OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ennueguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.nu.əˈɣɛm/ balear /ən.nu.əˈɣəm/, /ən.nu.əˈɣɛm/ Occidental: /en.nu.eˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

ennueguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ennuegar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb ennuegar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb ennuegar.

#### Variants

* [1] ennuegam

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·guem (4)
# ennueguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nuˈɛ.ɣən/, occidental /en.nuˈe.ɣen/
   * Rimes: -ɛɡen

### Verb

ennueguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de ennuegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ennuegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ennuegar.

#### Variants

* [2] ennueguin
* [3] ennueguin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·guen (4)
# ennueguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.əˈɣe.sən/, occidental /en.nu.eˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

ennueguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuegar.

#### Variants

* ennueguessin, ennuegassin, ennuegassen, ennuegaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gues·sen (5)
# ennueguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.əˈɣe.sis/, occidental /en.nu.eˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

ennueguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuegar.

#### Variants

* ennueguesses, ennuegassis, ennuegasses, ennuegares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gues·sis (5)
# ennuegue
## Català
### Verb

ennuegue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ennuegar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ennuegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ennuegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ennuegar.

#### Variants

* [1] ennuego, ennuegui, ennueg
* [2] ennuegui
* [3] ennuegui
* [4] ennuegui

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gue (4)
# ennueguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.əˈɣe.səs/, occidental /en.nu.eˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

ennueguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuegar.

#### Variants

* ennueguessis, ennuegassis, ennuegasses, ennuegares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gues·ses (5)
# ennueguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.əˈɣe.sin/, occidental /en.nu.eˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

ennueguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuegar.

#### Variants

* ennueguessen, ennuegassin, ennuegassen, ennuegaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gues·sin (5)
# ennuegueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.nu.əˈɣɛw/ balear /ən.nu.əˈɣəw/, /ən.nu.əˈɣɛw/ Occidental: /en.nu.eˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ennuegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ennuegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ennuegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ennuegar.

#### Variants

* [1] ennuegau
* [3] ennuegau

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gueu (4)
# ennuegui
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nuˈɛ.ɣi/, occidental /en.nuˈe.ɣi/
   * Rimes: -ɛɡi

### Verb

ennuegui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ennuegar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ennuegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ennuegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ennuegar.

#### Variants

* [1] ennuego, ennuegue, ennueg
* [2] ennuegue
* [3] ennuegue
* [4] ennuegue

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gui (4)
# ennuegues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nuˈɛ.ɣəs/, occidental /en.nuˈe.ɣes/
   * Rimes: -ɛɡes

### Verb

ennuegues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ennuegar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ennuegar.

#### Variants

* [2] ennueguis

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gues (4)
# escarrufareu
## Català
### Verb

escarrufareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fa·reu (5)
# escarrufaria
## Català
### Verb

escarrufaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de escarrufar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fa·ri·a (6)
# escarrufaràs
## Català
### Verb

escarrufaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fa·ràs (5)
# escarrufaré
## Català
### Verb

escarrufaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fa·ré (5)
# escarrufaren
## Català
### Verb

escarrufaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fa·ren (5)
# escarrufarem
## Català
### Verb

escarrufarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fa·rem (5)
# escarrufares
## Català
### Verb

escarrufares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fa·res (5)
* Anagrama: escarrufar-se
# escarrufarien
## Català
### Verb

escarrufarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fa·ri·en (6)
# escarrufaries
## Català
### Verb

escarrufaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fa·ri·es (6)
# escarrufarà
## Català
### Verb

escarrufarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fa·rà (5)
# escurvall
## Català
### Nom

escurvall m. ‎(plural escurvalls)
* (arcaisme) Forma alternativa de escorball.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cur·vall (3)

### Vegeu també

* escurvall. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escurridores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.ku.riˈðo.ɾes\, meridional \eh.ku.riˈðo.ɾeh\
       Americà: alt /es.ku.riˈdo.(ɾe)s/, baix \eh.ku.riˈðo.ɾeh\, austral \eh.ku.riˈðo.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Nom

escurridores m. pl.
* forma plural de escurridor
# escursana
## Català
### Nom

escursana f. ‎(plural escursanes)
* (arcaisme) Forma alternativa de escurçana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cur·sa·na (4)
* Anagrama: raucassen

### Vegeu també

* escursana. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escursanes
## Català
### Nom

escursanes f. pl.
* Forma plural de escursana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cur·sa·nes (4)
* Anagrama: escurassen
# escurs
## Català
### Nom

escurs m. pl.
* Forma plural de escur.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·curs (2)
* Anagrames: cruses, crusés, curses, sucres

## Català antic
### Nom

escurs
* forma plural de escur

### Verb

escurs
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de escurar
# escurzana
## Català
### Nom

escurzana f. ‎(plural escurzanes)
* (arcaisme) Forma alternativa de escurçana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cur·za·na (4)

### Vegeu també

* escurzana. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escurridor
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.ku.riˈðoɾ\, meridional \eh.ku.riˈðoɾ\
       Americà: alt /es.k(u).riˈdoɾ/, baix \eh.ku.riˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Nom

escurridor m. ‎(plural escurridores)
* escorredor

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·rri·dor (4)

### Vegeu també

* escurridor. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 agost 2014].
# escursó
## Català
### Nom

escursó m. ‎(plural escursons)
* (arcaisme) Forma alternativa de escurçó.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cur·só (3)
* Anagrames: curoses, escuros

### Vegeu també

* escursó. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# entropessara
## Català
### Verb

entropessara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entropessar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entropessar.

#### Variants

* [1] entropessessa, entropesseguessa, entropessés
* [2] entropessegués, entropessés
# entropessareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pə.səˈɾɛw/ balear /ən.tɾo.pə.səˈɾəw/, /ən.tɾu.pə.səˈɾɛw/ Occidental: /en.tɾo.pe.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

entropessareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de entropessar.
# entropessaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pə.səˈɾi.ə/ balear /ən.tɾo.pə.səˈɾi.ə/, /ən.tɾu.pə.səˈɾi.ə/ Occidental: /en.tɾo.pe.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

entropessaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de entropessar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de entropessar.
# entropessaies
## Català
### Verb

entropessaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de entropessar.

#### Variants

* entropessaves
# entropessaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pə.səˈɾan/ balear /ən.tɾo.pə.səˈɾan/, /ən.tɾu.pə.səˈɾan/ Occidental: /en.tɾo.pe.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

entropessaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de entropessar.
# entropessaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pəˈsa.ɾən/ balear /ən.tɾo.pəˈsa.ɾən/, /ən.tɾu.pəˈsa.ɾən/ Occidental: /en.tɾo.peˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

entropessaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de entropessar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entropessar.

#### Variants

* [2] entropesseguessen, entropessessen, entropessassen
# entropessar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pəˈsa/ balear /ən.tɾo.pəˈsa/, /ən.tɾu.pəˈsa/ Occidental: nord-occidental /en.tɾo.peˈsa/ valencià /en.tɾo.peˈsaɾ/, /en.tɾo.peˈsa/ Informal: nord-occidental /an.tɾo.peˈsa/, valencià /an.tɾo.peˈsaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: entropessà
   * Etimologia: Del castellà entropezar.

### Verb

entropessar intr.
* (occidental) ensopegar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: entropesso, entropessa, entropessem Vocal rizotònica: /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tro·pes·sar (4)
* Anagrama: parenostres

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# entropessares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pəˈsa.ɾəs/ balear /ən.tɾo.pəˈsa.ɾəs/, /ən.tɾu.pəˈsa.ɾəs/ Occidental: /en.tɾo.peˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

entropessares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de entropessar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entropessar.

#### Variants

* [2] entropesseguesses, entropessesses, entropessasses
# escellassin
## Català
### Verb

escellassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escellar.

#### Variants

* escellessin, escellassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ce·llas·sin (4)
* Anagrama: enllacessis
# escellaríeu
## Català
### Verb

escellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de escellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ce·lla·rí·eu (5)
# escellaríem
## Català
### Verb

escellaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de escellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ce·lla·rí·em (5)
# escellasses
## Català
### Verb

escellasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escellar.

#### Variants

* escellessis, escellassis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ce·llas·ses (4)
# escellaré
## Català
### Verb

escellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de escellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ce·lla·ré (4)
# escellassis
## Català
### Verb

escellassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escellar.

#### Variants

* escellessis, escellasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ce·llas·sis (4)
# escellat
## Català
### Verb

escellat
* Participi masculí singular del verb escellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ce·llat (3)
# escellats
## Català
### Verb

escellats
* Participi masculí plural del verb escellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ce·llats (3)
# escellau
## Català
### Verb

escellau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escellar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ce·llau (3)
# escellassen
## Català
### Verb

escellassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escellar.

#### Variants

* escellessin, escellassin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ce·llas·sen (4)
* Anagrama: enllacesses
# entresentires
## Català
### Verb

entresentires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de entresentir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entresentir.

#### Variants

* [2] entresentissis, entresentisses

### Miscel·lània

* Anagrama: entresentir-se
# entresentireu
## Català
### Verb

entresentireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de entresentir.
# entresentirien
## Català
### Verb

entresentirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de entresentir.
# entresentir-se
## Català
### Verb

entresentir-se
* Forma pronominal de entresentir.

### Miscel·lània

* Anagrama: entresentires

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# entresentir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.tɾə.sənˈti/ Occidental: nord-occidental /en.tɾe.senˈti/ valencià /en.tɾe.senˈtiɾ/, /en.tɾe.senˈti/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: entresentí
   * Etimologia: Del prefix entre- i sentir.

### Verb

entresentir trans., pron. ‎(pronominal entresentir-se)
* Sentir a mitges.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: entresento, entresent, entresentim

#### Traduccions

* Castellà: entreoír $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·sen·tir (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# entresentiren
## Català
### Verb

entresentiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de entresentir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entresentir.

#### Variants

* [2] entresentissin, entresentissen
# entresentiria
## Català
### Verb

entresentiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de entresentir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de entresentir.
# entresentira
## Català
### Verb

entresentira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entresentir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entresentir.

#### Variants

* [1] entresentís
* [2] entresentís
# entresentiran
## Català
### Verb

entresentiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de entresentir.
# esgrima
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡɾi.mə/, occidental /ezˈɣɾi.ma/
   * Rimes: -ima
   * Etimologia: De esgrimir, segle XIV.

### Nom

esgrima f. ‎(plural esgrimes)
* Esport de combat en el qual dos contendents s'esforcen a tocar l'adversari amb l'arma (floret, espasa o sabre) tot evitant ser tocats.

#### Traduccions

* Alemany: Fechten $^{(de)}$ n.
* Anglès: fencing $^{(en)}$
* Castellà: esgrima $^{(es)}$
* Eslovac: šerm $^{(sk)}$ m.
* Francès: escrime $^{(fr)}$ f.
* Italià: scherma $^{(it)}$ f.
* Llatí: ars gladii $^{(la)}$ f.
* Polonès: szermierka $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: esgrima $^{(pt)}$ f.
* Rus: фехтова́ние $^{(ru)}$ n. ‎(fekhtovànie)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·ma (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegimrs)
* Anagrames: agrimes, agrimés, agrisem, armegis, emigràs, esgramí, maregis, mareigs, sargíem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# esgrimesc
## Català
### Verb

esgrimesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esgrimir.

#### Variants

* esgrimeixo, esgrimeixi, esgrimisc, esgrimixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mesc (3)
# esgrimes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡɾi.məs/, occidental /ezˈɣɾi.mes/
   * Rimes: -imes

### Nom

esgrimes f. pl.
* Forma plural de esgrima.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mes (3)
* Anagrama: giréssem
# enseñanza
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /en.seˈɲan.θa/, meridional \eŋ.seˈɲaŋ.θa\
       Americà: alt /en.seˈɲan.s(a)/, baix \eŋ.seˈɲaŋ.sa\, austral /en.seˈɲan.sa/
   * Rimes: -anθa

### Nom

enseñanza f. ‎(plural enseñanzas)
* ensenyament

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·se·ñan·za (4)
# enseñanza asistida por ordenador
## Castellà
### Nom

enseñanza asistida por ordenador f. ‎(plural enseñanzas asistidas por ordenador)
* ensenyament assistit per ordinador

#### Sinònims

* EAO

### Vegeu també

* enseñanza asistida por ordenador. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseñante
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /en.seˈɲan.te/, meridional \eŋ.seˈɲaŋ.te\
       Americà: alt /en.seˈɲan.t(e)/, baix \eŋ.seˈɲaŋ.te\, austral /en.seˈɲan.te/
   * Rimes: -ante

### Nom

enseñante m. f. ‎(plural enseñantes)
* docent

#### Sinònims

* docente

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·se·ñan·te (4)

### Vegeu també

* enseñante. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseñantes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /en.seˈɲan.tes/, meridional \eŋ.seˈɲaŋ.teh\
       Americà: alt /en.seˈɲan.t(e)s/, baix \eŋ.seˈɲaŋ.teh\, austral /en.seˈɲan.tes/
   * Rimes: -antes

### Nom

enseñantes m. f. pl.
* forma plural de enseñante
# enseñanza a distancia
## Castellà
### Nom

enseñanza a distancia f. ‎(plural enseñanzas a distancia)
* educació a distància

#### Sinònims

* educación a distancia

### Vegeu també

* enseñanza a distancia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseñanza activa
## Castellà
### Nom

enseñanza activa f. ‎(plural enseñanzas activas)
* ensenyament actiu

### Vegeu també

* enseñanza activa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseñanza bilingüe
## Castellà
### Nom

enseñanza bilingüe f. ‎(plural enseñanzas bilingües)
* ensenyament bilingüe

### Vegeu també

* enseñanza bilingüe. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseñanza artística
## Castellà
### Nom

enseñanza artística f. ‎(plural enseñanzas artísticas)
* ensenyament artístic

### Vegeu també

* enseñanza artística. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# envegeguem
## Català
### Verb

envegeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegem
# envegeguessen
## Català
### Verb

envegeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegessin, envegessen, envejassin, envejassen, envejaren
# envegeguessa
## Català
### Verb

envegeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegessi, envegessa, envegés, envejàs, envejara
# envegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɛ.ʒən/ balear /əɱˈvə.ʒən/, /əɱˈvɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /emˈbe.ʒen/ valencià /eɱˈve.d͡ʒen/, /emˈbe.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

envegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de envejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb envejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb envejar.

#### Variants

* [2] envegin
* [3] envegin
# envegeguesses
## Català
### Verb

envegeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegessis, envegesses, envejassis, envejasses, envejares
# envegegueu
## Català
### Verb

envegegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegeu
# envegeguéssom
## Català
### Verb

envegeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegéssim, envegéssem, envejàssim, envejàssem, envejàrem
# envegegués
## Català
### Verb

envegegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegés, envejàs, envejara
# envegeguéssou
## Català
### Verb

envegeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegéssiu, envegésseu, envejàssiu, envejàsseu, envejàreu
# esaltiate
## Italià
### Verb

esaltiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de esaltare
# esattamente
## Italià

   * Pronúncia: /eˌzat.taˈmen.te/
   * Etimologia: De esatto i el sufix -mente.

### Adverbi

esattamente
* exactament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·sat·ta·mén·te (5)
# esan
## Basc

   * Pronúncia: /e.s̺an/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Verb

esan ‎(verb du)
* dir
    Josunek gezurrak esaten ditu. ― Josune diu mentides.
# esaltiamoci
## Italià
### Verb

esaltiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de esaltarsi
# esalto
## Italià
### Verb

esalto
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de esaltare
# esaltiamo
## Italià
### Verb

esaltiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de esaltare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de esaltare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de esaltare
# esaltino
## Italià
### Verb

esaltino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de esaltare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de esaltare
# esaltò
## Italià
### Verb

esaltò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de esaltare
# esalterò
## Italià
### Verb

esalterò
* primera persona singular (io) del futur de esaltare
# esalti
## Italià
### Verb

esalti
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de esaltare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de esaltare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de esaltare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de esaltare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de esaltare
# enveràvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈɾa.βəm/, balear /əɱ.vəˈɾa.vəm/ Occidental: nord-occidental /em.beˈɾa.βem/ valencià /eɱ.veˈɾa.vem/, /em.beˈɾa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

enveràvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·rà·vem (4)
* Anagrames: enervàvem, veneràvem, veremaven