OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acagallonaran
## Català
### Verb

acagallonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acagallonar-se.
# acagallonam
## Català
### Verb

acagallonam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acagallonar-se.
# acagallonaren
## Català
### Verb

acagallonaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acagallonar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acagallonar-se.
# acorralàieu
## Català
### Verb

acorralàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acorralar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·ra·là·ieu (5)
* Anagrama: acaloraríeu
# acorralàreu
## Català
### Verb

acorralàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acorralar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorralar.
# acorralàssem
## Català
### Verb

acorralàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorralar.
# acorralàs
## Català
### Verb

acorralàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorralar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorralar.
# acorralàssiu
## Català
### Verb

acorralàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorralar.
# acorralàiem
## Català
### Verb

acorralàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de acorralar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·ra·là·iem (5)
* Anagrama: acaloraríem
# acorralàsseu
## Català
### Verb

acorralàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorralar.
# acorralàssim
## Català
### Verb

acorralàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorralar.
# acorralàrem
## Català
### Verb

acorralàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acorralar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorralar.
# adien
## Català
### Verb

adien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de adiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·en (3)
* Anagrama: aiden

## Català antic
### Verb

adien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de adir
# adicție
## Romanès
### Nom

adicție f. ‎(sense plural)
* addicció

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | adicție | adicția | | - | - |
| Genitiu-datiu | (unei) | adicții | adicției | | - | - |
| Vocatiu | | adicție | adicție | | - | - |
# adiem
## Català
### Verb

adiem ‎(infinitiu adiar)
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adiar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb adiar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb adiar.
adiem ‎(infinitiu adir-se)
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·em (3)
* Anagrames: adeim $^{(alfagrama)}$, aidem, amide, ideam, media, medià
# adictivas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðikˈti.βas\, meridional \a.ðikˈti.βah\
       Americà: alt /a.dikˈti.b(a)s/, baix \a.ðikˈti.βah\, austral \a.ðikˈti.βas\
   * Rimes: -ibas

### Adjectiu

adictivas f. pl.
* forma plural de adictiva
# adictivo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðikˈti.βo\
       Americà: alt /a.dikˈti.bo/, baix \a.ðikˈti.βo\
   * Rimes: -ibo

### Adjectiu

adictivo m. ‎(femení adictiva, plural masculí adictivos, plural femení adictivas)
* addictiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dic·ti·vo (4)
# adicția
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

adicția
* nominatiu i acusatiu definit singular de adicție
# adicției
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

adicției
* genitiu i datiu definit singular de adicție
# adie
## Català
### Verb

adie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adiar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·e (3)
* Anagrames: aide, deia, idea, ideà
# adictivos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðikˈti.βos\, meridional \a.ðikˈti.βoh\
       Americà: alt /a.dikˈti.b(o)s/, baix \a.ðikˈti.βoh\, austral \a.ðikˈti.βos\
   * Rimes: -ibos

### Adjectiu

adictivos m. pl.
* forma plural de adictivo
# adicții
## Romanès
### Nom

adicții
* genitiu i datiu indefinit singular de adicție
# actule
## Romanès
### Nom

actule
* vocatiu singular de act
# actuo
## Català
### Verb

actuo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de actuar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb actuar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb actuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·tu·o (3)
* Anagrames: octau, tocau

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaːk.tʊ.oː/
   * Etimologia: Derivat medieval de āctus.

### Verb

āctuō ‎(1a present$^?$), āctuās ‎(2a present), āctuāre ‎(infinitiu), āctuāvī ‎(perfet), āctuātum ‎(supí)
* actuar, jo actuo (portar a la pràctica el que hom s'ha proposat)
* activar, jo activo
* finalitzar el que hom s'ha proposat, jo finalitzo, concretar, jo concreto
# actuum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaːk.tʊ.ʊm/

### Nom

āctuum
* genitiu plural de āctus
# actui
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaːk.tʊ.iː/

### Nom

āctuī
* datiu singular de āctus
# actul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

actul
* nominatiu i acusatiu definit singular de act
# actului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

actului
* genitiu i datiu definit singular de act
# actum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaːk.tʊm/

### Nom

āctum
* acusatiu singular de āctus

### Verb

āctum
* supí acusatiu de ago
# actus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaːk.tʊs/
   * Etimologia: Derivat de agĕre ‎(«fer»).

### Nom

āctus m. ‎(genitiu āctūs)
* acte
* camí

#### Declinació

4a declinació -us, -ūs :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | āctus | āctūs |
| Vocatiu | āctus | āctūs |
| Acusatiu | āctum | āctūs |
| Genitiu | āctūs | āctuum |
| Datiu | āctuī | āctibus |
| Ablatiu | āctū | āctibus |
# actuu
## Català
### Verb

actuu
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de actuar.
# addicionéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.di.si.uˈne.səm/, occidental /ad.di.si.oˈne.sem/
       Informal: /ad.di.si.oˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

addicionéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    [Nosaltres] addicionéssim, addicionéssem, addicionàssem, addicionàssim o addicionàrem.
# addicionàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.di.si.uˈna.səm/ balear /əd.di.si.oˈna.səm/, /əd.di.si.uˈna.səm/ Occidental: nord-occidental /ad.di.si.oˈna.sem/, valencià /a.ði.si.oˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

addicionàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    [Nosaltres] addicionéssim, addicionéssem, addicionàssem, addicionàssim o addicionàrem.
# addicionàssiu
## Català

   * Pronúncia: balear /əd.di.si.oˈna.siw/, /əd.di.si.uˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

addicionàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    [Vosaltres/vós] addicionéssiu, addicionésseu, addicionàsseu, addicionàssiu o addicionàreu.
# addicionàs
## Català

   * Pronúncia: balear /əd.di.si.oˈnas/, /əd.di.si.uˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

addicionàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    [Jo] addicionés, addicionàs o addicionara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    [Ell/ella/vostè] addicionés, addicionàs o addicionara.
# addicionàssim
## Català

   * Pronúncia: balear /əd.di.si.oˈna.sim/, /əd.di.si.uˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

addicionàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    [Nosaltres] addicionéssim, addicionéssem, addicionàssem, addicionàssim o addicionàrem.
# addicionàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.di.si.uˈna.βəw/ balear /əd.di.si.oˈna.vəw/, /əd.di.si.uˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /ad.di.si.oˈna.βɛw/, valencià /ad.di.si.oˈna.vew/
   * Rimes: -avew

### Verb

addicionàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de addicionar.
# addicionés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.di.si.uˈnes/, occidental /ad.di.si.oˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

addicionés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    [Jo] addicionés, addicionàs o addicionara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    [Ell/ella/vostè] addicionés, addicionàs o addicionara.
# addicionàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.di.si.uˈna.səw/ balear /əd.di.si.oˈna.səw/, /əd.di.si.uˈna.səw/ Occidental: nord-occidental /ad.di.si.oˈna.sew/, valencià /a.ði.si.oˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

addicionàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    [Vosaltres/vós] addicionéssiu, addicionésseu, addicionàsseu, addicionàssiu o addicionàreu.
# acconciavi
## Italià
### Verb

acconciavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acconciare
# acconciavate
## Italià
### Verb

acconciavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de acconciare
# acconcio
## Italià
### Verb

acconcio
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de acconciare
# acconciò
## Italià
### Verb

acconciò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de acconciare
# accoppi
## Italià
### Verb

accoppi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de accoppiare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de accoppiare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de accoppiare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de accoppiare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de accoppiare
# acconciavamo
## Italià
### Verb

acconciavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de acconciare
# acconciavano
## Italià
### Verb

acconciavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de acconciare
# acconciavo
## Italià
### Verb

acconciavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de acconciare
# acconciava
## Italià
### Verb

acconciava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de acconciare
# acconcino
## Italià
### Verb

acconcino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de acconciare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de acconciare
# adveníveu
## Català
### Verb

adveníveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de advenir.
# adverar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.bəˈɾa/, balear /əb.vəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ad.beˈɾa/ valencià /ad.veˈɾaɾ/, /ad.beˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: adverà
   * Etimologia: Del llatí tardà adverare, de adsevērō.

### Verb

adverar trans.
* Asseverar, certificar, donar per certa alguna cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: advero, advera, adverem

#### Traduccions

* Anglès: affirm $^{(en)}$
* Castellà: adverar $^{(es)}$
* Francès: assurer $^{(fr)}$
* Italià: avverare $^{(it)}$
* Llatí: asseverare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ve·rar (3)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# adveraran
## Català
### Verb

adveraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ve·ra·ran (4)
* Anagrama: arrendava
# advera
## Català
### Verb

advera
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adverar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ve·ra (3)
* Anagrames: vedara, vedarà, verada
# adveram
## Català
### Verb

adveram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adverar.
# adver
## Català
### Verb

adver
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ver (2)
* Anagrames: vedar, verda
# adverant
## Català
### Verb

adverant
* Gerundi del verb adverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ve·rant (3)
* Anagrames: davanter, tardaven, ventrada
# adverara
## Català
### Verb

adverara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adverar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adverar.
# aculturo
## Català
### Verb

aculturo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aculturar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.kulˈtu.ɾo/
       Americà: alt /a.k(u)lˈtu.ɾo/, baix /a.kulˈtu.ɾo/
   * Rimes: -uɾo

### Verb

aculturo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb aculturar
# aculturàrem
## Català
### Verb

aculturàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aculturar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aculturar.
# aculturin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuɫˈtu.ɾin/, occidental /a.kuɫˈtu.ɾin/
   * Rimes: -uɾin

### Verb

aculturin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aculturar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aculturar.
# aculturà
## Català
### Verb

aculturà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aculturar.
# acultureu
## Català
### Verb

acultureu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aculturar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aculturar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aculturar.
# aculturis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuɫˈtu.ɾis/, occidental /a.kuɫˈtu.ɾis/
   * Rimes: -uɾis

### Verb

aculturis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aculturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cul·tu·ris (4)
* Anagrama: lucratius
# aculturesses
## Català
### Verb

aculturesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aculturar.
# aculturessis
## Català
### Verb

aculturessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aculturar.
# aculturessin
## Català
### Verb

aculturessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aculturar.
# aculturi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuɫˈtu.ɾi/, occidental /a.kuɫˈtu.ɾi/
   * Rimes: -uɾi

### Verb

aculturi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aculturar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aculturar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aculturar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aculturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cul·tu·ri (4)
* Anagrama: lucratiu
# adoram
## Català
### Verb

adoram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ram (3)
* Anagrames: adorma, amador, Amador
# adorara
## Català
### Verb

adorara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.
# adorares
## Català
### Verb

adorares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adorar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.
# adorare
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðoˈɾa.ɾe\
       Americà: alt /a.doˈɾa.ɾe/, baix \a.ðoˈɾa.ɾe\
   * Rimes: -aɾe

### Verb

adorare
* primera persona del singular (yo) del futur de subjuntiu del verb adorar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del futur de subjuntiu del verb adorar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ra·re (4)
* Anagrames: arreado, arrodea, arrodeá, raedora, rareado, rearado, rodeara, rodeará
# adoraren
## Català
### Verb

adoraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adorar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ra·ren (4)
* Anagrames: adornaré, ordenara, ordenarà
# adoraies
## Català
### Verb

adoraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adorar.
# adoraran
## Català
### Verb

adoraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ra·ran (4)
* Anagrames: adornara, adornarà
# adorarem
## Català
### Verb

adorarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ra·rem (4)
* Anagrames: moderara, moderarà
# aden-
## Català
### Prefix

aden-
* (davant de vocal) Forma alternativa de adeno- ‎(«glàndula»).

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# adenectomies
## Anglès
### Nom

adenectomies
* forma plural de adenectomy
# adenocarcinomas
## Anglès
### Nom

adenocarcinomas
* forma plural de adenocarcinoma

#### Variants

* adenocarcinomata

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·no·car·ci·no·mas (7)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðe.no.kaɾ.θiˈno.mas\, meridional \a.ðe.no.kaɾ.θiˈno.mah\
       Americà: alt /a.de.no.kaɾ.siˈno.m(a)s/, baix \a.ðe.no.kaɾ.siˈno.mah\, austral \a.ðe.no.kaɾ.siˈno.mas\
   * Rimes: -omas

### Nom

adenocarcinomas m. pl.
* forma plural de adenocarcinoma

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·no·car·ci·no·mas (7)

## Gallec
### Nom

adenocarcinomas m. pl.
* forma plural de adenocarcinoma

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·no·car·ci·no·mas (7)

## Portuguès
### Nom

adenocarcinomas m. pl.
* forma plural de adenocarcinoma

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·no·car·ci·no·mas (7)
# ademuzanos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðe.muˈθa.nos\, meridional \a.ðe.muˈθa.noh\
       Americà: alt /a.de.muˈsa.n(o)s/, baix \a.ðe.muˈsa.noh\, austral \a.ðe.muˈsa.nos\
   * Rimes: -anos

### Adjectiu

ademuzanos m. pl.
* forma plural de ademuzano
# ademés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈmes/, occidental /a.ðeˈmes/
   * Rimes: -es
   * Etimologia: Del castellà además.

### Adverbi

ademés
* (obsolet, alguerès) a més, demés

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·més (3)
* Anagrames: adesem, demesa

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# adeni-
## Català
### Prefix

adeni-
* Forma alternativa de adeno- ‎(«glàndula»).

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# adenocarcinoma
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.nu.kər.siˈno.mə/ balear /ə.ðə.no.kəɾ.siˈno.mə/, /ə.ðə.nu.kər.siˈno.mə/ Occidental: /a.ðe.no.kaɾ.siˈno.ma/
   * Rimes: -oma
   * Etimologia: Del prefix adeno- i carcinoma.

### Nom

adenocarcinoma m. ‎(plural adenocarcinomes)
* Tumor maligne derivat de l'epiteli glandular.

#### Hiperònims

* carcinoma, càncer

#### Traduccions

* Alemany: Adenokarzinom $^{(de)}$
* Anglès: adenocarcinoma $^{(en)}$
* Basc: adenokartzinoma $^{(eu)}$
* Castellà: adenocarcinoma $^{(es)}$ m.
* Francès: adénocarcinome $^{(fr)}$ m.
* Gallec: adenocarcinoma $^{(gl)}$ m.
* Italià: adenocarcinoma $^{(it)}$ m.
* Portuguès: adenocarcinoma $^{(pt)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·no·car·ci·no·ma (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GDLC

## Anglès

   * Etimologia: Del prefix adeno- i carcinoma.

### Nom

adenocarcinoma ‎(plural adenocarcinomas o adenocarcinomata)
* adenocarcinoma

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·no·car·ci·no·ma (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en anglès

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðe.no.kaɾ.θiˈno.ma\
       Americà: alt /a.de.no.kaɾ.s(i)ˈno.ma/, baix \a.ðe.no.kaɾ.siˈno.ma\
   * Rimes: -oma
   * Etimologia: Del prefix adeno- i carcinoma.

### Nom

adenocarcinoma m. ‎(plural adenocarcinomas)
* adenocarcinoma

#### Hiperònims

* carcinoma

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·no·car·ci·no·ma (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre adenocarcinoma

## Gallec

   * Pronúncia: /aðenokaɾθiˈnoma̝/
   * Rimes: -oma
   * Etimologia: Del prefix adeno- i carcinoma.

### Nom

adenocarcinoma m. ‎(plural adenocarcinomas)
* adenocarcinoma

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·no·car·ci·no·ma (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en gallec
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre adenocarcinoma
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Estraviz sobre adenocarcinoma

## Italià

   * Pronúncia: /a.de.no.kar.t͡ʃiˈnɔː.ma/
   * Etimologia: Del prefix adeno- i carcinoma.

### Nom

adenocarcinoma m. ‎(plural adenocarcinomi)
* adenocarcinoma

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·no·car·ci·nò·ma (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en italià
* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre adenocarcinoma

## Portuguès

   * Etimologia: Del prefix adeno- i carcinoma.

### Nom

adenocarcinoma m. ‎(plural adenocarcinomas)
* adenocarcinoma

#### Sinònims

* adenocancro

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·no·car·ci·no·ma (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en portuguès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Priberam da Língua Portuguesa sobre adenocarcinoma
# adeniforme
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.niˈfor.mə/, occidental /a.ðe.niˈfoɾ.me/
   * Rimes: -oɾme
   * Etimologia: Del prefix adeni- i el sufix -forme.

### Adjectiu

adeniforme inv. ‎(plural adeniformes)
* adenoide

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·ni·for·me (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, Termcat
# adeniformes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.niˈfor.məs/, occidental /a.ðe.niˈfoɾ.mes/
   * Rimes: -oɾmes

### Adjectiu

adeniformes inv. pl.
* Forma plural de adeniforme.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·ni·for·mes (5)
* Anagrames: desfonaríem, esfondràiem
# adeno-
## Català

   * Etimologia: Del grec antic ἀδήν ‎(adḗn, «glàndula»).

### Prefix

adeno-
* glàndula

#### Variants

* adeni-
* aden-

#### Traduccions

* Anglès: adeno- $^{(en)}$
* Castellà: adeno- $^{(es)}$
* Francès: adéno- $^{(fr)}$
* Gallec: adeno- $^{(gl)}$
* Italià: adeno- $^{(it)}$
* Portuguès: adeno- $^{(pt)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC