OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abortions
## Anglès
### Nom

abortions
* forma plural de abortion
# aborts
## Anglès
### Verb

aborts
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de abort
# abreujadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βɾəwˌʒa.ðəˈmen/ balear /ə.bɾəwˌʒa.ðəˈment/, /ə.bɾəwˌʒa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.βɾewˌd͡ʒa.ðaˈmen/ valencià /a.bɾewˌd͡ʒa.ðaˈment/, /a.βɾewˌd͡ʒa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De abreujat i el sufix -ment.

### Adverbi

abreujadament
* D'una manera abreujada.

#### Traduccions

* Anglès: abbreviately $^{(en)}$
* Castellà: abreviadamente $^{(es)}$
* Francès: abrégément $^{(fr)}$, abréviativement $^{(fr)}$
* Italià: abbreviatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·breu·ja·da·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# abreujam
## Català
### Verb

abreujam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abreujar.
# abreuja
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβɾew.ʒə/, occidental /aˈbɾew.d͡ʒa/

### Verb

abreuja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abreujar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abreujar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rabejau
# abreujar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βɾəwˈʒa/ Occidental: nord-occidental /a.βɾewˈd͡ʒa/ valencià /a.bɾewˈd͡ʒaɾ/, /a.βɾewˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: abreujà
   * Etimologia: Del llatí abbreviāre, segle XIV. Doblet del cultisme abreviar.

### Verb

abreujar trans.
* Fer més breu.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: abreujo, abreuja, abreugem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* abreviar, resumir, escurçar

#### Traduccions

* Anglès: shorten $^{(en)}$
* Castellà: abreviar $^{(es)}$
* Esperanto: mallongigi $^{(eo)}$
* Francès: abréger $^{(fr)}$
* Italià: abbreviare $^{(it)}$
* Occità: abreujar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·breu·jar (3)
* Anagrames: abjuraré, barrejau

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Occità

   * Pronúncia: /a.βɾewˈdʒ͡a/, /a.βɾewˈʒa/

### Verb

abreujar
* abreujar
# abreujara
## Català
### Verb

abreujara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreujar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreujar.
# abreujament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βɾəw.ʒəˈmen/ balear /ə.bɾəw.ʒəˈment/, /ə.bɾəw.ʒəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.βɾew.d͡ʒaˈmen/ valencià /a.bɾew.d͡ʒaˈment/, /a.βɾew.d͡ʒaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De abreujar i el sufix -ment, segle XX.

### Nom

abreujament m. ‎(plural abreujaments)
* (especialment lingüística) Acte o efecte d'abreujar o abreujar-se (sobretot un mot).
* (per extensió, poesia) sístole

#### Sinònims

* abreviament, abreviació, escurçament, acurçament, escurçada

#### Relacionats

* abreviatura

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·breu·ja·ment (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# abreujaments
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βɾəw.ʒəˈmens/, occidental /a.bɾew.d͡ʒaˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

abreujaments m. pl.
* Forma plural de abreujament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·breu·ja·ments (4)
# abrasàs
## Català
### Verb

abrasàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrasar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·sàs (3)
* Anagrames: basaràs, rabassa
# abrasàssem
## Català
### Verb

abrasàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrasar.
# abrasàieu
## Català
### Verb

abrasàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abrasar.
# abrasàssiu
## Català
### Verb

abrasàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrasar.
# abrasàsseu
## Català
### Verb

abrasàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrasar.
# abrasàreu
## Català
### Verb

abrasàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abrasar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·sà·reu (4)
* Anagrama: abeuraràs
# abrasàssim
## Català
### Verb

abrasàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrasar.
# abrasàrem
## Català
### Verb

abrasàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de abrasar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrasar.

### Miscel·lània

* Anagrama: abramares
# absinthes
## Anglès
### Nom

absinthes
* forma plural de absinthe

## Francès

   * Pronúncia: /apˈsɛt/

### Nom

absinthes m. pl.
* forma plural de absinthe
# absintului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

absintului
* genitiu i datiu definit singular de absint
# absinthe
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæb.sɪnθ/

### Nom

absinthe ‎(plural absinthes)
* absenta

#### Sinònims

* absinth

### Vegeu també

* absinthe. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 agost 2014].

## Francès

   * Pronúncia: /apˈsɛ̃t/

### Nom

absinthe m. ‎(plural absinthes)
* absenta
# absintule
## Romanès
### Nom

absintule
* vocatiu singular de absint
# absinturi
## Romanès
### Nom

absinturi
* forma plural de absint
# absinte
## Romanès
### Nom

absinte
* vocatiu singular de absint
# absintul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

absintul
* nominatiu i acusatiu definit singular de absint
# absinturile
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

absinturile
* nominatiu i acusatiu definit plural de absint
# absinth
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæb.sɪnθ/

### Nom

absinth ‎(plural absinths)
* absenta

#### Sinònims

* absinthe

### Vegeu també

* absinth. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 agost 2014].
# absinths
## Anglès
### Nom

absinths
* forma plural de absinth
# acaronares
## Català
### Verb

acaronares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acaronar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaronar.
# acaronaria
## Català
### Verb

acaronaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acaronar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acaronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ro·na·ri·a (6)
* Anagrama: arraconaia
# acaronareu
## Català
### Verb

acaronareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acaronar.
# acaronarien
## Català
### Verb

acaronarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acaronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ro·na·ri·en (6)
* Anagrames: arraconaien, encaironarà
# acaronaries
## Català
### Verb

acaronaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acaronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ro·na·ri·es (6)
* Anagrama: arraconaies
# acaronaren
## Català
### Verb

acaronaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acaronar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaronar.
# acaronaran
## Català
### Verb

acaronaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acaronar.
# acaronar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾuˈna/ balear /ə.kə.ɾoˈna/, /ə.kə.ɾuˈna/ Occidental: nord-occidental /a.ka.ɾoˈna/ valencià /a.ka.ɾoˈnaɾ/, /a.ka.ɾoˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acaronà
   * Etimologia: Del prefix a- i carona.

### Verb

acaronar trans.
* Apropar la cara amorosament.
* Acariciar la cara.
* Acostar algú per protegir-lo o emparar-lo.
* Envoltar algú amb els braços.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acarono, acarona, acaronem Vocal rizotònica: /o/

#### Traduccions

* Alemany: schmusen $^{(de)}$
* Anglès: hug $^{(en)}$, cuddle $^{(en)}$
* Esperanto: karesi $^{(eo)}$
* Francès: câliner $^{(fr)}$, cajoler $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ro·nar (4)
* Anagrames: acoraran, ancorara, ancorarà, arracona, arraconà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# acaronara
## Català
### Verb

acaronara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaronar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaronar.
# abrilejava
## Català
### Verb

abrilejava
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abrilejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: blavejaria
# abriles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈβɾi.les\, meridional \aˈβɾi.leh\
       Americà: alt /aˈbɾi.l(e)s/, baix \aˈβɾi.leh\, austral \aˈβɾi.les\
   * Rimes: -iles

### Nom

abriles m. pl.
* forma plural de abril

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·les (3)
* Heterograma de 7 lletres (abeilrs)
* Anagrames: birlase, biselar, libares, liberas, librase, libreas, rabiles, silbare
# abrillant
## Català
### Verb

abrillant
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abrillantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·llant (3)
* Anagrama: bitllaran
# abrilejà
## Català
### Verb

abrilejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de abrilejar.
# abrilejàs
## Català
### Verb

abrilejàs
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrilejar.
# abrillanta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βɾiˈʎan.tə/, occidental /a.bɾiˈʎan.ta/
   * Rimes: -anta

### Verb

abrillanta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abrillantar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abrillantar.
# acatos
## Català
### Verb

acatos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·tos (3)
* Anagrames: acosta, acostà, acotàs, atacos
# acatlan
## Nàhuatl clàssic
### Nom

acatlan
* canyar
# acatis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.tis/, occidental /aˈka.tis/
   * Rimes: -atis

### Verb

acatis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·tis (3)
* Anagrama: saciat
# acatx
## Català
### Verb

acatx
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acatxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·catx (2)
* Anagrames: catxa, xacat
# acatxa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.t͡ʃə/, occidental /aˈka.t͡ʃa/
   * Rimes: -atʃa

### Verb

acatxa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acatxar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acatxar.
# acatin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.tin/, occidental /aˈka.tin/
   * Rimes: -atin

### Verb

acatin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acatar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acatar.
# acatl
## Nàhuatl clàssic
### Nom

acatl
* canya
# acato
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈka.tu/ balear /əˈka.to/, /əˈka.tu/ Occidental: /aˈka.to/
   * Rimes: -ato

### Verb

acato
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acatar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acatar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·to (3)
* Anagrames: acota, acotà, ataco

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈka.to/
       Americà: alt /aˈka.t(o)/, baix /aˈka.to/
   * Rimes: -ato

### Verb

acato
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acatar
# abrillantàieu
## Català
### Verb

abrillantàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abrillantar.
# abrillantàssim
## Català
### Verb

abrillantàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrillantar.
# abrillantàveu
## Català
### Verb

abrillantàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abrillantar.
# abrillantàrem
## Català
### Verb

abrillantàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de abrillantar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrillantar.
# abrillantàssem
## Català
### Verb

abrillantàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrillantar.
# abrillantàsseu
## Català
### Verb

abrillantàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrillantar.
# abrillantàreu
## Català
### Verb

abrillantàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abrillantar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrillantar.
# abrillantàs
## Català
### Verb

abrillantàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrillantar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrillantar.
# abrillantàssiu
## Català
### Verb

abrillantàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrillantar.
# acabaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.kaˈβa.jen/

### Verb

acabaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] acabaven.
# acabala
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβa.ɫə/, occidental /a.kaˈβa.la/
   * Rimes: -ala

### Verb

acabala
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acabalar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acabalar.
# acabalar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kə.βəˈɫa/ Occidental: nord-occidental /a.ka.βaˈɫa/ valencià /a.ka.baˈɫaɾ/, /a.ka.βaˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acabalà
   * Etimologia: Del prefix a- i cabal.

### Verb

acabalar trans.
* Atresorar o amuntonar riqueses.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acabalo, acabala, acabalem

#### Derivats

* descabalar

#### Traduccions

* Anglès: acquire $^{(en)}$
* Castellà: acaudalar $^{(es)}$
* Francès: thésauriser $^{(fr)}$
* Italià: tesoreggiare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·lar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# acabalara
## Català
### Verb

acabalara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabalar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabalar.
# acabal
## Català

   * Pronúncia: balear /ə.kəˈβaɫ/
   * Rimes: -al

### Verb

acabal
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acabalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·bal (3)
* Anagrama: càbala
# acabalant
## Català
### Verb

acabalant
* Gerundi del verb acabalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·lant (4)
* Anagrama: abancalat
# acabalam
## Català
### Verb

acabalam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acabalar.
# acabaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.kaˈβa.jes/

### Verb

acabaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] acabaves.
# acidizzi
## Sicilià

   * Pronúncia: (pendent)

### Nom

acidizzi f. pl.
* forma plural de acidizza

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·diz·zi (4)
# acido desossiribonucleico
## Italià
### Nom

acido desossiribonucleico m. ‎(plural acidi desossiribonucleici)
* àcid desoxiribonucleic
# acido ribonucleico
## Italià
### Nom

acido ribonucleico m. ‎(plural acidi ribonucleici)
* àcid ribonucleic
# acidoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈt͡si.doj/

### Nom

acidoj
* forma plural de acido
# acidogenicities
## Anglès
### Nom

acidogenicities
* forma plural de acidogenicity
# acidizza
## Sicilià

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: De àcidu i el sufix -izza.

### Nom

acidizza f. ‎(plural acidizzi)
* acidesa

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·diz·za (4)

### Vegeu també

* Traina, Antonino. Nuovo vocabolario siciliano-italiano, 1a (en italià). Palermo: Pedone Lauriel editore, 1868.
# acido
## Català
### Verb

acido
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·do (3)
* Anagrama: dació

## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈt͡si.do/

### Nom

acido ‎(acusatiu acidon, plural acidoj, plural acusatiu acidojn)
* àcid

## Italià

   * Pronúncia: /ˈaː.t͡ʃi.do/

### Adjectiu

acido m. ‎(femení acida, plural masculí acidi, plural femení acide)
* àcid

### Nom

acido m. ‎(plural acidi)
* àcid

### Miscel·lània

* Síl·labes: à·ci·do (3)
# acido-
## Català

   * Etimologia: Del llatí acidus.

### Prefix

acido-
* àcid

#### Variants

* acid-
* acidi-

#### Traduccions
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# acido chaulmoogrico
## Italià
### Nom

acido chaulmoogrico m. ‎(només en singular)
* àcid xalmúgric
# acido periodico
## Italià
### Nom

acido periodico m. ‎(plural acidi periodici)
* àcid periòdic
# accrezioni
## Italià

   * Pronúncia: /ak.kretˈt͡sjoː.ni/

### Nom

accrezioni f. pl.
* forma plural de accrezione
# accrochages
## Francès

   * Pronúncia: /a.kʁɔˈʃaʒ/

### Nom

accrochages m. pl.
* forma plural de accrochage
# accréditation
## Francès

   * Pronúncia: /a.kʁe.di.taˈsjɔ̃/

### Nom

accréditation f. ‎(plural accréditations)
* acreditació

### Vegeu també

* accréditation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# accrocher
## Francès

   * Pronúncia: /a.kʁɔˈʃe/ àudio (FR)
   * Etimologia: Derivat de croc.

### Verb

accrocher
* enganxar
    Je demeurai accrochée par ma robe.Vaig fer tard perquè se'm va enganxar el vestit.
* penjar, connectar
    Tous les bras disponibles travaillaient à la confection d’un mât, auquel les électriciens du Vaterland accrocheraient les longues antennes de l’appareil de télégraphie sans fil.Tots els braços disponibles treballaven en la confecció d'un màstil, al qual els electricistes connectarien les llargues antenes de l'aparell de telegrafia sense fil.
* tocar, embarrancar, abordar
    Prenez garde à cette grosse charrette, elle accrochera votre voiture.Aneu amb compte amb aquest carro tan gros, que tocarà el vostre cotxe.
* ajornar, encallar
    Cette négociation est accrochée.Aquesta negociació està encallada.
* apropiar-se, aconseguir
    Cette fille aura bien de la peine à accrocher un mari.Aquesta noia faria bé d'aconseuir marit.
* agafarse, aferrar-se
    J’eus comme un étourdissement, et je dus m’accrocher fortement aux rebords de la croisée, pour n’être pas précipité dans le vide.Em vaig sentir marejat, i em vaig haver d'aferrar fermament a les vores de la finestra, per no caure al buit.
* interessar-se
    «On se demande, en voyant certains livres : « Qui peut les lire ? » En voyant certaines gens : « Que peuvent-ils lire ? » Puis ça finit par s’accrocher.» (André Gide, Journal, 30 juny 1931)Veient determinats llibres, un es pregunta: qui els podria llegir?; en veure determinades persones: Quèpodrien legir? Després acaben per despertar l'interès.
# accréditations
## Francès

   * Pronúncia: /a.kʁe.di.taˈsjɔ̃/

### Nom

accréditations f. pl.
* forma plural de accréditation
# accubbari
## Sicilià

   * Etimologia: Del català acubar.

### Verb

accubbari
* acubar

### Vegeu també

* L’aportació lèxica del català, Gemma Cots Tallada, 2013.
# accretive
## Anglès

   * Pronúncia: /ə.ˈkri.tɪv/ àudio (EUA)

### Adjectiu

accretive ‎(no comparable)
* acretiu
# accrezione
## Italià

   * Pronúncia: /ak.kretˈt͡sjoː.ne/

### Nom

accrezione f. ‎(plural accrezioni)
* acreció

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·cre·zió·ne (4)
# accueil
## Francès

   * Pronúncia: /aˈkœj/

### Nom

accueil f. ‎(plural accueils)
* acolliment
* recepció (lloc)
# accrochage
## Francès

   * Pronúncia: /a.kʁɔˈʃaʒ/

### Nom

accrochage m. ‎(plural accrochages)
* (hoquei) enganxada

### Vegeu també

* accrochage. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# acampana
## Català
### Verb

acampana
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acampanar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acampanar.
# acampanara
## Català
### Verb

acampanara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acampanar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acampanar.
# acampanaran
## Català
### Verb

acampanaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acampanar.
# acampam
## Català
### Verb

acampam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acampar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cam·pam (3)
* Anagrama: Campamà
# acampan
## Català
### Verb

acampan
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acampanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cam·pan (3)
* Anagrama: campana
# acampanam
## Català
### Verb

acampanam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acampanar.
# aclimateguéssou
## Català
### Verb

aclimateguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclimatar.
# aclimaten
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫiˈma.tən/, occidental /a.kɫiˈma.ten/
   * Rimes: -aten

### Verb

aclimaten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aclimatar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aclimatar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aclimatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cli·ma·ten (4)
* Anagrames: aclameint, encalimat, laicament
# aclimates
## Català
### Verb

aclimates
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aclimatar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aclimatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cli·ma·tes (4)
* Anagrama: aclameïts
# aclimatessen
## Català
### Verb

aclimatessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclimatar.
# aclimategués
## Català
### Verb

aclimategués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclimatar.
# aclimateguéssom
## Català
### Verb

aclimateguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclimatar.
# aclimatessi
## Català
### Verb

aclimatessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclimatar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclimatar.
# aclimatessa
## Català
### Verb

aclimatessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclimatar.
# aclimatesses
## Català
### Verb

aclimatesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclimatar.
# acanalàssem
## Català
### Verb

acanalàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanalar.