OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# embruixada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.bɾuˈʃa.ðə/ Occidental: nord-occidental /em.bɾujˈʃa.ða/ valencià /em.bɾujˈʃa.ða/, /em.bɾuˈʃa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

embruixada
* Participi femení singular del verb embruixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·brui·xa·da (4)
# embruixades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.bɾuˈʃa.ðəs/ Occidental: nord-occidental /em.bɾujˈʃa.ðes/ valencià /em.bɾujˈʃa.ðes/, /em.bɾuˈʃa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

embruixades
* Participi femení plural del verb embruixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·brui·xa·des (4)
# embrutir-se
## Català
### Verb

embrutir-se
* Forma pronominal de embrutir.
# embrunir-se
## Català
### Verb

embrunir-se
* Forma pronominal de embrunir.
# embrutar-se
## Català
### Verb

embrutar-se
* Forma pronominal de embrutar.

### Miscel·lània

* Anagrama: bestraurem
# embruixos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɾu.ʃus/ balear /əmˈbɾu.ʃos/, /əmˈbɾu.ʃus/ Occidental: nord-occidental /emˈbɾuj.ʃos/ valencià /emˈbɾuj.ʃos/, /emˈbɾu.ʃos/
   * Rimes: -ujʃos

### Nom

embruixos m. pl.
* Forma plural de embruix.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·brui·xos (3)
* Heterograma de 9 lletres (beimorsux)
# efeminaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.mi.nəˈɾe/, occidental /e.fe.mi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

efeminaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de efeminar.
# efeminaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.fi.mi.naˈɾi.vu/

### Verb

efeminaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de efeminar.
    [Vosaltros/vosaltres/vós] efeminaríveu, forma algueresa per [vosaltres/vós] efeminaríeu.
# efeminassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.miˈna.sən/, occidental /e.fe.miˈna.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

efeminassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb efeminar.
    [Ells/elles/vostès] efeminessin, efeminessen, efeminassen, efeminassin o efeminaren.
# efeminassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.miˈna.sin/, occidental /e.fe.miˈna.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

efeminassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb efeminar.

#### Variants

* efeminessin, efeminessen, efeminassen, efeminaren
# efeminaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.fə.mi.nəˈɾəs/, occidental /e.fe.mi.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

efeminaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de efeminar.
# efeminaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fə.mi.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /e.fe.mi.naˈɾi.ɛw/, valencià /e.fe.mi.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

efeminaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de efeminar.

#### Sinònims

* efeminaríveu, forma algueresa.
# efeminarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.fə.mi.nəˈɾə/, occidental /e.fe.mi.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

efeminarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de efeminar.
# efeminasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.miˈna.səs/, occidental /e.fe.miˈna.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

efeminasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb efeminar.
    [Tu] efeminessis, efeminesses, efeminasses, efeminassis o efeminares.
# empedires
## Català antic
### Verb

empedires
* segona persona singular (tu) del passat de empedir
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de empedir

#### Variants

* [1] empedist
* [2] empedisses
# empedireu
## Català antic
### Verb

empedireu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de empedir
# empediries
## Català antic
### Verb

empediries
* segona persona singular (tu) del condicional de empedir
# empedira
## Català antic
### Verb

empedira
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de empedir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de empedir

#### Variants

* [1] empedís
* [2] empedís
# empediran
## Català antic
### Verb

empediran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de empedir
# empedirà
## Català antic
### Verb

empedirà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de empedir
# empedirien
## Català antic
### Verb

empedirien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de empedir
# empediren
## Català antic
### Verb

empediren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de empedir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de empedir

#### Variants

* [2] empedissen
# empediria
## Català antic
### Verb

empediria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de empedir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de empedir
# empedirem
## Català antic
### Verb

empedirem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de empedir
# empallaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎa.ɾən/ balear /əm.pəˈʎa.ɾən/, /əm.pəˈja.ɾən/ Occidental: /em.paˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

empallaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de empallar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* [2] empallessin, empallessen, empallassin, empallassen

### Miscel·lània

* Anagrama: empellaran
# empallaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.ʎəˈɾi.əs/ balear /əm.pə.ʎəˈɾi.əs/, /əm.pə.jəˈɾi.əs/ Occidental: /em.pa.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

empallaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de empallar.

#### Variants

* empallarives

### Miscel·lània

* Anagrama: empal·liares
# empallariven
## Català
### Verb

empallariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de empallar.

#### Variants

* empallarien
# empallaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.ʎəˈɾi.ə/ balear /əm.pə.ʎəˈɾi.ə/, /əm.pə.jəˈɾi.ə/ Occidental: /em.pa.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

empallaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de empallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de empallar.

#### Variants

* [1] empallariva
* [2] empallariva

### Miscel·lània

* Anagrames: apallaríem, empal·liara, empal·liarà
# empallarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.ʎəˈɾi.ən/ balear /əm.pə.ʎəˈɾi.ən/, /əm.pə.jəˈɾi.ən/ Occidental: /em.pa.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

empallarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de empallar.

#### Variants

* empallariven

### Miscel·lània

* Anagrama: empal·liaren
# empallareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.ʎəˈɾɛw/ balear /əm.pə.ʎəˈɾəw/, /əm.pə.jəˈɾɛw/ Occidental: /em.pa.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

empallareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de empallar.
# empallaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.ʎəˈɾan/ balear /əm.pə.ʎəˈɾan/, /əm.pə.jəˈɾan/ Occidental: /em.pa.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

empallaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de empallar.
# empallares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎa.ɾəs/ balear /əm.pəˈʎa.ɾəs/, /əm.pəˈja.ɾəs/ Occidental: /em.paˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

empallares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de empallar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* [2] empallessis, empallesses, empallassis, empallasses

### Miscel·lània

* Anagrama: empellaràs
# empallariva
## Català
### Verb

empallariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de empallar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de empallar.

#### Variants

* [1] empallaria
* [2] empallaria

### Miscel·lània

* Anagrama: apallarívem
# eloquentes
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.lɔˈkwɛn.teːs/

### Adjectiu

ēloquentēs
* nominatiu masculí/femení plural de ēloquēns
* vocatiu masculí/femení plural de ēloquēns
* acusatiu masculí/femení plural de ēloquēns
# eloquenti
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.lɔˈkwɛn.tiː/

### Adjectiu

ēloquentī
* datiu masculí/femení/neutre singular de ēloquēns
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de ēloquēns
# eloquentiae
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.lɔˈkwɛn.tɪ.aj/

### Nom

ēloquentiae
* nominatiu plural de ēloquentia
* vocatiu plural de ēloquentia
* genitiu singular de ēloquentia
* datiu singular de ēloquentia
# eloquentemente
## Italià

   * Pronúncia: /e.loˌkwɛn.teˈmen.te/
   * Etimologia: De eloquente i el sufix -mente.

### Adverbi

eloquentemente
* eloqüentment

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lo·quen·te·mén·te (6)
# eloquences
## Anglès
### Nom

eloquences
* forma plural de eloquence
# eloquens
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈeː.lɔ.kwɛns/
   * Etimologia: De ēloquor.

### Adjectiu

ēloquēns m. f. n. ‎(genitiu ēloquentis)
* eloqüent

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu d'una terminació.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | ēloquēns | ēloquēns | ēloquentēs | ēloquentia |
| Vocatiu | ēloquēns | ēloquēns | ēloquentēs | ēloquentia |
| Acusatiu | ēloquentem | ēloquēns | ēloquentēs | ēloquentia |
| Genitiu | ēloquentis | ēloquentis | ēloquentium | ēloquentium |
| Datiu | ēloquentī | ēloquentī | ēloquentibus | ēloquentibus |
| Ablatiu | ēloquentī | ēloquentī | ēloquentibus | ēloquentibus |
# eloquent
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɛl.əˌkwənt/

### Adjectiu

eloquent ‎(comparatiu more eloquent, superlatiu most eloquent)
* eloqüent

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# eloquentem
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.lɔˈkwɛn.tɛm/

### Adjectiu

ēloquentem
* acusatiu masculí/femení singular de ēloquēns
# eloquence
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɛləkwəns/ àudio (EUA)

### Nom

eloquence ‎(comptable i incomptable, plural eloquences)
* eloqüència

### Vegeu també

* eloquence. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# eloquentia
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.lɔˈkwɛn.tɪ.a/
   * Etimologia: Derivat de ēloquēns.

### Nom

ēloquentia f. ‎(genitiu ēloquentiae)
* eloqüència

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | ēloquentia | ēloquentiae |
| Vocatiu | ēloquentia | ēloquentiae |
| Acusatiu | ēloquentiam | ēloquentiās |
| Genitiu | ēloquentiae | ēloquentiārum |
| Datiu | ēloquentiae | ēloquentiīs |
| Ablatiu | ēloquentiā | ēloquentiīs |

### Adjectiu

ēloquentia
* nominatiu neutre plural de ēloquēns
* vocatiu neutre plural de ēloquēns
* acusatiu neutre plural de ēloquēns
# emporpràssiu
## Català
### Verb

emporpràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emporprar.

#### Variants

* emporpréssiu, emporprésseu, emporpràsseu, emporpràreu
# emporprés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.purˈpɾes/ balear /əm.poɾˈpɾes/, /əm.purˈpɾes/ Occidental: /em.poɾˈpɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

emporprés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emporprar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emporprar.

#### Variants

* [1] emporpràs, emporprara
* [2] emporpràs, emporprara
# emporprésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.purˈpɾe.səw/ balear /əm.poɾˈpɾe.səw/, /əm.purˈpɾe.səw/ Occidental: /em.poɾˈpɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

emporprésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emporprar.

#### Variants

* emporpréssiu, emporpràssiu, emporpràsseu, emporpràreu
# emporpràssem
## Català
### Verb

emporpràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emporprar.

#### Variants

* emporpréssim, emporpréssem, emporpràssim, emporpràrem
# emporpréssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.purˈpɾe.səm/ balear /əm.poɾˈpɾe.səm/, /əm.purˈpɾe.səm/ Occidental: /em.poɾˈpɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

emporpréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emporprar.

#### Variants

* emporpréssim, emporpràssim, emporpràssem, emporpràrem
# emporpràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.purˈpɾa.βəw/ balear /əm.poɾˈpɾa.vəw/, /əm.purˈpɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /em.porˈpɾa.βew/ valencià /em.poɾˈpɾa.vew/, /em.poɾˈpɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

emporpràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de emporprar.
# emporpréssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.purˈpɾe.sim/ balear /əm.poɾˈpɾe.sim/, /əm.purˈpɾe.sim/ Occidental: /em.poɾˈpɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

emporpréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emporprar.

#### Variants

* emporpréssem, emporpràssim, emporpràssem, emporpràrem
# emporpràsseu
## Català
### Verb

emporpràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emporprar.

#### Variants

* emporpréssiu, emporprésseu, emporpràssiu, emporpràreu
# emporpràssim
## Català
### Verb

emporpràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emporprar.

#### Variants

* emporpréssim, emporpréssem, emporpràssem, emporpràrem
# encarbonéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.buˈne.səm/ balear /əŋ.kəɾ.boˈne.səm/, /əŋ.kər.buˈne.səm/ Occidental: /eŋ.kaɾ.boˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

encarbonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarbonar.

#### Variants

* encarbonéssim, encarbonàssim, encarbonàssem, encarbonàrem
# encarboní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.buˈni/ balear /əŋ.kəɾ.boˈni/, /əŋ.kər.buˈni/ Occidental: /eŋ.kaɾ.boˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

encarboní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encarbonar.
# encarcer
## Català antic
### Verb

encarcer
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de encarcerar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de encarcerar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de encarcerar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de encarcerar
# encarbonéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.buˈne.sim/ balear /əŋ.kəɾ.boˈne.sim/, /əŋ.kər.buˈne.sim/ Occidental: /eŋ.kaɾ.boˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

encarbonéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarbonar.

#### Variants

* encarbonéssem, encarbonàssim, encarbonàssem, encarbonàrem
# encarbonéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.buˈne.siw/ balear /əŋ.kəɾ.boˈne.siw/, /əŋ.kər.buˈne.siw/ Occidental: /eŋ.kaɾ.boˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

encarbonéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarbonar.

#### Variants

* encarbonésseu, encarbonàssiu, encarbonàsseu, encarbonàreu
# encarcarar-se
## Català
### Verb

encarcarar-se
* Forma pronominal de encarcarar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encarceraràs
# encarcelamientu
## Asturià
### Nom

encarcelamientu m.
* empresonament
# encarbonésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.buˈne.səw/ balear /əŋ.kəɾ.boˈne.səw/, /əŋ.kər.buˈne.səw/ Occidental: /eŋ.kaɾ.boˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

encarbonésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarbonar.

#### Variants

* encarbonéssiu, encarbonàssiu, encarbonàsseu, encarbonàreu
# encrosti
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈkɾɔs.ti/, occidental /eŋˈkɾɔs.ti/
   * Rimes: -ɔsti

### Verb

encrosti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encrostar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encrostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encrostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cros·ti (3)
* Heterograma de 8 lletres (ceinorst)
* Anagrames: contreis, cortines, Cortines, estronci, recontis
# encrostis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈkɾɔs.tis/, occidental /eŋˈkɾɔs.tis/
   * Rimes: -ɔstis

### Verb

encrostis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cros·tis (3)
* Anagrames: escrostin, torcessin
# encrostesses
## Català
### Verb

encrostesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cros·tes·ses (4)
* Anagrama: escrostessen
# encrostessis
## Català
### Verb

encrostessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cros·tes·sis (4)
* Anagrama: escrostessin
# encrosteu
## Català
### Verb

encrosteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encrostar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encrostar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encrostar.
# encrostimar-se
## Català
### Verb

encrostimar-se
* Forma pronominal de encrostimar.

### Miscel·lània

* Anagrama: contrariéssem
# encrostessi
## Català
### Verb

encrostessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encrostar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encrostar.

### Miscel·lània

* Anagrama: recontessis
# encrostessin
## Català
### Verb

encrostessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encrostar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encontressis
# encrostin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈkɾɔs.tin/, occidental /eŋˈkɾɔs.tin/
   * Rimes: -ɔstin

### Verb

encrostin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encrostar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cros·tin (3)
* Anagrames: consentir, cornetins, encontris
# embullós
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎos/ balear /əm.buˈʎos/, /əm.buˈjos/ Occidental: /em.buˈʎos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De embull i el sufix -ós.

### Adjectiu

embullós m. ‎(femení embullosa, plural masculí embullosos, plural femení embulloses)
* Que provoca embulls.

#### Traduccions

* Castellà: embrolloso $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·llós (3)
* Anagrama: besllumo

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# embullàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎa.βəw/ balear /əm.buˈʎa.vəw/, /əm.buˈja.vəw/ Occidental: nord-occidental /em.buˈʎa.βew/ valencià /em.buˈʎa.vew/, /em.buˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

embullàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de embullar.
# embullésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎe.səw/ balear /əm.buˈʎe.səw/, /əm.buˈje.səw/ Occidental: /em.buˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

embullésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embullar.
# embulléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎe.sim/ balear /əm.buˈʎe.sim/, /əm.buˈje.sim/ Occidental: /em.buˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

embulléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embullar.
# embulléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎe.siw/ balear /əm.buˈʎe.siw/, /əm.buˈje.siw/ Occidental: /em.buˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

embulléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embullar.
# embullés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎes/ balear /əm.buˈʎes/, /əm.buˈjes/ Occidental: /em.buˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

embullés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb embullar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb embullar.

### Miscel·lània

* Anagrames: bellumes, besllume
# embullé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /em.buˈʎe/, meridional /em.buˈʝe/
       Americà: /em.buˈʝe/, austral \em.buˈʒe\
   * Rimes: -e

### Verb

embullé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb embullar
# embulléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎe.səm/ balear /əm.buˈʎe.səm/, /əm.buˈje.səm/ Occidental: /em.buˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

embulléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embullar.
# embullí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎi/ balear /əm.buˈʎi/, /əm.buˈji/ Occidental: /em.buˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

embullí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de embullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·llí (3)
* Anagrama: bullíem
# enfermassen
## Català
### Verb

enfermassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfermar.

#### Variants

* enfermessin, enfermessen, enfermassin, enfermaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mas·sen (4)
# enfermas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eɱˈfeɾ.mas\, meridional \eɱˈfeɾ.mah\
       Americà: alt \eɱˈfeɾ.m(a)s\, baix \eŋˈfeɾ.mah\, austral \eɱˈfeɾ.mas\
   * Rimes: -eɾmas

### Adjectiu

enfermas f. pl.
* forma plural de enferma
# enfermassis
## Català
### Verb

enfermassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfermar.

#### Variants

* enfermessis, enfermesses, enfermasses, enfermares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mas·sis (4)
* Anagrama: manifessers
# enfermaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fər.məˈɾi.əm/, occidental /eɱ.feɾ.maˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

enfermaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de enfermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·ma·rí·em (5)
# enfermats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fərˈmats/, occidental /eɱ.feɾˈmats/
   * Rimes: -ats

### Verb

enfermats
* Participi masculí plural del verb enfermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mats (3)
# enfermau
## Català
### Verb

enfermau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enfermar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enfermar.

#### Variants

* [1] enfermeu
* [2] enfermeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mau (3)
# enfermat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fərˈmat/, occidental /eɱ.feɾˈmat/
   * Rimes: -at

### Verb

enfermat
* Participi masculí singular del verb enfermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mat (3)
* Anagrama: ferament
# enfermasses
## Català
### Verb

enfermasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfermar.

#### Variants

* enfermessis, enfermesses, enfermassis, enfermares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mas·ses (4)
# enfermassin
## Català
### Verb

enfermassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfermar.

#### Variants

* enfermessin, enfermessen, enfermassen, enfermaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mas·sin (4)
# enfermaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fər.məˈɾi.əw/, occidental /eɱ.feɾ.maˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enfermaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enfermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·ma·rí·eu (5)
# encaixeguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /eŋ.kaj.ʃeˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

encaixeguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb encaixar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] encaixem.