OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# descontextualitzada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za.ðə/ balear /dəs.kon.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za.ðə/, /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za.ðə/ Occidental: nord-occidental /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈd͡za.ða/, valencià /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈza.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

descontextualitzada
* Participi femení singular del verb descontextualitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·za·da (8)
# descontextualitzara
## Català
### Verb

descontextualitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descontextualitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* [1] descontextualitzés, descontextualitzàs
* [2] descontextualitzés, descontextualitzàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·za·ra (8)
# descontextualitzarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫi.d͡zəˈɾɛm/ balear /dəs.kon.təks.tu.ə.ɫi.d͡zəˈɾəm/, /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫi.d͡zəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /des.kon.teks.tu.a.ɫi.d͡zaˈɾem/, valencià /des.kon.teks.tu.a.ɫi.zaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

descontextualitzarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de descontextualitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·za·rem (8)
# discórrega
## Català
### Verb

discórrega
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb discórrer.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb discórrer.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb discórrer.
# disdainfully
## Anglès

   * Etimologia: De disdainful i el sufix -ly.

### Adverbi

disdainfully ‎(comparatiu more disdainfully, superlatiu most disdainfully)
* desdenyosament
# disdegnosamente
## Italià

   * Pronúncia: /di.zdeɲˌɲo.saˈmen.te/

### Adverbi

disdegnosamente
* (literari) desdenyosament

#### Sinònims

* sdegnosamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·sde·gno·sa·mén·te (6)
# diseases
## Anglès
### Nom

diseases
* forma plural de disease
# discórregen
## Català
### Verb

discórregen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb discórrer.
# discórrec
## Català
### Verb

discórrec
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de discórrer.
# discórrer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /disˈko.rə/ Occidental: nord-occidental /disˈko.re/ valencià /disˈko.reɾ/, /disˈko.re/
   * Rimes: -ore(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí discurrere, segle XIV.

### Verb

discórrer intr., trans.
* Raonar amb mètode i extensivament una sèrie d’idees.
* Idear desprès de reflexionar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: discorro, discorre, discorrem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* filar

#### Traduccions

* Anglès: discourse $^{(en)}$
* Castellà: discurrir $^{(es)}$
* Francès: discourir $^{(fr)}$
* Italià: discorrere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cór·rer (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# disease
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪˈziːz/ àudio (EUA)

### Nom

disease ‎(plural diseases)
* malaltia

### Vegeu també

* disease. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# discórregues
## Català
### Verb

discórregues
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb discórrer.
# distreia
## Català

   * Pronúncia: oriental /disˈtɾɛ.jə/, occidental /disˈtɾe.ja/
   * Rimes: -ɛja

### Verb

distreia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de distraure/distreure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de distraure/distreure.

#### Variants

* [1,2] distraïva, distraieva

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tre·ia (3)
* Anagrama: dietaris
# distreien
## Català

   * Pronúncia: oriental /disˈtɾɛ.jən/, occidental /disˈtɾe.jen/
   * Rimes: -ɛjen

### Verb

distreien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de distraure/distreure.

#### Variants

* distraïven, distraieven

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tre·ien (3)
* Anagrames: interdeis, interdies, tendiries
# distreies
## Català

   * Pronúncia: oriental /disˈtɾɛ.jəs/, occidental /disˈtɾe.jes/
   * Rimes: -ɛjes

### Verb

distreies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de distraure/distreure.

#### Variants

* distraïves, distraieves

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tre·ies (3)
# distret
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /disˈtɾet/ balear /disˈtɾet/, /disˈtɾɛt/ Occidental: /disˈtɾet/
   * Rimes: -et

### Verb

distret
* Participi masculí singular del verb distraure/distreure.

#### Variants

* distragut

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tret (2)
* Anagrama: detrits
# distraïva
## Català
### Verb

distraïva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de distraure.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de distraure.

#### Variants

* [1] distraieva, distreia
* [2] distraieva, distreia

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tra·ï·va (4)
# distraïven
## Català
### Verb

distraïven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de distraure.

#### Variants

* distraieven, distreien

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tra·ï·ven (4)
* Anagrama: desinvitar
# distressed
## Anglès
### Adjectiu

distressed ‎(comparatiu more distressed, superlatiu most distressed)
* desconsolat

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# distraívou
## Català
### Verb

distraívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de distraure.

#### Variants

* distraíveu, distraiéveu, distrèieu, distréieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tra·í·vou (4)
# distraïves
## Català
### Verb

distraïves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de distraure.

#### Variants

* distraieves, distreies

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tra·ï·ves (4)
* Anagrama: advertissi
# distreta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /disˈtɾɛ.tə/ balear /disˈtɾə.tə/, /disˈtɾɛ.tə/ Occidental: /disˈtɾe.ta/
   * Rimes: -ɛta

### Verb

distreta
* Participi femení singular del verb distraure/distreure.

#### Variants

* distraguda

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tre·ta (3)
# dictée
## Francès

   * Pronúncia: /dikˈte/

### Nom

dictée f. ‎(plural dictées)
* dictat

### Vegeu també

* dictée. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# dictionnariste
## Francès

   * Etimologia: De dictionnaire i el sufix -iste.

### Nom

dictionnariste m. f. ‎(plural dictionnaristes)
* diccionarista
# dicto
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɪk.toː/
   * Etimologia: Forma freqüentativa de dīcō.

### Verb

dictō ‎(1a present$^?$), dictās ‎(2a present), dictāre ‎(infinitiu), dictāvī ‎(perfet), dictātum ‎(supí)
* reiterar, dir repetidament
* dictar
* prescriure, manar

#### Derivats

| dictābolārium dictāmen dictāta | dictātiō dictātor dictitō |
# dictáfonos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dikˈta.fo.nos/, meridional /dikˈta.fo.noh/
       Americà: alt /dikˈta.fo.n(o)s/, baix /dikˈta.fo.noh/, austral /dikˈta.fo.nos/
   * Rimes: -afonos

### Nom

dictáfonos m. pl.
* forma plural de dictáfono
# dictum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdiːk.tʊm/

### Verb

dīctum
* supí acusatiu de dīcō
# dictàfon
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dikˈta.fun/ balear /dikˈta.fon/, /dikˈta.fun/ Occidental: /dikˈta.fon/
   * Etimologia: De dictar i el sufix -fon, calc de l'anglès dictaphone, originalment una marca registrada Dictaphon.

### Nom

dictàfon m. ‎(plural dictàfons)
* Dispositiu especialment adaptat per a enregistrar i reproduir dictats i converses.

#### Traduccions

* Anglès: dictaphone $^{(en)}$
* Castellà: dictáfono $^{(es)}$
* Francès: dictaphone $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dic·tà·fon (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdfinot)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* dictàfon. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# dictáfono
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /dikˈta.fo.no/
       Americà: alt /dikˈta.f(o).no/, baix /dikˈta.fo.no/
   * Rimes: -afono

### Nom

dictáfono m. ‎(plural dictáfonos)
* dictàfon

### Miscel·lània

* Síl·labes: dic·tá·fo·no (4)

### Vegeu també

* dictáfono. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# dictionnaristes
## Francès
### Nom

dictionnaristes m. f. pl.
* forma plural de dictionnariste
# dictàmens
## Català

   * Pronúncia: oriental /dikˈta.məns/, occidental /dikˈta.mens/

### Nom

dictàmens m. pl.
* Forma plural de dictamen.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dic·tà·mens (3)
* Heterograma de 9 lletres (acdeimnst)
* Anagrama: mendicats
# desenllustraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɲ.ʎus.tɾəˈɾas/, occidental /de.zeɲ.ʎus.tɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

desenllustraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de desenllustrar.
# desenllustraríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɲ.ʎus.tɾəˈɾi.əw/, occidental /de.zeɲ.ʎus.tɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

desenllustraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desenllustrar.
# desenllustrarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɲ.ʎus.tɾəˈɾa/, occidental /de.zeɲ.ʎus.tɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

desenllustrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desenllustrar.
# desenllustrassen
## Català
### Verb

desenllustrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenllustrar.
# desenllustrassin
## Català
### Verb

desenllustrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenllustrar.
# desenllustraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɲ.ʎus.tɾəˈɾi.əs/, occidental /de.zeɲ.ʎus.tɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desenllustraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desenllustrar.
# desenllustraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɲ.ʎus.tɾəˈɾe/, occidental /de.zeɲ.ʎus.tɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desenllustraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desenllustrar.
# desenllustrasses
## Català
### Verb

desenllustrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenllustrar.
# desenllustrassis
## Català
### Verb

desenllustrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenllustrar.
# divorziante
## Italià
### Verb

divorziante
* participi present de divorziare
# divorcing
## Anglès
### Verb

divorcing
* gerundi de divorce
# divorziammo
## Italià
### Verb

divorziammo
* primera persona plural (noi) del passat de divorziare
# divorziano
## Italià
### Verb

divorziano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de divorziare
# divorzia
## Italià
### Verb

divorzia
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de divorziare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de divorziare
# divorziamo
## Italià
### Verb

divorziamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de divorziare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de divorziare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de divorziare
# divorziando
## Italià
### Verb

divorziando
* gerundi de divorziare
# divorziai
## Italià
### Verb

divorziai
* primera persona singular (io) del passat de divorziare
# divorzi
## Italià
### Verb

divorzi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de divorziare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de divorziare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de divorziare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de divorziare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de divorziare
# diruarentzat
## Basc
### Nom

diruarentzat
* benefactiu definit singular de diru
# dirudunaren
## Basc
### Nom

dirudunaren
* genitiu definit singular de dirudun
# dirudunarengan
## Basc
### Nom

dirudunarengan
* inessiu definit singular de dirudun
# dirudunarengana
## Basc
### Nom

dirudunarengana
* al·latiu definit singular de dirudun
# diruaz
## Basc
### Nom

diruaz
* instrumental definit singular de diru
# diruduna
## Basc
### Nom

diruduna
* absolutiu definit singular de dirudun
# dirudun
## Basc

   * Pronúncia: /di.ɾu.dun/
   * Etimologia: De diru ‎(«diners») i el sufix -dun.

### Adjectiu

dirudun
* ric, adinerat

#### Sinònims

* aberats

### Nom

dirudun anim.
* ric, adinerat

#### Sinònims

* aberats, dirudunari

#### Declinació

Nom comú animat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
dirudun
diruduna
dirudunak
Ergatiu
dirudunek
dirudunak
dirudunek
Datiu
diruduni
dirudunari
dirudunei
Genitiu
dirudunen
dirudunaren
dirudunen
Comitatiu
dirudunekin
dirudunarekin
dirudunekin
Benefactiu
dirudunentzat
dirudunarentzat
dirudunentzat
Instrumental
dirudunez
dirudunaz
dirudunez
Partitiu
dirudunik
Prolatiu
diruduntzat
Causal
dirudunengatik
dirudunarengatik
dirudunengatik
Locatius
Inessiu
dirudunengan
dirudunarengan
dirudunengan
Ablatiu
dirudunengandik
dirudunarengandik
dirudunengandik
Al·latiu
dirudunengana
dirudunarengana
dirudunengana
Terminatiu
dirudunenganaino
dirudunarenganaino
dirudunenganaino
Al·l. direcional
dirudunenganantz
dirudunarenganantz
dirudunenganantz
Gen. locatiu
dirudunenganako
dirudunarenganako
dirudunenganako :

### Vegeu també

* Entrada «dirudun» a l’Elhuyar Hiztegia.
# dirudunak
## Basc
### Nom

dirudunak
* absolutiu definit plural de dirudun
* ergatiu definit singular de dirudun
# diruari
## Basc
### Nom

diruari
* datiu definit singular de diru
# dirudunarekin
## Basc
### Nom

dirudunarekin
* comitatiu definit singular de dirudun
# dreçàs
## Català
### Verb

dreçàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dreçar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dreçar.

#### Variants

* [1] drecés, dreçara
* [2] drecés, dreçara

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·çàs (2)
* Heterograma de 6 lletres (acders)
# dreçàssim
## Català
### Verb

dreçàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dreçar.

#### Variants

* drecéssim, drecéssem, dreçàssem, dreçàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·çàs·sim (3)
# dreçàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾəˈsa.ɾəw/, occidental /dɾeˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

dreçàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de dreçar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dreçar.

#### Variants

* [2] drecéssiu, drecésseu, dreçàssiu, dreçàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·çà·reu (3)
# dreçàssem
## Català
### Verb

dreçàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dreçar.

#### Variants

* drecéssim, drecéssem, dreçàssim, dreçàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·çàs·sem (3)
# dreçàssiu
## Català
### Verb

dreçàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dreçar.

#### Variants

* drecéssiu, drecésseu, dreçàsseu, dreçàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·çàs·siu (3)
# dreçàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾəˈsa.βəw/, balear /dɾəˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /dɾeˈsa.βew/ valencià /dɾeˈsa.vew/, /dɾeˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

dreçàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de dreçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·çà·veu (3)
# dreçàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾəˈsa.βəm/, balear /dɾəˈsa.vəm/ Occidental: nord-occidental /dɾeˈsa.βem/ valencià /dɾeˈsa.vem/, /dɾeˈsa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

dreçàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de dreçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·çà·vem (3)
# drib
## Anglès

   * Pronúncia: /dɹɪb/
   * Etimologia: Verb: Del l'anglès dialectal, derivat de l'anglès medieval drepen («tallar el pas»), del protogermànic *drepaną («copejar»). Nom: Variant de drip.

### Nom

drib ‎(plural dribs)
* gota

### Verb

drib ‎(3a persona singular present dribs, gerundi dribbing, passat i participi dribbed)
* tallar, separar a petits cops
* ensarronar de mica en mica
* disparar una fletxa
* renyar
# dreçàsseu
## Català
### Verb

dreçàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dreçar.

#### Variants

* drecéssiu, drecésseu, dreçàssiu, dreçàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·çàs·seu (3)
# dribbed
## Anglès
### Verb

dribbed
* passat i participi de drib
# désertifications
## Francès

   * Pronúncia: /de.zɛʁ.ti.fi.kaˈsjɔ̃/

### Nom

désertifications f. pl.
* forma plural de désertification
# déserts
## Francès
### Nom

déserts m. pl.
* forma plural de désert
# déshumanisations
## Francès

   * Pronúncia: /de.zy.ma.ni.zaˈsjɔ̃/

### Nom

déshumanisations f. pl.
* forma plural de déshumanisation
# déshydratation
## Francès

   * Pronúncia: /de.zi.dʁa.taˈsjɔ̃/

### Nom

déshydratation f. ‎(plural déshydratations)
* deshidratació
# désert
## Francès

   * Pronúncia: /deˈzɛʁ/ àudio
   * Etimologia: Del llatí desertus.

### Nom

désert m. ‎(plural déserts)
* desert
# déshumanisation
## Francès

   * Pronúncia: /de.zy.ma.ni.zaˈsjɔ̃/

### Nom

déshumanisation f. ‎(plural déshumanisations)
* deshumanització
# désertisation
## Francès

   * Pronúncia: /de.zɛʁ.ti.zaˈsjɔ̃/

### Nom

désertisation f. ‎(plural désertisations)
* desertització
# déshydratations
## Francès

   * Pronúncia: /de.zi.dʁa.taˈsjɔ̃/

### Nom

déshydratations f. pl.
* forma plural de déshydratation
# désertification
## Francès

   * Pronúncia: /de.zɛʁ.ti.fi.kaˈsjɔ̃/

### Nom

désertification f. ‎(plural désertifications)
* desertificació
# désertisations
## Francès

   * Pronúncia: /de.zɛʁ.ti.zaˈsjɔ̃/

### Nom

désertisations f. pl.
* forma plural de désertisation
# designessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.ziŋˈne.sis/ Occidental: nord-occidental /de.ziŋˈne.sis/, valencià /de.ziɡˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

designessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb designar.
# designi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəˈziŋ.ni/ Occidental: nord-occidental /deˈziŋ.ni/, valencià /deˈziɡ.ni/
   * Rimes: -iɡni

### Verb

designi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de designar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb designar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb designar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb designar.
# designes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəˈziŋ.nəs/ Occidental: nord-occidental /deˈziŋ.nes/, valencià /deˈziɡ.nes/
   * Rimes: -iɡnes

### Verb

designes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de designar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb designar.
# designessa
## Català
### Verb

designessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb designar.

### Miscel·lània

* Anagrames: agendessis, denegassis
# designesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.ziŋˈne.səs/ Occidental: nord-occidental /de.ziŋˈne.ses/, valencià /de.ziɡˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

designesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb designar.
# designessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.ziŋˈne.sən/ Occidental: nord-occidental /de.ziŋˈne.sen/, valencià /de.ziɡˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

designessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb designar.
# designen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəˈziŋ.nən/ Occidental: nord-occidental /deˈziŋ.nen/, valencià /deˈziɡ.nen/
   * Rimes: -iɡnen

### Verb

designen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de designar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb designar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb designar.
# designessi
## Català
### Verb

designessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb designar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb designar.
# designeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ziŋˈnɛw/ balear /də.ziŋˈnəw/, /də.ziŋˈnɛw/ Occidental: nord-occidental /de.ziŋˈnew/, valencià /de.ziɡˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

designeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de designar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb designar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb designar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ig·neu (3)
* Anagrames: deneguis, dinegués
# domum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.mʊm/

### Nom

domum
* acusatiu singular de domus
# domuum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.mʊ.ʊm/

### Nom

domuum
* genitiu plural de domus
# domy
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈdɔ.mɨ/

### Nom

domy
* nominatiu, acusatiu i vocatiu plural de dom
# domàs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈmas/ balear /doˈmas/, /duˈmas/ Occidental: /doˈmas/
   * Rimes: -as
   * Etimologia: Del català antic Domàs ‎(«Damasc»), segle XIV.

### Nom

domàs m. ‎(plural domassos)
* Teixit, originalment de seda, amb decoració obtinguda per diferent brillantor alternant el lligat.
* Peça de tela ornamental, generalment com a cortina.

#### Sinònims

* damàs

#### Derivats

* adomassar

#### Traduccions

* Alemany: Damast $^{(de)}$
* Anglès: damask $^{(en)}$
* Castellà: damasco $^{(es)}$ m.
* Francès: damas $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·màs (2)
* Anagrama: madòs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# domèstic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈmɛs.tik/ balear /doˈmɛs.tik/, /duˈmɛs.tik/ Occidental: /doˈmɛs.tik/
   * Etimologia: Del llatí domesticus, segle XIII

### Adjectiu

domèstic m. ‎(femení domèstica, plural masculí domèstics, plural femení domèstiques)
* Relacionat amb la casa.
    Aquesta màquina és per a ús domèstic, però aquella és per a ús industrial.

#### Sinònims

* casolà

#### Traduccions

* Alemany: häuslich $^{(de)}$
* Anglès: domestic $^{(en)}$
* Asturià: domésticu $^{(ast)}$
* Castellà: doméstico $^{(es)}$
* Francès: domestique $^{(fr)}$
* Gallec: doméstico $^{(gl)}$
* Italià: domestico $^{(it)}$
* Portuguès: doméstico $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mès·tic (3)
* Heterograma de 8 lletres (cdeimost)
* Anagrama: metòdics

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# domui
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.mʊ.iː/

### Nom

domuī
* datiu singular de domus

### Verb

domuī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de domō
# domus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.mʊs/
   * Etimologia: De l'arrel indoeuropea demh- («construir»).

### Nom

domus f. ‎(genitiu domūs)
* casa construïda en pedra,
* llar, residència en què va néixer algú, pàtria

#### Declinació

4a declinació -us, -ūs :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | domus | domūs |
| Vocatiu | domus | domūs |
| Acusatiu | domum | domūs, domōs |
| Genitiu | domūs, domī | domuum, domōrum |
| Datiu | domuī, domō | domibus |
| Ablatiu | domū, domō | domibus |
| Locatiu | domī | domibus |

#### Relacionats

| aedēs aedificium casa domicilium habitātiō | mansiō mōlēs sēdēs tēctum tugurium |
# domu
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.muː/

### Nom

domū
* ablatiu singular de domus

## Polonès

   * Pronúncia: /ˈdɔ.mu/

### Nom

domu
* genitiu singular de dom
* locatiu singular de dom
* vocatiu singular de dom