impuro $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pur (2)
* Anagrama: urpim
# impulsé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.pulˈse/
       Americà: alt /im.p(u)lˈse/, baix /im.pulˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

impulsé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb impulsar
# impulsés
## Català
### Verb

impulsés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# honestest
## Anglès
### Adjectiu

honestest
* forma superlativa de honest
# honestis
## Llatí

   * Pronúncia: /hɔˈnɛs.tiːs/

### Adjectiu

honestīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de honestus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de honestus
# honester
## Anglès
### Adjectiu

honester
* forma comparativa de honest
# honesti
## Llatí

   * Pronúncia: /hɔˈnɛs.tiː/

### Adjectiu

honestī
* nominatiu masculí plural de honestus
* vocatiu masculí plural de honestus
* genitiu masculí singular de honestus
* genitiu neutre singular de honestus
# honestly
## Anglès

   * Etimologia: De honest i el sufix -ly.

### Adverbi

honestly ‎(comparatiu more honestly, superlatiu most honestly)
* honestament
# honestorum
## Llatí

   * Pronúncia: /hɔ.nɛsˈtoː.rʊm/

### Adjectiu

honestōrum
* genitiu masculí plural de honestus
* genitiu neutre plural de honestus
# imbriqueu
## Català
### Verb

imbriqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de imbricar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb imbricar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb imbricar.
# imbriqués
## Català
### Verb

imbriqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb imbricar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb imbricar.
# imbriquessen
## Català
### Verb

imbriquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb imbricar.
# imbriquessin
## Català
### Verb

imbriquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb imbricar.
# imbriquessis
## Català
### Verb

imbriquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb imbricar.
# imbriquis
## Català
### Verb

imbriquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb imbricar.
# imbriqui
## Català
### Verb

imbriqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de imbricar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb imbricar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb imbricar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb imbricar.