OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# pelut d'escata
## Català
### Nom

pelut d'escata m. ‎(plural peluts d'escata)
* escatós

### Vegeu també

* pelut d'escata. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# pelut d'escates
## Català
### Nom

pelut d'escates m. ‎(plural peluts d'escates)
* escatós

### Vegeu també

* pelut d'escates. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# pelut amb escata
## Català
### Nom

pelut amb escata m. ‎(plural peluts amb escata)
* escatós

### Vegeu també

* pelut amb escata. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# pelut d'alga
## Català
### Nom

pelut d'alga m. ‎(plural peluts d'alga)
* llenguado de fonera

### Vegeu també

* pelut d'alga. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# peluts amb randa
## Català
### Nom

peluts amb randa m. pl.
* Forma plural de pelut amb randa.
# pelut en randa
## Català
### Nom

pelut en randa m. ‎(plural peluts en randa)
* Forma alternativa de pelut amb randa.

### Vegeu també

* pelut en randa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# peluts amb escata
## Català
### Nom

peluts amb escata m. pl.
* Forma plural de pelut amb escata.
# pelut sense escata
## Català
### Nom

pelut sense escata m. ‎(plural peluts sense escata)
* viret

### Vegeu també

* pelut sense escata. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# planxats
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəɲˈʃats/, occidental /pɫaɲˈt͡ʃats/
   * Rimes: -ats

### Verb

planxats
* Participi masculí plural del verb planxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·xats (2)
# planxe
## Català
### Verb

planxe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de planxar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb planxar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb planxar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb planxar.

#### Variants

* [1] planxo, planxi, planx
* [2] planxi
* [3] planxi
* [4] planxi

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·xe (2)
* Heterograma de 6 lletres (aelnpx)
# planxes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpɫaɲ.ʃəs/, occidental /ˈpɫaɲ.t͡ʃes/
   * Rimes: -aɲtʃes

### Nom

planxes f. pl.
* Forma plural de planxa.

### Verb

planxes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de planxar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb planxar.

#### Variants

* [2] planxis

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·xes (2)
* Heterograma de 7 lletres (aelnpsx)
# planxat
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəɲˈʃat/, occidental /pɫaɲˈt͡ʃat/
   * Rimes: -at

### Verb

planxat
* Participi masculí singular del verb planxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·xat (2)
# planxen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpɫaɲ.ʃən/, occidental /ˈpɫaɲ.t͡ʃen/

### Verb

planxen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de planxar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb planxar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb planxar.

#### Variants

* [2] planxin
* [3] planxin

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·xen (2)
# planxau
## Català
### Verb

planxau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de planxar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb planxar.

#### Variants

* [1] planxeu
* [2] planxeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·xau (2)
# planxaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫəɲˈʃa.βən/, balear /pɫəɲˈʃa.vən/ Occidental: nord-occidental /pɫaɲˈt͡ʃa.βen/ valencià /pɫaɲˈt͡ʃa.ven/, /pɫaɲˈt͡ʃa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

planxaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de planxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·xa·ven (3)
# planxem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫəɲˈʃɛm/ balear /pɫəɲˈʃəm/, /pɫəɲˈʃɛm/ Occidental: /pɫaɲˈt͡ʃem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

planxem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de planxar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb planxar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb planxar.

#### Variants

* [1] planxam

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·xem (2)
* Heterograma de 7 lletres (aelmnpx)
# planxava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫəɲˈʃa.βə/, balear /pɫəɲˈʃa.və/ Occidental: nord-occidental /pɫaɲˈt͡ʃa.βa/ valencià /pɫaɲˈt͡ʃa.va/, /pɫaɲˈt͡ʃa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

planxava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de planxar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de planxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·xa·va (3)
# planxaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫəɲˈʃa.βəs/, balear /pɫəɲˈʃa.vəs/ Occidental: nord-occidental /pɫaɲˈt͡ʃa.βes/ valencià /pɫaɲˈt͡ʃa.ves/, /pɫaɲˈt͡ʃa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

planxaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de planxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·xa·ves (3)
# picones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /piˈko.nes/, meridional /piˈko.neh/
       Americà: alt /piˈko.n(e)s/, baix /piˈko.neh/, austral /piˈko.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

picones m. pl.
* forma plural de picón
# picores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /piˈko.ɾes/, meridional /piˈko.ɾeh/
       Americà: alt /piˈko.(ɾe)s/, baix /piˈko.ɾeh/, austral /piˈko.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Nom

picores m. pl.
* forma plural de picor

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·co·res (3)
* Heterograma de 7 lletres (ceioprs)
* Anagrames: pericos, pérsico, precios, preciso, precisó, proíces
# picon
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈpi.t͡son/

### Nom

picon
* acusatiu de pico
# picos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ˈpi.kos/

### Verb

picos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb picar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] piquis o piques.

### Miscel·lània

* Anagrames: copis, copsi, copsí, pisco

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈpi.kos/, meridional /ˈpi.koh/
       Americà: alt /ˈpi.k(o)s/, baix /ˈpi.koh/, austral /ˈpi.kos/
   * Rimes: -ikos

### Nom

picos m. pl.
* forma plural de pico
# picor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /piˈko/ Occidental: nord-occidental /piˈko/, valencià /piˈkoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De picar i el sufix -or, segle XVII.

### Nom

picor f. ‎(plural picors)
* Sensació desagradable a la pell de cremor o formigueig que s'alleuja gratant-se

#### Compostos i expressions

* any de la picor

#### Descendents

* Castellà: picor

#### Traduccions

* Anglès: itchiness $^{(en)}$
* Castellà: picor $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·cor (2)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /piˈkoɾ/
       Americà: alt /p(i)ˈkoɾ/, baix /piˈkoɾ/
   * Rimes: -oɾ
   * Etimologia: Del català picor, segle XVIII.

### Nom

picor m. ‎(plural picores)
* picor

#### Sinònims

* prurito, desazón

#### Relacionats

* picar

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·cor (2)
* Anagrames: pirco, pircó

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre picor
# picota
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /piˈkɔ.tə/ Occidental: nord-occidental /piˈkɔ.ta/ valencià /piˈkɔ.ta/, /piˈkɔ.tɔ/
   * Rimes: -ɔta
   * Etimologia: Variant de pigota per influx de l’occità picòta.

### Nom

picota f. ‎(plural picotes)
* (septentrional) verola

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·co·ta (3)
* Heterograma de 6 lletres (aciopt)
* Anagrames: capoti, capotí, copiat, òptica, tòpica

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# perdone
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈdo.nə/, occidental /peɾˈðo.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

perdone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de perdonar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb perdonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb perdonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb perdonar.

#### Variants

* [1] perdono, perdoni, perdon
* [2,3] perdoni, perdono
* [4] perdoni

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·do·ne (3)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \peɾˈðo.ne\
       Americà: alt \p(e)ɾˈðo.ne\, baix \peɾˈðo.ne\
   * Rimes: -one

### Verb

perdone
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb perdonar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb perdonar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb perdonar

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·do·ne (3)
* Anagrames: deponer, pondere, ponderé, repoden, reponed
# perdoneguem
## Català
### Verb

perdoneguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* perdonem
# perdoneguessa
## Català
### Verb

perdoneguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* perdonessi, perdonessa, perdonés, perdonàs, perdonara
# perdoneguessen
## Català
### Verb

perdoneguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* perdonessin, perdonessen, perdonassin, perdonassen, perdonaren
# perdonavi
## Català
### Verb

perdonavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de perdonar.

#### Variants

* perdonaia, perdonava

### Miscel·lània

* Anagrama: podariven
# perdonavo
## Català
### Verb

perdonavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de perdonar.

#### Variants

* perdonàieu, perdonàveu
# perdonaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.duˈna.βəs/ balear /pəɾ.ðoˈna.vəs/, /pər.ðuˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /per.ðoˈna.βes/ valencià /peɾ.ðoˈna.ves/, /peɾ.ðoˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

perdonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de perdonar.

#### Variants

* perdonaies

## Català antic
### Verb

perdonaves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de perdonar
# perdoneguesses
## Català
### Verb

perdoneguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* perdonessis, perdonesses, perdonassis, perdonasses, perdonares
# perdonaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.duˈna.βən/ balear /pəɾ.ðoˈna.vən/, /pər.ðuˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /per.ðoˈna.βen/ valencià /peɾ.ðoˈna.ven/, /peɾ.ðoˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

perdonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de perdonar.

#### Variants

* perdonaien

## Català antic
### Verb

perdonaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de perdonar
# perdonegueu
## Català
### Verb

perdonegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* perdoneu
# plaçant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫəˈsan/ balear /pɫəˈsant/, /pɫəˈsan/ Occidental: nord-occidental /pɫaˈsan/ valencià /pɫaˈsant/, /pɫaˈsan/
   * Rimes: -ant

### Verb

plaçant
* Gerundi del verb plaçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·çant (2)
# plaçaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫə.səˈɾan/, occidental /pɫa.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

plaçaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de plaçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·ça·ran (3)
# plaçarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫə.səˈɾɛm/ balear /pɫə.səˈɾəm/, /pɫə.səˈɾɛm/ Occidental: /pɫa.saˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

plaçarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de plaçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·ça·rem (3)
* Anagrames: alçaprem, emplaçar
# plaçada
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəˈsa.ðə/, occidental /pɫaˈsa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

plaçada
* Participi femení singular del verb plaçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·ça·da (3)
# plaçar la pilota
## Català
### Verb

plaçar la pilota intr.
* (rugbi) col·locar la pilota

### Vegeu també

* plaçar la pilota. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# plaça escolar
## Català
### Nom

plaça escolar f. ‎(plural places escolars)
* Unitat d'un centre educatiu disponible per a ser coberta per un alumne.

#### Notes

La capacitat d'un centre educatiu respecte de l'alumnat ve determinada pel nombre de places escolars que té.

#### Sinònims

* lloc escolar

#### Traduccions

* Anglès: school place $^{(en)}$
* Castellà: plaza escolar $^{(es)}$, puesto escolar $^{(es)}$
* Francès: place d'élève $^{(fr)}$

### Vegeu també

* plaça escolar. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# plaçades
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəˈsa.ðəs/, occidental /pɫaˈsa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

plaçades
* Participi femení plural del verb plaçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·ça·des (3)
* Anagrames: desplaça, desplaçà
# plaçam
## Català
### Verb

plaçam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de plaçar.

#### Variants

* placem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·çam (2)
# plaçar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫəˈsa/ Occidental: nord-occidental /pɫaˈsa/ valencià /pɫaˈsaɾ/, /pɫaˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: plaçà
   * Etimologia: Del francès placer, de place ‎(«lloc»).

### Verb

plaçar trans.
* Posar algú o alguna cosa en un lloc determinat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: plaço, plaça, placem

#### Sinònims

* aparcar, col·locar, deixar, dipositar, emplaçar, estacionar, instal·lar, plantar, posar, situar, ubicar

#### Derivats

* desplaçar

#### Traduccions

* Anglès: place $^{(en)}$
* Castellà: colocar $^{(es)}$
* Francès: placer $^{(fr)}$
* Italià: piazzare $^{(it)}$
* Occità: plaçar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·çar (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: plaçar
# plaçara
## Català
### Verb

plaçara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb plaçar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb plaçar.

#### Variants

* [1] placessi, placés, plaçàs
* [2] placessi, placés, plaçàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·ça·ra (3)
* Anagrama: aplaçar
# planting
## Anglès
### Verb

planting
* gerundi de plant
# plantojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈplan.tojn/

### Nom

plantojn
* acusatiu plural de planto
# planto
## Català

   * Pronúncia: central /ˈpɫan.tu/, occidental /ˈpɫan.to/
   * Rimes: -anto

### Verb

planto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de plantar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb plantar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb plantar.

#### Variants

* [1] plante, planti, plant
* [2,3] planti, plante

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·to (2)
* Heterograma de 6 lletres (alnopt)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈplan.to/, meridional \ˈplaŋ.to\
       Americà: alt /ˈplan.t(o)/, baix \ˈplaŋ.to\, austral /ˈplan.to/
   * Rimes: -anto

### Verb

planto
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb plantar

## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈplan.to/

### Nom

planto ‎(acusatiu planton, plural plantoj, plural acusatiu plantojn)
* planta

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈplan.toː/
   * Etimologia: De planta.

### Verb

plantō ‎(1a present$^?$), plantās ‎(2a present), plantāre ‎(infinitiu), plantāvī ‎(perfet), plantātum ‎(supí)
* plantar, jo planto

#### Derivats

* complantō
* dēplantō
* explantō
* implantō
* supplantō
* trānsplantō
# plantofada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫən.tuˈfa.ðə/ balear /pɫən.toˈfa.ðə/, /pɫən.tuˈfa.ðə/ Occidental: /pɫan.toˈfa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De plantofa i el sufix -ada, segle XIX.

### Nom

plantofada f. ‎(plural plantofades)
* Cop donat amb la mà oberta.
* Cop de plantofa.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·to·fa·da (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# planton
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈplan.ton/

### Nom

planton
* acusatiu de planto
# plantones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /planˈto.nes/, meridional \plaŋˈto.neh\
       Americà: alt /planˈto.n(e)s/, baix \plaŋˈto.neh\, austral /planˈto.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

plantones m. pl.
* forma plural de plantón
# plantis
## Català

   * Pronúncia: /ˈpɫan.tis/
   * Rimes: -antis

### Verb

plantis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb plantar.

#### Variants

* plantes, plantos

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·tis (2)
* Heterograma de 7 lletres (ailnpst)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈplan.tiːs/

### Nom

plantīs
* datiu plural de planta
* ablatiu plural de planta
# plantoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈplan.toj/

### Nom

plantoj
* forma plural de planto
# plaquem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫəˈkɛm/ balear /pɫəˈkəm/, /pɫəˈkɛm/ Occidental: /pɫaˈkem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

plaquem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de placar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb placar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb placar.

#### Variants

* [1] placam

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·quem (2)
* Heterograma de 7 lletres (aelmpqu)
# plaquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpɫa.kən/, occidental /ˈpɫa.ken/
   * Rimes: -aken

### Verb

plaquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de placar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb placar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb placar.

#### Variants

* [2] plaquin
* [3] plaquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·quen (2)
* Heterograma de 7 lletres (aelnpqu)
# plaques de base
## Francès
### Nom

plaques de base f. pl.
* forma plural de plaque de base
# plaques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpɫa.kəs/, occidental /ˈpɫa.kes/
   * Rimes: -akes

### Nom

plaques f. pl.
* Forma plural de placa.

### Verb

plaques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de placar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb placar.

#### Variants

* [2] plaquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·ques (2)
* Heterograma de 7 lletres (aelpqsu)

## Anglès
### Nom

plaques
* forma plural de plaque

## Francès

   * Pronúncia: /plak/

### Nom

plaques f. pl.
* forma plural de plaque
# plaques backside
## Francès
### Nom

plaques backside f. pl.
* forma plural de plaque backside
# plaques del llançador
## Català
### Nom

plaques del llançador f. pl.
* Forma plural de placa del llançador.
# plaque du lanceur
## Francès
### Nom

plaque du lanceur f. ‎(plural plaques du lanceur)
* (beisbol) placa del llançador

### Vegeu també

* plaque du lanceur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# plaquer
## Francès

   * Pronúncia: /plaˈke/
   * Etimologia: Del neerlandès placken ‎(«enganxar, reparar»).

### Verb

plaquer
* cobrir, afegir
    «Modeste plaquait chaque fil de coton avec une perfection à désespérer des brodeuses.» (Honoré de Balzac, Modeste Mignon, 1844)Modeste cobria cada fil de cotó amb una perfecció que era la desesperació de les altres brodadores.
* xapar, lacar
    Plaquer en or des bijoux.Xapar en or les joies.
* xapar
    Plaquer en acajou un meuble vieilli.Xapar amb caoba un moble vell.
* sobreafegir
    Je trouve que la musique est plaquée sur le texte.Trobo que la música està sobreafegida al text.
* abandonar
    «Après quelques coucheries clandestines, Geneviève plaqua sans ménagements son artiste, qui déclara, du reste, en avoir sa claque.» (Victor Méric, Les Compagnons de l’Escopette, Éditions de l’Épi, París, 1930, p. 30)Després d'algunes rebolcades clandestines, Geneviève abandonà sense gaires miraments el seu artista, el qual declarà a sobre, tenir la seva pròpia cleca.
* (futbol americà, rugbi) placar
* aplanar, allisar
    Plaquer les cheveux.Allisar els cabells.
* aplanar, xafar
    Se plaquer au sol.Aplanar-se al sol.

### Vegeu també

* plaquer. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# plaques du lanceur
## Francès
### Nom

plaques du lanceur f. pl.
* forma plural de plaque du lanceur
# perdoneguéssom
## Català
### Verb

perdoneguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* perdonéssim, perdonéssem, perdonàssim, perdonàssem, perdonàrem
# perdonessi
## Català
### Verb

perdonessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* [1] perdonessa, perdoneguessa, perdonés, perdonàs, perdonara
* [2] perdonegués, perdonés, perdonàs, perdonara

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·do·nes·si (4)
* Anagrama: desensopir
# perdonegués
## Català
### Verb

perdonegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* perdonessi, perdonés, perdonàs, perdonara
# perdoneguéssou
## Català
### Verb

perdoneguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* perdonéssiu, perdonésseu, perdonàssiu, perdonàsseu, perdonàreu
# perdonen
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈdo.nən/, occidental /peɾˈðo.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

perdonen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de perdonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb perdonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb perdonar.

#### Variants

* [2] perdonin
* [3] perdonin

## Català antic
### Verb

perdonen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de perdonar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de perdonar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de perdonar
# perdonesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.duˈne.səs/ balear /pəɾ.ðoˈne.səs/, /pər.ðuˈne.səs/ Occidental: /peɾ.ðoˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

perdonesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* perdoneguesses, perdonessis, perdonassis, perdonasses, perdonares
# perdonessa
## Català
### Verb

perdonessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* perdonessi, perdoneguessa, perdonés, perdonàs, perdonara

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·do·nes·sa (4)
* Anagrames: pensadores, personades
# perdonessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.duˈne.sən/ balear /pəɾ.ðoˈne.sən/, /pər.ðuˈne.sən/ Occidental: /peɾ.ðoˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

perdonessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* perdoneguessen, perdonessin, perdonassin, perdonassen, perdonaren