OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# strikeouts
## Anglès
### Nom

strikeouts
* forma plural de strikeout
# stalkeja
## Català
### Verb

stalkeja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de stalkejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb stalkejar.
# stalkegis
## Català
### Verb

stalkegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb stalkejar.

#### Variants

* stalkeges
# stalkegésseu
## Català
### Verb

stalkegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb stalkejar.

#### Variants

* stalkegéssiu, stalkejàssiu, stalkejàsseu, stalkejàreu
# stalkegéssim
## Català
### Verb

stalkegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb stalkejar.

#### Variants

* stalkegéssem, stalkejàssim, stalkejàssem, stalkejàrem
# stalkegéssiu
## Català
### Verb

stalkegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb stalkejar.

#### Variants

* stalkegésseu, stalkejàssiu, stalkejàsseu, stalkejàreu
# stalkegés
## Català
### Verb

stalkegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb stalkejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb stalkejar.

#### Variants

* [1] stalkejàs, stalkejara
* [2] stalkejàs, stalkejara
# stalkegéssem
## Català
### Verb

stalkegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb stalkejar.

#### Variants

* stalkegéssim, stalkejàssim, stalkejàssem, stalkejàrem
# stalkegí
## Català
### Verb

stalkegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de stalkejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: stalkeig
# stalkeig
## Català
### Verb

stalkeig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de stalkejar.

#### Variants

* stalkejo, stalkege

### Miscel·lània

* Anagrames: stalkegi, stalkegí
# sortiguessen
## Català
### Verb

sortiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·ti·gues·sen (4)
* Anagrama: rostiguessen
# sortigués
## Català
### Verb

sortigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·ti·gués (3)
* Anagrama: rostigués
# sortiguéssem
## Català
### Verb

sortiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·ti·gués·sem (4)
* Anagrames: mostregéssiu, rostiguéssem
# sortigueren
## Català
### Verb

sortigueren
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·ti·gue·ren (4)
* Anagrames: interrogues, interrogués, rostigueren
# sortigueu
## Català
### Verb

sortigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·ti·gueu (3)
* Anagrama: rostigueu
# sortiguéreu
## Català
### Verb

sortiguéreu
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·ti·gué·reu (4)
* Anagrama: rostiguéreu
# sortigueres
## Català
### Verb

sortigueres
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·ti·gue·res (4)
* Anagrames: rostigueres, torregéssiu
# sortiguesses
## Català
### Verb

sortiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·ti·gues·ses (4)
* Anagrames: rostiguesses, trossegéssiu
# sortiguérem
## Català
### Verb

sortiguérem
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·ti·gué·rem (4)
* Anagrama: rostiguérem
# sortiguera
## Català
### Verb

sortiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·ti·gue·ra (4)
* Anagrama: rostiguera
# subsisterà
## Italià
### Verb

subsisterà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de subsistere
# subsistessi
## Italià
### Verb

subsistessi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de subsistere
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de subsistere
# subsistete
## Italià
### Verb

subsistete
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de subsistere
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de subsistere
# subsistesse
## Italià
### Verb

subsistesse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de subsistere
# subsistessero
## Italià
### Verb

subsistessero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de subsistere
# subsistessimo
## Italià
### Verb

subsistessimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de subsistere
# subsistette
## Italià
### Verb

subsistette
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de subsistere
# subsisterò
## Italià
### Verb

subsisterò
* primera persona singular (io) del futur de subsistere
# subsisteste
## Italià
### Verb

subsisteste
* segona persona plural (voi) del passat de subsistere
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de subsistere
# subsistesti
## Italià
### Verb

subsistesti
* segona persona singular (tu) del passat de subsistere
# sobréssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈβɾe.səm/ balear /soˈbɾe.səm/, /suˈbɾe.səm/ Occidental: /soˈbɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

sobréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sobrar.

#### Variants

* sobreguéssom, sobréssim, sobràssim, sobràssem, sobràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·brés·sem (3)
* Anagrames: bromesses, esbrossem, ombresses
# sobràsseu
## Català
### Verb

sobràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sobrar.

#### Variants

* sobreguéssou, sobréssiu, sobrésseu, sobràssiu, sobràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·bràs·seu (3)
# sobràvom
## Català
### Verb

sobràvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de sobrar.

#### Variants

* sobràiem, sobràvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·brà·vom (3)
# sobràssiu
## Català
### Verb

sobràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sobrar.

#### Variants

* sobreguéssou, sobréssiu, sobrésseu, sobràsseu, sobràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·bràs·siu (3)
# sobrés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈβɾes/ balear /soˈbɾes/, /suˈbɾes/ Occidental: /soˈbɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

sobrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sobrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sobrar.

#### Variants

* [1] sobressi, sobressa, sobreguessa, sobràs, sobrara
* [2] sobregués, sobràs, sobrara

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·brés (2)
* Anagrames: borses, bresso, brosse
# sobrésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈβɾe.səw/ balear /soˈbɾe.səw/, /suˈbɾe.səw/ Occidental: /soˈbɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

sobrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sobrar.

#### Variants

* sobreguéssou, sobréssiu, sobràssiu, sobràsseu, sobràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·brés·seu (3)
* Anagrames: esbrosseu, sobreseus
# sobréssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈβɾe.sim/ balear /soˈbɾe.sim/, /suˈbɾe.sim/ Occidental: /soˈbɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

sobréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sobrar.

#### Variants

* sobreguéssom, sobréssem, sobràssim, sobràssem, sobràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·brés·sim (3)
* Anagrames: bromessis, ombressis
# similibus
## Llatí

   * Pronúncia: /sɪˈmɪ.lɪ.bʊs/

### Adjectiu

similibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de similis
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de similis
# simio
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɪ.mɪ.oː/

### Nom

simiō
* datiu singular de sīmius
* ablatiu singular de sīmius
# similis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɪ.mɪ.lɪs/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *sem- («unir»).

### Adjectiu

similis m., f., simile n.
* semblant
    Similes sunt dei tamquam si Poeni aut Hispani in senatu nostro loquerentur sine interprete.Els déus són semblants als cartaginesos o als hispans, els quals venen a discutir al senat sense cap intèrpret.

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | similis | simile | similēs | similia |
| Vocatiu | similis | simile | similēs | similia |
| Acusatiu | similem | simile | similēs | similia |
| Genitiu | similis | similis | similium | similium |
| Datiu | similī | similī | similibus | similibus |
| Ablatiu | similī | similī | similibus | similibus |

#### Antònims

* absimilis, dissimilis

#### Derivats

* dissimilis
* similitās
* similō
* simul
* simulō
# simiorum
## Llatí

   * Pronúncia: /sɪ.mɪˈoː.rʊm/

### Nom

simiōrum
* genitiu plural de sīmius
# similium
## Llatí

   * Pronúncia: /sɪˈmɪ.lɪ.ʊm/

### Adjectiu

similium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de similis
# simios
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɪ.mɪ.oːs/

### Nom

simiōs
* acusatiu plural de sīmius
# simitaqi
## Quítxua
### Nom

simitaqi
* diccionari
# simitarra
## Català

   * Pronúncia: oriental /si.miˈta.rə/, occidental /si.miˈta.ra/
   * Rimes: -ara
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

simitarra f. ‎(plural simitarres)
* Sabre de fulla corbada, emprat en l'antiguitat per certs pobles d'Orient Mitjà.

#### Traduccions

* Anglès: scimitar $^{(en)}$
* Castellà: cimitarra $^{(es)}$
* Francès: cimeterre $^{(fr)}$
* Italià: scimitarra $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·mi·tar·ra (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# simitarres
## Català

   * Pronúncia: oriental /si.miˈta.rəs/, occidental /si.miˈta.res/
   * Rimes: -ares

### Nom

simitarres f. pl.
* Forma plural de simitarra.

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·mi·tar·res (4)
* Anagrames: aterríssim, irritàssem, retiràssim, trairéssim
# spotting
## Anglès
### Nom

spotting ‎(plural spottings)
* espòting

### Vegeu també

* spotting. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# sprachlichen Domäne
## Alemany
### Nom

sprachlichen Domäne f. ‎(genitiu sprachlichen Domäne, plural sprachlichen Domänen)
* domini lingüístic
# sprachlichen Domänen
## Alemany
### Nom

sprachlichen Domänen
* forma plural de sprachlichen Domäne
# spotted dragonets
## Anglès
### Nom

spotted dragonets
* forma plural de spotted dragonet
# spotted fever
## Anglès
### Nom

spotted fever ‎(incomptable)
* febra maculosa

### Vegeu també

* spotted fever. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# spottings
## Anglès
### Nom

spottings
* forma plural de spotting
# spouts
## Anglès
### Nom

spouts
* forma plural de spout
# sprain
## Anglès

   * Pronúncia: /spɹeɪn/

### Nom

sprain ‎(plural sprains)
* esquinç

### Vegeu també

* sprain. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# spout
## Anglès

   * Pronúncia: /spaʊt/

### Nom

spout ‎(plural spouts)
* broc, abocador
* raig
* brollador

### Vegeu també

* spout. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# sprains
## Anglès
### Nom

sprains
* forma plural de sprain
# somrigui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sumˈɾi.ɣi/ balear /somˈɾi.ɣi/, /sumˈɾi.ɣi/ Occidental: /somˈɾi.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

somrigui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb somriure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb somriure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb somriure.
# somriguérets
## Català antic
### Verb

somriguérets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de somriure
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de somriure

#### Variants

* [1] somriérets, somriéreu, somriguéreu
* [2] somriéssets, somriésseu, somriérets, somriéreu, somriguéssets, somriguésseu, somriguéreu
# somrigués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sum.ɾiˈɣes/ balear /som.ɾiˈɣes/, /sum.ɾiˈɣes/ Occidental: /som.ɾiˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

somrigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb somriure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb somriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: som·ri·gués (3)
* Anagrama: riguéssom

## Català antic
### Verb

somrigués
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de somriure
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de somriure

#### Variants

* [1] somriés, somriera, somriguera
* [2] somriés, somriera, somriguera
# somriguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sumˈɾi.ɣis/ balear /somˈɾi.ɣis/, /sumˈɾi.ɣis/ Occidental: /somˈɾi.ɣis/
   * Rimes: -iɡis

### Verb

somriguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb somriure.
# somrigué
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sum.ɾiˈɣe/ balear /som.ɾiˈɣe/, /sum.ɾiˈɣe/ Occidental: /som.ɾiˈɣe/
   * Rimes: -e

### Verb

somrigué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de somriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: som·ri·gué (3)
* Heterograma de 8 lletres (egimorsu)
* Anagrama: morigués

## Català antic
### Verb

somrigué
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de somriure

#### Variants

* somrís, somrié
# somriguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sumˈɾi.ɣin/ balear /somˈɾi.ɣin/, /sumˈɾi.ɣin/ Occidental: /somˈɾi.ɣin/
   * Rimes: -iɡin

### Verb

somriguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb somriure.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb somriure.
# somriguérem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sum.ɾiˈɣe.ɾəm/ balear /som.ɾiˈɣe.ɾəm/, /sum.ɾiˈɣe.ɾəm/ Occidental: /som.ɾiˈɣe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

somriguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de somriure.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb somriure.

## Català antic
### Verb

somriguérem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de somriure
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de somriure

#### Variants

* [1] somriérem
* [2] somriéssem, somriérem, somriguéssem
# somriguéreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sum.ɾiˈɣe.ɾəw/ balear /som.ɾiˈɣe.ɾəw/, /sum.ɾiˈɣe.ɾəw/ Occidental: /som.ɾiˈɣe.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

somriguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de somriure.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb somriure.

## Català antic
### Verb

somriguéreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de somriure
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de somriure

#### Variants

* [1] somriérets, somriéreu, somriguérets
* [2] somriéssets, somriésseu, somriérets, somriéreu, somriguéssets, somriguésseu, somriguérets
# sorbiton
## Esperanto

   * Pronúncia: /sorˈbi.ton/

### Verb

sorbiton
* acusatiu de sorbito
# sorbitols
## Francès
### Nom

sorbitols m. pl.
* forma plural de sorbitol
# sorbonta
## Esperanto

   * Pronúncia: /sorˈbon.ta/

### Verb

sorbonta ‎(plural sorbontaj, acusatiu sorbontan, plural acusatiu sorbontajn)
* participi actiu futur de sorbi
# sorbontaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /sorˈbon.taj/

### Verb

sorbontaj
* forma plural de sorbonta
# sorbitol
## Anglès
### Nom

sorbitol ‎(comptable i incomptable, plural sorbitols)
* (química) sorbitol

#### Sinònims

* E420, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* sorbitol. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \soɾ.βiˈtol\
       Americà: alt \s(o)ɾ.βiˈtol\, baix \soɾ.βiˈtol\
   * Rimes: -ol

### Nom

sorbitol m. ‎(plural sorbitoles)
* (química) sorbitol

#### Sinònims

* E420, usat com a additiu alimentari.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·bi·tol (3)

### Vegeu també

* sorbitol. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].

## Francès
### Nom

sorbitol m. ‎(plural sorbitols)
* (química) sorbitol

#### Sinònims

* E420, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* sorbitol. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# sorbitoles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \soɾ.βiˈto.les\, meridional \soɾ.βiˈto.leh\
       Americà: alt \soɾ.βiˈto.l(e)s\, baix \soɾ.βiˈto.leh\, austral \soɾ.βiˈto.les\
   * Rimes: -oles

### Nom

sorbitoles m. pl.
* forma plural de sorbitol
# sorbitán
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \soɾ.βiˈtan\, meridional \soɾ.βiˈtaŋ\
       Americà: alt \s(o)ɾ.βiˈtan\, baix \soɾ.βiˈtaŋ\, austral \soɾ.βiˈtan\
   * Rimes: -an

### Nom

sorbitán m. ‎(plural sorbitanes)
* (química) sorbitan

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·bi·tán (3)
* Heterograma de 8 lletres (abinorst)
# sorbo
## Castellà

   * Pronúncia: \ˈsoɾ.βo\
   * Rimes: -oɾbo

### Verb

sorbo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb sorber
# sorbontajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /sorˈbon.tajn/

### Verb

sorbontajn
* acusatiu plural de sorbonta
# sorbontan
## Esperanto

   * Pronúncia: /sorˈbon.tan/

### Verb

sorbontan
* acusatiu de sorbonta
# successionum
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊk.kɛs.sɪˈoː.nʊm/

### Nom

successiōnum
* genitiu plural de successiō
# successis
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊkˈkɛs.siːs/

### Adjectiu

successīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de successus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de successus
# successionis
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊk.kɛs.sɪˈoː.nɪs/

### Nom

successiōnis
* genitiu singular de successiō
# successiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /suk.səˈsiw/, occidental /suk.seˈsiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí successīvus, segle XIV.

### Adjectiu

successiu m. ‎(femení successiva, plural masculí successius, plural femení successives)
* Relatiu o pertanyent a la successió
* Que succeeix a algú o alguna cosa sense interrupció.
* consecutiu

#### Relacionats

* consecutivament

#### Traduccions

* Anglès: successive $^{(en)}$
* Castellà: sucesivo $^{(es)}$ m.
* Francès: successif $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: suc·ces·siu (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# successive
## Anglès
### Adjectiu

successive ‎(comparatiu more successive, superlatiu most successive)
* successiu

## Francès
### Adjectiu

successive f. ‎(plural successives)
* forma femenina de successif
# successivament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suk.səˌsi.βəˈmen/ balear /suk.səˌsi.vəˈment/, /suk.səˌsi.vəˈmen/ Occidental: nord-occidental /suk.seˌsi.βaˈmen/ valencià /suk.seˌsi.vaˈment/, /suk.seˌsi.βaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De successiu i el sufix -ment.

### Adverbi

successivament
* D’una manera successiva, l’un darrere l’altre.

#### Traduccions

* Anglès: successively $^{(en)}$
* Castellà: sucessivamente $^{(es)}$
* Francès: successivement $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: suc·ces·si·va·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# sumas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈsu.mas/, meridional /ˈsu.mah/
       Americà: alt /ˈsu.m(a)s/, baix /ˈsu.mah/, austral /ˈsu.mas/
   * Rimes: -umas

### Nom

sumas f. pl.
* forma plural de suma

### Adjectiu

sumas f. pl.
* forma plural de suma
# sumat
## Català

   * Pronúncia: /suˈmat/
   * Rimes: -at
   * Homòfon: somat

### Verb

sumat
* Participi masculí singular del verb sumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·mat (2)
* Anagrama: musat
# sumau
## Català
### Verb

sumau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de sumar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb sumar.

#### Variants

* [1] sumeu
* [2] sumeu

### Miscel·lània

* Anagrama: musau
# sumava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈma.βə/, balear /suˈma.və/ Occidental: nord-occidental /suˈma.βa/ valencià /suˈma.va/, /suˈma.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

sumava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de sumar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de sumar.

#### Variants

* [1] sumavi, sumaia
* [2] sumaia

### Miscel·lània

* Anagrama: musava
# sumassen
## Català
### Verb

sumassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb sumar.

#### Variants

* sumeguessen, sumessin, sumessen, sumassin, sumaren

### Miscel·lània

* Anagrama: musassen
# sumats
## Català

   * Pronúncia: /suˈmats/
   * Rimes: -ats
   * Homòfon: somats

### Verb

sumats
* Participi masculí plural del verb sumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·mats (2)
* Anagrames: musats, tussam
# sumassis
## Català
### Verb

sumassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sumar.

#### Variants

* sumeguesses, sumessis, sumesses, sumasses, sumares

### Miscel·lània

* Anagrama: musassis
# sumasses
## Català
### Verb

sumasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sumar.

#### Variants

* sumeguesses, sumessis, sumesses, sumassis, sumares

### Miscel·lània

* Anagrama: musasses
# sumassin
## Català
### Verb

sumassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb sumar.

#### Variants

* sumeguessen, sumessin, sumessen, sumassen, sumaren

### Miscel·lània

* Anagrama: musassin
# sumaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈma.βən/, balear /suˈma.vən/ Occidental: nord-occidental /suˈma.βen/ valencià /suˈma.ven/, /suˈma.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

sumaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de sumar.

#### Variants

* sumaien

### Miscel·lània

* Anagrama: musaven
# sticks rotos
## Castellà
### Nom

sticks rotos m. pl.
* forma plural de stick roto
# sticle
## Romanès
### Nom

sticle
* forma plural de sticlă
* genitiu i datiu indefinit singular de sticlă
# sticlo
## Romanès
### Nom

sticlo
* vocatiu singular de sticlă
# sticks
## Anglès

   * Pronúncia: /stɪks/ àudio (EUA)

### Nom

sticks
* forma plural de stick

### Verb

sticks
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de stick:
    he/she/it sticks = [ell/ella] enganxa.
# sticks altos
## Castellà
### Nom

sticks altos m. pl.
* forma plural de stick alto
# sticlei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

sticlei
* genitiu i datiu definit singular de sticlă
# sticla
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

sticla
* nominatiu i acusatiu definit singular de sticlă
# sticlele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

sticlele
* nominatiu i acusatiu definit plural de sticlă
# sticlelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

sticlelor
* genitiu i datiu definit plural de sticlă
* vocatiu plural de sticlă