OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# afrevolir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾə.βuˈɫi/ balear /ə.fɾə.voˈɫi/, /ə.fɾə.vuˈɫi/ Occidental: nord-occidental /a.fɾe.βoˈɫi/ valencià /a.fɾe.voˈɫiɾ/, /a.fɾe.βoˈɫi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: afrevolí
   * Etimologia: Del prefix a-, frèvol i la desinència -ir.

### Verb

afrevolir trans., pron. ‎(pronominal afrevolir-se)
* Afeblir, fer tornar frèvol.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afrevoleixo, afrevoleix, afrevolim

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fre·vo·lir (4)
* Anagrama: foraviler

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# afrevolir-se
## Català
### Verb

afrevolir-se
* Forma pronominal de afrevolir.

### Miscel·lània

* Anagrames: afrevolires, foravileres
# afrevolies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾə.βuˈɫi.əs/ balear /ə.fɾə.voˈɫi.əs/, /ə.fɾə.vuˈɫi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.fɾe.βoˈɫi.es/ valencià /a.fɾe.voˈɫi.es/, /a.fɾe.βoˈɫi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

afrevolies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afrevolir.
# afrevolira
## Català
### Verb

afrevolira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrevolir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrevolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fre·vo·li·ra (5)
* Anagrama: foravilera
# afrevolien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾə.βuˈɫi.ən/ balear /ə.fɾə.voˈɫi.ən/, /ə.fɾə.vuˈɫi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.fɾe.βoˈɫi.en/ valencià /a.fɾe.voˈɫi.en/, /a.fɾe.βoˈɫi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

afrevolien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afrevolir.
# afrevoliran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾə.βu.ɫiˈɾan/ balear /ə.fɾə.vo.ɫiˈɾan/, /ə.fɾə.vu.ɫiˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.fɾe.βo.ɫiˈɾan/ valencià /a.fɾe.vo.ɫiˈɾan/, /a.fɾe.βo.ɫiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

afrevoliran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afrevolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fre·vo·li·ran (5)
* Anagrama: infravalore
# aguants
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣwans/, occidental /aˈɣwans/
   * Rimes: -ans

### Nom

aguants m. pl.
* Forma plural de aguant.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guants (2)
* Anagrama: agusant
# aguantà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwənˈta/, occidental /a.ɣwanˈta/
   * Rimes: -a
   * Homòfons: aguantar

### Verb

aguantà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aguantar.
    [Ell/ella/vostè] aguantà o va aguantar.
# aguantàiem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣwanˈta.jɛm/

### Verb

aguantàiem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de aguantar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [nosaltres] aguantàvem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guan·tà·iem (4)
* Anagrames: amuntegaia, augmentaia
# aguantàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwənˈta.ɾəm/, occidental /a.ɣwanˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aguantàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aguantar.
    [Nosaltres] aguantàrem o vam/vàrem aguantar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguantar.
    Forma valenciana: [nosaltres] aguantéssim, aguantéssem, aguantàssem, aguantàssim o aguantàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guan·tà·rem (4)
* Anagrames: amuntegara, amuntegarà, augmentara, augmentarà
# aguanti
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣwan.ti/, occidental /aˈɣwan.ti/
   * Rimes: -anti

### Verb

aguanti
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aguantar.
    Forma septentrional: [jo] aguanto, aguante, aguant o aguanti.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aguantar.
    [Que jo] aguanti o aguante.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aguantar.
    [Que ell/ella/vostè] aguanti o aguante.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aguantar.
    aguanti o aguante [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guan·ti (3)
* Anagrames: Antigua, atingau
# aguantis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣwan.tis/, occidental /aˈɣwan.tis/
   * Rimes: -antis

### Verb

aguantis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aguantar.
    [Que tu] aguantis o aguantes; [tu] no aguantis o aguantes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guan·tis (3)
* Anagrames: aguisant, agustina, Agustina
# aguantin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣwan.tin/, occidental /aˈɣwan.tin/
   * Rimes: -antin

### Verb

aguantin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aguantar.
    [Que ells/elles/vostès] aguantin o aguanten.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aguantar.
    aguantin o aguanten [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guan·tin (3)
* Anagrama: anguniat
# aguantos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aˈɣwan.tos/

### Verb

aguantos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aguantar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] aguantis o aguantes.
# aguanto
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣwan.tu/, occidental /aˈɣwan.to/
   * Rimes: -anto

### Verb

aguanto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aguantar.
    [Jo] aguanto, aguante, aguant o aguanti.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aguantar.
    [Que jo] aguanto, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] aguanti o aguante.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aguantar.
    [Que ell/ella/vostè] aguanto, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] aguanti o aguante.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈɣwan.to\, meridional \aˈɣwaŋ.to\
       Americà: alt /aˈɡwan.t(o)/, baix \aˈɣwaŋ.to\, austral \aˈɣwan.to\
   * Rimes: -anto

### Verb

aguanto
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb aguantar
# aguantàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣwanˈta.jew/

### Verb

aguantàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aguantar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] aguantàveu.
# ajaçava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒəˈsa.βə/, balear /ə.ʒəˈsa.və/ Occidental: /a.ʒaˈsa.βa/, /a.ʒaˈsa.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

ajaçava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ajaçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ajaçar.
# ajaçau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒəˈsaw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒaˈsaw/, valencià /a.d͡ʒaˈsaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

ajaçau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ajaçar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ajaçar.

#### Variants

* ajaceu
# ajaçavi
## Català

   * Pronúncia: central /ə.ʒəˈsa.βi/

### Verb

ajaçavi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ajaçar.

#### Variants

* ajaçava
# ajaçaves
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒəˈsa.βəs/, /ə.ʒəˈsa.vəs/, occidental /a.ʒaˈsa.βes/, /a.ʒaˈsa.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

ajaçaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ajaçar.
# ajaços
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aˈʒa.sos/
   * Rimes: -asos

### Verb

ajaços
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ajaçar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] ajacis o ajaces.
# ajaçà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒəˈsa/, occidental /a.ʒaˈsa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: ajaçar

### Verb

ajaçà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ajaçar.
    [Ell/ella/vostè] ajaçà o va ajaçar.
# ajaçaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒəˈsa.βən/, /ə.ʒəˈsa.vən/, occidental /a.ʒaˈsa.βen/, /a.ʒaˈsa.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

ajaçaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ajaçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ja·ça·ven (4)
* Anagrama: canejava
# ajaçavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒəˈsa.βu/, nord-occidental /a.ʒaˈsa.βo/

### Verb

ajaçavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ajaçar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] ajaçàveu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ja·ça·vo (4)
* Anagrama: ajocava
# ajaço
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʒa.su/, occidental /aˈʒa.so/
   * Rimes: -aso

### Verb

ajaço
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ajaçar.
    [Jo] ajaço, ajace, ajaç o ajaci.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ajaçar.
    [Que jo] ajaço, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] ajaci o ajace.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ajaçar.
    [Que ell/ella/vostè] ajaço, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] ajaci o ajace.
# aguaitaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣwəjˈta.βəs/, balear /ə.ɣwəjˈta.vəs/ Occidental: /a.ɣwajˈta.βes/, /a.ɣwajˈta.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

aguaitaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aguaitar.
# aguaitaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwəjˈta.βən/, /ə.ɣwəjˈta.vən/, occidental /a.ɣwajˈta.βen/, /a.ɣwajˈta.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

aguaitaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aguaitar.
# aguaiteguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣwaj.teˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

aguaiteguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aguaitar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] aguaitem.
# aguaiteguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣwaj.teˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

aguaiteguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguaitar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] aguaités, aguaitàs o aguaitara.
# aguaitavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwəjˈta.βu/, nord-occidental /a.ɣwajˈta.βo/

### Verb

aguaitavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aguaitar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] aguaitàveu.
# aguaiteguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣwaj.teˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aguaiteguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguaitar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] aguaitessis, aguaitesses, aguaitassis, aguaitasses o aguaitares.
# aguaitavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwəjˈta.βi/

### Verb

aguaitavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aguaitar.
    Forma septentrional per [jo] aguaitava.
# aguaiteguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣwaj.teˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aguaiteguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguaitar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] aguaitessin, aguaitessen, aguaitassin, aguaitassen o aguaitaren.
# aguaitegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣwaj.teˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

aguaitegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aguaitar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] aguaiteu.
# aguaite
## Català

   * Pronúncia: occidental /aˈɣwaj.te/

### Verb

aguaite
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aguaitar.
    Forma valenciana: [jo] aguaito, aguaite, aguait o aguaiti.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aguaitar.
    [Que jo] aguaiti o aguaite.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aguaitar.
    [Que ell/ella/vostè] aguaiti o aguaite.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aguaitar.
    Aguaiti o aguaite [ell/ella/vostè].
# aguditzeguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣu.ði.d͡zeˈɣe.sow/

### Verb

aguditzeguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguditzar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] aguditzéssiu, aguditzésseu, aguditzàsseu, aguditzàssiu o aguditzàreu.
# aguditzen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣuˈði.d͡zən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣuˈði.d͡zen/, valencià /a.ɣuˈði.zen/
   * Rimes: -idzen

### Verb

aguditzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aguditzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Que ells/elles/vostès] aguditzin o aguditzen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aguditzar.
    Aguditzin o aguditzen [ells/elles/vostès].
# aguditzes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣuˈði.d͡zəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣuˈði.d͡zes/, valencià /a.ɣuˈði.zes/
   * Rimes: -idzes

### Verb

aguditzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aguditzar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Que tu] aguditzis o aguditzes; [tu] no aguditzis o aguditzes.
# aguditzeguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣu.ði.d͡zeˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aguditzeguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguditzar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] aguditzessis, aguditzesses, aguditzassis, aguditzasses o aguditzares.
# aguditzeguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣu.ði.d͡zeˈɣe.som/

### Verb

aguditzeguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguditzar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] aguditzéssim, aguditzéssem, aguditzàssem, aguditzàssim o aguditzàrem.
# aguditzessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣu.ðiˈd͡ze.sən/, /ə.ɣu.ðiˈze.sən/, occidental /a.ɣu.ðiˈd͡ze.sen/, /a.ɣu.ðiˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aguditzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Ells/elles/vostès] aguditzessin, aguditzessen, aguditzassen, aguditzassin o aguditzaren.
# aguditzessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣu.ðiˈd͡ze.sə/, occidental /a.ɣu.ðiˈd͡ze.sa/
       Informal: /a.ɣu.ðiˈd͡ze.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

aguditzessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguditzar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] aguditzés, aguditzàs o aguditzara.
# aguditzegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣu.ði.d͡zeˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

aguditzegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguditzar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] aguditzés, aguditzàs o aguditzara.
# aguditzegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣu.ði.d͡zeˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

aguditzegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aguditzar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que voslatres/vós] aguditzeu.
# agarrofàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈfa.ɾəm/ balear /ə.ɣə.roˈfa.ɾəm/, /ə.ɣə.ruˈfa.ɾəm/ Occidental: /a.ɣa.roˈfa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

agarrofàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de agarrofar-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrofar-se.
# agarrofàssiu
## Català
### Verb

agarrofàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrofar-se.
# agarrofo
## Català
### Verb

agarrofo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agarrofar-se.
# agarrofàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈfa.ɾəw/ balear /ə.ɣə.roˈfa.ɾəw/, /ə.ɣə.ruˈfa.ɾəw/ Occidental: /a.ɣa.roˈfa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

agarrofàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de agarrofar-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrofar-se.
# agarrofàssem
## Català
### Verb

agarrofàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrofar-se.
# agarrofà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈfa/ balear /ə.ɣə.roˈfa/, /ə.ɣə.ruˈfa/ Occidental: /a.ɣa.roˈfa/
   * Rimes: -a

### Verb

agarrofà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agarrofar-se.
# agarrofàs
## Català
### Verb

agarrofàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrofar-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrofar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ro·fàs (4)
* Anagrama: farragosa
# agarrofàsseu
## Català
### Verb

agarrofàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrofar-se.
# agarrofàssim
## Català
### Verb

agarrofàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrofar-se.
# ajaíveu
## Català
### Verb

ajaíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ajaure.
# ajaïven
## Català
### Verb

ajaïven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ajaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ja·ï·ven (4)
* Anagrama: venjaia
# ajaívou
## Català
### Verb

ajaívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ajaure.
# ajaïva
## Català
### Verb

ajaïva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ajaure.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ajaure.
# ajaïves
## Català
### Verb

ajaïves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ajaure.
# ajec
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈʒɛk/ balear /əˈʒək/, /əˈʒɛk/ Occidental: nord-occidental /aˈʒek/, valencià /aˈd͡ʒek/
   * Rimes: -ɛk

### Verb

ajec
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ajeure.

#### Variants

* ajac
# ajedrea
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.xeˈðɾe.a\, meridional \a.heˈðɾe.a\
       Americà: alt /a.x(e)ˈd͡ze.a/, baix \a.heˈðɾe.a\, austral \a.xeˈðɾe.a\
   * Rimes: -ea
   * Etimologia: De l’àrab andalusí اشترٳڍة ‎(aššaṭríyya), del llatí satureia.

### Nom

ajedrea f. ‎(plural ajedreas)
* sajolida

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·je·dre·a (4)
# aingeruarengatik
## Basc
### Nom

aingeruarengatik
* causal definit singular de aingeru
# aingeruarentzat
## Basc
### Nom

aingeruarentzat
* benefactiu definit singular de aingeru
# aingeruei
## Basc
### Nom

aingeruei
* datiu definit plural de aingeru
# aingeruarengandik
## Basc
### Nom

aingeruarengandik
* ablatiu definit singular de aingeru
# aingeruarenganantz
## Basc
### Nom

aingeruarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de aingeru
# aingeruarenganaino
## Basc
### Nom

aingeruarenganaino
* terminatiu definit singular de aingeru
# aingeruaz
## Basc
### Nom

aingeruaz
* instrumental definit singular de aingeru
# aingeruek
## Basc
### Nom

aingeruek
* ergatiu definit plural de aingeru
# aingeruarenganako
## Basc
### Nom

aingeruarenganako
* genitiu locatiu definit singular de aingeru
# aingeruari
## Basc
### Nom

aingeruari
* datiu definit singular de aingeru
# agulletes d'alguer
## Català
### Nom

agulletes d'alguer f. pl.
* Forma plural de agulleta d'alguer.
# agulletes espinoses
## Català
### Nom

agulletes espinoses f. pl.
* Forma plural de agulleta espinosa.
# agulletes serp
## Català
### Nom

agulletes serp f. pl.
* Forma plural de agulleta serp.
# agullona
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈʎo.nə/ balear /ə.ɣuˈʎo.nə/, /ə.ɣuˈjo.nə/ Occidental: /a.ɣuˈʎo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

agullona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de agullonar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·na (4)
* Anagrama: allongau
# agulletes de mar
## Català
### Nom

agulletes de mar f. pl.
* Forma plural de agulleta de mar.
# agulletes de riu
## Català
### Nom

agulletes de riu f. pl.
* Forma plural de agulleta de riu.
# agulletes de musell llarg
## Català
### Nom

agulletes de musell llarg f. pl.
* Forma plural de agulleta de musell llarg.
# agullon
## Català
### Verb

agullon
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agullonar.
# agulletes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈʎɛ.təs/ balear /ə.ɣuˈʎə.təs/, /ə.ɣuˈjɛ.təs/ Occidental: /a.ɣuˈʎe.tes/
   * Rimes: -ɛtes

### Nom

agulletes f. pl.
* Forma plural de agulleta.
* (castellanisme) cruiximent

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·lle·tes (4)
* Anagrames: esgüellat, tallegués
# agulletes d'alta mar
## Català
### Nom

agulletes d'alta mar f. pl.
* Forma plural de agulleta d'alta mar.
# agendarengatik
## Basc
### Nom

agendarengatik
* causal indefinit de agenda
* causal definit singular de agenda
# agendaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.dəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.daˈɾi.a/, valencià /a.d͡ʒen.daˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agendaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agendar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·da·ri·a (5)
* Anagrama: agradaien
# agendarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.dəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.daˈɾa/, valencià /a.d͡ʒen.daˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agendarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·da·rà (4)
* Anagrama: arengada
# agendareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒən.dəˈɾɛw/ balear /ə.ʒən.dəˈɾəw/, /ə.ʒən.dəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.daˈɾew/, valencià /a.d͡ʒen.daˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agendareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·da·reu (4)
* Anagrama: andaregeu
# agendari
## Basc
### Nom

agendari
* datiu indefinit de agenda
* datiu definit singular de agenda
# agendaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.dəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.daˈɾi.es/, valencià /a.d͡ʒen.daˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agendaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·da·ri·es (5)
# agendarentzat
## Basc
### Nom

agendarentzat
* benefactiu indefinit de agenda
* benefactiu definit singular de agenda
# agendarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.dəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.daˈɾi.en/, valencià /a.d͡ʒen.daˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agendarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·da·ri·en (5)
# agendarik
## Basc
### Nom

agendarik
* partitiu indefinit de agenda
# ajeien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈʒɛ.jən/ balear /əˈʒə.jən/, /əˈʒɛ.jən/ Occidental: nord-occidental /aˈʒe.jen/, valencià /aˈd͡ʒe.jen/
   * Rimes: -ɛjen

### Verb

ajeien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ajeure/ajaure.
# ajeies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈʒɛ.jəs/ balear /əˈʒə.jəs/, /əˈʒɛ.jəs/ Occidental: nord-occidental /aˈʒe.jes/, valencià /aˈd͡ʒe.jes/
   * Rimes: -ɛjes

### Verb

ajeies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ajeure/ajaure.