OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# encrespàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kɾəsˈpa.βəm/, balear /əŋ.kɾəsˈpa.vəm/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kɾesˈpa.βem/ valencià /eŋ.kɾesˈpa.vem/, /eŋ.kɾesˈpa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

encrespàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de encrespar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cres·pà·vem (4)
# encrespàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kɾəsˈpa.βəw/, balear /əŋ.kɾəsˈpa.vəw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kɾesˈpa.βew/ valencià /eŋ.kɾesˈpa.vew/, /eŋ.kɾesˈpa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

encrespàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encrespar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cres·pà·veu (4)
# encrespéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kɾəsˈpe.səm/, occidental /eŋ.kɾesˈpe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

encrespéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encrespar.

#### Variants

* encrespéssim, encrespàssim, encrespàssem, encrespàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cres·pés·sem (4)
# enraone
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.rəˈo.nə/, occidental /en.raˈo.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

enraone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enraonar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enraonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enraonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enraonar.
# enraoneguesses
## Català
### Verb

enraoneguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enraonar.
# enraoneguessen
## Català
### Verb

enraoneguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enraonar.
# enraonavo
## Català
### Verb

enraonavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enraonar.
# enraoneguessa
## Català
### Verb

enraoneguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enraonar.
# enraoneguéssom
## Català
### Verb

enraoneguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enraonar.
# enraoneguéssou
## Català
### Verb

enraoneguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enraonar.
# enraoneguem
## Català
### Verb

enraoneguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enraonar.
# enraonegueu
## Català
### Verb

enraonegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enraonar.
# enraonegués
## Català
### Verb

enraonegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enraonar.
# enrastellerava
## Català
### Verb

enrastellerava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enrastellerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enrastellerar.
# enrastelleraven
## Català
### Verb

enrastelleraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enrastellerar.
# enrastellere
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.rəs.təˈʎe.ɾə/, occidental /en.ras.teˈʎe.ɾe/
   * Rimes: -eɾe

### Verb

enrastellere
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrastellerar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enrastellerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enrastellerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enrastellerar.
# enrastelleraves
## Català
### Verb

enrastelleraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enrastellerar.
# enrastellerau
## Català
### Verb

enrastellerau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enrastellerar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enrastellerar.
# enrastelleren
## Català
### Verb

enrastelleren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enrastellerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enrastellerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enrastellerar.
# enrastelleres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.rəs.təˈʎe.ɾəs/, occidental /en.ras.teˈʎe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

enrastelleres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de enrastellerar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enrastellerar.
# enfardarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fər.dəˈɾi.ən/, occidental /eɱ.faɾ.ðaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enfardarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enfardar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·far·da·ri·en (5)
# enfardaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fər.dəˈɾas/, occidental /eɱ.faɾ.ðaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

enfardaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de enfardar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·far·da·ràs (4)
# enfardareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fər.dəˈɾɛw/ balear /əɱ.fəɾ.ðəˈɾəw/, /əɱ.fər.ðəˈɾɛw/ Occidental: /eɱ.faɾ.ðaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enfardareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enfardar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·far·da·reu (4)
# enfardarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fər.dəˈɾa/, occidental /eɱ.faɾ.ðaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enfardarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enfardar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·far·da·rà (4)
# enfardaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fər.dəˈɾi.əm/, occidental /eɱ.faɾ.ðaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

enfardaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de enfardar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·far·da·rí·em (5)
# enfardaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fər.dəˈɾi.ə/, occidental /eɱ.faɾ.ðaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enfardaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enfardar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enfardar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·far·da·ri·a (5)
# enfardaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fər.dəˈɾi.əw/, occidental /eɱ.faɾ.ðaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enfardaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enfardar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·far·da·rí·eu (5)
# enqueríets
## Català antic
### Verb

enqueríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enquerir

#### Variants

* enqueríeu
# enqueríeu
## Català antic
### Verb

enqueríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enquerir

#### Variants

* enqueríets
# enquerírem
## Català antic
### Verb

enquerírem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de enquerir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de enquerir

#### Variants

* [1] enquerim
* [2] enqueríssem
# enquerírets
## Català antic
### Verb

enquerírets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de enquerir

#### Variants

* enqueríssets, enquerísseu, enqueríreu
# enqueríssem
## Català antic
### Verb

enqueríssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de enquerir

#### Variants

* enquerírem
# enqueríats
## Català antic
### Verb

enqueríats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de enquerir

#### Variants

* enqueríau, enqueriu
# enqueríem
## Català antic
### Verb

enqueríem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enquerir
# enquerís
## Català antic
### Verb

enquerís
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de enquerir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de enquerir

#### Variants

* [1] enquerira
* [2] enquerira
# enqueríau
## Català antic
### Verb

enqueríau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de enquerir

#### Variants

* enqueríats, enqueriu
# enqueríreu
## Català antic
### Verb

enqueríreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de enquerir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de enquerir

#### Variants

* [1] enquerist
* [2] enqueríssets, enquerísseu, enquerírets
# enrevenxina
## Català
### Verb

enrevenxina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de enrevenxinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb enrevenxinar.
# enreveixinéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.βə.ʃiˈne.siw/, balear /ən.rə.və.ʃiˈne.siw/ Occidental: nord-occidental /en.re.βej.ʃiˈne.siw/ valencià /en.re.vej.ʃiˈne.siw/, /en.re.βe.ʃiˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

enreveixinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enreveixinar.
# enrevenxinaran
## Català
### Verb

enrevenxinaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enrevenxinar.
# enrevenxinar-se
## Català
### Verb

enrevenxinar-se
* Forma pronominal de enrevenxinar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enrevenxinares
# enreveixiní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.βə.ʃiˈni/, balear /ən.rə.və.ʃiˈni/ Occidental: nord-occidental /en.re.βej.ʃiˈni/ valencià /en.re.vej.ʃiˈni/, /en.re.βe.ʃiˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

enreveixiní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enreveixinar.
# enrevenxinar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.βəɲ.ʃiˈna/, balear /ən.rə.vəɲ.ʃiˈna/ Occidental: nord-occidental /en.re.βeɲ.t͡ʃiˈna/ valencià /en.re.veɲ.t͡ʃiˈnaɾ/, /en.re.βeɲ.t͡ʃiˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enrevenxinà
   * Etimologia: Del prefix en- i revenxinar.

### Verb

enrevenxinar trans., pron. ‎(pronominal enrevenxinar-se)
* (central) Forma alternativa de enreveixinar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enrevenxino, enrevenxina, enrevenxinem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·re·ven·xi·nar (5)
* Anagrama: revenxinaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# equals
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

equals
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de equal
# equanimemente
## Italià

   * Pronúncia: /eˌkwa.ni.meˈmen.te/
   * Etimologia: De equanime i el sufix -mente.

### Adverbi

equanimemente
* equànimement

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qua·ni·me·mén·te (6)
# equatoguineà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌkwa.tu.ɣi.neˈa/ balear /əˌkwa.to.ɣi.neˈa/, /əˌkwa.tu.ɣi.neˈa/ Occidental: /eˌkwa.to.ɣi.neˈa/
   * Rimes: -a

### Adjectiu

equatoguineà m. ‎(femení equatoguineana, plural masculí equatoguineans, plural femení equatoguineanes)
* Relatiu o pertanyent a Guinea Equatorial o el seu dialecte propi.

#### Traduccions

* Anglès: Equatoguinean $^{(en)}$, Equatorial Guinean $^{(en)}$
* Asturià: ecuatoguineanu $^{(ast)}$ m.
* Castellà: ecuatoguineano $^{(es)}$ m.

### Nom

equatoguineà m. ‎(plural equatoguineans, femení equatoguineana)
* Persona que habita o és originària de Guinea Equatorial.
* (masculí singular) Dialecte del castellà parlat a Guinea Equatorial.

#### Traduccions

* Anglès: Equatoguinean $^{(en)}$, Equatorial Guinean $^{(en)}$
* Asturià: ecuatoguineanu $^{(ast)}$ m.
* Castellà: ecuatoguineano $^{(es)}$ m.
* Anglès: Equatoguinean $^{(en)}$, Equatorial Guinean $^{(en)}$
* Asturià: ecuatoguineanu $^{(ast)}$ m.
* Castellà: ecuatoguineano $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qua·to·gui·ne·à (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, ésAdir
# equamente
## Italià

   * Pronúncia: /ˌɛ.kwaˈmen.te/
   * Etimologia: De equo i el sufix -mente.

### Adverbi

equamente
* equitablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qua·mén·te (4)
# entresentiríeu
## Català
### Verb

entresentiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de entresentir.
# entresentiràs
## Català
### Verb

entresentiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de entresentir.
# entresentissen
## Català
### Verb

entresentissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entresentir.

#### Variants

* entresentissin, entresentiren
# entresentissin
## Català
### Verb

entresentissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entresentir.

#### Variants

* entresentissen, entresentiren
# entresentiries
## Català
### Verb

entresentiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de entresentir.
# entresentirà
## Català
### Verb

entresentirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de entresentir.
# entresentisses
## Català
### Verb

entresentisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entresentir.

#### Variants

* entresentissis, entresentires
# entresentiré
## Català
### Verb

entresentiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de entresentir.

### Miscel·lània

* Anagrama: entretenir-se
# entresentis
## Català
### Verb

entresentis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entresentir.

#### Variants

* entresentes
# enrogallo
## Català
### Verb

enrogallo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrogallar.

#### Variants

* enrogalle, enrogalli, enrogall
# enrogallà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ɣəˈʎa/ balear /ən.ro.ɣəˈʎa/, /ən.ru.ɣəˈja/ Occidental: /en.ro.ɣaˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

enrogallà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enrogallar.

### Miscel·lània

* Anagrames: agenollar, allongaré
# enrogallesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ɣəˈʎe.səs/ balear /ən.ro.ɣəˈʎe.səs/, /ən.ru.ɣəˈje.səs/ Occidental: /en.ro.ɣaˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

enrogallesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrogallar.

#### Variants

* enrogallessis, enrogallassis, enrogallasses, enrogallares
# enrogallessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ɣəˈʎe.sin/ balear /ən.ro.ɣəˈʎe.sin/, /ən.ru.ɣəˈje.sin/ Occidental: /en.ro.ɣaˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

enrogallessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrogallar.

#### Variants

* enrogallessen, enrogallassin, enrogallassen, enrogallaren
# enrogalleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ɣəˈʎɛw/ balear /ən.ro.ɣəˈʎəw/, /ən.ru.ɣəˈjɛw/ Occidental: /en.ro.ɣaˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enrogalleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enrogallar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enrogallar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enrogallar.

#### Variants

* [1] enrogallau
* [3] enrogallau
# enrogallis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈɣa.ʎis/ balear /ən.roˈɣa.ʎis/, /ən.ruˈɣa.jis/ Occidental: /en.roˈɣa.ʎis/
   * Rimes: -aʎis

### Verb

enrogallis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enrogallar.

#### Variants

* enrogalles

### Miscel·lània

* Anagrama: llongàries
# enrogallessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ɣəˈʎe.sən/ balear /ən.ro.ɣəˈʎe.sən/, /ən.ru.ɣəˈje.sən/ Occidental: /en.ro.ɣaˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

enrogallessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrogallar.

#### Variants

* enrogallessin, enrogallassin, enrogallassen, enrogallaren
# enrogallin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈɣa.ʎin/ balear /ən.roˈɣa.ʎin/, /ən.ruˈɣa.jin/ Occidental: /en.roˈɣa.ʎin/
   * Rimes: -aʎin

### Verb

enrogallin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enrogallar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enrogallar.

#### Variants

* [1] enrogallen
* [2] enrogallen
# enrogallessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ɣəˈʎe.sis/ balear /ən.ro.ɣəˈʎe.sis/, /ən.ru.ɣəˈje.sis/ Occidental: /en.ro.ɣaˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

enrogallessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrogallar.

#### Variants

* enrogallesses, enrogallassis, enrogallasses, enrogallares
# enrogalli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈɣa.ʎi/ balear /ən.roˈɣa.ʎi/, /ən.ruˈɣa.ji/ Occidental: /en.roˈɣa.ʎi/
   * Rimes: -aʎi

### Verb

enrogalli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrogallar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enrogallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enrogallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enrogallar.

#### Variants

* [1] enrogallo, enrogalle, enrogall
* [2] enrogalle
* [3] enrogalle
* [4] enrogalle

### Miscel·lània

* Anagrama: llogarien
# erborando
## Italià
### Verb

erborando
* gerundi de erborare
# erborano
## Italià
### Verb

erborano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de erborare
# erborarono
## Italià
### Verb

erborarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de erborare
# erborassi
## Italià
### Verb

erborassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de erborare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de erborare
# erborammo
## Italià
### Verb

erborammo
* primera persona plural (noi) del passat de erborare
# erborante
## Italià
### Verb

erborante
* participi present de erborare
# erborassero
## Italià
### Verb

erborassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de erborare
# erborare
## Italià

   * Pronúncia: /er.boˈraː.re/

### Verb

erborare intr.
* herboritzar

#### Sinònims

* erborizzare

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·bo·rà·re (4)
# erborasse
## Italià
### Verb

erborasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de erborare
# erborassimo
## Italià
### Verb

erborassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de erborare
# enseignement multiniveau
## Francès
### Nom

enseignement multiniveau m. ‎(plural enseignements multiniveaux)
* ensenyament multinivell

### Vegeu també

* enseignement multiniveau. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseignement obligatoire
## Francès
### Nom

enseignement obligatoire m. ‎(plural enseignements obligatoires)
* educació obligatòria

### Vegeu també

* enseignement obligatoire. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseignement privé
## Francès
### Nom

enseignement privé m. ‎(plural enseignements privés)
* ensenyament privat

### Vegeu també

* enseignement privé. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseignement professionnel
## Francès
### Nom

enseignement professionnel m. ‎(plural enseignements professionnels)
* formació professional

#### Sinònims

* formation professionnelle

### Vegeu també

* enseignement professionnel. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseignement programmé
## Francès
### Nom

enseignement programmé m. ‎(plural enseignements programmés)
* ensenyament programat

#### Sinònims

* instruction programmée

### Vegeu també

* enseignement programmé. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseignement précoce
## Francès
### Nom

enseignement précoce m. ‎(plural enseignements précoces)
* ensenyament precoç

### Vegeu també

* enseignement précoce. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseignement personnalisé
## Francès
### Nom

enseignement personnalisé m. ‎(plural enseignements personnalisés)
* ensenyament individualitzat

### Vegeu també

* enseignement personnalisé. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseignement primaire
## Francès
### Nom

enseignement primaire m. ‎(plural enseignements primaires)
* educació primària

### Vegeu també

* enseignement primaire. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseignement laïc
## Francès
### Nom

enseignement laïc m. ‎(plural enseignements laïcs)
* educació laica

### Vegeu també

* enseignement laïc. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseignement mutuel
## Francès
### Nom

enseignement mutuel m. ‎(plural enseignements mutuels)
* ensenyament mutu

### Vegeu també

* enseignement mutuel. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enutjaia
## Català
### Verb

enutjaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enutjar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enutjar.
# enutjar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nuˈd͡ʒa/ Occidental: nord-occidental /e.nuˈd͡ʒa/ valencià /e.nuˈd͡ʒaɾ/, /e.nuˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enutjà
   * Etimologia: Del llatí vulgar ĭnŏdiare ‎(«causar aversió»), segle XIV, derivat de l'expressió en llatí clàssic in odio esse alicui ‎(«ser odiat per algú»).

### Verb

enutjar trans., pron. ‎(pronominal enutjar-se)
* Causar enuig, molèstia.
* (pronominal) Sentir enuig

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enutjo, enutja, enutgem

#### Sinònims

* agueiar (alguerès), arraiolar (alguerès), empipar, emprenyar, enfadar, fastiguejar, incomodar, irritar, molestar, mortificar, ofendre

#### Traduccions

* Anglès: anger $^{(en)}$, annoy $^{(en)}$
* Castellà: enojar $^{(es)}$, enfadar $^{(es)}$
* Francès: ennuyer $^{(fr)}$
* Gallec: enfadar $^{(gl)}$
* Italià: inalberare $^{(it)}$, stizzire $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: ENFADAR-SE $^{(csc)}$
* Alemany: zornig werden $^{(de)}$
* Anglès: become angry $^{(en)}$, get angry $^{(en)}$
* Àrab: غَضِبَ‎ $^{(ar)}$
* Castellà: enfadarse $^{(es)}$
* Esperanto: koleriĝi $^{(eo)}$
* Francès: se mettre en colère $^{(fr)}$
* Gallec: enfadarse $^{(gl)}$
* Grec antic: ὀργίζομαι $^{(grc)}$ ‎(orgízomai)
* Hongarès: feldühödik $^{(hu)}$
* Islandès: reiðast $^{(is)}$
* Japonès: 怒る $^{(ja)}$
* Polonès: złościć się $^{(pl)}$
* Portuguès: enraivecer $^{(pt)}$
* Rus: серди́ться $^{(ru)}$ ‎(serdítsia) (impf), рассерди́ться $^{(ru)}$ ‎(rasserdítsia) (pf)
* Xinès: 生气 $^{(zh)}$ ‎(shēngqì)

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·nut·jar (3)
* Heterograma de 7 lletres (aejnrtu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: enutjar
# enutjar-se
## Català
### Verb

enutjar-se
* Forma pronominal de enutjar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enutjares
# enutjaien
## Català
### Verb

enutjaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enutjar.
# enutjaran
## Català
### Verb

enutjaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·nut·ja·ran (4)
* Anagrama: ajuntaren
# enutjara
## Català
### Verb

enutjara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enutjar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·nut·ja·ra (4)
* Anagrames: ajuntaré, natjareu, natjàreu, tuejaran
# enutjades
## Català
### Verb

enutjades
* Participi femení plural del verb enutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·nut·ja·des (4)
* Anagrames: desenutja, desenutjà