OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# uniformar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ni.furˈma/ balear /u.ni.foɾˈma/, /u.ni.furˈma/ Occidental: nord-occidental /u.ni.forˈma/ valencià /u.ni.foɾˈmaɾ/, /u.ni.foɾˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: uniformà
   * Etimologia: De uniforme.

### Verb

uniformar trans.
* Fer una cosa conforme o semblant a una altra.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: uniformo, uniforma, uniformem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* estandarditzar
* uniformitzar

#### Traduccions

* Anglès: standardize $^{(en)}$
* Castellà: uniformar $^{(es)}$
* Francès: uniformiser $^{(fr)}$
* Italià: uniformare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ni·for·mar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 3
# uniformara
## Català
### Verb

uniformara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb uniformar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb uniformar.
# uniformaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ni.fur.məˈɾi.ə/ balear /u.ni.foɾ.məˈɾi.ə/, /u.ni.fur.məˈɾi.ə/ Occidental: /u.ni.foɾ.maˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

uniformaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de uniformar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de uniformar.
# uniformam
## Català
### Verb

uniformam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de uniformar.
# uniformaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ni.fur.məˈɾan/ balear /u.ni.foɾ.məˈɾan/, /u.ni.fur.məˈɾan/ Occidental: /u.ni.foɾ.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

uniformaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de uniformar.
# uniformareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ni.fur.məˈɾɛw/ balear /u.ni.foɾ.məˈɾəw/, /u.ni.fur.məˈɾɛw/ Occidental: /u.ni.foɾ.maˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

uniformareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de uniformar.
# uniformaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ni.furˈma.ɾən/ balear /u.ni.foɾˈma.ɾən/, /u.ni.furˈma.ɾən/ Occidental: /u.ni.foɾˈma.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

uniformaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de uniformar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb uniformar.
# uniformares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ni.furˈma.ɾəs/ balear /u.ni.foɾˈma.ɾəs/, /u.ni.furˈma.ɾəs/ Occidental: /u.ni.foɾˈma.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

uniformares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de uniformar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb uniformar.
# vampiritzau
## Català
### Verb

vampiritzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vampiritzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vampiritzar.
# vampiritzen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəm.piˈɾi.d͡zən/, balear /vəm.piˈɾi.d͡zən/ Occidental: nord-occidental /bam.piˈɾi.d͡zen/ valencià /vam.piˈɾi.zen/, /bam.piˈɾi.zen/
   * Rimes: -idzen

### Verb

vampiritzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de vampiritzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vampiritzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vampiritzar.
# vampiritzesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəm.pi.ɾiˈd͡ze.səs/, balear /vəm.pi.ɾiˈd͡ze.səs/ Occidental: nord-occidental /bam.pi.ɾiˈd͡ze.ses/ valencià /vam.pi.ɾiˈze.ses/, /bam.pi.ɾiˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

vampiritzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vampiritzar.
# vampiritzava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəm.pi.ɾiˈd͡za.βə/, balear /vəm.pi.ɾiˈd͡za.və/ Occidental: nord-occidental /bam.pi.ɾiˈd͡za.βa/ valencià /vam.pi.ɾiˈza.va/, /bam.pi.ɾiˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

vampiritzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de vampiritzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de vampiritzar.
# vampiritzaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəm.pi.ɾiˈd͡za.βən/, balear /vəm.pi.ɾiˈd͡za.vən/ Occidental: nord-occidental /bam.pi.ɾiˈd͡za.βen/ valencià /vam.pi.ɾiˈza.ven/, /bam.pi.ɾiˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

vampiritzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de vampiritzar.
# vampiritzaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəm.pi.ɾiˈd͡za.βəs/, balear /vəm.pi.ɾiˈd͡za.vəs/ Occidental: nord-occidental /bam.pi.ɾiˈd͡za.βes/ valencià /vam.pi.ɾiˈza.ves/, /bam.pi.ɾiˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

vampiritzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de vampiritzar.
# vampiritzessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəm.pi.ɾiˈd͡ze.sən/, balear /vəm.pi.ɾiˈd͡ze.sən/ Occidental: nord-occidental /bam.pi.ɾiˈd͡ze.sen/ valencià /vam.pi.ɾiˈze.sen/, /bam.pi.ɾiˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

vampiritzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vampiritzar.
# vampiritze
## Català
### Verb

vampiritze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vampiritzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vampiritzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vampiritzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vampiritzar.
# vampiritzes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəm.piˈɾi.d͡zəs/, balear /vəm.piˈɾi.d͡zəs/ Occidental: nord-occidental /bam.piˈɾi.d͡zes/ valencià /vam.piˈɾi.zes/, /bam.piˈɾi.zes/
   * Rimes: -idzes

### Verb

vampiritzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de vampiritzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vampiritzar.
# valencianies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.si.əˈni.əs/, balear /və.ɫən.si.əˈni.əs/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.si.aˈni.es/ valencià /va.ɫen.si.aˈni.es/, /ba.ɫen.si.aˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Nom

valencianies f. pl.
* Forma plural de valenciania.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·ni·es (6)
# valenciania
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.si.əˈni.ə/, balear /və.ɫən.si.əˈni.ə/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.si.aˈni.a/ valencià /va.ɫen.si.aˈni.a/, /ba.ɫen.si.aˈni.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: De valencià i el sufix -ia, segle XX.

### Nom

valenciania f. ‎(plural valencianies)
* Sinònim de valencianitat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·ni·a (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB, Optimot
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre valenciania
# valencianidad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ba.len.θja.niˈðað\, meridional \ba.leŋ.θja.niˈða(ð)\
       Americà: alt /ba.len.sja.niˈdad/, baix \ba.leŋ.sja.niˈðað\, austral \ba.len.sja.niˈðad\
   * Rimes: -ad
   * Etimologia: De valenciano i el sufix -idad.

### Nom

valencianidad f. ‎(plural valencianidades)
* valencianitat

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·cia·ni·dad (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre valencianidad
# valencianisation
## Francès

   * Pronúncia: /va.lɑ̃.sja.ni.zaˈsjɔ̃/

### Nom

valencianisation f. ‎(plural valencianisations)
* valencianització
# valencianismes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.si.əˈniz.məs/, balear /və.ɫən.si.əˈniz.məs/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.si.aˈniz.mes/ valencià /va.ɫen.si.aˈniz.mes/, /ba.ɫen.si.aˈniz.mes/
   * Rimes: -izmes

### Nom

valencianismes m. pl.
* Forma plural de valencianisme.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·nis·mes (6)
# valencianidades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ba.len.θja.niˈða.ðes\, meridional \ba.leŋ.θja.niˈða.ðeh\
       Americà: alt /ba.len.sja.niˈda.d(e)s/, baix \ba.leŋ.sja.niˈða.ðeh\, austral \ba.len.sja.niˈða.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

valencianidades f. pl.
* forma plural de valencianidad

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·cia·ni·da·des (6)
# valencianas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ba.lenˈθja.nas/, meridional \ba.leŋˈθja.nah\
       Americà: alt /ba.lenˈsja.n(a)s/, baix \ba.leŋˈsja.nah\, austral /ba.lenˈsja.nas/
   * Rimes: -anas

### Adjectiu

valencianas f. pl.
* forma plural de valenciana

### Nom

valencianas f. pl.
* forma plural de valenciana
# valencianisations
## Francès
### Nom

valencianisations f. pl.
* forma plural de valencianisation
# valencianisme
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.si.əˈniz.mə/, balear /və.ɫən.si.əˈniz.mə/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.si.aˈniz.me/ valencià /va.ɫen.si.aˈniz.me/, /ba.ɫen.si.aˈniz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De valencià i el sufix -isme.

### Nom

valencianisme m. ‎(plural valencianismes)
* Afectació per les característiques del poble valencià o de la terra valenciana.
* Moviment que reivindica els interessos i la identitat del poble valencià, de la llengua i la cultura valenciana.
* (lingüística) Element lingüístic propi del valencià introduït fora del seu àmbit.
* (esports) Conjunt de seguidors del València Club de Futbol.

#### Traduccions

* Castellà: valencianismo $^{(es)}$ m.
* Francès: valencianisme $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·nis·me (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# vararé
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾəˈɾe/, balear /və.ɾəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ba.ɾaˈɾe/ valencià /va.ɾaˈɾe/, /ba.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

vararé
* Primera persona del singular (jo) del futur de varar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ra·ré (3)
* Anagrames: averar, errava
# varasses
## Català
### Verb

varasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb varar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ras·ses (3)
* Anagrama: vessaràs
# varassis
## Català
### Verb

varassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb varar.
# vararíem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾəˈɾi.əm/, balear /və.ɾəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /ba.ɾaˈɾi.em/ valencià /va.ɾaˈɾi.em/, /ba.ɾaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

vararíem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de varar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ra·rí·em (4)
* Anagrames: arriàvem, variarem, variàrem
# varassen
## Català
### Verb

varassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb varar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ras·sen (3)
* Anagrames: nevassar, vessaran
# varas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈba.ɾas/, meridional /ˈba.ɾah/
       Americà: alt /ˈba.(ɾa)s/, baix /ˈba.ɾah/, austral /ˈba.ɾas/
   * Rimes: -aɾas

### Nom

varas f. pl.
* forma plural de vara

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwaː.raːs/

### Adjectiu

vārās
* acusatiu femení plural de vārus
# vararíveu
## Català
### Verb

vararíveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de varar.
# varassin
## Català
### Verb

varassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb varar.
# vararíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾəˈɾi.əw/, balear /və.ɾəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /ba.ɾaˈɾi.ew/ valencià /va.ɾaˈɾi.ew/, /ba.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

vararíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de varar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ra·rí·eu (4)
* Anagrames: arriàveu, variareu, variàreu
# vaiverejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəj.βə.ɾəˈʒa/ balear /vəj.və.ɾəˈd͡ʒa/, /vəj.və.ɾəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /baj.βe.ɾeˈʒa/ valencià /vaj.ve.ɾeˈd͡ʒaɾ/, /baj.βe.ɾeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: vaiverejà
   * Etimologia: De vaiver i el sufix -ejar.

### Verb

vaiverejar intr.
* Anar d'un costat a l'altre sense cap propòsit concret.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: vaiverejo, vaivereja, vaiveregem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Alemany: umherreisen $^{(de)}$
* Castellà: zangolotear $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vai·ve·re·jar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# vaiverejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəj.βə.ɾə.ʒəˈɾan/, balear /vəj.və.ɾə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /baj.βe.ɾe.ʒaˈɾan/ valencià /vaj.ve.ɾe.d͡ʒaˈɾan/, /baj.βe.ɾe.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

vaiverejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de vaiverejar.
# vaiverejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəj.βə.ɾəˈʒa.ɾən/ balear /vəj.və.ɾəˈd͡ʒa.ɾən/, /vəj.və.ɾəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /baj.βe.ɾeˈʒa.ɾen/ valencià /vaj.ve.ɾeˈd͡ʒa.ɾen/, /baj.βe.ɾeˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

vaiverejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de vaiverejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaiverejar.
# vaiverejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəj.βə.ɾə.ʒəˈɾi.ə/, balear /vəj.və.ɾə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /baj.βe.ɾe.ʒaˈɾi.a/ valencià /vaj.ve.ɾe.d͡ʒaˈɾi.a/, /baj.βe.ɾe.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

vaiverejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de vaiverejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de vaiverejar.
# vaiverejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəj.βə.ɾəˈʒa.ɾəs/ balear /vəj.və.ɾəˈd͡ʒa.ɾəs/, /vəj.və.ɾəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /baj.βe.ɾeˈʒa.ɾes/ valencià /vaj.ve.ɾeˈd͡ʒa.ɾes/, /baj.βe.ɾeˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

vaiverejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de vaiverejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaiverejar.
# vaiverejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəj.βə.ɾə.ʒəˈɾɛw/ balear /vəj.və.ɾə.ʒəˈɾəw/, /vəj.və.ɾə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /baj.βe.ɾe.ʒaˈɾew/ valencià /vaj.ve.ɾe.d͡ʒaˈɾew/, /baj.βe.ɾe.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

vaiverejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de vaiverejar.
# vaiverejara
## Català
### Verb

vaiverejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaiverejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaiverejar.
# valevamo
## Italià
### Verb

valevamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de valere
# valga
## Català
### Verb

valga
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb valer.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb valer.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb valer.

## Català antic
### Verb

valga
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de valer
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de valer
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de valer

## Italià
### Verb

valga
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de valere
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de valere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de valere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de valere
# valevate
## Italià
### Verb

valevate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de valere
# valevo
## Italià
### Verb

valevo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de valere
# valgam
## Català
### Verb

valgam
* (col·loquial occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb valer.

## Català antic
### Verb

valgam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de valer
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de valer
# valevano
## Italià
### Verb

valevano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de valere
# valevi
## Italià
### Verb

valevi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de valere
# valeven
## Català
### Verb

valeven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de valer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·le·ven (3)
* Anagrama: velaven
# valeves
## Català
### Verb

valeves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de valer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·le·ves (3)
* Anagrama: velaves
# valgano
## Italià
### Verb

valgano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de valere
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de valere
# vani
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈba.ni/, balear /ˈva.ni/ Occidental: nord-occidental /ˈba.ni/ valencià /ˈva.ni/, /ˈba.ni/
   * Rimes: -ani

### Verb

vani
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vanar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vanar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vanar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vanar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ni (2)
* Anagrames: vina, Viña

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwaː.niː/

### Adjectiu

vānī
* nominatiu masculí plural de vānus
* vocatiu masculí plural de vānus
* genitiu masculí singular de vānus
* genitiu neutre singular de vānus
# vanisa
## Català
### Verb

vanisa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de vanisar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb vanisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ni·sa (3)
* Anagrama: avanis
# vanisada
## Català
### Verb

vanisada
* Participi femení singular del verb vanisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ni·sa·da (4)
* Anagrama: adinsava
# vanguardia
## Castellà

   * Pronúncia: \baŋˈɡwaɾ.ðja\
   * Rimes: -aɾdja
   * Etimologia: Del català avantguarda.

### Nom

vanguardia f. ‎(plural vanguardias)
* avantguarda

### Miscel·lània

* Síl·labes: van·guar·dia (3)
# vanguardias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \baŋˈɡwaɾ.ðjas\, meridional \baŋˈɡwaɾ.ðjah\
       Americà: alt \baŋˈɡwaɾ.ð(ja)s\, baix \baŋˈɡwaɾ.ðjah\, austral \baŋˈɡwaɾ.ðjas\
   * Rimes: -aɾdjas

### Nom

vanguardias f. pl.
* forma plural de vanguardia
# vanidades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ba.niˈða.ðes\, meridional \ba.niˈða.ðeh\
       Americà: alt /ba.niˈda.d(e)s/, baix \ba.niˈða.ðeh\, austral \ba.niˈða.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

vanidades f. pl.
* forma plural de vanidad
# vanin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈba.nin/, balear /ˈva.nin/ Occidental: nord-occidental /ˈba.nin/ valencià /ˈva.nin/, /ˈba.nin/
   * Rimes: -anin

### Verb

vanin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vanar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vanar-se.
# vaneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈnɛw/ balear /vəˈnəw/, /vəˈnɛw/ Occidental: nord-occidental /baˈnew/ valencià /vaˈnew/, /baˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

vaneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vanar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb vanar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vanar-se.
# vanidad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ba.niˈðað\, meridional \ba.niˈða(ð)\
       Americà: alt /ba.niˈdad/, baix \ba.niˈðað\, austral \ba.niˈðad\
   * Rimes: -ad

### Nom

vanidad f. ‎(plural vanidades)
* vanitat

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ni·dad (3)
# vanis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈba.nis/, balear /ˈva.nis/ Occidental: nord-occidental /ˈba.nis/ valencià /ˈva.nis/, /ˈba.nis/
   * Rimes: -anis

### Verb

vanis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vanar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·nis (2)
* Anagrames: sivan, Viñas

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwaː.niːs/

### Adjectiu

vānīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de vānus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de vānus
# verinés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾiˈnes/, balear /və.ɾiˈnes/ Occidental: nord-occidental /be.ɾiˈnes/ valencià /ve.ɾiˈnes/, /be.ɾiˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

verinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb verinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb verinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ri·nés (3)
* Anagrames: enervis, enveris, esverin, inrevés, servien, veneris
# verinàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾiˈna.βəw/, balear /və.ɾiˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /be.ɾiˈna.βew/ valencià /ve.ɾiˈna.vew/, /be.ɾiˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

verinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de verinar.
# verinàsseu
## Català
### Verb

verinàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb verinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ri·nàs·seu (4)
* Anagrames: enervàssiu, veneràssiu

## Català antic
### Verb

verinàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de verinar
# verinàssets
## Català antic
### Verb

verinàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de verinar
# verinàssim
## Català
### Verb

verinàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb verinar.
# veriné
## Català antic
### Verb

veriné
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de verinar
# verinàssem
## Català
### Verb

verinàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb verinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ri·nàs·sem (4)
* Anagrames: enervàssim, messariven, veneràssim, veremassin

## Català antic
### Verb

verinàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de verinar
# verinàvets
## Català antic
### Verb

verinàvets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de verinar
# verinàssiu
## Català
### Verb

verinàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb verinar.