OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acovardiria
## Català
### Verb

acovardiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acovardir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acovardir.
# acovardiries
## Català
### Verb

acovardiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acovardir.
# acovardiràs
## Català
### Verb

acovardiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acovardir.
# acovardiríeu
## Català
### Verb

acovardiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acovardir.
# acovardireu
## Català
### Verb

acovardireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acovardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·var·di·reu (5)
* Anagrama: acordaríveu
# acovardirien
## Català
### Verb

acovardirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acovardir.
# adduir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əd.duˈi/ Occidental: nord-occidental /ad.duˈi/ valencià /a.ðuˈiɾ/, /a.ðuˈi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí adducere.

### Verb

adduir trans.
* Introduir un nou argument o una nova prova en una argumentació.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: addueixo, addueix, adduïm

#### Sinònims

* presentar, al·legar, aportar

#### Traduccions

* Anglès: adduce $^{(en)}$
* Castellà: aducir $^{(es)}$
* Esperanto: argumenti $^{(eo)}$
* Francès: apporter $^{(fr)}$
* Italià: addurre $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·du·ir (3)
* Anagrama: druida

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# adduiran
## Català
### Verb

adduiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adduir.
# adduireu
## Català
### Verb

adduireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de adduir.
# adduiria
## Català
### Verb

adduiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adduir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adduir.
# adduiries
## Català
### Verb

adduiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adduir.
# adduirà
## Català
### Verb

adduirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adduir.
# adduiguéveu
## Català
### Verb

adduiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adduir.
# adduirien
## Català
### Verb

adduirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·du·i·ri·en (5)
* Anagrama: dindaríeu
# acendraran
## Català
### Verb

acendraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·dra·ran (4)
* Anagrama: encadarnar
# acendram
## Català
### Verb

acendram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·dram (3)
* Anagrama: demancar
# acendra
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈsɛn.dɾə/ Occidental: nord-occidental /aˈsɛn.dɾa/ valencià /aˈsɛn.dɾa/, /aˈsɛn.dɾɛ/
   * Rimes: -ɛndɾa

### Verb

acendra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acendrar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·dra (3)
* Anagrames: cadenar, cerdana
# acendrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.sənˈdɾa/ Occidental: nord-occidental /a.senˈdɾa/ valencià /a.senˈdɾaɾ/, /a.senˈdɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acendrà
   * Etimologia: Del prefix a- i cendra, segle XVIII.

### Verb

acendrar trans.
* Purificar els metalls preciosos en el gresol amb l'acció del foc.
* Abrillantar els metalls preciosos amb cendra.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acendro, acendra, acendrem Vocal rizotònica: /ɛ/

#### Relacionats

* cendrar
* copel·lar

#### Traduccions

* Castellà: acrisolar $^{(es)}$
* Castellà: acendrar $^{(es)}$, cendrar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·drar (3)
* Anagrama: cardaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.θenˈdɾaɾ/, meridional \a.θeŋˈdɾaɾ\
       Americà: alt /a.s(e)nˈd͡zaɾ/, baix \a.seŋˈdɾaɾ\, austral /a.senˈdɾaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del prefix a- i cendrar.

### Verb

acendrar trans. ‎(present acendro, passat acendré, futur acendraré)
* acendrar (abrillantar amb pasta de cendra d'ossos)
* purificar (figuradament)

#### Sinònims

* cendrar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·drar (3)
# acendrara
## Català
### Verb

acendrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acendrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·dra·ra (4)
* Anagrames: arrencada, cadarnera
# acordillàs
## Català
### Verb

acordillàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.
# acordillés
## Català
### Verb

acordillés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·di·llés (4)
* Anagrames: acordellis, desacollir
# acordillàveu
## Català
### Verb

acordillàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acordillar.
# acordillàreu
## Català
### Verb

acordillàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acordillar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.
# acordillàssem
## Català
### Verb

acordillàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·di·llàs·sem (5)
* Anagrama: acordellàssim
# acordillàssiu
## Català
### Verb

acordillàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.
# acordillàsseu
## Català
### Verb

acordillàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·di·llàs·seu (5)
* Anagrama: acordellàssiu
# acordillàssim
## Català
### Verb

acordillàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.
# acordilléssem
## Català
### Verb

acordilléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·di·llés·sem (5)
* Anagrama: acordelléssim
# adonam
## Català

   * Pronúncia: balear /ə.ðoˈnam/, /ə.ðuˈnam/
   * Rimes: -am

### Verb

adonam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adonar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] ens adonem o ens adonam.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nam (3)
* Anagrames: madona, nòmada

## Català antic
### Verb

adonam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de adonar-se
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de adonar-se

#### Variants

* [2] adonàrem
# adon
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /əˈðon/, alguerès /aˈɾon/
   * Rimes: -on

### Verb

adon
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adonar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] m'adono, m'adone, m'adon o m'adoni.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·don (2)
* Anagrames: dona, donà, dóna, nado, nadó, onda, ondà

## Català antic
### Verb

adon
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de adonar-se
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de adonar-se
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de adonar-se
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de adonar-se
# adonaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðoˈna.jen/

### Verb

adonaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] s'adonaven.
# adonaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðoˈna.jɛ/, /a.ðoˈna.je/

### Verb

adonaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] m'adonava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] s'adonava.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·na·ia (4)
* Anagrama: aiodana
# adona
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðo.nə/, occidental /aˈðo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

adona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adonar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·na (3)
* Anagrama: onada

## Català antic
### Verb

adona
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de adonar-se
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de adonar-se
# adonaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðoˈna.jes/

### Verb

adonaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] t'adonaves.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·na·ies (4)
* Anagrama: aiodanes
# adjektiboari
## Basc
### Nom

adjektiboari
* datiu definit singular de adjektibo
# adjektiboekin
## Basc
### Nom

adjektiboekin
* comitatiu definit plural de adjektibo
# adjektiboek
## Basc
### Nom

adjektiboek
* ergatiu definit plural de adjektibo
# adjektiboengatik
## Basc
### Nom

adjektiboengatik
* causal definit plural de adjektibo
# adjektiboarengatik
## Basc
### Nom

adjektiboarengatik
* causal definit singular de adjektibo
# adjektiboen
## Basc
### Nom

adjektiboen
* genitiu definit plural de adjektibo
# adjektiboaren
## Basc
### Nom

adjektiboaren
* genitiu definit singular de adjektibo
# adjektiboarentzat
## Basc
### Nom

adjektiboarentzat
* benefactiu definit singular de adjektibo
# adjektiboaz
## Basc
### Nom

adjektiboaz
* instrumental definit singular de adjektibo
# adjektiboei
## Basc
### Nom

adjektiboei
* datiu definit plural de adjektibo
# adinyaré
## Català
### Verb

adinyaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adinyar.

### Miscel·lània

* Anagrama: anyadiré
# adinyaries
## Català
### Verb

adinyaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adinyar.

### Miscel·lània

* Anagrames: anyadiries, disenyaria
# adinyarà
## Català
### Verb

adinyarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·nya·rà (4)
* Anagrames: anyadira, anyadirà, danyaria
# adinyaríeu
## Català
### Verb

adinyaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adinyar.

### Miscel·lània

* Anagrama: anyadiríeu
# adinyava
## Català
### Verb

adinyava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adinyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adinyar.
# adinyaràs
## Català
### Verb

adinyaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adinyar.

### Miscel·lània

* Anagrama: anyadiràs
# adinyat
## Català
### Verb

adinyat
* Participi masculí singular del verb adinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·nyat (3)
* Anagrames: anyadit, tinyada
# adinyaven
## Català
### Verb

adinyaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·nya·ven (4)
* Anagrames: endinyava, navidenya
# adossassen
## Català
### Verb

adossassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adossat
## Català
### Verb

adossat
* Participi masculí singular del verb adossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dos·sat (3)
* Anagrama: tossada
# adossava
## Català
### Verb

adossava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adossar.
# adossasses
## Català
### Verb

adossasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adossaven
## Català
### Verb

adossaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adossar.

### Miscel·lània

* Anagrama: endossava
# adossassis
## Català
### Verb

adossassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adossau
## Català
### Verb

adossau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adossar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adossar.
# adossaves
## Català
### Verb

adossaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adossar.
# adossassin
## Català
### Verb

adossassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adequata
## Italià
### Verb

adequata
* participi passat femení singular de adequare
# adequatasi
## Italià
### Verb

adequatasi
* participi passat femení singular de adequarsi
# adequately
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈædəkwɪtli/
   * Etimologia: De adequate i el sufix -ly.

### Adverbi

adequately ‎(comparatiu more adequately, superlatiu most adequately)
* adequadament

#### Antònims

* inadequately

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·e·quate·ly (4)
# adequassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈkwa.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

adequassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adequar.
    [Tu] adeqüessis, adeqüesses, adequasses, adequassis o adequares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·quas·sis (4)
* Anagrames: aquedassis, aquissades
# adequatevi
## Italià
### Verb

adequatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de adequarsi
# adequasti
## Italià
### Verb

adequasti
* segona persona singular (tu) del passat de adequare
# adequate
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæd.ʌ.kwɪt/

### Adjectiu

adequate ‎(comparatiu more adequate, superlatiu most adequate)
* adequat

#### Sinònims

* sufficient

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)

## Italià
### Verb

adequate
* participi passat femení plural de adequare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de adequare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de adequare
# adequatesi
## Italià
### Verb

adequatesi
* participi passat femení plural de adequarsi
# adequaste
## Italià
### Verb

adequaste
* segona persona plural (voi) del passat de adequare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de adequare
# adequat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈkwat/, occidental /a.ðeˈkwat/
   * Rimes: -at
   * Parònim: adequa't
   * Etimologia: De adequar.

### Adjectiu

adequat m. ‎(femení adequada, plural masculí adequats, plural femení adequades)
* Que és adient, apropiat als requisits.

#### Traduccions

* Alemany: angemessen $^{(de)}$
* Anglès: adequate $^{(en)}$
* Àrab: كَاف‎ $^{(ar)}$
* Búlgar: адекватен $^{(bg)}$ ‎(adekvaten)
* Castellà: adecuado $^{(es)}$
* Coreà: 충분한 $^{(ko)}$ ‎(chungbunhan)
* Danès: tilstrækkelig $^{(da)}$
* Finès: asianmukainen $^{(fi)}$
* Francès: appropié $^{(fr)}$, adéquat $^{(fr)}$
* Georgià: ადეკვატური $^{(ka)}$ ‎(adekvàturi)
* Grec: αρκετός $^{(el)}$ ‎(arketós)
* Hongarès: adekvát $^{(hu)}$
* Italià: adeguato $^{(it)}$
* Japonès: 適当 $^{(ja)}$
* Letó: atbilstošs $^{(lv)}$
* Macedoni: соодветен $^{(mk)}$
* Maori: rawaka $^{(mi)}$
* Neerlandès: adequaat $^{(nl)}$
* Noruec: adekvat $^{(no)}$
* Portuguès: adequado $^{(pt)}$
* Romanès: adecvat $^{(ro)}$
* Rus: адеква́тный $^{(ru)}$ ‎(adekvatni)
* Suec: adekvat $^{(sv)}$
* Turc: yeterli $^{(tr)}$
* Txec: přiměřený $^{(cs)}$
* Vietnamita: đủ $^{(vi)}$
* Xinès: 適當 $^{(zh)}$ ‎(适当, shìdāng)

### Verb

adequat
* Participi masculí singular del verb adequar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·quat (3)
* Anagrama: aquedat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# actino-
## Català

   * Etimologia: Del grec antic ἀκτῖνος ‎(aktînos), genitiu de ἀκτίς ‎(aktís, «raig de llum»).

### Prefix

actino-
* actinisme
* estructura radiada

#### Traduccions

* Anglès: actino- $^{(en)}$
* Francès: actino- $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# actinomorf
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ək.ti.nuˈmɔrf/ balear /ək.ti.noˈmɔɾf/, /ək.ti.nuˈmɔrf/ Occidental: /ak.ti.noˈmɔɾf/
   * Etimologia: Del prefix actino- i el sufix -morf.

### Adjectiu

actinomorf m. ‎(femení actinomorfa, plural masculí actinomorfs, plural femení actinomorfes)
* (botànica) Dit de la flor que té tres o més plans longitudinals de simetria.

#### Traduccions

* Anglès: actinomorphic $^{(en)}$
* Castellà: actinomorfo $^{(es)}$
* Francès: actinomorphe $^{(fr)}$
* Italià: actinomorfo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·no·morf (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# actinomorfe
## Italià

   * Pronúncia: /ak.ti.noˈmɔr.fe/

### Adjectiu

actinomorfe f. pl.
* forma plural de actinomorfa
# actinomorfo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ak.ti.noˈmoɾ.fo/
       Americà: alt /ak.ti.noˈmoɾ.f(o)/, baix /ak.ti.noˈmoɾ.fo/
   * Rimes: -oɾfo

### Adjectiu

actinomorfo m. ‎(femení actinomorfa, plural masculí actinomorfos, plural femení actinomorfas)
* actinomorf

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·no·mor·fo (5)

## Italià

   * Pronúncia: /ak.ti.noˈmɔr.fo/

### Adjectiu

actinomorfo m. ‎(femení actinomorfa, plural masculí actinomorfi, plural femení actinomorfe)
* actinomorf

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·no·mòr·fo (5)
# actinomorfas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ak.ti.noˈmoɾ.fas/, meridional /ak.ti.noˈmoɾ.fah/
       Americà: alt /ak.ti.noˈmoɾ.f(a)s/, baix /ak.ti.noˈmoɾ.fah/, austral /ak.ti.noˈmoɾ.fas/
   * Rimes: -oɾfas

### Adjectiu

actinomorfas f. pl.
* forma plural de actinomorfa
# actinomorfi
## Italià

   * Pronúncia: /ak.ti.noˈmɔr.fi/

### Adjectiu

actinomorfi m. pl.
* forma plural de actinomorfo
# actinomicosi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ək.ti.nu.miˈkɔ.zi/ balear /ək.ti.no.miˈkɔ.zi/, /ək.ti.nu.miˈkɔ.zi/ Occidental: /ak.ti.no.miˈkɔ.zi/
   * Rimes: -ɔzi
   * Etimologia: Del prefix actino- i micosi.

### Nom

actinomicosi f. ‎(plural actinomicosis)
* (botànica) Malaltia de la patata produïda per l’actimomicet Streptomyces scabies, caracteritzada per la formació de pústules suberoses superficials a l’epidermis del tubercle de patata.

#### Sinònims

* sarna de la patata

#### Traduccions

* Anglès: actinomycosis $^{(en)}$
* Castellà: actinomicosis $^{(es)}$ f.
* Francès: actinomycose $^{(fr)}$ m. f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·no·mi·co·si (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, Termcat
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# afartassin
## Català
### Verb

afartassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·far·tas·sin (4)
* Anagrama: satisfaran
# afartassis
## Català
### Verb

afartassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·far·tas·sis (4)
* Anagrama: satisfaràs
# afartassen
## Català
### Verb

afartassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.
# afartau
## Català
### Verb

afartau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afartar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afartar.
# afartaves
## Català
### Verb

afartaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afartar.
# afartasses
## Català
### Verb

afartasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.
# afartava
## Català
### Verb

afartava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afartar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afartar.
# afartaven
## Català
### Verb

afartaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afartar.
# adhere
## Anglès

   * Pronúncia: /ædˈhiɹ/ àudio (EUA)

### Verb

adhere ‎(3a persona singular present adheres, gerundi adhering, passat i participi adhered)
* adherir
# adhered
## Anglès
### Verb

adhered
* passat i participi de adhere
# adheras
## Esperanto

   * Pronúncia: /adˈhe.ras/
   * Àudio: França

### Verb

adheras
* present de adheri
# afektuarekin
## Basc
### Nom

afektuarekin
* comitatiu definit singular de afektu
# afektuarengatik
## Basc
### Nom

afektuarengatik
* causal definit singular de afektu
# afektuaren
## Basc
### Nom

afektuaren
* genitiu definit singular de afektu
# afektuari
## Basc
### Nom

afektuari
* datiu definit singular de afektu
# afektuaz
## Basc
### Nom

afektuaz
* instrumental definit singular de afektu
# afektuarentzat
## Basc
### Nom

afektuarentzat
* benefactiu definit singular de afektu
# afektuek
## Basc
### Nom

afektuek
* ergatiu definit plural de afektu
# afektuen
## Basc
### Nom

afektuen
* genitiu definit plural de afektu
# afektuei
## Basc
### Nom

afektuei
* datiu definit plural de afektu
# afektuekin
## Basc
### Nom

afektuekin
* comitatiu definit plural de afektu
# actriz
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /akˈtɾiθ/, meridional /akˈtɾih/
       Americà: alt /akˈt͡sis/, baix /akˈtɾih/, austral /akˈtɾis/
   * Rimes: -iθ

### Nom

actriz f. ‎(plural actrices)
* actriu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·triz (2)
* Heterograma de 6 lletres (acirtz)

## Gallec
### Nom

actriz f. ‎(plural actrices)
* actriu
# actrius
## Català

   * Pronúncia: oriental /əkˈtɾiws/, occidental /akˈtɾiws/
   * Rimes: -iws

### Nom

actrius f. pl.
* Forma plural de actriu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·trius (2)
* Heterograma de 7 lletres (acirstu)
* Anagrames: acurtis, cruiats, rústica
# actrițe
## Romanès
### Nom

actrițe
* forma plural de actriță
* genitiu i datiu indefinit singular de actriță
# actriței
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

actriței
* genitiu i datiu definit singular de actriță
# actrițele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

actrițele
* nominatiu i acusatiu definit plural de actriță
# actrice
## Francès

   * Pronúncia: /akˈtʁis/

### Nom

actrice f. ‎(plural actrices)
* actriu
# actrices
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /akˈtɾi.θes/, meridional /akˈtɾi.θeh/
       Americà: alt /akˈt͡si.s(e)s/, baix /akˈtɾi.seh/, austral /akˈtɾi.ses/
   * Rimes: -iθes

### Nom

actrices f. pl.
* forma plural de actriz ‎(«actrius»)

## Francès

   * Pronúncia: /akˈtʁis/

### Nom

actrices f. pl.
* forma plural de actrice

## Gallec
### Nom

actrices f. pl.
* forma plural de actriz
# actrițelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

actrițelor
* genitiu i datiu definit plural de actriță
* vocatiu plural de actriță