OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aireak
## Basc
### Nom

aireak
* absolutiu definit plural de aire
* ergatiu definit singular de aire
# airearen
## Basc
### Nom

airearen
* genitiu definit singular de aire
# aireari
## Basc
### Nom

aireari
* datiu definit singular de aire
# afèresi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɛ.ɾə.zi/, occidental /aˈfɛ.ɾe.zi/
   * Etimologia: Del grec άφαίρεσις ‎(áphaíresis), format pel prefix άπό ‎(ápó, «a banda, lluny»), el terme άίρω ‎(áírō, «jo prenc») i el sufix σις ‎(sis, «condició, formació»), és a dir, «acció d'endur-se'n».

### Nom

afèresi f. ‎(plural afèresis)
* Fenomen consistent en la pèrdua d'un fonema o síl·laba àtona en posició inicial d'una paraula.
* Recurs literari consistent en suprimir una síl·laba d'una paraula per tal d'ajustar la mètrica d'un poema.
* Tècnica emprada per separar de la sang alguns components.

#### Antònims

* apòcope

#### Traduccions

* Alemany: Aphärese $^{(de)}$ f.
* Anglès: aphaeresis $^{(en)}$
* Basc: aferesi $^{(eu)}$
* Castellà: aféresis $^{(es)}$
* Francès: aphérèse $^{(fr)}$
* Gallec: aférese $^{(gl)}$ f.
* Italià: aferesi $^{(it)}$
* Romanès: afereză $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fè·re·si (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# afér.
## Castellà
### Abreviatura

afér.
* afèresi
# afuí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fuˈi/, occidental /a.fuˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

afuí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de afuar.
# afuïs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfu.is/, occidental /aˈfu.is/
   * Rimes: -uis

### Verb

afuïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fu·ïs (3)
* Anagrames: afusi, afusí
# afèresis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɛ.ɾə.zis/, occidental /aˈfɛ.ɾe.zis/

### Nom

afèresis f. pl.
* Forma plural de afèresi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fè·re·sis (4)
* Anagrama: farisees
# afzèlia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əvˈzɛ.ɫi.ə/, occidental /avˈzɛ.ɫi.a/
   * Etimologia: Del nom del botànic suec Adam Afzelius (1750-1837).

### Nom

afzèlia f. ‎(plural afzèlies)
* Arbre exòtic del gènere Afzelia, de fusta apreciada.
* La dita fusta, vermellosa i emprada en ebenisteria.

#### Traduccions

* Anglès: afzelia $^{(en)}$
* Castellà: afzelia $^{(es)}$ f.
* Francès: doussié $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: af·zè·li·a (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Termcat
# afuéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fuˈe.siw/, occidental /a.fuˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

afuéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afuar.
# afuï
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfu.i/, occidental /aˈfu.i/
   * Rimes: -ui

### Verb

afuï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afuar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afuar.
# afuïn
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfu.in/, occidental /aˈfu.in/
   * Rimes: -uin

### Verb

afuïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afuar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afuar.
# alambinaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəm.biˈna.ɾən/, occidental /a.ɫam.biˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

alambinaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de alambinar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alambinar.
# alambinareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫəm.bi.nəˈɾɛw/ balear /ə.ɫəm.bi.nəˈɾəw/, /ə.ɫəm.bi.nəˈɾɛw/ Occidental: /a.ɫam.bi.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alambinareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de alambinar.
# alambinarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəm.bi.nəˈɾi.ən/, occidental /a.ɫam.bi.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

alambinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de alambinar.
# alambinaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəm.bi.nəˈɾi.əs/, occidental /a.ɫam.bi.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

alambinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de alambinar.
# alambinaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəm.bi.nəˈɾi.ə/, occidental /a.ɫam.bi.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

alambinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de alambinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de alambinar.
# alambinaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəm.bi.nəˈɾan/, occidental /a.ɫam.bi.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

alambinaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de alambinar.
# alambinarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəm.bi.nəˈɾa/, occidental /a.ɫam.bi.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

alambinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de alambinar.
# alambinaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəm.bi.nəˈɾas/, occidental /a.ɫam.bi.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

alambinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de alambinar.
# alambinares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəm.biˈna.ɾəs/, occidental /a.ɫam.biˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

alambinares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de alambinar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alambinar.
# agrediguérem
## Català
### Verb

agrediguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de agredir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agredir.
# agrediguésseu
## Català
### Verb

agrediguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agredir.
# agredigueves
## Català
### Verb

agredigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agredir.
# agrediguéreu
## Català
### Verb

agrediguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de agredir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agredir.
# agredigueven
## Català
### Verb

agredigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agredir.
# agredigué
## Català
### Verb

agredigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de agredir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agredir.
# agredigués
## Català
### Verb

agredigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agredir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agredir.

### Miscel·lània

* Anagrames: desagregui, desagreguí
# agrediguéssem
## Català
### Verb

agrediguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agredir.
# agrediguéveu
## Català
### Verb

agrediguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agredir.
# airejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əj.ɾə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /aj.ɾe.ʒaˈɾi.en/, valencià /aj.ɾe.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

airejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de airejar.
# airejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əj.ɾəˈʒa/ balear /əj.ɾəˈd͡ʒa/, /əj.ɾəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /aj.ɾeˈʒa/ valencià /aj.ɾeˈd͡ʒaɾ/, /aj.ɾeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: airejà
   * Etimologia: De aire i el sufix -ejar, segle XIV.

### Verb

airejar trans., pron. ‎(pronominal airejar-se)
* Fer que quelcom entri en contacte amb l'aire, esventar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: airejo, aireja, airegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Anglès: air $^{(en)}$
* Castellà: airear $^{(es)}$
* Esperanto: aerumi $^{(eo)}$
* Francès: aérer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·re·jar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# airejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əj.ɾəˈʒa.ɾəs/ balear /əj.ɾəˈd͡ʒa.ɾəs/, /əj.ɾəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /aj.ɾeˈʒa.ɾes/, valencià /aj.ɾeˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

airejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de airejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb airejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·re·ja·res (4)
* Anagrama: airejar-se
# airejar-se
## Català
### Verb

airejar-se
* Forma pronominal de airejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: airejares
# airejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əj.ɾə.ʒəˈɾɛw/ balear /əj.ɾə.ʒəˈɾəw/, /əj.ɾə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /aj.ɾe.ʒaˈɾew/, valencià /aj.ɾe.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

airejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de airejar.
# airejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əj.ɾə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /aj.ɾe.ʒaˈɾi.a/, valencià /aj.ɾe.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

airejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de airejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de airejar.
# airejara
## Català
### Verb

airejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb airejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb airejar.
# airejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əj.ɾə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /aj.ɾe.ʒaˈɾan/, valencià /aj.ɾe.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

airejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de airejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ranejaria
# airejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əj.ɾəˈʒa.ɾən/ balear /əj.ɾəˈd͡ʒa.ɾən/, /əj.ɾəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /aj.ɾeˈʒa.ɾen/, valencià /aj.ɾeˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

airejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de airejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb airejar.
# agombolin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣumˈbɔ.ɫin/ balear /ə.ɣomˈbɔ.ɫin/, /ə.ɣumˈbɔ.ɫin/ Occidental: /a.ɣomˈbɔ.ɫin/
   * Rimes: -ɔlin

### Verb

agombolin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agombolar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agombolar.
# agombolàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣum.buˈɫa.ɾəm/ balear /ə.ɣom.boˈɫa.ɾəm/, /ə.ɣum.buˈɫa.ɾəm/ Occidental: /a.ɣom.boˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

agombolàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de agombolar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agombolar.
# agombolis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣumˈbɔ.ɫis/ balear /ə.ɣomˈbɔ.ɫis/, /ə.ɣumˈbɔ.ɫis/ Occidental: /a.ɣomˈbɔ.ɫis/
   * Rimes: -ɔlis

### Verb

agombolis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agombolar.
# agombolo
## Català
### Verb

agombolo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agombolar.
# agomboleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣum.buˈɫɛw/ balear /ə.ɣom.boˈɫəw/, /ə.ɣum.buˈɫɛw/ Occidental: /a.ɣom.boˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agomboleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agombolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agombolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agombolar.
# agomboli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣumˈbɔ.ɫi/ balear /ə.ɣomˈbɔ.ɫi/, /ə.ɣumˈbɔ.ɫi/ Occidental: /a.ɣomˈbɔ.ɫi/
   * Rimes: -ɔli

### Verb

agomboli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agombolar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agombolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agombolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agombolar.
# agombolà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣum.buˈɫa/ balear /ə.ɣom.boˈɫa/, /ə.ɣum.buˈɫa/ Occidental: /a.ɣom.boˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

agombolà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agombolar.
# agombolessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣum.buˈɫe.sin/ balear /ə.ɣom.boˈɫe.sin/, /ə.ɣum.buˈɫe.sin/ Occidental: /a.ɣom.boˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

agombolessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agombolar.
# agombolessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣum.buˈɫe.sis/ balear /ə.ɣom.boˈɫe.sis/, /ə.ɣum.buˈɫe.sis/ Occidental: /a.ɣom.boˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

agombolessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agombolar.
# alimentaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.mən.təˈɾi.ə/, occidental /a.ɫi.men.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

alimentaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de alimentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de alimentar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.li.menˈta.ɾja/, meridional \a.li.meŋˈta.ɾja\
       Americà: alt /a.li.menˈta.ɾja/, baix \a.li.meŋˈta.ɾja\, austral /a.li.menˈta.ɾja/
   * Rimes: -aɾja

### Adjectiu

alimentaria f. ‎(plural alimentarias)
* forma femenina de alimentario
# alimentarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.mən.təˈɾi.ən/, occidental /a.ɫi.men.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

alimentarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de alimentar.
# alimentaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.mən.təˈɾi.əs/, occidental /a.ɫi.men.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

alimentaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de alimentar.
# alimentario
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.li.menˈta.ɾjo/, meridional \a.li.meŋˈta.ɾjo\
       Americà: alt /a.li.menˈta.ɾjo/, baix \a.li.meŋˈta.ɾjo\, austral /a.li.menˈta.ɾjo/
   * Rimes: -aɾjo

### Adjectiu

alimentario m. ‎(femení alimentaria, plural masculí alimentarios, plural femení alimentarias)
* alimentari

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·men·ta·rio (5)
# alimentares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.mənˈta.ɾəs/, occidental /a.ɫi.menˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

alimentares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de alimentar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·men·ta·res (5)
* Anagrames: alimentar-se, lamentaries, menestralia
# alimentareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫi.mən.təˈɾɛw/ balear /ə.ɫi.mən.təˈɾəw/, /ə.ɫi.mən.təˈɾɛw/ Occidental: /a.ɫi.men.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alimentareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de alimentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·men·ta·reu (5)
* Anagrama: lamentaríeu
# alimentari
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.mənˈta.ɾi/, occidental /a.ɫi.menˈta.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: De alimentar i el sufix -ari, segle XIX.

### Adjectiu

alimentari m. ‎(femení alimentària, plural masculí alimentaris, plural femení alimentàries)
* Que pertany a l'aliment.
* alimentós
* (antic) alimentant

#### Traduccions

* Castellà: alimenticio $^{(es)}$, alimentario $^{(es)}$
* Esperanto: nutraĵa $^{(eo)}$
* Francès: alimentaire $^{(fr)}$
* Italià: alimentario $^{(it)}$
* Llatí: alimentarius $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·men·ta·ri (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# alimentarias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.li.menˈta.ɾjas/, meridional \a.li.meŋˈta.ɾjah\
       Americà: alt /a.li.menˈta.ɾ(ja)s/, baix \a.li.meŋˈta.ɾjah\, austral /a.li.menˈta.ɾjas/
   * Rimes: -aɾjas

### Adjectiu

alimentarias f. pl.
* forma plural de alimentaria
# alimentarios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.li.menˈta.ɾjos/, meridional \a.li.meŋˈta.ɾjoh\
       Americà: alt /a.li.menˈta.ɾ(jo)s/, baix \a.li.meŋˈta.ɾjoh\, austral /a.li.menˈta.ɾjos/
   * Rimes: -aɾjos

### Adjectiu

alimentarios m. pl.
* forma plural de alimentario
# agrupavi
## Català

   * Pronúncia: central /ə.ɣɾuˈpa.βi/

### Verb

agrupavi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agrupar.

#### Variants

* agrupava
# agrupaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾuˈpa.βən/, /ə.ɣɾuˈpa.vən/, occidental /a.ɣɾuˈpa.βen/, /a.ɣɾuˈpa.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

agrupaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agrupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gru·pa·ven (4)
* Anagrama: repugnava
# agrupava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾuˈpa.βə/, balear /ə.ɣɾuˈpa.və/ Occidental: /a.ɣɾuˈpa.βa/, /a.ɣɾuˈpa.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

agrupava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agrupar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agrupar.

## Portuguès
### Verb

agrupava
* primera persona singular (eu) de l'imperfet d'indicatiu de agrupar
* tercera persona singular (ele, ela, você) de l'imperfet d'indicatiu de agrupar
# agrupaves
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾuˈpa.βəs/, /ə.ɣɾuˈpa.vəs/, occidental /a.ɣɾuˈpa.βes/, /a.ɣɾuˈpa.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

agrupaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agrupar.
# agrupavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾuˈpa.βu/, nord-occidental /a.ɣɾuˈpa.βo/

### Verb

agrupavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agrupar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] agrupàveu.
# agrupau
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾuˈpaw/, occidental /a.ɣɾuˈpaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

agrupau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agrupar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agrupar.

#### Variants

* agrupeu
# agrupe
## Català

   * Pronúncia: occidental /aˈɣɾu.pe/

### Verb

agrupe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agrupar.
    [jo] agrupo, agrupe, agrup o agrupi.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agrupar.
    [Que jo] agrupi o agrupe.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agrupar.
    [Que ell/ella/vostè] agrupi o agrupe.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agrupar.
    Agrupi o agrupe [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gru·pe (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegpru)
* Anagrames: pàguer, pregau

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈɣɾu.pe\
       Americà: alt /aˈɡɾu.p(e)/, baix \aˈɣɾu.pe\
   * Rimes: -upe

### Verb

agrupe
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb agrupar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb agrupar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb agrupar

## Portuguès
### Verb

agrupe
* primera persona singular (eu) del present de subjuntiu de agrupar
* tercera persona singular (ele, ela, você) del present de subjuntiu de agrupar
* tercera persona singular (ele, ela, você) de l'imperatiu de agrupar
# agrupeguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣɾu.peˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

agrupeguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agrupar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] agrupem.
# agrupeguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣɾu.peˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

agrupeguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrupar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] agrupés, agrupàs o agrupara.
# aitanta
## Català antic
### Pronom

aitanta ‎(plural aitantes)
* forma femenina de aitant

#### Variants

* aytanta
# aitaitengandik
## Basc
### Nom

aitaitengandik
* ablatiu definit plural de aitaita
# aitaitengatik
## Basc
### Nom

aitaitengatik
* causal definit plural de aitaita
# aitak
## Basc
### Nom

aitak
* absolutiu definit plural de aita
* ergatiu definit singular de aita
* ergatiu indefinit de aita
# aitant
## Català antic

   * Etimologia: Del llatí eccum ‎(«així») tantum ‎(«tant»).

### Adverbi

aitant
* tant

#### Variants

* aytant

### Pronom

aitant ‎(plural aitants, femení aitanta)
* tant

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, CIVAL
# aitaitentzat
## Basc
### Nom

aitaitentzat
* benefactiu definit plural de aitaita
# aitaitez
## Basc
### Nom

aitaitez
* instrumental definit plural de aitaita
# aitambé
## Català antic

   * Etimologia: De *ai- i també, literalment «així també», a partir de la partícula del llatí vulgar *accu-, de eccum, paral·lel a la formació de aitant i així.

### Adverbi

aitambé
* també

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# aital
## Català

   * Pronúncia: oriental /əjˈtaɫ/, occidental /ajˈtaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí vulgar *accu tale, de eccum tālem ‎(«aquest tal»).

### Adjectiu

aital inv. ‎(plural aitals)
* (antic, formal) tal

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·tal (2)
* Anagrames: aliat, Àtila, Ítala, Talia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Occità

   * Pronúncia: /ajˈtal/

### Adverbi

aital
* així
# airejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əj.ɾəˈʒa.βə/ balear /əj.ɾəˈd͡ʒa.və/, /əj.ɾəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /aj.ɾeˈʒa.βa/ valencià /aj.ɾeˈd͡ʒa.va/, /aj.ɾeˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

airejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de airejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de airejar.
# airejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əj.ɾəˈʒa.βən/ balear /əj.ɾəˈd͡ʒa.vən/, /əj.ɾəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /aj.ɾeˈʒa.βen/ valencià /aj.ɾeˈd͡ʒa.ven/, /aj.ɾeˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

airejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de airejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: envejaria
# airejo
## Català
### Verb

airejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de airejar.
# airejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əj.ɾəˈʒa/ balear /əj.ɾəˈd͡ʒa/, /əj.ɾəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /aj.ɾeˈʒa/, valencià /aj.ɾeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

airejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de airejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·re·jà (3)
* Anagrama: Arieja
# airejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əj.ɾəˈʒa.ɾəm/ balear /əj.ɾəˈd͡ʒa.ɾəm/, /əj.ɾəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /aj.ɾeˈʒa.ɾem/, valencià /aj.ɾeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

airejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de airejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb airejar.
# airejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əj.ɾəˈʒa.ɾəw/ balear /əj.ɾəˈd͡ʒa.ɾəw/, /əj.ɾəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /aj.ɾeˈʒa.ɾew/, valencià /aj.ɾeˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

airejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de airejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb airejar.