OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# espasa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpa.zə/, occidental /esˈpa.za/
       Informal: occidental /asˈpa.za/, occidental /asˈpa.zɛ/
   * Rimes: -aza
   * Etimologia: Del català antic espaa, de espada, del llatí vulgar *spada, de spatha, del grec antic σπάθη ‎(spáthē), segle XIII.

### Nom

espasa f. ‎(plural espases)
* Arma blanca consistent en un tall llarg i recte i una empunyadura.
* (jocs, plural) Coll de la baralla de cartes representada per una arma blanca llarga.
* (jocs) Carta d’un dels quatre colls de la baralla.
* (peixos) sabre
* (peixos) emperador
* (peixos) guineu

#### Relacionats

| Colls de la baralla en català | | | | |
| Colls de la baralla en català | copes | bastos | espases | oros |

#### Traduccions

* Afrikaans: swaard $^{(af)}$
* Albanès: shpatë $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Schwert $^{(de)}$ n.
* Anglès: sword $^{(en)}$
* Armeni: թուր $^{(hy)}$ ‎(tur)
* Àzeri: qılınc $^{(az)}$
* Basc: ezpata $^{(eu)}$
* Belarús: меч $^{(be)}$ m. ‎(metx)
* Bretó: kleze $^{(br)}$ m.
* Búlgar: меч $^{(bg)}$ m. ‎(metx)
* Castellà: espada $^{(es)}$ f.
* Danès: sværd $^{(da)}$ c.
* Eslovac: meč $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: meč $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: glavo $^{(eo)}$
* Estonià: mõõk $^{(et)}$
* Feroès: svørð $^{(fo)}$ n., mæki $^{(fo)}$ m.
* Finès: miekka $^{(fi)}$
* Francès: épée $^{(fr)}$ f.
* Friülà: spade $^{(fur)}$ f.
* Gallec: espada $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: cleddyf $^{(cy)}$ m.
* Georgià: ხმალი $^{(ka)}$ ‎(khmali)
* Grec: σπαθί $^{(el)}$ n. ‎(spathí), ξίφος $^{(el)}$ n. ‎(xifos)
* Grec antic: ξίφος $^{(grc)}$ n. ‎(xíphos), φάσγανον $^{(grc)}$ n. ‎(phásganon)
* Groenlandès: pana $^{(kl)}$
* Guaraní: kysepuku $^{(gn)}$
* Gujarati: તલવાર $^{(gu)}$ f.
* Hebreu: חֶרֶב $^{(he)}$ f.
* Hindi: तलवार $^{(hi)}$ f.
* Hongarès: kard $^{(hu)}$
* Ídix: שווערד‎ $^{(yi)}$ f.
* Indonesi: pedang $^{(id)}$
* Irlandès: claíomh $^{(ga)}$ m.
* Islandès: sverð $^{(is)}$ n.
* Italià: spada $^{(it)}$ f.
* Japonès: 刀 $^{(ja)}$
* Lituà: kalavijas $^{(lt)}$ m.
* Llatí: gladius $^{(la)}$ m., spatha $^{(la)}$ f.
* Macedoni: меч $^{(mk)}$ m.
* Malgaix: antsifotsy $^{(mg)}$, sabatra $^{(mg)}$
* Maltès: sejf $^{(mt)}$ m.
* Neerlandès: zwaard $^{(nl)}$ n.
* Occità: espasa $^{(oc)}$ f.
* Persa: شمشیر‎ $^{(fa)}$
* Polonès: miecz $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: espada $^{(pt)}$ f.
* Retoromànic: spada $^{(rm)}$ f., speda $^{(rm)}$ f.
* Romanès: sabie $^{(ro)}$ f., spadă $^{(ro)}$ f.
* Romaní: xanrro $^{(rom)}$ m.
* Rus: меч $^{(ru)}$ m. ‎(metx)
* Sard: spada $^{(sc)}$, ispada $^{(sc)}$
* Serbocroat: мач $^{(sh)}$, mač $^{(sh)}$
* Sicilià: spata $^{(scn)}$ f.
* Suahili: upanga $^{(sw)}$
* Suec: svärd $^{(sv)}$ n.
* Tagal: tabak $^{(tl)}$
* Tai: ดาบ $^{(th)}$
* Turc: kılıç $^{(tr)}$
* Txec: meč $^{(cs)}$ m.
* Való: spêye $^{(wa)}$ f.
* Vènet: spada $^{(vec)}$ f.
* Volapük: gläv $^{(vo)}$
* Xinès: 劍 $^{(zh)}$ ‎(剑, jiàn)
* Alemany: Schwerter $^{(de)}$ n. pl.
* Anglès: swords $^{(en)}$ pl.
* Castellà: espadas $^{(es)}$ f. pl.
* Francès: épée $^{(fr)}$ f.
* Gallec: espadas $^{(gl)}$

#### Falsos amics

* Anglès: spade ‎(«pala»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·sa (3)
* Anagrama: apasse

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# espasenc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˈzɛŋ/ balear /əs.pəˈzəŋk/, /əs.pəˈzɛŋk/ Occidental: nord-occidental /es.paˈzeŋ/ valencià /es.paˈzeŋk/, /es.paˈzeŋ/
   * Rimes: -ɛŋk

### Nom

espasenc m. ‎(plural espasencs)
* (central) aranya blanca
* (central) aranya fragata

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·senc (3)
* Anagrames: capessen, pecassen

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* espasenc. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# espases
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpa.zəs/, occidental /esˈpa.zes/
   * Rimes: -azes

### Nom

espases f. pl.
* Forma plural de espasa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·ses (3)
* Anagrames: espessa, pesessa
# esparzo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈpaɾ.θo/, meridional /ehˈpaɾ.θo/
       Americà: alt /esˈpaɾ.s(o)/, baix /ehˈpaɾ.so/
   * Rimes: -aɾθo

### Verb

esparzo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb esparcir
# espasada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈza.ðə/, occidental /es.paˈza.ða/
       Informal: nord-occidental /as.paˈza.ðɛ/, valencià /as.paˈza/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De espasa i el sufix -ada, segle XIV.

### Nom

espasada f. ‎(plural espasades)
* Cop fet amb una espasa.
* Conjunt nombrós d'espases.

#### Traduccions

* Castellà: espadado $^{(es)}$, espadazo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·sa·da (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# espitelles
## Català
### Verb

espitelles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lles (4)
# espitellà
## Català
### Verb

espitellà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llà (4)
# espitellen
## Català
### Verb

espitellen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llen (4)
# espitellis
## Català
### Verb

espitellis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llis (4)
# espitellàrem
## Català
### Verb

espitellàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llà·rem (5)
# espitellessin
## Català
### Verb

espitellessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitellar-se.

#### Variants

* espitellassin, espitellassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lles·sin (5)
# espitellessis
## Català
### Verb

espitellessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitellar-se.

#### Variants

* espitellassis, espitellasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lles·sis (5)
# espitelleu
## Català
### Verb

espitelleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lleu (4)
# espitelli
## Català
### Verb

espitelli
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb espitellar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb espitellar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lli (4)
# espitellin
## Català
### Verb

espitellin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb espitellar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llin (4)
# esternudin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tərˈnu.ðin/, occidental /es.teɾˈnu.ðin/
   * Rimes: -udin

### Verb

esternudin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esternudar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esternudar.

#### Variants

* [1] esternuden
* [2] esternuden
# esternudàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tər.nuˈða.ɾəw/, occidental /es.teɾ.nuˈða.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esternudàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esternudar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esternudar.

#### Variants

* [2] esternudeguéssou, esternudéssiu, esternudésseu, esternudàssiu, esternudàsseu
# esternudis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tərˈnu.ðis/, occidental /es.teɾˈnu.ðis/
   * Rimes: -udis

### Verb

esternudis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esternudar.

#### Variants

* esternudes, esternudos
# esternudo
## Català

   * Pronúncia: central /əs.tərˈnu.ðu/, occidental /es.teɾˈnu.ðo/
   * Rimes: -udo

### Verb

esternudo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esternudar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esternudar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esternudar.

#### Variants

* [1] esternude, esternudi, esternud
* [2] esternudi, esternude
* [3] esternudi, esternude

### Miscel·lània

* Anagrama: destroneu
# esternudà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tər.nuˈða/, occidental /es.teɾ.nuˈða/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: esternudar

### Verb

esternudà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esternudar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·nu·dà (4)
* Anagrames: desnature, enturades
# esternudos
## Català
### Verb

esternudos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esternudar.

#### Variants

* esternudis, esternudes
# esternudàieu
## Català
### Verb

esternudàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esternudar.

#### Variants

* esternudavo, esternudàveu
# esternudàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tər.nuˈða.ɾəm/, occidental /es.teɾ.nuˈða.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esternudàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esternudar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esternudar.

#### Variants

* [2] esternudeguéssom, esternudéssim, esternudéssem, esternudàssim, esternudàssem
# esternudàs
## Català
### Verb

esternudàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esternudar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esternudar.

#### Variants

* [1] esternudessi, esternudessa, esternudeguessa, esternudés, esternudara
* [2] esternudegués, esternudés, esternudara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·nu·dàs (4)
* Anagrames: desnatures, desnaturés
# escalfaplats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˌkaɫ.fəˈpɫats/, occidental /esˌkaɫ.faˈpɫats/
   * Rimes: -ats
   * Etimologia: De escalfar i plat.

### Nom

escalfaplats m. ‎(plural invariable)
* Allò que permet escalfar els plats cuinats, o bé, fer que no perdin escalfor.

#### Traduccions

* Castellà: calientaplatos $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cal·fa·plats (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# escalfar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kəɫˈfa/ Occidental: nord-occidental /es.kaɫˈfa/ valencià /es.kaɫˈfaɾ/, /es.kaɫˈfa/ Informal: nord-occidental /as.kaɫˈfa/, valencià /as.kaɫˈfaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: escalfà
   * Etimologia: Del llatí vulgar *excalefare, de calefacere.

### Verb

escalfar trans., pron. ‎(pronominal escalfar-se)
* Fer pujar la temperatura i calor d'un cos.
* excitar
* apallissar
* (pronominal, col·loquial) embriagar-se

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: escalfo, escalfa, escalfem

#### Sinònims

* (calor): acalorar, arroentar, caldejar, calefactar, calfar, encalentir, reescalfar
* (excitar): agradar, alegrar, animar, entusiasmar, excitar, plaure, refocil·lar

#### Derivats

* escalf
* escalfador
* escalfament
* escalfor
* reescalfar
* sobreescalfar

#### Compostos i expressions

* escalfabraguetes
* escalfacadires
* escalfallits
* escalfapanxes

#### Traduccions

* Anglès: heat $^{(en)}$
* Búlgar: стоплям $^{(bg)}$ ‎(stopliam)
* Castellà: calentar $^{(es)}$
* Esperanto: hejti $^{(eo)}$
* Francès: chauffer $^{(fr)}$
* Gallec: quentar $^{(gl)}$
* Hebreu: חימם‎ $^{(he)}$
* Hongarès: fűt $^{(hu)}$
* Indonesi: memanaskan $^{(id)}$
* Japonès: 加熱する $^{(ja)}$
* Letó: sildit $^{(lv)}$
* Lituà: kaitinti $^{(lt)}$
* Llatí: calefacere $^{(la)}$, calescere $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: ESCALFAR $^{(csc)}$
* Neerlandès: verhitten $^{(nl)}$
* Noruec: varme opp $^{(no)}$
* Occità: escalfar $^{(oc)}$
* Polonès: grzać $^{(pl)}$, ogrzewać $^{(pl)}$
* Portuguès: aquecer $^{(pt)}$, esquentar $^{(pt)}$
* Rus: греть $^{(ru)}$ ‎(gret), нагрева́ть $^{(ru)}$ ‎(nagrevat)
* Suec: hetta $^{(sv)}$
* Vietnamita: đun $^{(vi)}$
* Volapük: hitükön $^{(vo)}$
* Xinès: 加热 $^{(zh)}$ ‎(jiārè)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cal·far (3)
* Anagrames: calfares, esclafar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: escalfar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kalˈfaɾ/, meridional /eh.kalˈfaɾ/
       Americà: alt /es.k(a)lˈfaɾ/, baix /eh.kalˈfaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

escalfar ‎(present escalfo, passat escalfé, futur escalfaré)
* escaldar un aliment.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cal·far (3)

## Occità
### Verb

escalfar
* escalfar
# escalfar banqueta
## Català
### Verb

escalfar banqueta
* (esports) Fer de suplent.

#### Relacionats

* escalfabanqueta

#### Traduccions

* Castellà: chupar banquillo $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: ésAdir
# escalfaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəɫ.fəˈɾan/, occidental /es.kaɫ.faˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

escalfaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de escalfar.
# escalfapanxes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˌkaɫ.fəˈpaɲ.ʃəs/, occidental /esˌkaɫ.faˈpaɲ.t͡ʃes/
       Informal: nord-occidental /asˌkaɫ.faˈpaɲ.t͡ʃes/
   * Rimes: -aɲtʃes
   * Etimologia: De escalfar i panxa, segle XVIII.

### Nom

escalfapanxes m. ‎(plural escalfapanxes)
* xemeneia, fumera
    I després vam anar per passadissos amples i vam entrar en una cambra gairebé buida de mobles, amb un escalfapanxes encès.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cal·fa·pan·xes (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
* ↑ Mercè Rodoreda, La mort i la primavera, 1997
# escalfar-se
## Català
### Verb

escalfar-se
* Forma pronominal de escalfar.

### Miscel·lània

* Anagrames: escalfares, esclafar-se
# escalfar la pilota
## Català
### Verb

escalfar la pilota intr.
* (esquaix) Colpejar, un jugador, la pilota durant un determinat període de temps per deixar-la en bones condicions per al joc.

#### Traduccions

* Anglès: warm the ball $^{(en)}$
* Castellà: calentar la pelota $^{(es)}$
* Francès: chauffer la balle $^{(fr)}$

### Vegeu també

* escalfar la pilota. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# escalfar les mans
## Català
### Verb

escalfar les mans intr.
* (pilota) Colpejar, un jugador de mà o un jugador de pilota valenciana, la pilota durant l'escalfament per preparar adequadament les mans per al joc.

#### Sinònims

* calfar les mans (pilota valenciana)

#### Traduccions

* Basc: eskuak berotu $^{(eu)}$
* Castellà: calentar las manos $^{(es)}$
* Francès: chauffer les mains $^{(fr)}$

### Vegeu també

* escalfar les mans. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# escalfar motors
## Català

   * Etimologia: D'origen metafòric, segle XX.

### Verb

escalfar motors
* (figurat) Preparar-se per a certa activitat.

#### Traduccions

* Castellà: calentar motores $^{(es)}$

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada a la Neolosfera sobre escalfar motors
# especialament
## Occità

   * Pronúncia: /es.pe.sja.lo̞ˈmen/
   * Àudio: Bearn
   * Etimologia: De especial i el sufix -ament.

### Adverbi

especialament
* especialment
# especialidade
## Gallec
### Nom

especialidade f. ‎(plural especialidades)
* especialitat
# especialiste
## Català

   * Pronúncia: valencià /es.pe.si.aˈɫis.te/
   * Rimes: -iste
   * Etimologia: De especial i el sufix -iste.

### Nom

especialiste m. ‎(plural especialistes, femení especialista)
* (valencià) Forma alternativa de especialista.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·ci·a·lis·te (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# especiales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.peˈθja.les/, meridional /eh.peˈθja.leh/
       Americà: alt /es.peˈsja.l(e)s/, baix /eh.peˈsja.leh/, austral /eh.peˈsja.les/
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

especiales inv. pl.
* forma plural de especial

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·cia·les (4)
# especialicé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.pe.θja.liˈθe/, meridional /eh.pe.θja.liˈθe/
       Americà: alt /es.pe.sja.l(i)ˈse/, baix /eh.pe.sja.liˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

especialicé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb especializar
# especialista
## Català

   * Pronúncia: (masculí) oriental /əs.pə.si.əˈɫis.tə/, occidental /es.pe.si.aˈɫis.te/
   * Rimes: -iste
   * Pronúncia: (femení) oriental /əs.pə.si.əˈɫis.tə/, occidental /es.pe.si.aˈɫis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: De especial i el sufix -ista, segle XIX.

### Nom

especialista m. f. ‎(plural especialistes)
* Persona experta en una determinada disciplina o activitat.
* (especialment) Metge que té formació específica en una determinada branca de la medicina.
* Persona que substitueix a l'actor principal en escenes perilloses o que requereixen destresa.

#### Variants

* (masculí) especialiste (valencià)

#### Relacionats

* especialitat

#### Traduccions

* Anglès: specialist $^{(en)}$
* Castellà: especialista $^{(es)}$ m. f.
* Francès: spécialiste $^{(fr)}$
* Gallec: especialista $^{(gl)}$ m. f.
* Polonès: specjalista $^{(pl)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·ci·a·lis·ta (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.pe.θjaˈlis.ta/, meridional /eh.pe.θjaˈlih.ta/
       Americà: alt /es.p(e).sjaˈlis.ta/, baix /eh.pe.sjaˈlih.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: De especial i el sufix -ista.

### Nom

especialista m. f. ‎(plural especialistas)
* especialista

#### Relacionats

* especialidad

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·cia·lis·ta (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre especialista

## Gallec

   * Pronúncia: /es.pe.θjaˈlis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: De especial i el sufix -ista.

### Nom

especialista m. f. ‎(plural especialistas)
* especialista

#### Relacionats

* especialidade

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·cia·lis·ta (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre especialista
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Estraviz sobre especialista
# especialistas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.pe.θjaˈlis.tas/, meridional /eh.pe.θjaˈlih.tah/
       Americà: alt /es.pe.sjaˈlis.t(a)s/, baix /eh.pe.sjaˈlih.tah/, austral /eh.pe.sjaˈlih.tas/
   * Rimes: -istas

### Nom

especialistas m. f. pl.
* forma plural de especialista
# especialidad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.pe.θja.liˈðað\, meridional \eh.pe.θja.liˈða(ð)\
       Americà: alt /es.p(e).sja.liˈdad/, baix \eh.pe.sja.liˈðað\, austral \eh.pe.sja.liˈðad\
   * Rimes: -ad
   * Etimologia: Del llatí specialitas.

### Nom

especialidad f. ‎(plural especialidades)
* especialitat

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·cia·li·dad (5)
# especialidades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.pe.θja.liˈða.ðes\, meridional \eh.pe.θja.liˈða.ðeh\
       Americà: alt /es.pe.sja.liˈda.d(e)s/, baix \eh.pe.sja.liˈða.ðeh\, austral \eh.pe.sja.liˈða.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

especialidades f. pl.
* forma plural de especialidad

## Gallec
### Nom

especialidades f. pl.
* forma plural de especialidade
# estrenyessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈɲe.sis/, occidental /es.tɾeˈɲe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

estrenyessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrènyer.

#### Variants

* estrenyesses, estrenyeres, estrenguessis
# estrenyeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾəˈɲɛw/ balear /əs.tɾəˈɲəw/, /əs.tɾəˈɲɛw/ Occidental: /es.tɾeˈɲew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

estrenyeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de estrènyer.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb estrènyer.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb estrènyer.

#### Variants

* [2] estrengueu
# estrenyeva
## Català
### Verb

estrenyeva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estrènyer.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estrènyer.

#### Variants

* [1] estrenyiva, estrenyia
* [2] estrenyiva, estrenyia
# estrenyeven
## Català
### Verb

estrenyeven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de estrènyer.

#### Variants

* estrenyiven, estrenyien
# estrenyeves
## Català
### Verb

estrenyeves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de estrènyer.

#### Variants

* estrenyives, estrenyies
# estrenyia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈɲi.ə/, occidental /es.tɾeˈɲi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

estrenyia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estrènyer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estrènyer.

#### Variants

* [1] estrenyiva, estrenyeva
* [2] estrenyiva, estrenyeva
# estrenyien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈɲi.ən/, occidental /es.tɾeˈɲi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

estrenyien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de estrènyer.

#### Variants

* estrenyiven, estrenyeven
# estrenyi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈtɾɛ.ɲi/ balear /əsˈtɾə.ɲi/, /əsˈtɾɛ.ɲi/ Occidental: /esˈtɾe.ɲi/
   * Rimes: -ɛɲi

### Verb

estrenyi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estrènyer.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estrènyer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estrènyer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estrènyer.

#### Variants

* [1] estrenyo, estreny, estrenc
* [2] estrenya, estrengui
* [3] estrenya, estrengui, estrenyo
* [4] estrenya, estrengui

### Miscel·lània

* Anagrama: tenyires
# estrenessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈne.sin/, occidental /es.tɾeˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

estrenessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·nes·sin (4)
* Anagrames: entrenessis, internesses
# estreneguéssou
## Català
### Verb

estreneguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrenar.
# estrenessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈne.sən/, occidental /es.tɾeˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

estrenessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·nes·sen (4)
* Anagrama: entrenesses
# estreneguéssom
## Català
### Verb

estreneguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrenar.
# estrenen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɾɛ.nən/, occidental /esˈtɾe.nen/
   * Rimes: -ɛnen

### Verb

estrenen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de estrenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estrenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estrenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·nen (3)
* Anagrames: entrenes, entrenés
# estrenesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈne.səs/, occidental /es.tɾeˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

estrenesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrenar.