OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desparegueu
## Català
### Verb

desparegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desparar.

#### Variants

* despareu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·re·gueu (4)
# desparellant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.ɾəˈʎan/ balear /dəs.pə.ɾəˈʎant/, /dəs.pə.ɾəˈʎan/ Occidental: nord-occidental /des.pa.ɾeˈʎan/ valencià /des.pa.ɾeˈʎant/, /des.pa.ɾeˈʎan/
   * Rimes: -ant

### Verb

desparellant
* Gerundi del verb desparellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·re·llant (4)
# diluviàs
## Català
### Verb

diluviàs
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb diluviar.
# diluvio
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈlʊ.wɪ.oː/

### Nom

dīluviō
* datiu singular de dīluvium
* ablatiu singular de dīluvium
# diluvii
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈlʊ.wɪ.iː/

### Nom

dīluviī
* genitiu singular de dīluvium
# diluviorum
## Llatí

   * Pronúncia: /diː.lʊ.wɪˈoː.rʊm/

### Nom

dīluviōrum
* genitiu plural de dīluvium
# diluvium
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈlʊ.wɪ.ʊm/
   * Etimologia: De dīluō.

### Nom

dīluvium n. ‎(genitiu dīluviī)
* diluvi

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | dīluvium | dīluvia |
| Vocatiu | dīluvium | dīluvia |
| Acusatiu | dīluvium | dīluvia |
| Genitiu | dīluviī | dīluviōrum |
| Datiu | dīluviō | dīluviīs |
| Ablatiu | dīluviō | dīluviīs |
# diluvià
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.ɫu.βiˈa/, balear /di.ɫu.viˈa/ Occidental: nord-occidental /di.ɫu.βiˈa/ valencià /di.ɫu.viˈa/, /di.ɫu.βiˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

diluvià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de diluviar.
# diluviés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.ɫu.βiˈes/, balear /di.ɫu.viˈes/ Occidental: nord-occidental /di.ɫu.βiˈes/ valencià /di.ɫu.viˈes/, /di.ɫu.βiˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

diluviés
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb diluviar.
# diluviï
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.ɫuˈβi.i/, balear /di.ɫuˈvi.i/ Occidental: nord-occidental /di.ɫuˈβi.i/ valencià /di.ɫuˈvi.i/, /di.ɫuˈβi.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

diluviï
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb diluviar.
# diluviis
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈlʊ.wɪ.iːs/

### Nom

dīluviīs
* datiu plural de dīluvium
* ablatiu plural de dīluvium
# disegnavano
## Italià
### Verb

disegnavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de disegnare
# disegnerai
## Italià
### Verb

disegnerai
* segona persona singular (tu) del futur de disegnare
# disegnerebbe
## Italià
### Verb

disegnerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de disegnare
# disegnerei
## Italià
### Verb

disegnerei
* primera persona singular (io) del condicional de disegnare
# disegnavi
## Italià
### Verb

disegnavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de disegnare
# disegnavo
## Italià
### Verb

disegnavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de disegnare
# disegnerebbero
## Italià
### Verb

disegnerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de disegnare
# disegneremmo
## Italià
### Verb

disegneremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de disegnare
# disegnavate
## Italià
### Verb

disegnavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de disegnare
# disegneranno
## Italià
### Verb

disegneranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de disegnare
# destinam
## Català
### Verb

destinam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de destinar.
# destinaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ti.nəˈɾan/, occidental /des.ti.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

destinaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de destinar.
# destinareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ti.nəˈɾɛw/ balear /dəs.ti.nəˈɾəw/, /dəs.ti.nəˈɾɛw/ Occidental: /des.ti.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

destinareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·na·reu (4)
* Anagrama: estudiaren
# destinara
## Català
### Verb

destinara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb destinar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·na·ra (4)
* Anagrames: adinerats, desairant, sardineta
# destinarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ti.nəˈɾɛm/ balear /dəs.ti.nəˈɾəm/, /dəs.ti.nəˈɾɛm/ Occidental: /des.ti.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

destinarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·na·rem (4)
* Anagrames: determinàs, sedimentar, terminades
# destinares
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tiˈna.ɾəs/, occidental /des.tiˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

destinares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de destinar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·na·res (4)
* Anagrames: sardinetes, sedentaris
# destinar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.tiˈna/ Occidental: nord-occidental /des.tiˈna/ valencià /des.tiˈnaɾ/, /des.tiˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: destinà
   * Etimologia: Del llatí destināre ‎(«fixar»), segle XIV.

### Verb

destinar trans.
* Fixar el destí, la sort, d'algú o d'alguna cosa
* Determinar, designar, la condició futura d’algú o d’alguna cosa.
* Decidir per endavant allò que un farà.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: destino, destina, destinem

#### Sinònims

* adjudicar, assignar
* designar
* reservar

#### Traduccions

* Anglès: destine $^{(en)}$
* Castellà: destinar $^{(es)}$
* Francès: destiner $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·nar (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeinrst)
* Anagrames: diantres, enardits, nitrades, tendiràs, trinades

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: destinar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.tiˈnaɾ/, meridional /deh.tiˈnaɾ/
       Americà: alt /d(e)s.tiˈnaɾ/, baix /deh.tiˈnaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí destināre

### Verb

destinar trans. ‎(present destino, passat destiné, futur destinaré)
* destinar

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·nar (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeinrst)
# destinaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tiˈna.ɾən/, occidental /des.tiˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

destinaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de destinar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·na·ren (4)
* Anagrama: internades
# destinaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ti.nəˈɾi.ə/, occidental /des.ti.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

destinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de destinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de destinar.
# dimanĉo
## Esperanto

   * Pronúncia: /diˈman.t͡ʃo/
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

dimanĉo ‎(acusatiu dimanĉon, plural dimanĉoj, plural acusatiu dimanĉojn)
* diumenge
# dim-witted
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪmˈwɪtəd/

### Adjectiu

dim-witted ‎(comparatiu more dim-witted, superlatiu most dim-witted)
* idiota, estúpid

#### Sinònims

* stupid

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# dimanches
## Francès
### Nom

dimanches m. pl.
* forma plural de dimanche
# dimanĉoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /diˈman.t͡ʃoj/

### Nom

dimanĉoj
* forma plural de dimanĉo
# dimanĉon
## Esperanto

   * Pronúncia: /diˈman.t͡ʃon/

### Nom

dimanĉon
* acusatiu de dimanĉo
# dimanĉojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /diˈman.t͡ʃojn/

### Nom

dimanĉojn
* acusatiu plural de dimanĉo
# dim
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪm/ àudio (EUA)

### Adjectiu

dim ‎(comparatiu dimmer, superlatiu dimmest)
* obscur, fosc
* negatiu, advers
* vague
* poc prometedor
* (col·loquial) idiota, estúpid

#### Sinònims

* dark

### Verb

dim ‎(3a persona singular present dims, gerundi dimming, passat i participi dimmed)
* abaixar
    «The instrument (the telescreen it was called) could be dimmed, but there was no way of shutting it off completely.» ((Orwell, George. Nineteen Eighty-Four, 1989. Londres: Penguin Books, 1948, p. 4. ISBN 978-0-141-18776-1.))L'instrument (denominat telepantalla) podia regular-se, però no hi havia manera d'apagar-lo del tot.
# dim.
## Castellà
### Abreviatura

dim.
* forma abreujada de diminutivo
# dimanche
## Francès

   * Etimologia: Del llatí dies dominicus ‎(«dia del Senyor»).

### Nom

dimanche m. ‎(plural dimanches)
* diumenge

#### Relacionats

| Dies de la setmana | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| Dies de la setmana | lundi | mardi | mercredi | jeudi | vendredi | samedi | dimanche |

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·manche (2)
* Heterograma de 8 lletres (acdehimn)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en francès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dictionnaire Larousse Français sobre dimanche
# destituiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ti.tu.iˈɾi.əs/, occidental /des.ti.tu.iˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

destituiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de destituir.

#### Variants

* destituirives

## Català antic
### Verb

destituiries
* segona persona singular (tu) del condicional de destituir
# destituiriven
## Català
### Verb

destituiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de destituir.

#### Variants

* destituirien
# destituirives
## Català
### Verb

destituirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de destituir.

#### Variants

* destituiries
# destituiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ti.tu.iˈɾe/, occidental /des.ti.tu.iˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

destituiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de destituir.

## Català antic
### Verb

destituiré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de destituir
# destituiríets
## Català antic
### Verb

destituiríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de destituir

#### Variants

* destituiríeu
# destituiriva
## Català
### Verb

destituiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de destituir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de destituir.

#### Variants

* [1] destituiria
* [2] destituiria
# destituiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ti.tu.iˈɾas/, occidental /des.ti.tu.iˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

destituiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de destituir.

## Català antic
### Verb

destituiràs
* segona persona singular (tu) del futur de destituir
# destituirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ti.tu.iˈɾi.ən/, occidental /des.ti.tu.iˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

destituirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de destituir.

#### Variants

* destituiriven

## Català antic
### Verb

destituirien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de destituir
# destituirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ti.tu.iˈɾa/, occidental /des.ti.tu.iˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

destituirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de destituir.

### Miscel·lània

* Anagrama: restituïda

## Català antic
### Verb

destituirà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de destituir
# determinant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.tər.miˈnan/ balear /də.təɾ.miˈnant/, /də.tər.miˈnan/ Occidental: nord-occidental /de.ter.miˈnan/ valencià /de.teɾ.miˈnant/, /de.teɾ.miˈnan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: De determinar.

### Adjectiu

determinant inv. ‎(plural determinants)
* Que determina.

#### Traduccions

* Anglès: determinant $^{(en)}$, decisive $^{(en)}$
* Castellà: determinante $^{(es)}$
* Francès: déterminant $^{(fr)}$

### Nom

determinant m. ‎(plural determinants)
* Classe de mots que s’anteposen al nom i que delimiten i precisen l’àmbit referencial.
    L’article definit, els demostratius i els possessius funcionen com a determinants.

#### Traduccions

* Anglès: determiner $^{(en)}$
* Castellà: determinante $^{(es)}$ m.
* Francès: déterminant $^{(fr)}$ m.

### Verb

determinant
* Gerundi del verb determinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ter·mi·nant (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# determinar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.tər.miˈna/ Occidental: nord-occidental /de.ter.miˈna/ valencià /de.teɾ.miˈnaɾ/, /de.teɾ.miˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: determinà
   * Etimologia: Del llatí determināre, segle XIV, format pel prefix de ‎(«direcció de dalt a baix») i el terme terminare ‎(«establir els límits»).

### Verb

determinar trans., pron. ‎(pronominal determinar-se)
* Expressar amb precisió una llei, opinió o assumpte.
* Prendre una decisió.
    Va determinar que no aniria a la reunió.
* Ser la conseqüència directa d'un fet.
    La pujada del preu del pa va determinar la revolta popular.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: determino, determina, determinem

#### Sinònims

* calcular
* concloure, fixar
* acordar, concloure, decidir, deliberar, disposar, establir, ordenar, raonar, resoldre
* definir
* especificar, fixar

#### Traduccions

* Anglès: determine $^{(en)}$
* Castellà: determinar $^{(es)}$
* Francès: déterminer $^{(fr)}$
* Italià: determinare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ter·mi·nar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: determinar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /de.teɾ.miˈnaɾ/
       Americà: alt /de.t(e)ɾ.miˈnaɾ/, baix /de.teɾ.miˈnaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí determināre.

### Verb

determinar trans., pron. ‎(pronominal determinarse, present determino, passat determiné, futur determinaré)
* determinar

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ter·mi·nar (4)
# determinados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.teɾ.miˈna.ðos\, meridional \de.teɾ.miˈna.(ð)oh\
       Americà: alt /de.teɾ.miˈna.d(o)s/, baix \de.teɾ.miˈna.ðoh\, austral \de.teɾ.miˈna.ðos\
   * Rimes: -ados

### Adjectiu

determinados m. pl.
* forma plural de determinado

### Verb

determinados
* participi masculí plural del verb determinar

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ter·mi·na·dos (5)
* Anagrames: desmentidora, desmetirando, detendríamos, sórdidamente
# determinaia
## Català
### Verb

determinaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de determinar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de determinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ter·mi·na·ia (5)
* Anagrama: antemeridià
# determinaies
## Català
### Verb

determinaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de determinar.
# determinaien
## Català
### Verb

determinaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de determinar.
# determinam
## Català
### Verb

determinam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de determinar.
# determinar-se
## Català
### Verb

determinar-se
* Forma pronominal de determinar.

### Miscel·lània

* Anagrama: determinares
# determinara
## Català
### Verb

determinara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb determinar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb determinar.
# diurnae
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈʊr.naj/

### Adjectiu

diurnae
* nominatiu femení plural de diurnus
* vocatiu femení plural de diurnus
* genitiu femení singular de diurnus
* datiu femení singular de diurnus
# diurnam
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈʊr.nam/

### Adjectiu

diurnam
* acusatiu femení singular de diurnus
# diurna
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈʊr.na/, /dɪˈʊr.naː/

### Adjectiu

diurna
* nominatiu femení singular de diurnus
* nominatiu neutre plural de diurnus
* vocatiu femení singular de diurnus
* vocatiu neutre plural de diurnus
* acusatiu neutre plural de diurnus
diurnā
* ablatiu femení singular de diurnus
# diurne
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈʊr.nɛ/

### Adjectiu

diurne
* vocatiu masculí singular de diurnus
# diuriven
## Català
### Verb

diuriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de dir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: diu·ri·ven (3)
* Anagrama: vindríeu
# diurives
## Català
### Verb

diurives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de dir.
# diurnarum
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪ.ʊrˈnaː.rʊm/

### Adjectiu

diurnārum
* genitiu femení plural de diurnus
# diureu
## Català
### Verb

diureu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de dir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: diu·reu (2)
* Anagrames: duríeu, reduïu
# diuriva
## Català
### Verb

diuriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de dir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de dir.
# diurnas
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈʊr.naːs/

### Adjectiu

diurnās
* acusatiu femení plural de diurnus
# dinning
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈdɪnɪŋ/

### Verb

dinning
* gerundi de din
# dino
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdi.nu/, occidental /ˈdi.no/
   * Rimes: -ino

### Verb

dino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dinar.
    [Jo] dino, dine, din o dini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dinar.
    [Que jo] dino, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] dini o dine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dinar.
    [Que ell/ella/vostè] dino, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] dini o dine.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·no (2)
* Anagrames: doni, doní, ondi, ondí
# dinosaure
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.nuˈsaw.ɾə/ balear /di.noˈsaw.ɾə/, /di.nuˈsaw.ɾə/ Occidental: /di.noˈsaw.ɾe/
   * Rimes: -awɾe
   * Etimologia: Del prefix dino- i el sufix -saure.

### Nom

dinosaure m. ‎(plural dinosaures)
* Animals dels ordres dels arcosaures saurisquis i ornitisquis, dominants dels ecosistemes terrestres entre el Triàsic superior i el Cretaci.
* Individu d'aquest grup d'animals.
* (col·loquial) Persona o organització antiga, amb visions obsoletes.
    Un dinosaure del món de les finances.

#### Traduccions

* Anglès: dinosaur $^{(en)}$
* Castellà: dinosaurio $^{(es)}$ m.
* Francès: dinosaure $^{(fr)}$ m.
* Gallec: dinosauro $^{(gl)}$ m.
* Italià: dinosauro $^{(it)}$ m.
* Portuguès: dinossauro $^{(pt)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·no·sau·re (4)
* Heterograma de 9 lletres (adeinorsu)
* Anagrama: sondaríeu

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC

## Francès
### Nom

dinosaure m. ‎(plural dinosaures)
* dinosaure
# dinosaurios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /di.noˈsau.ɾjos/, meridional /di.noˈsau.ɾjoh/
       Americà: alt /di.noˈsau.ɾ(jo)s/, baix /di.noˈsau.ɾjoh/, austral /di.noˈsau.ɾjos/
   * Rimes: -auɾjos

### Nom

dinosaurios m. pl.
* forma plural de dinosaurio
# dinos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ˈdi.nos/

### Verb

dinos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] dinis o dines.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·nos (2)
* Anagrames: donis, Donís, dosin, ondis, sondi, sondí
# dinosaur
## Anglès
### Nom

dinosaur ‎(plural dinosaurs)
* dinosaure.
# dinosaurio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /di.noˈsau.ɾjo/
       Americà: alt /di.n(o)ˈsau.ɾjo/, baix /di.noˈsau.ɾjo/
   * Rimes: -auɾjo

### Nom

dinosaurio m. ‎(plural dinosaurios)
* dinosaure

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·no·sau·rio (4)
# dinocchiu
## Sicilià
### Nom

dinocchiu m.
* genoll
# dinosauri
## Italià

   * Pronúncia: /di.noˈsau.ri/

### Nom

dinosauri m. pl.
* forma plural de dinosauro
# dialogar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.ə.ɫuˈɣa/ balear /di.ə.ɫoˈɣa/, /di.ə.ɫuˈɣa/ Occidental: nord-occidental /di.a.ɫoˈɣa/ valencià /di.a.ɫoˈɣaɾ/, /di.a.ɫoˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: dialogà
   * Etimologia: De diàleg, segle XVI.

### Verb

dialogar intr., trans.
* Conversar, tenir un diàleg.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: dialogo, dialoga, dialoguem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Sinònims

* confabular, conferir, conversar, debatre, discutir, enraonar, parlar, tractar, xerrar

#### Traduccions

* Anglès: dialogue $^{(en)}$
* Castellà: dialogar $^{(es)}$
* Francès: dialoguer $^{(fr)}$
* Italià: dialogare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·lo·gar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: dialogar
# dialogant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.ə.ɫuˈɣan/ balear /di.ə.ɫoˈɣant/, /di.ə.ɫuˈɣan/ Occidental: nord-occidental /di.a.ɫoˈɣan/ valencià /di.a.ɫoˈɣant/, /di.a.ɫoˈɣan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: De dialogar.

### Adjectiu

dialogant inv. ‎(plural dialogants)
* Que té predisposició al diàleg, que dialoga.

#### Traduccions

* Castellà: dialogante $^{(es)}$
* Italià: dialogante $^{(it)}$

### Verb

dialogant
* Gerundi del verb dialogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·lo·gant (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
# dialogants
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.ə.ɫuˈɣans/ balear /di.ə.ɫoˈɣans/, /di.ə.ɫuˈɣans/ Occidental: /di.a.ɫoˈɣans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

dialogants inv. pl.
* Forma plural de dialogant.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·lo·gants (4)
* Anagrama: singlotada
# dialogara
## Català
### Verb

dialogara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dialogar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dialogar.
# dialogam
## Català
### Verb

dialogam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de dialogar.
# dialogaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.ə.ɫu.ɣəˈɾan/ balear /di.ə.ɫo.ɣəˈɾan/, /di.ə.ɫu.ɣəˈɾan/ Occidental: /di.a.ɫo.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

dialogaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de dialogar.
# dialogares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.ə.ɫuˈɣa.ɾəs/ balear /di.ə.ɫoˈɣa.ɾəs/, /di.ə.ɫuˈɣa.ɾəs/ Occidental: /di.a.ɫoˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

dialogares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de dialogar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dialogar.
# dialogaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.ə.ɫuˈɣa.ɾən/ balear /di.ə.ɫoˈɣa.ɾən/, /di.ə.ɫuˈɣa.ɾən/ Occidental: /di.a.ɫoˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

dialogaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de dialogar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dialogar.
# dialogareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.ə.ɫu.ɣəˈɾɛw/ balear /di.ə.ɫo.ɣəˈɾəw/, /di.ə.ɫu.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /di.a.ɫo.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

dialogareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de dialogar.