OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# llampegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʎəm.pəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /ʎam.peˈɣa/ valencià /ʎam.peˈɣaɾ/, /ʎam.peˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: llampegà
   * Etimologia: De llamp i el sufix -egar, segle XIII.

### Verb

llampegar intr.
* Produir-se llampecs.

#### Conjugació

Verb impersonal que designa un fenomen natural usat normalment en la tercera persona. És possible usar-lo en plural amb significat metafòric.
Paradigmes de flexió: llampego, llampega, llampeguem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Derivats

* llampeguejar

#### Sinònims

* llampar, llampeguejar

#### Traduccions

* Castellà: relampaguear $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: llam·pe·gar (3)
* Anagrama: llamprega

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# llampegara
## Català
### Verb

llampegara
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llampegar.
# llampegaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəm.pə.ɣəˈɾan/, occidental /ʎam.pe.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

llampegaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de llampegar.
# llampegaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəm.pə.ɣəˈɾi.ə/, occidental /ʎam.pe.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

llampegaria
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de llampegar.
# llampegarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəm.pə.ɣəˈɾa/, occidental /ʎam.pe.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

llampegarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de llampegar.
# llampegarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəm.pə.ɣəˈɾi.ən/, occidental /ʎam.pe.ɣaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

llampegarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de llampegar.
# llampegassen
## Català
### Verb

llampegassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb llampegar.
# liqüi
## Català

   * Pronúncia: /ˈɫi.kwi/

### Verb

liqüi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de liquar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb liquar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb liquar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb liquar.
# liqüés
## Català

   * Pronúncia: /ɫiˈkwes/
   * Rimes: -es

### Verb

liqüés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb liquar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb liquar.
# liqüésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫiˈkwe.səw/, occidental /ɫiˈkwe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

liqüésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb liquar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·qüés·seu (3)
* Anagrames: eluesquis, eluïsques
# liqüessin
## Català

   * Pronúncia: /ɫiˈkwe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

liqüessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb liquar.
# liqüeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɫiˈkwɛw/ balear /ɫiˈkwəw/, /ɫiˈkwɛw/ Occidental: /ɫiˈkwew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

liqüeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de liquar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb liquar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb liquar.
# liqüin
## Català

   * Pronúncia: /ˈɫi.kwin/

### Verb

liqüin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb liquar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb liquar.
# liqüéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫiˈkwe.səm/, occidental /ɫiˈkwe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

liqüéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb liquar.
# liqüéssim
## Català

   * Pronúncia: /ɫiˈkwe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

liqüéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb liquar.
# liqüessis
## Català

   * Pronúncia: /ɫiˈkwe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

liqüessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb liquar.
# liqüis
## Català

   * Pronúncia: /ˈɫi.kwis/

### Verb

liqüis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb liquar.
# lloàssim
## Català
### Verb

lloàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb lloar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llo·às·sim (3)
* Anagrama: massillo
# lloàssiu
## Català
### Verb

lloàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb lloar.
# lloàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈa.ɾəw/ balear /ʎoˈa.ɾəw/, /ʎuˈa.ɾəw/ Occidental: /ʎoˈa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

lloàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de lloar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb lloar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llo·à·reu (3)
* Anagrama: orellau
# lloàssem
## Català
### Verb

lloàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb lloar.
# lloàsseu
## Català
### Verb

lloàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb lloar.
# lloàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈa.βəw/ balear /ʎoˈa.vəw/, /ʎuˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ʎoˈa.βew/ valencià /ʎoˈa.vew/, /ʎoˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

lloàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de lloar.
# lloàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈa.ɾəm/ balear /ʎoˈa.ɾəm/, /ʎuˈa.ɾəm/ Occidental: /ʎoˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

lloàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de lloar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb lloar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llo·à·rem (3)
* Anagrames: mòllera, móllera, orellam
# lloàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈa.βəm/ balear /ʎoˈa.vəm/, /ʎuˈa.vəm/ Occidental: nord-occidental /ʎoˈa.βem/ valencià /ʎoˈa.vem/, /ʎoˈa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

lloàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de lloar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llo·à·vem (3)
* Anagrames: malèvol, malévol
# lloàs
## Català
### Verb

lloàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb lloar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb lloar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llo·às (2)
* Anagrames: solla, sollà
# lletrat de l'Estat
## Català
### Nom

lletrat de l'Estat m. ‎(plural lletrats de l'Estat, femení lletrada de l'Estat)
* (dret) Forma alternativa de lletrat de l'estat.

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# lletrege
## Català
### Verb

lletrege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de lletrejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb lletrejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb lletrejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb lletrejar.
# lletregen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎəˈtɾɛ.ʒən/ balear /ʎəˈtɾə.ʒən/, /ʎəˈtɾɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /ʎeˈtɾe.ʒen/, valencià /ʎeˈtɾe.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

lletregen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de lletrejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb lletrejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb lletrejar.
# lletrat de l'estat
## Català
### Nom

lletrat de l'estat m. ‎(plural lletrats de l'estat, femení lletrada de l'estat)
* (dret) Funcionari màxim de l'administració de l'Estat espanyol.

#### Traduccions

* Castellà: letrado del Estado $^{(es)}$ m.

#### Variants

* lletrat de l'Estat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# lletrats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəˈtɾats/, occidental /ʎeˈtɾats/
   * Rimes: -ats

### Nom

lletrats m. pl.
* Forma plural de lletrat.

### Adjectiu

lletrats m. pl.
* Forma plural de lletrat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·trats (2)
* Anagrama: trellats
# lletreges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎəˈtɾɛ.ʒəs/ balear /ʎəˈtɾə.ʒəs/, /ʎəˈtɾɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /ʎeˈtɾe.ʒes/, valencià /ʎeˈtɾe.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

lletreges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de lletrejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb lletrejar.
# lletregessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʎə.tɾəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /ʎe.tɾeˈʒe.sen/, valencià /ʎe.tɾeˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

lletregessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb lletrejar.
# lletrats de l'Estat
## Català
### Nom

lletrats de l'Estat m. pl.
* Forma plural de lletrat de l'Estat.
# lletrats de l'estat
## Català
### Nom

lletrats de l'estat m. pl.
* Forma plural de lletrat de l'estat.
# aprisiaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾi.zi.əˈɾe/, occidental /a.pɾi.zi.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aprisiaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aprisiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·si·a·ré (5)
* Anagrames: apriaries, pairaries, respiraia
# aprisiasses
## Català
### Verb

aprisiasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprisiar.
# aprisiarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾi.zi.əˈɾa/, occidental /a.pɾi.zi.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aprisiarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aprisiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·si·a·rà (5)
* Anagrama: aspiraria
# aprisiaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾi.zi.əˈɾi.əw/, occidental /a.pɾi.zi.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aprisiaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aprisiar.
# aprisiassen
## Català
### Verb

aprisiassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprisiar.
# aprisiaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾi.zi.əˈɾas/, occidental /a.pɾi.zi.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aprisiaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aprisiar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rapissaria
# aprisiassis
## Català
### Verb

aprisiassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprisiar.
# aprisiassin
## Català
### Verb

aprisiassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprisiar.
# arranc
## Català
### Verb

arranc
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ranc (2)
* Anagrama: cranar
# arrancades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈka.ðəs/, occidental /a.raŋˈka.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

arrancades
* Participi femení plural del verb arrancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·ca·des (4)
* Anagrames: acendraràs, escardaran
# arranaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈna.βən/, balear /ə.rəˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.raˈna.βen/ valencià /a.raˈna.ven/, /a.raˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arranaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arranar.
# arranca
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈraŋ.kə/, occidental /aˈraŋ.ka/
   * Rimes: -aŋka

### Verb

arranca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrancar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arrancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·ca (3)
* Anagrames: arcaran, cararan
# arranaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈna.βəs/, balear /ə.rəˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.raˈna.βes/ valencià /a.raˈna.ves/, /a.raˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arranaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·na·ves (4)
* Anagrames: arrasaven, esvararan, navarresa
# arrancadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.raŋˈka.ðas\, meridional \a.raŋˈka.ðah\
       Americà: alt \a.raŋˈka.d(a)s\, baix \a.raŋˈka.ðah\, austral \a.raŋˈka.ðas\
   * Rimes: -adas

### Nom

arrancadas f. pl.
* forma plural de arrancada
# arrancadissa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.kəˈði.sə/, occidental /a.raŋ.kaˈði.sa/
   * Rimes: -isa
   * Homòfon: arrencadissa ‎(oriental)
   * Etimologia: De arrancar i el sufix -dissa.

### Nom

arrancadissa f. ‎(plural arrancadisses)
* Forma alternativa de arrencadissa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·ca·dis·sa (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# apelfe
## Català
### Verb

apelfe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apelfar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apelfar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apelfar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apelfar.
# apelfes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɛɫ.fəs/, occidental /aˈpɛɫ.fes/

### Verb

apelfes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de apelfar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apelfar.
# apelfessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəɫˈfe.sən/, occidental /a.peɫˈfe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

apelfessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apelfar.
# apelfesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəɫˈfe.səs/, occidental /a.peɫˈfe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

apelfesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apelfar.
# apelfeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəɫˈfɛw/ balear /ə.pəɫˈfəw/, /ə.pəɫˈfɛw/ Occidental: /a.peɫˈfew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apelfeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apelfar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apelfar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apelfar.
# apelfen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɛɫ.fən/, occidental /aˈpɛɫ.fen/

### Verb

apelfen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de apelfar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apelfar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apelfar.
# apelfessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəɫˈfe.sis/, occidental /a.peɫˈfe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

apelfessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apelfar.
# apelfi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɛɫ.fi/, occidental /aˈpɛɫ.fi/

### Verb

apelfi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apelfar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apelfar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apelfar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apelfar.
# apelfessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəɫˈfe.sin/, occidental /a.peɫˈfe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

apelfessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apelfar.
# argollessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎe.sən/ balear /əɾ.ɣoˈʎe.sən/, /ər.ɣuˈʎe.sən/ Occidental: /aɾ.ɣoˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

argollessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb argollar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rellogassen
# argollesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎe.səs/ balear /əɾ.ɣoˈʎe.səs/, /ər.ɣuˈʎe.səs/ Occidental: /aɾ.ɣoˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

argollesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb argollar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rellogasses
# argollem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎɛm/ balear /əɾ.ɣoˈʎəm/, /ər.ɣuˈʎɛm/ Occidental: /aɾ.ɣoˈʎem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

argollem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de argollar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb argollar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb argollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·go·llem (3)
* Anagrames: llogarem, llogàrem, rellogam
# argolles
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈɡo.ʎəs/, occidental /aɾˈɣo.ʎes/
   * Rimes: -oʎes

### Verb

argolles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de argollar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb argollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·go·lles (3)
* Anagrames: allegros, llogar-se, llogares, rellogàs, rosegall
# argollessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎe.sin/ balear /əɾ.ɣoˈʎe.sin/, /ər.ɣuˈʎe.sin/ Occidental: /aɾ.ɣoˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

argollessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb argollar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rellogassin
# argollessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎe.sis/ balear /əɾ.ɣoˈʎe.sis/, /ər.ɣuˈʎe.sis/ Occidental: /aɾ.ɣoˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

argollessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb argollar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rellogassis
# argolleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎɛw/ balear /əɾ.ɣoˈʎəw/, /ər.ɣuˈʎɛw/ Occidental: /aɾ.ɣoˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

argolleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de argollar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb argollar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb argollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·go·lleu (3)
* Anagrames: llogareu, llogàreu, rellogau
# argollin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈɡo.ʎin/, occidental /aɾˈɣo.ʎin/
   * Rimes: -oʎin

### Verb

argollin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb argollar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb argollar.
# argollen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈɡo.ʎən/, occidental /aɾˈɣo.ʎen/
   * Rimes: -oʎen

### Verb

argollen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de argollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb argollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb argollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·go·llen (3)
* Anagrames: enrogall, llogaren
# argolli
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈɡo.ʎi/, occidental /aɾˈɣo.ʎi/
   * Rimes: -oʎi

### Verb

argolli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de argollar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb argollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb argollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb argollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·go·lli (3)
* Anagrames: goril·la, Llogari, lloriga, llorigà
# lacquering
## Anglès
### Verb

lacquering
* gerundi de lacquer
# lacram
## Català
### Verb

lacram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de lacrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·cram (2)
* Anagrames: calmar, clamar
# lacquered
## Anglès
### Verb

lacquered
* passat i participi de lacquer
# lacquers
## Anglès
### Nom

lacquers
* forma plural de lacquer

### Verb

lacquers
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de lacquer
# lacr
## Català
### Verb

lacr
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de lacrar.

### Miscel·lània

* Anagrames: clar, Clar
# lacrades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫəˈkɾa.ðəs/, occidental /ɫaˈkɾa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

lacrades
* Participi femení plural del verb lacrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·cra·des (3)
* Anagrames: declaràs, escaldar
# lacra
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɫa.kɾə/, occidental /ˈɫa.kɾa/
   * Rimes: -akɾa

### Verb

lacra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de lacrar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb lacrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·cra (2)
* Anagrames: calar, Caral, Carla, clara, Clara, Clarà, lacar
# lacrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɫəˈkɾa/ Occidental: nord-occidental /ɫaˈkɾa/ valencià /ɫaˈkɾaɾ/, /ɫaˈkɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: lacrà
   * Etimologia: De lacre, segle XIX.

### Verb

lacrar trans.
* Tancar, segellar amb lacre una carta, un document, etc.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: lacro, lacra, lacrem

#### Sinònims

* enlacrar

#### Traduccions

* Anglès: seal $^{(en)}$
* Castellà: lacrar $^{(es)}$
* Francès: sceller $^{(fr)}$
* Italià: sigillare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·crar (2)

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 2
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia: /laˈkɾaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: [1] De lacre. [2] De lacra.

### Verb

lacrar trans. ‎(present lacro, passat lacré, futur lacraré)
* lacrar
* tarar (causar una xacra)

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·crar (2)
# llenega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎəˈnɛ.ɣə/ balear /ʎəˈnə.ɣə/, /ʎəˈnɛ.ɣə/ Occidental: /ʎeˈne.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa
   * Etimologia: De llenegar.

### Nom

llenega f. ‎(plural llenegues)
* Bolet comestible del gènere Hygrophorus, caracteritzat per la viscositat del barret i del peu.
* llenega negra (Hygrophorus latitabundus = Hygrophorus limacinus)

#### Sinònims

* bateó
* bavosa
* bromosa
* llenegall
* mocosa

#### Traduccions

* Castellà: higróforo $^{(es)}$ m.

### Verb

llenega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de llenegar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb llenegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·ne·ga (3)
* Anagrames: allegen, llanege

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DCVB
# lleneg
## Català
### Verb

lleneg
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de llenegar.
# llencí
## Català
### Verb

llencí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de llençar.
# llenegam
## Català
### Verb

llenegam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de llenegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·ne·gam (3)
* Anagrama: llanegem
# llenegall
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.nəˈɣaʎ/ balear /ʎə.nəˈɣaʎ/, /ʎə.nəˈɣaj/ Occidental: /ʎe.neˈɣaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: De llenegar i el sufix -all.

### Nom

llenegall m. ‎(plural llenegalls)
* Lloc que llenega, que rellisca.
* llenega

#### Sinònims

* relliscall

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·ne·gall (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# llenegalls
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.nəˈɣaʎs/ balear /ʎə.nəˈɣaʎs/, /ʎə.nəˈɣajs/ Occidental: nord-occidental /ʎe.neˈɣaʎs/ valencià /ʎe.neˈɣaʎs/, /ʎe.neˈɣaʎʃ/
   * Rimes: -aʎs

### Nom

llenegalls m. pl.
* Forma plural de llenegall.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·ne·galls (3)