OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# vogareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.ɣəˈɾɛw/ balear /vo.ɣəˈɾəw/, /vu.ɣəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /bo.ɣaˈɾew/ valencià /vo.ɣaˈɾew/, /bo.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

vogareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de vogar.
# vogaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.ɣəˈɾi.ə/ balear /vo.ɣəˈɾi.ə/, /vu.ɣəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /bo.ɣaˈɾi.a/ valencià /vo.ɣaˈɾi.a/, /bo.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

vogaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de vogar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de vogar.
# vogaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.ɣəˈɾi.əs/ balear /vo.ɣəˈɾi.əs/, /vu.ɣəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /bo.ɣaˈɾi.es/ valencià /vo.ɣaˈɾi.es/, /bo.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

vogaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de vogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·ga·ri·es (4)
* Heterograma de 8 lletres (aegiorsv)
* Anagrames: rosegavi, segoviar
# vogariva
## Català
### Verb

vogariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de vogar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de vogar.
# vogarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.ɣəˈɾi.ən/ balear /vo.ɣəˈɾi.ən/, /vu.ɣəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /bo.ɣaˈɾi.en/ valencià /vo.ɣaˈɾi.en/, /bo.ɣaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

vogarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de vogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·ga·ri·en (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeginorv)
* Anagrames: enrogiva, norvegià, voràgine
# vogarives
## Català
### Verb

vogarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de vogar.
# vogaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.ɣəˈɾas/ balear /vo.ɣəˈɾas/, /vu.ɣəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /bo.ɣaˈɾas/ valencià /vo.ɣaˈɾas/, /bo.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

vogaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de vogar.
# vogarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.ɣəˈɾa/ balear /vo.ɣəˈɾa/, /vu.ɣəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /bo.ɣaˈɾa/ valencià /vo.ɣaˈɾa/, /bo.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

vogarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de vogar.
# ventilaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.ti.ɫəˈɾi.əw/, balear /vən.ti.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /ben.ti.ɫaˈɾi.ew/ valencià /ven.ti.ɫaˈɾi.ew/, /ben.ti.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ventilaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ventilar.
# ventilassen
## Català
### Verb

ventilassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventilar.
# ventilariven
## Català
### Verb

ventilariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ventilar.
# ventilarives
## Català
### Verb

ventilarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de ventilar.
# ventilaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.ti.ɫəˈɾas/, balear /vən.ti.ɫəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /ben.ti.ɫaˈɾas/ valencià /ven.ti.ɫaˈɾas/, /ben.ti.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

ventilaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ventilar.

### Miscel·lània

* Anagrama: saltariven
# ventilaríveu
## Català
### Verb

ventilaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ventilar.
# viví
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \biˈβi\
       Americà: alt /biˈbi/, baix \biˈβi\
   * Rimes: -i

### Verb

viví
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb vivir
# vivís
## Català
### Verb

vivís
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb viure.
* (col·loquial central, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb viure.
# viviven
## Català
### Verb

viviven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de viure.
# vivos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈbi.βos\, meridional \ˈbi.βoh\
       Americà: alt /ˈbi.b(o)s/, baix \ˈbi.βoh\, austral \ˈbi.βos\
   * Rimes: -ibos

### Adjectiu

vivos m. pl.
* forma plural de vivo
# vivo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈbi.βo\
       Americà: alt /ˈbi.bo/, baix \ˈbi.βo\
   * Rimes: -ibo

### Adjectiu

vivo m. ‎(femení viva, plural masculí vivos, plural femení vivas)
* viu
    «Creo, sin duda, que el cáncer está vivo y luchar contre él hace que le des muchas vueltas a la cabeza y aprendas grandes lecciones.» ((Espinosa, Albert. El mundo amarillo, 2010. Grijalbo, 2008.))Crec, certament, que el càncer és viu i lluitar-hi et fa rumiar molt i aprendre grans lliçons.
* (esports de pilota) en joc

#### Compostos i expressions

* a lo vivo
* al vivo
* como de lo vivo a lo pintado
* en vivo
* ni vivo ni muerto

### Verb

vivo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb vivir

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·vo (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre vivo

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwiː.woː/
   * Etimologia: D'una forma antiga *gʷio, compartida amb el sànscrit जीवति ‎(jīvati, «vida»), el grec antic βίος ‎(bíos, «vida»), l'anglès quick ‎(«viu, espavilat»), i que procedeix del protoindoeuropeu *gʷeih₃w- («viure») del qual en deriven termes com ζωή ‎(zōḗ, «vida»), ζῶ ‎(zô, «viure») en grec antic o жити ‎(žiti) en eslavònic, etc.

### Verb

vīvō ‎(1a present$^?$), vīvis ‎(2a present), vīvere ‎(infinitiu), vīxī ‎(perfet), vīctum ‎(supí)
* viure, jo visc

#### Sinònims

* spirō

#### Derivats

* vīta
* vītālis
* vīvācitās
* vīvāciter
* vīvārium
* vīvārius
* vīvātus
* vīvāx
* vīvēscō
* vīvidus
* victitō
# vivor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈβo/, balear /viˈvo/ Occidental: nord-occidental /biˈβo/ valencià /viˈvoɾ/, /biˈβoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De viu i el sufix -or, segle XIX.

### Nom

vivor f. ‎(plural vivors)
* De condició viva, vivaç, enèrgica.

#### Sinònims

* vivesa

#### Traduccions

* Anglès: vividness $^{(en)}$
* Castellà: viveza $^{(es)}$
* Francès: vivacité $^{(fr)}$
* Italià: vividezza $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·vor (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# vivíeu
## Català
### Verb

vivíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de viure.
# vivives
## Català
### Verb

vivives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de viure.
# vesica urinaria
## Llatí
### Nom

vesica urinaria
* (Terminologia Anatomica) bufeta urinària

### Vegeu també

* vesica urinaria. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vesicostomy
## Anglès
### Nom

vesicostomy ‎(plural vesicostomies)
* vesicostomia

### Vegeu també

* vesicostomy. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# vesica piscis
## Anglès
### Nom

vesica piscis
* (Pintura) ametlla mística, ametla mística, màndorla

#### Sinònims

* mandorla

### Vegeu també

* vesica piscis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# vesicostomies
## Anglès
### Nom

vesicostomies
* forma plural de vesicostomy
# vesiculitides
## Anglès
### Nom

vesiculitides
* forma plural de vesiculitis
# vesicula seminalis
## Llatí
### Nom

vesicula seminalis
* (Terminologia Anatomica) vesícula seminal

#### Sinònims

* glandula vesicosa
* glandula seminalis

### Vegeu també

* vesicula seminalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vesicovaginal fistula
## Anglès
### Nom

vesicovaginal fistula ‎(plural vesicovaginal fistulas)
* fístula vesicovaginal

### Vegeu també

* vesicovaginal fistula. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# vesicovaginal fistulas
## Anglès
### Nom

vesicovaginal fistulas
* forma plural de vesicovaginal fistula
# vesiculitis
## Anglès

   * Etimologia: De vesicle i el sufix -itis.

### Nom

vesiculitis ‎(comptable i incomptable, plural vesiculitides)
* vesiculitis

### Vegeu també

* vesiculitis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# vesin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛ.zin/ balear /ˈvə.zin/, /ˈvɛ.zin/ Occidental: nord-occidental /ˈbe.zin/ valencià /ˈve.zin/, /ˈbe.zin/
   * Rimes: -ɛzin

### Verb

vesin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vesar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sin (2)
* Anagrames: veïns, vines, Viñes, visen
# varií
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾiˈi/, balear /və.ɾiˈi/ Occidental: nord-occidental /ba.ɾiˈi/ valencià /va.ɾiˈi/, /ba.ɾiˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

varií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de variar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ri·í (3)
* Anagrames: riïva, rivia
# varlet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bərˈɫɛt/ balear /vəɾˈɫət/, /vərˈɫɛt/ Occidental: nord-occidental /barˈɫet/ valencià /vaɾˈɫet/, /baɾˈɫet/
   * Rimes: -ɛt
   * Homòfon: barlet

### Nom

varlet m. ‎(plural varlets)
* Peix de la família dels pèrcids que es troba al Roine i els seus afluents (Zingel asper).

#### Traduccions

* Francès: apron du Rhône $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: var·let (2)
* Heterograma de 6 lletres (aelrtv)
* Anagrames: travel, vetlar

### Vegeu també

* varlet. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# variéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾiˈe.siw/, balear /və.ɾiˈe.siw/ Occidental: nord-occidental /ba.ɾiˈe.siw/ valencià /va.ɾiˈe.siw/, /ba.ɾiˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

variéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb variar.
# variïn
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾi.in/, balear /vəˈɾi.in/ Occidental: nord-occidental /baˈɾi.in/ valencià /vaˈɾi.in/, /baˈɾi.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

variïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb variar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb variar.
# varmedunk
## Danès
### Nom

varmedunk c.
* bossa d'aigua calenta
# variëteit
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: Documentat ja el segle xvi en la forma varieteyt amb el sentit de «diversitat», és un manlleu del francès variété, al seu torn del llatí varietās.

### Nom

variëteit f. ‎(plural variëteiten, diminutiu variëteitje)
* varietat, diversitat
* (biologia, lingüística) varietat
* (matemàtiques) varietat

#### Sinònims

* verscheidenheid

### Vegeu també

* Per a la història del mot, consulteu l'entrada variëteit a l'Etymologiebank.nl.
# varkoortjies
## Afrikaans
### Nom

varkoortjies
* Bot. (Centella asiatica) Hidrocotilè.

### Vegeu també

* Van Wyk, Ben-Erik; Van Oudtshoorn, Bosch; Gericke, Nigel. «CENTELLA ASIATICA». A: Medicinal plants of South Africa, 2000 (en anglès). Pretòria: Briza, 1997, 78. ISBN 1-875093-09-5.
# variï
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾi.i/, balear /vəˈɾi.i/ Occidental: nord-occidental /baˈɾi.i/ valencià /vaˈɾi.i/, /baˈɾi.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

variï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de variar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb variar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb variar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb variar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ri·ï (3)
* Anagrames: riïva, rivia
# variïs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾi.is/, balear /vəˈɾi.is/ Occidental: nord-occidental /baˈɾi.is/ valencià /vaˈɾi.is/, /baˈɾi.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

variïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb variar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ri·ïs (3)
* Anagrama: sírvia
# verifiqueguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /be.ɾi.fi.keˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

verifiqueguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb verificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] verifiquem.
# verifiqueguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /be.ɾi.fi.keˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

verifiqueguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb verificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] verifiquessin, verifiquessen, verificassin, verificassen o verificaren.
# verified
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈvɛɾ.əˌfaɪd/

### Verb

verified
* passat i participi de verify (verificar).
# verifier
## Anglès
### Nom

verifier ‎(plural verifiers)
* verificador

#### Sinònims

* checker
* tester
# verifiers
## Anglès
### Nom

verifiers
* forma plural de verifier
# verifique
## Català

   * Pronúncia:
       Occidental: nord-occidental /be.ɾiˈfi.ke/, valencià /ve.ɾiˈfi.ke/
   * Rimes: -ike

### Verb

verifique
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de verificar.
    Forma valenciana: [jo] verifico, verifique, verific o verifiqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb verificar.
    [Que jo] verifiqui o verifique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb verificar.
    [Que ell/ella/vostè] verifiqui o verifique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb verificar.
    Verifiqui o verifique [ell/ella/vostè].
# verificò
## Italià
### Verb

verificò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de verificare
# verifies
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈvɛɾ.əˌfaɪz/ àudio (EUA)

### Verb

verifies
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de verify:
    he/she/it verifies = [ell/ella] verifica.
# verifiqueguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /be.ɾi.fi.keˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

verifiqueguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb verificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] verifiqués, verificàs o verificara.
# verifiqueguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /be.ɾi.fi.keˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

verifiqueguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb verificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] verifiquessis, verifiquesses, verificassis, verificasses o verificares.
# vestra
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛs.traː/, /ˈwɛs.tra/

### Adjectiu

vestrā
* ablatiu femení singular de vester
vestra
* nominatiu femení singular de vester
* nominatiu neutre plural de vester
* vocatiu femení singular de vester
* vocatiu neutre plural de vester
* acusatiu neutre plural de vester
# vestram
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛs.tram/

### Adjectiu

vestram
* acusatiu femení singular de vester
# vestris
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛs.triːs/

### Adjectiu

vestrīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de vester
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de vester
# vestras
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛs.traːs/

### Adjectiu

vestrās
* acusatiu femení plural de vester
# vestri
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛs.triː/

### Adjectiu

vestrī
* nominatiu masculí plural de vester
* vocatiu masculí plural de vester
* genitiu masculí singular de vester
* genitiu neutre singular de vester

### Pronom

vestrī
* genitiu singular de vōs
# vestrorum
## Llatí

   * Pronúncia: /wɛsˈtroː.rʊm/

### Adjectiu

vestrōrum
* genitiu masculí plural de vester
* genitiu neutre plural de vester
# vestrae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛs.traj/

### Adjectiu

vestrae
* nominatiu femení plural de vester
* vocatiu femení plural de vester
* genitiu femení singular de vester
* datiu femení singular de vester
# vestries
## Anglès
### Nom

vestries
* forma plural de vestry
# vestrarum
## Llatí

   * Pronúncia: /wɛsˈtraː.rʊm/

### Adjectiu

vestrārum
* genitiu femení plural de vester
# vestro
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛs.troː/

### Adjectiu

vestrō
* datiu masculí singular de vester
* datiu neutre singular de vester
* ablatiu masculí singular de vester
* ablatiu neutre singular de vester
# vergonyés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.ɡuˈɲes/ balear /vəɾ.ɣoˈɲes/, /vər.ɣuˈɲes/ Occidental: nord-occidental /ber.ɣoˈɲes/ valencià /veɾ.ɣoˈɲes/, /beɾ.ɣoˈɲes/
   * Rimes: -es

### Verb

vergonyés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vergonyar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vergonyar-se.
# vergonyéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.ɡuˈɲe.sim/ balear /vəɾ.ɣoˈɲe.sim/, /vər.ɣuˈɲe.sim/ Occidental: nord-occidental /ber.ɣoˈɲe.sim/ valencià /veɾ.ɣoˈɲe.sim/, /beɾ.ɣoˈɲe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

vergonyéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vergonyar-se.
# vergonyàsseu
## Català
### Verb

vergonyàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vergonyar-se.
# vergonyéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.ɡuˈɲe.siw/ balear /vəɾ.ɣoˈɲe.siw/, /vər.ɣuˈɲe.siw/ Occidental: nord-occidental /ber.ɣoˈɲe.siw/ valencià /veɾ.ɣoˈɲe.siw/, /beɾ.ɣoˈɲe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

vergonyéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vergonyar-se.
# vergonyésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.ɡuˈɲe.səw/ balear /vəɾ.ɣoˈɲe.səw/, /vər.ɣuˈɲe.səw/ Occidental: nord-occidental /ber.ɣoˈɲe.sew/ valencià /veɾ.ɣoˈɲe.sew/, /beɾ.ɣoˈɲe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

vergonyésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vergonyar-se.
# vergonyàssiu
## Català
### Verb

vergonyàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vergonyar-se.
# vergonyàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.ɡuˈɲa.βəw/ balear /vəɾ.ɣoˈɲa.vəw/, /vər.ɣuˈɲa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ber.ɣoˈɲa.βew/ valencià /veɾ.ɣoˈɲa.vew/, /beɾ.ɣoˈɲa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

vergonyàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de vergonyar-se.
# vergonyéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.ɡuˈɲe.səm/ balear /vəɾ.ɣoˈɲe.səm/, /vər.ɣuˈɲe.səm/ Occidental: nord-occidental /ber.ɣoˈɲe.sem/ valencià /veɾ.ɣoˈɲe.sem/, /beɾ.ɣoˈɲe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

vergonyéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vergonyar-se.
# vergonyàssim
## Català
### Verb

vergonyàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vergonyar-se.
# vermem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛr.mɛm/

### Nom

vermem
* acusatiu singular de vermis
# vermes
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛr.meːs/

### Nom

vermēs
* nominatiu plural de vermis
* vocatiu plural de vermis
* acusatiu plural de vermis
# vermis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛr.mɪs/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *wr̥mis.

### Nom

vermis m. ‎(genitiu vermis)
* cuc

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema i) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | vermis | vermēs |
| Vocatiu | vermis | vermēs |
| Acusatiu | vermem | vermēs |
| Genitiu | vermis | vermium |
| Datiu | vermī | vermibus |
| Ablatiu | verme | vermibus |
# vermellós
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.məˈʎos/ balear /vəɾ.məˈʎos/, /vər.məˈjos/ Occidental: nord-occidental /ber.meˈʎos/ valencià /veɾ.meˈʎos/, /beɾ.meˈʎos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De vermell i el sufix -ós, segle XIX.

### Adjectiu

vermellós m. ‎(femení vermellosa, plural masculí vermellosos, plural femení vermelloses)
* Que tira a vermell.

#### Sinònims

* rogenc
* rogent
* vermellenc

#### Traduccions

* Anglès: reddish $^{(en)}$
* Castellà: rojizo $^{(es)}$
* Francès: rougeâtre $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: VERMELL $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·me·llós (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# vermibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛr.mɪ.bʊs/

### Nom

vermibus
* datiu plural de vermis
* ablatiu plural de vermis
# vermiform appendices
## Anglès
### Nom

vermiform appendices
* forma plural de vermiform appendix
# vermium
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛr.mɪ.ʊm/

### Nom

vermium
* genitiu plural de vermis
# vermi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛr.miː/

### Nom

vermī
* datiu singular de vermis
# vermiform appendix
## Anglès
### Nom

vermiform appendix ‎(plural vermiform appendices o vermiform appendixes)
* (anatomia) apèndix vermiforme, apèndix

### Vegeu també

* vermiform appendix. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vermiform appendixes
## Anglès
### Nom

vermiform appendixes
* forma plural de vermiform appendix
# veveriței
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

veveriței
* genitiu i datiu definit singular de veveriță
# veverițele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

veverițele
* nominatiu i acusatiu definit plural de veveriță
# veverițelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

veverițelor
* genitiu i datiu definit plural de veveriță
* vocatiu plural de veveriță
# veuríveu
## Català
### Verb

veuríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de veure.
# veverițo
## Romanès
### Nom

veverițo
* vocatiu singular de veveriță
# veverița
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

veverița
* nominatiu i acusatiu definit singular de veveriță
# veverițe
## Romanès
### Nom

veverițe
* forma plural de veveriță
* genitiu i datiu indefinit singular de veveriță
# veveriță
## Romanès
### Nom

veveriță f. ‎(plural veverițe)
* esquirol (animal)

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | veveriță | veverița | (niște) | veverițe | veverițele |
| Genitiu-datiu | (unei) | veverițe | veveriței | (unor) | veverițe | veverițelor |
| Vocatiu | | veveriță, veverițo | veveriță, veverițo | | veverițelor | veverițelor |
# xifram
## Català
### Verb

xifram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de xifrar.
# xifrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʃiˈfɾa/ Occidental: nord-occidental /ʃiˈfɾa/ valencià /ʃiˈfɾaɾ/, /t͡ʃiˈfɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: xifrà
   * Etimologia: De xifra, segle XIV.

### Verb

xifrar trans.
* Numerar, indicar les xifres que representen una quantitat.
* Donar un valor a alguna cosa i determinar la seva quantitat.
    El govern ha xifrat les pèrdues en deu milions.
* Emprar un codi privat per escriure un missatge.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: xifro, xifra, xifrem

#### Sinònims

* numerar, quantificar
* codificar

#### Derivats

* desxifrar

#### Traduccions

* Anglès: encipher $^{(en)}$
* Castellà: cifrar $^{(es)}$
* Francès: chiffrer $^{(fr)}$
* Italià: cifrare $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: NÚMERO $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: xi·frar (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# xifrara
## Català
### Verb

xifrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb xifrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb xifrar.
# xifraies
## Català
### Verb

xifraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de xifrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xi·fra·ies (3)
* Anagrama: fixaries
# xifraien
## Català
### Verb

xifraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de xifrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xi·fra·ien (3)
* Anagrames: fixarien, inferixa, infixaré