OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abatéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βəˈte.səm/, occidental /a.βaˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

abatéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abatre.
    [Nosaltres] abatéssim, abatéssem o abatérem.
# Theodamante
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔ.daˈmaːn.tɛ/

### Nom propi

Theodamānte
* ablatiu singular de Theodamās
# Theodamanti
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔ.daˈmaːn.tiː/

### Nom propi

Theodamāntī
* datiu singular de Theodamās
# Theodae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtʰɛ.ɔ.daj/

### Nom propi

Theodae
* genitiu singular de Theodās
* datiu singular de Theodās
# Theodan
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtʰɛ.ɔ.daːn/

### Nom propi

Theodān
* acusatiu singular de Theodās
# Theoda
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtʰɛ.ɔ.daː/

### Nom propi

Theodā
* vocatiu singular de Theodās
* ablatiu singular de Theodās
# Theodas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtʰɛ.ɔ.daːs/

### Nom propi

Theodās m. ‎(genitiu Theodae)
* Fals profeta de la Bíblia.

#### Declinació

1a declinació -ās, -ae (grega) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | Theodās | - |
| Vocatiu | Theodā | - |
| Acusatiu | Theodān | - |
| Genitiu | Theodae | - |
| Datiu | Theodae | - |
| Ablatiu | Theodā | - |

### Vegeu també

* Gaffiot, Félix. «Theodas». A: Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934, p. 1568.
# Theodecte
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔˈdɛk.tɛ/

### Nom propi

Theodecte
* ablatiu singular de Theodectēs
# Theodamantem
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔ.daˈmaːn.tɛm/

### Nom propi

Theodamāntem
* acusatiu singular de Theodamās
# Theodamantis
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔ.daˈmaːn.tɪs/

### Nom propi

Theodamāntis
* genitiu singular de Theodamās
# Theodamas
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛˈɔ.da.maːs/

### Nom propi

Theodamās m. ‎(genitiu Theodamāntis)
* Rei dels driops mort per Hèrcules.

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema i) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | Theodamās | - |
| Vocatiu | Theodamās | - |
| Acusatiu | Theodamāntem | - |
| Genitiu | Theodamāntis | - |
| Datiu | Theodamāntī | - |
| Ablatiu | Theodamānte | - |

#### Variants

* Thiodamas

### Vegeu també

* Gaffiot, Félix. «Theodamas». A: Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934, p. 1568.
# aborronau
## Català
### Verb

aborronau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aborronar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aborronar.
# aborrone
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βuˈro.nə/ balear /ə.boˈro.nə/, /ə.buˈro.nə/ Occidental: /a.boˈro.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

aborrone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aborronar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aborronar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aborronar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aborronar.
# aborronen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βuˈro.nən/ balear /ə.boˈro.nən/, /ə.buˈro.nən/ Occidental: /a.boˈro.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

aborronen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aborronar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aborronar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aborronar.
# aborrones
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βuˈro.nəs/ balear /ə.boˈro.nəs/, /ə.buˈro.nəs/ Occidental: /a.boˈro.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

aborrones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aborronar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aborronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·ro·nes (4)
* Anagrames: esborrona, esborronà
# aborronava
## Català
### Verb

aborronava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aborronar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aborronar.
# aborronaven
## Català
### Verb

aborronaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aborronar.
# aborronaves
## Català
### Verb

aborronaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aborronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·ro·na·ves (5)
* Anagrama: esborronava
# abonyegaien
## Català
### Verb

abonyegaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abonyegar.
# abonyega
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βuˈɲɛ.ɣa/, occidental /a.βoˈɲe.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa

### Verb

abonyega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abonyegar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abonyegar.
# abonyegaia
## Català
### Verb

abonyegaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abonyegar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abonyegar.
# abonyecs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βuˈɲɛks/ balear /ə.boˈɲəks/, /ə.buˈɲɛks/ Occidental: /a.boˈɲeks/
   * Rimes: -ɛks

### Nom

abonyecs m. pl.
* Forma plural de abonyec.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·nyecs (3)
* Heterograma de 8 lletres (abcenosy)
# abonyeg
## Català
### Verb

abonyeg
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abonyegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·nyeg (3)
* Heterograma de 7 lletres (abegnoy)
* Anagrama: banyego
# abonos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aˈβɔ.nos/

### Verb

abonos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] abonis o abones.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈβo.nos\, meridional \aˈβo.noh\
       Americà: alt /aˈbo.n(o)s/, baix \aˈβo.noh\, austral \aˈβo.nos\
   * Rimes: -onos

### Nom

abonos m. pl.
* forma plural de abono
# abonyec
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βuˈɲɛk/ balear /ə.boˈɲək/, /ə.buˈɲɛk/ Occidental: /a.boˈɲek/
   * Rimes: -ɛk
   * Etimologia: De abonyegar i la desinència Ø, segle XX.

### Nom

abonyec m. ‎(plural abonyecs)
* Acte o efecte d'abonyegar.

#### Sinònims

* abonyegadura, abonyegament, bony

#### Traduccions

* Castellà: abolladura $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·nyec (3)
* Heterograma de 7 lletres (abcenoy)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# abidriaràs
## Català
### Verb

abidriaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·ràs (5)
# abidriaré
## Català
### Verb

abidriaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·ré (5)
# abidriarà
## Català
### Verb

abidriarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·rà (5)
# abidriat
## Català
### Verb

abidriat
* Participi masculí singular del verb abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·at (4)
* Anagrama: diatriba
# abidriaries
## Català
### Verb

abidriaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·ri·es (6)
# abidriaríeu
## Català
### Verb

abidriaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·rí·eu (6)
# abidriava
## Català
### Verb

abidriava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abidriar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·va (5)
# abidriaven
## Català
### Verb

abidriaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·ven (5)
# abidriaríem
## Català
### Verb

abidriaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·rí·em (6)
# abidriats
## Català
### Verb

abidriats
* Participi masculí plural del verb abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·ats (4)
# abotifarrassen
## Català
### Verb

abotifarrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abotifarrar-se.
# abotifarrava
## Català
### Verb

abotifarrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abotifarrar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abotifarrar-se.
# abotifarraríeu
## Català
### Verb

abotifarraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abotifarrar-se.
# abotifarrau
## Català
### Verb

abotifarrau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abotifarrar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abotifarrar-se.
# abotifarraven
## Català
### Verb

abotifarraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abotifarrar-se.
# abotifarrasses
## Català
### Verb

abotifarrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abotifarrar-se.
# abotifarrassin
## Català
### Verb

abotifarrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abotifarrar-se.
# abotifarrassis
## Català
### Verb

abotifarrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abotifarrar-se.
# Zigorrenganako
## Basc
### Nom propi

Zigorrenganako
* genitiu locatiu indefinit de Zigor
# Zigorrengatik
## Basc
### Nom propi

Zigorrengatik
* causal indefinit de Zigor
# Zigorrez
## Basc
### Nom propi

Zigorrez
* instrumental indefinit de Zigor
# Zigorri
## Basc
### Nom propi

Zigorri
* datiu indefinit de Zigor
# Zigorrengandik
## Basc
### Nom propi

Zigorrengandik
* ablatiu indefinit de Zigor
# Zigorrentzat
## Basc
### Nom propi

Zigorrentzat
* benefactiu indefinit de Zigor
# Zigorrenganantz
## Basc
### Nom propi

Zigorrenganantz
* al·latiu direccional indefinit de Zigor
# Zimbaabuwee
## Plantilla:-om-

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom propi

Zimbaabuwee
* Zimbàbue

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en oromo
# Zimbabbui
## Sicilià

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom propi

Zimbabbui
* Zimbàbue

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en sicilià
# Zimbabue
## Català

   * Pronúncia: /zimˈba.βwe/

### Nom propi

Zimbabue m.
* Forma alternativa de Zimbàbue.

#### Notes

* La terminació ue en català formaria un hiat però en aquest cas es manté el diftong etimològic que afecta a l'accentuació, la pronúncia i la sil·labificació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: Zim·ba·bue (3)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \θimˈba.βwe\
       Americà: alt /s(i)mˈba.bwe/, baix \simˈba.βwe\
   * Rimes: -abwe
   * Etimologia: De l'anglès Zimbabwe.

### Nom propi

Zimbabue
* Zimbàbue

### Miscel·lània

* Síl·labes: Zim·ba·bue (3)
# absentaríveu
## Català
### Verb

absentaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de absentar.
# absentassis
## Català
### Verb

absentassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb absentar.
# absentast
## Català antic
### Verb

absentast
* segona persona singular (tu) del passat de absentar

#### Variants

* absentist, absentares
# absentatan
## Basc
### Nom

absentatan
* inessiu indefinit de absenta
# absentassen
## Català
### Verb

absentassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb absentar.

## Català antic
### Verb

absentassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de absentar

#### Variants

* absentaren
# absentassin
## Català
### Verb

absentassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb absentar.
# absentatako
## Basc
### Nom

absentatako
* genitiu locatiu indefinit de absenta
# absentas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aβˈsen.tas\, meridional \aβˈseŋ.tah\
       Americà: alt /abˈsen.t(a)s/, baix \aβˈseŋ.tah\, austral \aβˈsen.tas\
   * Rimes: -entas

### Nom

absentas f. pl.
* forma plural de absenta

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·sen·tas (3)
* Anagrames: bastasen, sentabas, sestaban, tensabas
# absentasses
## Català
### Verb

absentasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb absentar.

## Català antic
### Verb

absentasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de absentar

#### Variants

* absentares
# acatassen
## Català
### Verb

acatassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·tas·sen (4)
* Anagrama: atacassen
# acataràs
## Català
### Verb

acataràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ta·ràs (4)
* Anagrama: atacaràs
# acataríem
## Català
### Verb

acataríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ta·rí·em (5)
* Anagrames: atacaríem, atracàiem
# acataríeu
## Català
### Verb

acataríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ta·rí·eu (5)
* Anagrames: atacaríeu, atracàieu
# acatarívem
## Català
### Verb

acatarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ta·rí·vem (5)
* Anagrama: atacarívem
# acataríveu
## Català
### Verb

acataríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ta·rí·veu (5)
* Anagrama: atacaríveu
# acatarrí
## Català
### Verb

acatarrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acatarrar-se.
# acatarà
## Català
### Verb

acatarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ta·rà (4)
* Anagrames: atacara, atacarà
# acataré
## Català
### Verb

acataré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ta·ré (4)
* Anagrama: atacaré

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ka.taˈɾe/
       Americà: alt /a.k(a).taˈɾe/, baix /a.ka.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

acataré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acatar
# acatasses
## Català
### Verb

acatasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·tas·ses (4)
* Anagrama: atacasses
# abbandonatamente
## Italià

   * Pronúncia: /ab.ban.doˌna.taˈmen.te/
   * Etimologia: De abbandonato i el sufix -mente.

### Adverbi

abbandonatamente
* abandonadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·ban·do·na·ta·mén·te (7)
# abbandonato
## Italià
### Verb

abbandonato m. ‎(femení abbandonata, plural masculí abbandonati, plural femení abbandonate)
* participi passat masculí singular de abbandonare
# abbandonavamo
## Italià
### Verb

abbandonavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de abbandonare
# abbandonavate
## Italià
### Verb

abbandonavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de abbandonare
# abbandonavi
## Italià
### Verb

abbandonavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abbandonare
# abbandonavano
## Italià
### Verb

abbandonavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de abbandonare
# abbandonata
## Italià
### Verb

abbandonata
* participi passat femení singular de abbandonare
# abbandonate
## Italià
### Verb

abbandonate
* participi passat femení plural de abbandonare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de abbandonare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de abbandonare
# abbandonati
## Italià

   * Pronúncia: /ab.ban.doˈnaː.ti/

### Adjectiu

abbandonati m. pl.
* forma plural de abbandonato

### Nom

abbandonati m. pl.
* forma plural de abbandonato

### Verb

abbandonati
* participi passat masculí plural de abbandonare
# abbandonava
## Italià
### Verb

abbandonava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de abbandonare
# abotonéssiu
## Català
### Verb

abotonéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abotonar.

#### Variants

* abotonàsseu, abotonàreu
# abotoní
## Català
### Verb

abotoní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de abotonar.
# abotoné
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βo.toˈne\
       Americà: alt /a.bo.t(o)ˈne/, baix \a.βo.toˈne\
   * Rimes: -e

### Verb

abotoné
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb abotonar
# abound
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈbaʊnd/ àudio (EUA)

### Verb

abound ‎(3a persona singular present abounds, gerundi abounding, passat i participi abounded)
* abundar
# abotonéssim
## Català
### Verb

abotonéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abotonar.

#### Variants

* abotonàssem, abotonàrem
# aboulie
## Francès

   * Pronúncia: /a.buˈli/

### Nom

aboulie f. ‎(plural aboulies)
* abúlia

### Vegeu també

* aboulie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# aboulies
## Francès

   * Pronúncia: /a.buˈli/

### Nom

aboulies f. pl.
* forma plural de aboulie
# abotonàveu
## Català
### Verb

abotonàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abotonar.
# aboulia
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈbu.li.ə/, /eɪˈbu.li.ə/

### Nom

aboulia
* abúlia

#### Sinònims

* abulia

### Vegeu també

* aboulia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# abismeu
## Català
### Verb

abismeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abismar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abismar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abismar.
# abismi
## Català
### Verb

abismi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abismar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abismar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abismar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abismar.
# abismoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈbis.moj/
   * Àudio: França

### Nom

abismoj
* forma plural de abismo
# abismin
## Català
### Verb

abismin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abismar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb abismar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bis·min (3)
* Anagrama: namibis
# abismis
## Català
### Verb

abismis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abismar.
# abismojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈbis.mojn/
   * Àudio: França

### Nom

abismojn
* acusatiu plural de abismo
# abismessis
## Català
### Verb

abismessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abismar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bis·mes·sis (4)
* Anagrama: abisséssim
# abismos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈβiz.mos\, meridional \aˈβih.moh\
       Americà: alt /aˈbiz.m(o)s/, baix \aˈβih.moh\, austral \aˈβih.mos\
   * Rimes: -izmos

### Nom

abismos m. pl.
* forma plural de abismo

## Gallec
### Nom

abismos m. pl.
* forma plural de abismo
# abismo
## Català
### Verb

abismo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abismar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈβiz.mo\, meridional \aˈβih.mo\
       Americà: alt /aˈbiz.mo/, baix \aˈβih.mo\
   * Rimes: -izmo

### Nom

abismo m. ‎(plural abismos)
* abisme

### Verb

abismo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb abismar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bis·mo (3)
* Heterograma de 6 lletres (abimos)

## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈbis.mo/
   * Àudio: França

### Nom

abismo ‎(acusatiu abismon, plural abismoj, plural acusatiu abismojn)
* abisme

## Gallec
### Nom

abismo m. ‎(plural abismos)
* abisme
# abismon
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈbis.mon/
   * Àudio: França

### Nom

abismon
* acusatiu de abismo
# acamussaria
## Català
### Verb

acamussaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acamussar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acamussar.
# acamussarien
## Català
### Verb

acamussarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acamussar.
# acamussaries
## Català
### Verb

acamussaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acamussar.
# acamussaré
## Català
### Verb

acamussaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acamussar.
# acamussaren
## Català
### Verb

acamussaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acamussar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acamussar.
# acamussareu
## Català
### Verb

acamussareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acamussar.
# acamussarà
## Català
### Verb

acamussarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acamussar.
# acamussaràs
## Català
### Verb

acamussaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acamussar.
# acamussares
## Català
### Verb

acamussares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acamussar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acamussar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·mus·sa·res (5)
* Anagrama: mascaràsseu
# accaparrerei
## Italià
### Verb

accaparrerei
* primera persona singular (io) del condicional de accaparrare
# accaparreremo
## Italià
### Verb

accaparreremo
* primera persona plural (noi) del futur de accaparrare
# accaparravo
## Italià
### Verb

accaparravo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de accaparrare
# accaparrerebbe
## Italià
### Verb

accaparrerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de accaparrare
# accaparreremmo
## Italià
### Verb

accaparreremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de accaparrare
# accaparreresti
## Italià
### Verb

accaparreresti
* segona persona singular (tu) del condicional de accaparrare
# accaparrerai
## Italià
### Verb

accaparrerai
* segona persona singular (tu) del futur de accaparrare
# accaparreranno
## Italià
### Verb

accaparreranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de accaparrare
# accaparrerebbero
## Italià
### Verb

accaparrerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de accaparrare
# accaparrereste
## Italià
### Verb

accaparrereste
* segona persona plural (voi) del condicional de accaparrare
# absolgos
## Català

   * Pronúncia: /apˈsɔɫ.ɣos/

### Verb

absolgos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb absoldre.
    Forma d'alguns parlars nod-occidentals per [que tu] absolgues.
# absolguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əpˈsɔɫ.ɣən/, occidental /apˈsɔɫ.ɣen/

### Verb

absolguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb absoldre.
    [Que ells/elles/vostès] absolguin o absolguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb absoldre.

#### Sinònims

* [1]: absolin, absolgon, formes col·loquials