OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aljebraren
## Basc
### Nom

aljebraren
* genitiu definit singular de aljebra
* genitiu indefinit de aljebra
# aljebrarantz
## Basc
### Nom

aljebrarantz
* al·latiu direccional definit singular de aljebra
# aljebrarengatik
## Basc
### Nom

aljebrarengatik
* causal indefinit de aljebra
* causal definit singular de aljebra
# aljebrarentzat
## Basc
### Nom

aljebrarentzat
* benefactiu indefinit de aljebra
* benefactiu definit singular de aljebra
# aljebratako
## Basc
### Nom

aljebratako
* genitiu locatiu indefinit de aljebra
# amotares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈta.ɾəs/ balear /ə.moˈta.ɾəs/, /ə.muˈta.ɾəs/ Occidental: /a.moˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

amotares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amotar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amotar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ta·res (4)
* Anagrames: amotar-se, matareso
# alligator
## Suec

   * Etimologia: De l'anglès alligator, al seu torn del sintagma espanyol el lagarto («el llangardaix»).

### Nom

alligator c. ‎(singular definit alligatorn, plural indefinit alligatorer, plural definit alligatorerna)
* (zoologia) aŀligàtor, nom genèric dels crocodílids del gènere Alligator
    amerikansk alligator ― aŀligàtor del Mississipi, aŀligàtor americà (Alligator mississippiensis)
    kinesisk alligator ― aŀligàtor xinès, aŀligàtor del Yangtze (Alligator sinensis)

#### Derivats

* mississippialligator

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada alligator al Svenska Akademiens ordbok.
* Per a més informació vegeu l'entrada alligator al Svenska Akademiens ordlista.
* Per a més informació vegeu l'entrada alligator al Svensk ordbok.
* Article corresponent a la Viquipèdia en suec
# alligaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎi.ɣəˈɾi.əw/, occidental /a.ʎi.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

alligaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de alligar.
# alligassin
## Català
### Verb

alligassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alligar.
# alligaríveu
## Català
### Verb

alligaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de alligar.
# alligassen
## Català
### Verb

alligassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alligar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·gas·sen (4)
* Anagrama: al·legassin
# alligassis
## Català
### Verb

alligassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alligar.
# alligasses
## Català
### Verb

alligasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alligar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·gas·ses (4)
* Anagrama: al·legassis
# allumí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈmi/, occidental /a.ʎuˈmi/
   * Rimes: -i

### Verb

allumí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de allumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·mí (3)
* Anagrama: llimau
# alluméssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈme.səm/, occidental /a.ʎuˈme.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

alluméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allumar.

#### Variants

* alluméssim, allumàssim, allumàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·més·sem (4)
# allunades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈna.ðəs/, occidental /a.ʎuˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

allunades
* Participi femení plural del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·na·des (4)
* Anagrames: anul·lades, llaunades
# allun
## Català
### Verb

allun
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llun (2)
* Anagrames: lluna, Lluna, nul·la
# alluna
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎu.nə/, occidental /aˈʎu.na/
   * Rimes: -una

### Verb

alluna
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de allunar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·na (3)
* Anagrames: anul·la, anul·là, llauna, llaunà
# allunam
## Català
### Verb

allunam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·nam (3)
* Anagrama: anul·lam
# allumésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈme.səw/, occidental /a.ʎuˈme.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

allumésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allumar.

#### Variants

* alluméssiu, allumàssiu, allumàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·més·seu (4)
# alluméssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈme.siw/, occidental /a.ʎuˈme.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

alluméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allumar.

#### Variants

* allumésseu, allumàssiu, allumàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·més·siu (4)
# allunada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈna.ðə/, occidental /a.ʎuˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

allunada
* Participi femení singular del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·na·da (4)
* Anagrames: anul·lada, llaunada
# alluméssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈme.sim/, occidental /a.ʎuˈme.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

alluméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allumar.

#### Variants

* alluméssem, allumàssim, allumàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·més·sim (4)
# almescaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.məsˈka.βən/, balear /əɫ.məsˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /aɫ.mesˈka.βen/ valencià /aɫ.mesˈka.ven/, /aɫ.mesˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

almescaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de almescar.
# almescàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.məsˈka.ɾəm/, occidental /aɫ.mesˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

almescàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de almescar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb almescar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escamarlem
# almescava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.məsˈka.βə/, balear /əɫ.məsˈka.və/ Occidental: nord-occidental /aɫ.mesˈka.βa/ valencià /aɫ.mesˈka.va/, /aɫ.mesˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

almescava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de almescar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de almescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mes·ca·va (4)
* Anagrama: aclamaves
# almescaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.məsˈka.βəs/, balear /əɫ.məsˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /aɫ.mesˈka.βes/ valencià /aɫ.mesˈka.ves/, /aɫ.mesˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

almescaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de almescar.
# almescàssem
## Català
### Verb

almescàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb almescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mes·càs·sem (4)
* Anagrama: malcaséssem
# almesco
## Català
### Verb

almesco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de almescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mes·co (3)
* Heterograma de 7 lletres (acelmos)
* Anagrames: escàlom, escolam, solacem
# almescà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.məsˈka/, occidental /aɫ.mesˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

almescà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de almescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mes·cà (3)
* Anagrames: aclames, aclamés, malcase
# almescàs
## Català
### Verb

almescàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb almescar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb almescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mes·càs (3)
* Anagrames: calàssem, calmessa, lacàssem, malcases, malcasés
# amordia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdi.ə/ balear /ə.moɾˈði.ə/, /ə.murˈði.ə/ Occidental: /a.moɾˈði.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amordia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amordir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amordir.

### Miscel·lània

* Anagrama: adormia
# amordides
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdi.ðəs/ balear /ə.moɾˈði.ðəs/, /ə.murˈði.ðəs/ Occidental: /a.moɾˈði.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

amordides
* Participi femení plural del verb amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·di·des (4)
* Anagrames: adormides, domdaries, mediadors
# amordeixin
## Català
### Verb

amordeixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amordir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amordir.

#### Variants

* [1] amordesquin
* [2] amordesquin
# amordesquin
## Català
### Verb

amordesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amordir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amordir.

#### Variants

* [1] amordeixin
* [2] amordeixin
# amordesqui
## Català
### Verb

amordesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amordir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amordir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amordir.

#### Variants

* [1] amordeixi
* [2] amordeixi
* [3] amordeixi
# amordeixis
## Català
### Verb

amordeixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amordir.

#### Variants

* amordesquis
# amordeixo
## Català
### Verb

amordeixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amordir.

#### Variants

* amordesc, amordeixi
# amordesc
## Català
### Verb

amordesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amordir.

#### Variants

* amordeixo, amordeixi

### Miscel·lània

* Anagrames: morcades, mordaces
# amordesquis
## Català
### Verb

amordesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amordir.

#### Variants

* amordeixis
# al·lotam
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫuˈtam/, /ə.ɫuˈtam/ balear /əɫ.ɫoˈtam/, /əɫ.ɫuˈtam/ Occidental: /aɫ.ɫoˈtam/, /a.ɫoˈtam/
   * Rimes: -am
   * Etimologia: De al·lot i el sufix -am.

### Nom

al·lotam m. ‎(plural al·lotams)
* (menorquí) Conjunt d’al·lots.

#### Traduccions

* Castellà: muchachería $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·lo·tam (3)
* Anagrama: amollat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# al·loteges
## Català
### Verb

al·loteges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de al·lotejar.
# al·lotegessen
## Català
### Verb

al·lotegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lotejar.
# al·lotegessis
## Català
### Verb

al·lotegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lotejar.
# al·lotegeu
## Català
### Verb

al·lotegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de al·lotejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb al·lotejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb al·lotejar.
# al·lotams
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫuˈtams/, /ə.ɫuˈtams/ balear /əɫ.ɫoˈtams/, /əɫ.ɫuˈtams/ Occidental: /aɫ.ɫoˈtams/, /a.ɫoˈtams/
   * Rimes: -ams

### Nom

al·lotams m. pl.
* Forma plural de al·lotam.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·lo·tams (3)
* Anagrames: amollats, malaltós, mostalla
# al·lotegessin
## Català
### Verb

al·lotegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lotejar.
# al·lotegen
## Català
### Verb

al·lotegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de al·lotejar.
# al·lotegesses
## Català
### Verb

al·lotegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lotejar.
# amansigueu
## Català
### Verb

amansigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amansir.
# amansigueva
## Català
### Verb

amansigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amansir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amansir.
# amansiguera
## Català
### Verb

amansiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.
# amansiguessen
## Català
### Verb

amansiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.
# amansiguesses
## Català
### Verb

amansiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·si·gues·ses (5)
* Anagrama: assassineguem
# amansigueren
## Català
### Verb

amansigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de amansir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.
# amansigueres
## Català
### Verb

amansigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amansir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·si·gue·res (5)
* Anagrames: agermanéssiu, amargenéssiu, marineguessa
# amansigueven
## Català
### Verb

amansigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amansir.
# amansigueves
## Català
### Verb

amansigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amansir.
# amansesques
## Català
### Verb

amansesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amansir.
# amansen
## Català
### Verb

amansen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amansar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amansar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amansar.
# amansesc
## Català
### Verb

amansesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sesc (3)
* Anagrama: macassen
# amansesquis
## Català
### Verb

amansesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·ses·quis (4)
* Anagrames: amansisques, maquinasses
# amansessen
## Català
### Verb

amansessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansar.
# amanses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈman.səs/, occidental /aˈman.ses/
   * Rimes: -anses

### Verb

amanses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de amansar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·ses (3)
* Anagrames: amassen, anàssem, manessa, massena
# amansesquen
## Català
### Verb

amansesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amansir.
# amansesqui
## Català
### Verb

amansesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amansir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amansir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·ses·qui (4)
* Anagrames: amanesquis, amanisques, maquinessa
# amansesquin
## Català
### Verb

amansesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amansir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·ses·quin (4)
* Anagrames: amansisquen, maquinassen
# amansesca
## Català
### Verb

amansesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amansir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·ses·ca (4)
* Anagrama: acanàssem
# anarchistische
## Alemany

   * Pronúncia: /anaʁˈçɪstɪʃə/

### Adjectiu

anarchistische
* forma declinada de anarchistisch
# anarchistischer
## Alemany

   * Pronúncia: /anaʁˈçɪstɪʃɐ/

### Adjectiu

anarchistischer
* forma comparativa de anarchistisch
# anarchistisches
## Alemany

   * Pronúncia: /anaʁˈçɪstɪʃəs/

### Adjectiu

anarchistisches
* forma declinada de anarchistisch
# anarchistischeren
## Alemany
### Adjectiu

anarchistischeren
* forma declinada de anarchistisch
# anarchistischem
## Alemany

   * Pronúncia: /anaʁˈçɪstɪʃm̩/

### Adjectiu

anarchistischem
* forma declinada de anarchistisch
# anarchistischere
## Alemany
### Adjectiu

anarchistischere
* forma declinada de anarchistisch
# anarchistischerem
## Alemany
### Adjectiu

anarchistischerem
* forma declinada de anarchistisch
# anarchistischen
## Alemany

   * Pronúncia: /anaʁˈçɪstɪʃn̩/

### Adjectiu

anarchistischen
* forma declinada de anarchistisch
# anarchistischerer
## Alemany
### Adjectiu

anarchistischerer
* forma declinada de anarchistisch
# anarchistischeres
## Alemany
### Adjectiu

anarchistischeres
* forma declinada de anarchistisch
# amartellau
## Català
### Verb

amartellau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amartellar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amartellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·te·llau (4)
* Anagrames: ataüllarem, ataüllàrem
# amartellaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.təˈʎa.βən/, balear /ə.məɾ.təˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.mar.teˈʎa.βen/ valencià /a.maɾ.teˈʎa.ven/, /a.maɾ.teˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

amartellaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amartellar.
# amartellaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.təˈʎa.βəs/, balear /ə.məɾ.təˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.mar.teˈʎa.βes/ valencià /a.maɾ.teˈʎa.ves/, /a.maɾ.teˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

amartellaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amartellar.
# amartellava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.təˈʎa.βə/, balear /ə.məɾ.təˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /a.mar.teˈʎa.βa/ valencià /a.maɾ.teˈʎa.va/, /a.maɾ.teˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

amartellava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amartellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amartellar.
# amartelleguessa
## Català
### Verb

amartelleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartellar.
# amartelleguessen
## Català
### Verb

amartelleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartellar.
# amartellavi
## Català
### Verb

amartellavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amartellar.
# amartellavo
## Català
### Verb

amartellavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amartellar.
# amartelle
## Català
### Verb

amartelle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amartellar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amartellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amartellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amartellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·te·lle (4)
* Anagrames: alletarem, alletàrem, metal·laré
# amartelleguem
## Català
### Verb

amartelleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amartellar.
# al·lotejà
## Català
### Verb

al·lotejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de al·lotejar.
# al·lotejàreu
## Català
### Verb

al·lotejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de al·lotejar.
# al·lotejàssem
## Català
### Verb

al·lotejàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lotejar.
# al·lotejàssiu
## Català
### Verb

al·lotejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lotejar.
# al·lotejàrem
## Català
### Verb

al·lotejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de al·lotejar.
# al·lotejàsseu
## Català
### Verb

al·lotejàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lotejar.
# al·lotejàssim
## Català
### Verb

al·lotejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lotejar.
# al·lotejàveu
## Català
### Verb

al·lotejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de al·lotejar.
# al·lotejàs
## Català
### Verb

al·lotejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lotejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lotejar.
# amarrava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈra.βə/, balear /ə.məˈra.və/ Occidental: nord-occidental /a.maˈra.βa/ valencià /a.maˈra.va/, /a.maˈra.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

amarrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amarrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amarrar.
# amarraz
## Basc
### Nom

amarraz
* instrumental indefinit de amarra
* instrumental definit singular de amarra
# amarrau
## Català
### Verb

amarrau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amarrar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·rau (3)
* Anagrames: amurara, amurarà, maurara, maurarà
# amarraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈra.βən/, balear /ə.məˈra.vən/ Occidental: nord-occidental /a.maˈra.βen/ valencià /a.maˈra.ven/, /a.maˈra.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

amarraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ra·ven (4)
* Anagrama: arranàvem
# amarraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈra.βəs/, balear /ə.məˈra.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.maˈra.βes/ valencià /a.maˈra.ves/, /a.maˈra.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

amarraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ra·ves (4)
* Anagrama: arrasàvem
# amarrei
## Basc
### Nom

amarrei
* datiu definit plural de amarra
# ambuleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈɫɛw/ balear /əm.buˈɫəw/, /əm.buˈɫɛw/ Occidental: /am.buˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ambuleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ambular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ambular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ambular.