OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arponàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.puˈna.βəw/ balear /əɾ.poˈna.vəw/, /əɾ.puˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /ar.poˈna.βɛw/, valencià /aɾ.poˈna.vew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arponàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arponar.

### Miscel·lània

* Anagrames: pavonareu, pavonàreu
# arponésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.puˈne.səw/, occidental /aɾ.poˈne.sew/
       Informal: /aɾ.poˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

arponésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arponar.
    [Vosaltres/vós] arponéssiu, arponésseu, arponàsseu, arponàssiu o arponàreu.
# arponés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.puˈnes/, occidental /aɾ.poˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

arponés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arponar.
    [Jo] arponés, arponàs o arponara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arponar.
    [Ell/ella/vostè] arponés, arponàs o arponara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·po·nés (3)
* Heterograma de 7 lletres (aenoprs)
* Anagrames: enaspro, persona, personà, posaren, soparen
# arponéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.puˈne.səm/, occidental /aɾ.poˈne.sem/
       Informal: /aɾ.poˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

arponéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arponar.
    [Nosaltres] arponéssim, arponéssem, arponàssem, arponàssim o arponàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·po·nés·sem (4)
* Anagrama: empresonàs
# arponàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.puˈna.βəm/ balear /əɾ.poˈna.vəm/, /əɾ.puˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /ar.poˈna.βɛm/, valencià /aɾ.poˈna.vem/
   * Rimes: -avem

### Verb

arponàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arponar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·po·nà·vem (4)
* Anagrames: empavonar, pavonarem, pavonàrem
# arponí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.puˈni/, occidental /aɾ.poˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

arponí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arponar.
    [Jo] arponí o em vaig arponar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·po·ní (3)
* Heterograma de 6 lletres (ainopr)
* Anagrama: opinar
# artisticas
## Occità

   * Pronúncia: /aɾ.tisˈti.ko̞s/

### Adjectiu

artisticas f. pl.
* forma plural de artistica
# artists
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

artists
* forma plural de artist
# artistæ
## Anglès
### Nom

artistæ
* forma plural de artist
# artistule
## Romanès
### Nom

artistule
* vocatiu singular de artist
# artistics
## Occità
### Adjectiu

artistics m. pl.
* forma plural de artistic
# artistique
## Francès
### Adjectiu

artistique inv. ‎(plural artistiques)
* artístic
# artistiques
## Francès
### Adjectiu

artistiques inv. pl.
* forma plural de artistique

## Occità

   * Pronúncia: /aɾ.tisˈti.kes/

### Adjectiu

artistiques f. pl.
* forma plural de artistica
# artistul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

artistul
* nominatiu i acusatiu definit singular de artist
# artisto
## Romanès
### Nom

artisto
* vocatiu singular de artistă
# artistului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

artistului
* genitiu i datiu definit singular de artist
# arrambada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈba.ðə/, occidental /a.ramˈba.ða/
   * Rimes: -ada

### Nom

arrambada f. ‎(plural arrambades)
* (pilota basca) Jugada consistent a fer desplaçar la pilota arran de paret.

#### Sinònims

* arrimada

#### Traduccions

* Anglès: arrimada $^{(en)}$
* Basc: baztertua $^{(eu)}$
* Castellà: arrimada $^{(es)}$
* Francès: collée $^{(fr)}$

### Verb

arrambada
* Participi femení singular del verb arrambar.
    Arrambada [ella/aquella]...; [l'he...] arrambada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·ba·da (4)

### Vegeu també

* arrambada. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# arrambador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.rəm.bəˈðo/ Occidental: nord-occidental /a.ram.baˈðo/, valencià /a.ram.baˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De arrambar i el sufix -dor.

### Nom

arrambador m. ‎(plural arrambadors)
* Ampit o barana d'un balcó, d'una escala, etc.

#### Traduccions

* Anglès: handrail $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·ba·dor (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# arrambaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ramˈba.jes/

### Verb

arrambaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrambar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] arrambaves.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·ba·ies (4)
* Anagrames: abramaries, abrasaríem
# arramba
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈram.bə/, occidental /aˈram.ba/
   * Rimes: -amba

### Verb

arramba
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrambar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arrambar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·ba (3)
* Anagrames: abramar, ambarar, bramara, bramarà
# arrambaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ramˈba.jɛ/, /a.ramˈba.je/

### Verb

arrambaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrambar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] arrambava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrambar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] arrambava.

### Miscel·lània

* Anagrama: abramaria
# arramb
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /əˈramp/, alguerès /aˈranp/
   * Rimes: -amp

### Verb

arramb
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrambar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] arrambo, arrambe, arramb o arrambi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ramb (2)
* Anagrames: arbram, barram, bramar, marbra, marbrà
# arrambaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ramˈba.jen/

### Verb

arrambaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrambar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] arrambaven.

### Miscel·lània

* Anagrama: abramarien
# arremores
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈmo.ɾəs/, occidental /a.reˈmo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Verb

arremores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arremorar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arremorar.
# arremoressin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾe.sin/ balear /ə.rə.moˈɾe.sin/, /ə.rə.muˈɾe.sin/ Occidental: /a.re.moˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arremoressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# arremoressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾe.sis/ balear /ə.rə.moˈɾe.sis/, /ə.rə.muˈɾe.sis/ Occidental: /a.re.moˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arremoressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# arremorin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈmo.ɾin/, occidental /a.reˈmo.ɾin/
   * Rimes: -oɾin

### Verb

arremorin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arremorar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arremorar.
# arremorem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾɛm/ balear /ə.rə.moˈɾəm/, /ə.rə.muˈɾɛm/ Occidental: /a.re.moˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arremorem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arremorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arremorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arremorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·mo·rem (4)
* Anagrama: rememorar
# arremoresses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾe.səs/ balear /ə.rə.moˈɾe.səs/, /ə.rə.muˈɾe.səs/ Occidental: /a.re.moˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arremoresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# arremoren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈmo.ɾən/, occidental /a.reˈmo.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

arremoren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arremorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arremorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arremorar.
# arremoressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾe.sən/ balear /ə.rə.moˈɾe.sən/, /ə.rə.muˈɾe.sən/ Occidental: /a.re.moˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arremoressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# arremoreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾɛw/ balear /ə.rə.moˈɾəw/, /ə.rə.muˈɾɛw/ Occidental: /a.re.moˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arremoreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arremorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arremorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arremorar.
# arremori
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈmo.ɾi/, occidental /a.reˈmo.ɾi/
   * Rimes: -oɾi

### Verb

arremori
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arremorar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arremorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arremorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arremorar.
# apoliticisme
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɫi.tiˈsiz.mə/ balear /ə.po.ɫi.tiˈsiz.mə/, /ə.pu.ɫi.tiˈsiz.mə/ Occidental: /a.po.ɫi.tiˈsiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De apolític i el sufix -isme.

### Nom

apoliticisme m. ‎(plural apoliticismes)
* Actitud conscient de no pertànyer a partits polítics i de no participar en eleccions i institucions que configurin la vida política convencional. En aquest cas pot ser la manifestació d'una postura política independent. També pot ser l'anomenat apartidisme; així hi ha accions polítiques que poden ser considerades apolítiques, com per exemple l'activisme, la participació en moviments socials o l'acció directa. L'apoliticisme en aquest sentit ha estat tradicionalment defensat pels anarquistes.
* (pejoratiu) Conformisme o subordinació voluntària (conscient o inconscient) al règim polític-econòmic establert sense cap tipus de qüestionament.

#### Traduccions

* Castellà: apoliticismo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·li·ti·cis·me (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# apollegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ʎəˈɣa/ balear /ə.po.ʎəˈɣa/, /ə.pu.ʎəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.po.ʎeˈɣa/ valencià /a.po.ʎeˈɣaɾ/, /a.po.ʎeˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: apollegà
   * Etimologia: Del prefix a-, poll i el sufix -egar i l'accepció [3] de pollegó.

### Verb

apollegar trans.
* Aplegar la lloca els seus pollets.
* Col·locar algú en un lloc en contra de la seva voluntat.
* Copejar algú amb un pollegó.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apollego, apollega, apolleguem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·lle·gar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# apolitiques
## Francès

   * Pronúncia: /a.pɔ.liˈtik/

### Adjectiu

apolitiques inv. pl.
* forma plural de apolitique
# apollega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈʎɛ.ɣə/ balear /ə.poˈʎə.ɣə/, /ə.puˈʎɛ.ɣə/ Occidental: /a.poˈʎe.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa

### Verb

apollega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apollegar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apollegar.
# apolitique
## Francès
### Adjectiu

apolitique inv. ‎(plural apolitiques)
* apolític -a
# arramadassen
## Català
### Verb

arramadassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramadar.
# arramadassis
## Català
### Verb

arramadassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramadar.
# arramadau
## Català
### Verb

arramadau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arramadar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arramadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ma·dau (4)
* Anagrames: amuradara, amuradarà
# arramadaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.mə.ðəˈɾe/, occidental /a.ra.ma.ðaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arramadaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arramadar.
# arramadasses
## Català
### Verb

arramadasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ma·das·ses (5)
* Anagrames: arramassades, assamarrades
# arramadassin
## Català
### Verb

arramadassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramadar.
# arramadaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.mə.ðəˈɾi.əw/, occidental /a.ra.ma.ðaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arramadaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arramadar.
# asibilaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.si.βi.laˈɾe\
       Americà: alt /a.s(i).bi.laˈɾe/, baix \a.si.βi.laˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

asibilaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb asibilar
# asibilé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.si.βiˈle\
       Americà: alt /a.s(i).biˈle/, baix \a.si.βiˈle\
   * Rimes: -e

### Verb

asibilé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb asibilar
# asiatici
## Italià

   * Pronúncia: /aˈsjaː.ti.t͡ʃi/

### Adjectiu

asiatici m. pl.
* forma plural de asiatico
# asiatico
## Italià

   * Pronúncia: /aˈsjaː.ti.ko/

### Adjectiu

asiatico m. ‎(femení asiatica, plural masculí asiatici, plural femení asiatiche)
* asiàtic

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·sià·ti·co (4)
# asignatura
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.siɣ.naˈtu.ɾa\
       Americà: alt /a.s(i)ɡ.naˈtu.ɾa/, baix \a.siɣ.naˈtu.ɾa\
   * Rimes: -uɾa

### Nom

asignatura f. ‎(plural asignaturas)
* assignatura

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·sig·na·tu·ra (5)

### Vegeu també

* asignatura. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# asibilar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.si.βiˈlaɾ\
       Americà: alt /a.s(i).biˈlaɾ/, baix \a.si.βiˈlaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

asibilar trans. ‎(present asibilo, passat asibilé, futur asibilaré)
* assibilar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·si·bi·lar (4)
# asibilo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.siˈβi.lo\
       Americà: alt /a.s(i)ˈbi.lo/, baix \a.siˈβi.lo\
   * Rimes: -ilo

### Verb

asibilo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb asibilar
# asiduamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˌsi.ðwaˈmen.te\
       Americà: alt /aˌsi.dwaˈmen.t(e)/, baix \aˌsi.ðwaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De asiduo i el sufix -mente.

### Adverbi

asiduamente
* assíduament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·si·dua·men·te (5)
# asiatique
## Francès
### Adjectiu

asiatique inv. ‎(plural asiatiques)
* asiàtic -a
# asiatiques
## Francès

   * Pronúncia: /a.zjaˈtik/

### Adjectiu

asiatiques inv. pl.
* forma plural de asiatique
# artei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

artei
* genitiu i datiu definit singular de artă
# artefacto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aɾ.teˈfak.to/
       Americà: alt /aɾ.teˈfak.t(o)/, baix /aɾ.teˈfak.to/
   * Rimes: -akto

### Nom

artefacto m. ‎(plural artefactos)
* artefacte

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·te·fac·to (4)

### Vegeu també

* artefacto. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 agost 2014].
# artefactos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.teˈfak.tos/, meridional /aɾ.teˈfak.toh/
       Americà: alt /aɾ.teˈfak.t(o)s/, baix /aɾ.teˈfak.toh/, austral /aɾ.teˈfak.tos/
   * Rimes: -aktos

### Nom

artefactos m. pl.
* forma plural de artefacto
# arteetara
## Basc
### Nom

arteetara
* al·latiu definit plural de arte
# arteez
## Basc
### Nom

arteez
* instrumental definit plural de arte
# arteetaraino
## Basc
### Nom

arteetaraino
* terminatiu definit plural de arte
# arteetatik
## Basc
### Nom

arteetatik
* ablatiu definit plural de arte
# artefacte
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.təˈfak.tə/, occidental /aɾ.teˈfak.te/
   * Rimes: -akte
   * Etimologia: Del castellà artefacto, del llatí arte factus ‎(«fet amb art»), segle XIX.

### Nom

artefacte m. ‎(plural artefactes)
* Objecte gros i tosc produït pel treball de l'home.

#### Traduccions

* Anglès: artifact $^{(en)}$, device $^{(en)}$
* Castellà: artefacto $^{(es)}$ m.
* Francès: artéfact $^{(fr)}$ m., engin $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·te·fac·te (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# arteetarantz
## Basc
### Nom

arteetarantz
* al·latiu direccional definit plural de arte
# articulasses
## Català
### Verb

articulasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
# articulately
## Anglès

   * Etimologia: De articulate i el sufix -ly.

### Adverbi

articulately ‎(comparatiu more articulately, superlatiu most articulately)
* articuladament

#### Antònims

* inarticulately
# articulatio acromioclavicularis
## Llatí
### Nom

articulatio acromioclavicularis
* (Terminologia Anatomica) articulació acromioclavicular

### Vegeu també

* articulatio acromioclavicularis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# articulassin
## Català
### Verb

articulassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
# articulassis
## Català
### Verb

articulassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
# articulatio
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.tɪ.kʊˈla.tɪ.ɔ/
   * Etimologia: Derivat de articulus

### Nom

articulatio f. ‎(genitiu articulationis)
* (Terminologia Anatomica) diartrosi, articulació diartrodial

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | articulatio | articulationēs |
| Vocatiu | articulatio | articulationēs |
| Acusatiu | articulationem | articulationēs |
| Genitiu | articulationis | articulationum |
| Datiu | articulationī | articulationibus |
| Ablatiu | articulatione | articulationibus |

#### Sinònims

* diarthrosis
* junctura synovialis

### Vegeu també

* articulatio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# articulated skeleton
## Anglès
### Nom

articulated skeleton ‎(plural articulated skeletons)
* esquelet articulat
# articulated skeletons
## Anglès
### Nom

articulated skeletons
* forma plural de articulated skeleton
# articulatio atlantoaxialis lateralis
## Llatí
### Nom

articulatio atlantoaxialis lateralis
* (Terminologia Anatomica) articulació atlantoaxial lateral

### Vegeu també

* articulatio atlantoaxialis lateralis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arabitzàssem
## Català
### Verb

arabitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arabitzar.
# arabitzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɾə.βiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /a.ɾa.βiˈd͡za/, valencià /a.ɾa.biˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

arabitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arabitzar.
# arabitzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɾə.βiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.ɾa.βiˈd͡za.ɾem/, valencià /a.ɾa.biˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arabitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arabitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arabitzar.
# arabitzo
## Català
### Verb

arabitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arabitzar.
# arabitzàsseu
## Català
### Verb

arabitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arabitzar.
# arabitzàssim
## Català
### Verb

arabitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arabitzar.
# arabitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɾə.βiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɾa.βiˈd͡za.ɾew/, valencià /a.ɾa.biˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arabitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arabitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arabitzar.
# arabitzàs
## Català
### Verb

arabitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arabitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arabitzar.
# arabitzàssiu
## Català
### Verb

arabitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arabitzar.
# arrapada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈpa.ðə/, occidental /a.raˈpa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

arrapada
* Participi femení singular del verb arrapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pa·da (4)
* Anagrames: aparrada, apradara, apradarà
# arrapades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈpa.ðəs/, occidental /a.raˈpa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

arrapades
* Participi femení plural del verb arrapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pa·des (4)
* Anagrames: aparrades, apradares, desparara, despararà, paredaràs
# arrap
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrap/, occidental /aˈrap/
   * Rimes: -ap
   * Etimologia: De arrapar, segle XV.

### Nom

arrap m. ‎(plural arraps)
* (valencià, balear, alguerès) esgarrapada
* (peixos) rap vermell

### Verb

arrap
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rap (2)
* Anagrames: arpar, parar, parra $^{(revers)}$, Parra $^{(revers)}$, rapar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
# arrapaien
## Català
### Verb

arrapaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pa·ien (4)
* Anagrama: apariaren
# arrapa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈra.pə/, occidental /aˈra.pa/
   * Rimes: -apa

### Verb

arrapa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrapar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arrapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pa (3)
* Anagrames: arpara, arparà, parara, pararà, rapara, raparà
# arrapaies
## Català
### Verb

arrapaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pa·ies (4)
* Anagrames: apariares, separaria
# arrapaia
## Català
### Verb

arrapaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrapar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pa·ia (4)
* Anagrames: apariara, apariarà
# assessora pedagògica
## Català
### Nom

assessora pedagògica f. ‎(plural assessores pedagògiques)
* Forma femenina de assessor pedagògic.