OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desenteranyinàssem
## Català
### Verb

desenteranyinàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* desenteranyinéssim, desenteranyinéssem, desenteranyinàssim, desenteranyinàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nàs·sem (7)
# desenteranyinàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈna.ɾəm/, occidental /de.zen.te.ɾa.ɲiˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

desenteranyinàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desenteranyinar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* [2] desenteranyinéssim, desenteranyinéssem, desenteranyinàssim, desenteranyinàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nà·rem (7)
# desenteranyinàsseu
## Català
### Verb

desenteranyinàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* desenteranyinéssiu, desenteranyinésseu, desenteranyinàssiu, desenteranyinàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nàs·seu (7)
# desenteranyinis
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾəˈɲi.nis/, occidental /de.zen.te.ɾaˈɲi.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

desenteranyinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* desenteranyines

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nis (6)
# desenteranyino
## Català
### Verb

desenteranyino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desenteranyinar.

#### Variants

* desenteranyine, desenteranyín

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·no (6)
# desenteranyinin
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾəˈɲi.nin/, occidental /de.zen.te.ɾaˈɲi.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

desenteranyinin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desenteranyinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* [1] desenteranyinen
* [2] desenteranyinen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nin (6)
# desenteranyinàs
## Català
### Verb

desenteranyinàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenteranyinar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* [1] desenteranyinés, desenteranyinara
* [2] desenteranyinés, desenteranyinara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nàs (6)
# detalles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /deˈta.ʎes/, meridional /deˈta.ʝeh/
       Americà: alt /deˈta.ʝ(e)s/, baix /deˈta.ʝeh/, austral \deˈta.ʒes\
   * Rimes: -aʎes

### Nom

detalles m. pl.
* forma plural de detalle
# detecciones de colisiones
## Castellà
### Nom

detecciones de colisiones f. pl.
* forma plural de detección de colisiones
# deteccion
## Occità

   * Pronúncia: /de.tetˈsju/

### Nom

deteccion f. ‎(plural deteccions)
* detecció
# detecciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.tekˈθjo.nes/, meridional /de.tekˈθjo.neh/
       Americà: alt /de.t(e)kˈsjo.nes/, baix /de.tekˈsjo.neh/, austral /de.tekˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

detecciones f. pl.
* forma plural de detección
# deteccions de col·lisions
## Català
### Nom

deteccions de col·lisions f. pl.
* Forma plural de detecció de col·lisions.
# detallámenti
## Extremeny

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: De detallau i el sufix -menti.

### Adverbi

detallámenti
* detalladament

### Vegeu també

* Diccionario de equivalencias castellano-estremeñu
# detallé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.taˈʎe/, meridional /de.taˈʝe/
       Americà: alt /de.t(a)ˈʝe/, baix /de.taˈʝe/, austral \de.taˈʒe\
   * Rimes: -e

### Verb

detallé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb detallar

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ta·llé (3)
# dissuadiran
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.su.ə.ðiˈɾan/, occidental /di.su.a.ðiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

dissuadiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de dissuadir.
# dissuadires
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.su.əˈði.ɾəs/, occidental /di.su.aˈði.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

dissuadires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de dissuadir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadigueres
* [2] dissuadiguesses, dissuadigueres, dissuadissis, dissuadisses
# dissuadira
## Català
### Verb

dissuadira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadigués, dissuadissi, dissuadiguera, dissuadís
* [2] dissuadigués, dissuadissi, dissuadiguera, dissuadís
# dissuadireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.su.ə.ðiˈɾɛw/ balear /di.su.ə.ðiˈɾəw/, /di.su.ə.ðiˈɾɛw/ Occidental: /di.su.a.ðiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

dissuadireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de dissuadir.
# dissuadirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.su.ə.ðiˈɾi.ən/, occidental /di.su.a.ðiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

dissuadirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de dissuadir.

#### Variants

* dissuadiriven
# dissuadiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.su.əˈði.ɾən/, occidental /di.su.aˈði.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

dissuadiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de dissuadir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadigueren
* [2] dissuadiguessen, dissuadigueren, dissuadissin, dissuadissen
# dissuadir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /di.su.əˈði/ Occidental: nord-occidental /di.su.aˈði/ valencià /di.su.aˈðiɾ/, /di.su.aˈði/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: dissuadí
   * Etimologia: De dissuadēre, segle XIV.

### Verb

dissuadir trans.
* Convèncer algú de canviar el seu propòsit.
    Per sort, el seu pare el va dissuadir de comprar-se aquella casa tan cara.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: dissuadeixo, dissuadeix, dissuadim

#### Sinònims

* malcorar, retreure

#### Antònims

* persuadir

#### Traduccions

* Anglès: dissuade $^{(en)}$
* Castellà: disuadir $^{(es)}$
* Francès: dissuader $^{(fr)}$
* Italià: dissuadere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·su·a·dir (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# dissuadiria
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.su.ə.ðiˈɾi.ə/, occidental /di.su.a.ðiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

dissuadiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de dissuadir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadiriva
* [2] dissuadiriva
# dirudunarengatik
## Basc
### Nom

dirudunarengatik
* causal definit singular de dirudun
# dirudunarentzat
## Basc
### Nom

dirudunarentzat
* benefactiu definit singular de dirudun
# dirudunari
## Basc
### Nom

dirudunari
* datiu definit singular de dirudun
# dirudunek
## Basc
### Nom

dirudunek
* ergatiu indefinit de dirudun
* ergatiu definit plural de dirudun
# dirudunarenganantz
## Basc
### Nom

dirudunarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de dirudun
# dirudunaz
## Basc
### Nom

dirudunaz
* instrumental definit singular de dirudun
# dirudunei
## Basc
### Nom

dirudunei
* datiu definit plural de dirudun
# dirudunarenganaino
## Basc
### Nom

dirudunarenganaino
* terminatiu definit singular de dirudun
# dirudunarenganako
## Basc
### Nom

dirudunarenganako
* genitiu locatiu definit singular de dirudun
# dirudunarengandik
## Basc
### Nom

dirudunarengandik
* ablatiu definit singular de dirudun
# edoskitzaroz
## Basc
### Nom

edoskitzaroz
* instrumental indefinit de edoskitzaro
# edoskitzea
## Basc
### Nom

edoskitzea
* absolutiu definit singular de edoskitze
# edoskitzearekin
## Basc
### Nom

edoskitzearekin
* comitatiu definit singular de edoskitze
# edoskitzarotatik
## Basc
### Nom

edoskitzarotatik
* ablatiu indefinit de edoskitzaro
# edoskitzarotik
## Basc
### Nom

edoskitzarotik
* ablatiu definit singular de edoskitzaro
# edoskitzean
## Basc
### Nom

edoskitzean
* inessiu definit singular de edoskitze
# edoskitzarotarantz
## Basc
### Nom

edoskitzarotarantz
* al·latiu direccional indefinit de edoskitzaro
# edoskitze
## Basc
### Nom

edoskitze inan.
* alletament

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
edoskitze
edoskitzea
edoskitzeak
Ergatiu
edoskitzek
edoskitzeak
edoskitzeek
Datiu
edoskitzeri
edoskitzeari
edoskitzeei
Genitiu
edoskitzeren
edoskitzearen
edoskitzeen
Comitatiu
edoskitzerekin
edoskitzearekin
edoskitzeekin
Benefactiu
edoskitzerentzat
edoskitzearentzat
edoskitzeentzat
Instrumental
edoskitzez
edoskitzeaz
edoskitzeez
Partitiu
edoskitzerik
Prolatiu
edoskitzetzat
Causal
edoskitzerengatik
edoskitzearengatik
edoskitzeengatik
Locatius
Inessiu
edoskitzetan
edoskitzean
edoskitzeetan
Ablatiu
edoskitzetatik
edoskitzetik
edoskitzeetatik
Al·latiu
edoskitzetara
edoskitzera
edoskitzeetara
Terminatiu
edoskitzetaraino
edoskitzeraino
edoskitzeetaraino
Al·l. direcional
edoskitzetarantz
edoskitzerantz
edoskitzeetarantz
Gen. locatiu
edoskitzetako
edoskitzeko
edoskitzeetako :
# edoskitzeak
## Basc
### Nom

edoskitzeak
* absolutiu definit plural de edoskitze
* ergatiu definit singular de edoskitze
# edoskitzarotzat
## Basc
### Nom

edoskitzarotzat
* prolatiu indefinit de edoskitzaro
# domésticamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /doˌmes.ti.kaˈmen.te/, meridional /doˌmeh.ti.kaˈmen.te/
       Americà: alt /doˌmes.t(i).kaˈmen.te/, baix /doˌmeh.ti.kaˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De doméstico i el sufix -mente.

### Adverbi

domésticamente
* domèsticament

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·més·ti·ca·men·te (6)
# domésticos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /doˈmes.ti.kos/, meridional /doˈmeh.ti.koh/
       Americà: alt /doˈmes.ti.k(o)s/, baix /doˈmeh.ti.koh/, austral /doˈmeh.ti.kos/
   * Rimes: -estikos

### Adjectiu

domésticos m. pl.
* forma plural de doméstico
# domèsticament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˌmɛs.ti.kəˈmen/ balear /doˌmɛs.ti.kəˈment/, /duˌmɛs.ti.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /doˌmɛs.ti.kaˈmen/ valencià /doˌmɛs.ti.kaˈment/, /doˌmɛs.ti.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De domèstic i el sufix -ment.

### Adverbi

domèsticament
* D'una manera domèstica, en la intimitat.

#### Traduccions

* Anglès: domestically $^{(en)}$
* Castellà: domésticamente $^{(es)}$
* Francès: domestiquement $^{(fr)}$
* Italià: domesticamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mès·ti·ca·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# domés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈmes/ balear /doˈmes/, /duˈmes/ Occidental: /doˈmes/
   * Rimes: -es
   * Etimologia: Variant de només per dissimilació.

### Adverbi

domés
* (col·loquial, mallorquí i penedesenc) Forma alternativa de només.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·més (2)
* Anagrames: dosem, modes

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# doméstica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /doˈmes.ti.ka/, meridional /doˈmeh.ti.ka/
       Americà: alt /doˈmes.t(i).ka/, baix /doˈmeh.ti.ka/
   * Rimes: -estika

### Adjectiu

doméstica f. ‎(plural domésticas)
* forma femenina de doméstico
# doméstico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /doˈmes.ti.ko/, meridional /doˈmeh.ti.ko/
       Americà: alt /doˈmes.t(i).ko/, baix /doˈmeh.ti.ko/
   * Rimes: -estiko
   * Etimologia: De llatí domesticus.

### Adjectiu

doméstico m. ‎(femení doméstica, plural masculí domésticos, plural femení domésticas)
* domèstic

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·més·ti·co (4)
# domésticas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /doˈmes.ti.kas/, meridional /doˈmeh.ti.kah/
       Americà: alt /doˈmes.ti.k(a)s/, baix /doˈmeh.ti.kah/, austral /doˈmeh.ti.kas/
   * Rimes: -estikas

### Adjectiu

domésticas f. pl.
* forma plural de doméstica
# donasses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈna.səs/ balear /doˈna.səs/, /duˈna.səs/ Occidental: /doˈna.ses/
   * Rimes: -ases

### Nom

donasses f. pl.
* Forma plural de donassa.

### Verb

donasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb donar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·nas·ses (3)
* Anagrames: endossàs, ondasses

## Català antic
### Verb

donasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de donar
# donat
## Català
### Verb

donat
* Participi masculí singular del verb donar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·nat (2)
* Anagrama: ondat

## Català antic
### Verb

donat
* participi masculí singular de donar
# donaríeu
## Català
### Verb

donaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de donar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·na·rí·eu (4)
* Heterograma de 8 lletres (adeinoru)
* Anagrama: ondaríeu

## Català antic
### Verb

donaríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de donar
# donat que
## Català

   * Etimologia: Calc del castellà dado que, segle XX.

### Conjunció

donat que
* (castellanisme) perquè (nexe causal)
    «La majoria dels pescadors eren gairebé analfabets, donat que en complir nou o deu anys ja havien deixat l’escola i després no tenien cap retrobament amb la cultura.» (Alfred Ayza, El món mariner de Peníscola, pàg. 197, 1981)
    «No és sobrer recordar en primer lloc, que l'actual Govern valencià, sorgit de l'Acord del Botànic entre el PSPV/PSOE, Compromís i Podem va estar a punt de no tancar-se, donat que, paral·lelament, es va estar negociant un acord entre el PSPV/PSOE i Ciutadans amb el vistiplau del PP.» (Antoni Infante, De liderar el canvi a ser un llast, 2018)

#### Sinònims

* ja que, car, atès que, puix que, puix, doncs (castellanisme), degut que (castellanisme)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, Optimot
# donassis
## Català
### Verb

donassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb donar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·nas·sis (3)
* Anagrama: ondassis
# donas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdo.nas/, meridional /ˈdo.nah/
       Americà: alt /ˈdo.n(a)s/, baix /ˈdo.nah/, austral /ˈdo.nas/
   * Rimes: -onas

### Nom

donas f. pl.
* forma plural de dona

### Verb

donas
* segona persona del singular (tú) del present d’indicatiu del verb donar

#### Variants

* (voseo) donás

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·nas (2)
* Anagrames: ondas, sonad, sonda, sondá
# donassa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈna.sə/ balear /doˈna.sə/, /duˈna.sə/ Occidental: /doˈna.sa/
   * Rimes: -asa
   * Etimologia: De dona i el sufix -assa.

### Nom

donassa f. ‎(plural donasses)
* Dona grossa, corpulenta.
    «Un homenet quasi calb, vestit de gris i acompanyat per una donassa de procedència òbviament gallega, baixà del tren, una mica despistat, i va estar a punt de tornar a pujar-hi en veure tota aquella gentada» (Josep Franco, Aldebaran, 1988.)
* Dona que destaca en algun camp.
    «–Et consideres una donassa? –No sé. Jo sé per què vaig triar donasses perquè volia dir dones importants sense les quals la història de Catalunya no s’explica igual.» («Entrevistes: Marta Pessarrodona, poeta, traductora, assagista i narradora», Sant Cugat Magazine)

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: do·nas·sa (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# donassin
## Català
### Verb

donassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb donar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·nas·sin (3)
* Anagrama: ondassin
# donaríets
## Català antic
### Verb

donaríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de donar
# donassen
## Català
### Verb

donassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb donar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·nas·sen (3)
* Anagrames: desnonàs, ondassen, sondanès

## Català antic
### Verb

donassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de donar
# dissolucion
## Occità

   * Pronúncia: /di.su.lyˈsju/
   * Àudio: Bearn

### Nom

dissolucion f. ‎(plural dissolucions)
* dissolució
# dissolien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.suˈɫi.ən/ balear /di.soˈɫi.ən/, /di.suˈɫi.ən/ Occidental: /di.soˈɫi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

dissolien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dissoldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·so·li·en (4)
# dissolt
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /diˈsɔɫ/ balear /diˈsɔɫt/, /diˈsɔɫ/ Occidental: nord-occidental /diˈsɔɫ/ valencià /diˈsɔɫt/, /diˈsɔɫ/
   * Rimes: -ɔlt
   * Homòfon: dissol

### Verb

dissolt
* Participi masculí singular del verb dissoldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·solt (2)
# dissolta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /diˈsɔɫ.tə/ Occidental: nord-occidental /diˈsɔɫ.ta/ valencià /diˈsɔɫ.ta/, /diˈsɔɫ.tɔ/
   * Rimes: -ɔlta

### Verb

dissolta
* Participi femení singular del verb dissoldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·sol·ta (3)
# dissolts
## Català

   * Pronúncia: /diˈsɔɫs/
   * Rimes: -ɔls
   * Homòfon: dissols

### Verb

dissolts
* Participi masculí plural del verb dissoldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·solts (2)
# dissolies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.suˈɫi.əs/ balear /di.soˈɫi.əs/, /di.suˈɫi.əs/ Occidental: /di.soˈɫi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

dissolies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dissoldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·so·li·es (4)
# dissolia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.suˈɫi.ə/ balear /di.soˈɫi.ə/, /di.suˈɫi.ə/ Occidental: /di.soˈɫi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

dissolia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dissoldre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de dissoldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·so·li·a (4)
# dissols
## Català

   * Pronúncia: /diˈsɔɫs/
   * Rimes: -ɔls
   * Homòfon: dissolts

### Verb

dissols
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de dissoldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·sols (2)
# dissoltes
## Català

   * Pronúncia: oriental /diˈsɔɫ.təs/, occidental /diˈsɔɫ.tes/
   * Rimes: -ɔltes

### Verb

dissoltes
* Participi femení plural del verb dissoldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·sol·tes (3)
# detinguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.tiŋˈɡe.sim/, occidental /de.tiŋˈɡe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

detinguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb detenir.

#### Variants

* detinguéssem, detinguérem, detenguéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tin·gués·sim (4)
# detinguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.tiŋˈɡe.siw/, occidental /de.tiŋˈɡe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

detinguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb detenir.

#### Variants

* detinguésseu, detinguéreu, detenguéssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tin·gués·siu (4)
# detinguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.tiŋˈɡi/, occidental /de.tiŋˈɡi/
   * Rimes: -i

### Verb

detinguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de detenir.

#### Variants

* detenguí

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tin·guí (3)
# deton
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /dəˈtɔn/, alguerès /daˈtɔn/
   * Rimes: -ɔn

### Verb

deton
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de detonar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] detono, detone, deton o detoni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb detonar.
    [Que jo] deton, forma antiga per [que jo] detoni o detone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb detonar.
    [Que ell/ella/vostè] deton, forma antiga per [que ell/ella/vostè] detoni o detone.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ton (2)
* Anagrames: dento, dentó, doten, tendó
# detonam
## Català

   * Pronúncia: balear /də.toˈnam/, /də.tuˈnam/
   * Rimes: -am

### Verb

detonam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de detonar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] detonem o detonam.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·to·nam (3)
* Heterograma de 7 lletres (ademnot)
* Anagrama: monedat
# detona
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈtɔ.nə/, occidental /deˈtɔ.na/
   * Rimes: -ɔna

### Verb

detona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de detonar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb detonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·to·na (3)
* Heterograma de 6 lletres (adenot)
* Anagrames: atendo, doneta
# dotorejarien
## Català
### Verb

dotorejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de dotorejar.
# dotorejassen
## Català
### Verb

dotorejassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dotorejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·to·re·jas·sen (5)
* Anagrames: nord-oestejàs, nordoestejàs
# dotorejaríeu
## Català
### Verb

dotorejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de dotorejar.
# dotorejarà
## Català
### Verb

dotorejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de dotorejar.
# dotorejaràs
## Català
### Verb

dotorejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de dotorejar.
# dotorejaries
## Català
### Verb

dotorejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de dotorejar.
# dotorejaré
## Català
### Verb

dotorejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de dotorejar.
# dotorejasses
## Català
### Verb

dotorejasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dotorejar.
# duplicaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /du.pɫi.kəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /du.pɫi.kaˈɾi.ɛ/, /du.pɫi.kaˈɾi.e/ valencià /du.pɫi.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

duplicaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de duplicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de duplicar.
# duplicaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.pɫi.kəˈɾi.əs/, occidental /du.pɫi.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

duplicaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de duplicar.
# duplicariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /du.pri.kaˈɾi.van/
   * Homòfon: duplicarívem

### Verb

duplicariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de duplicar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] duplicarien.
# duplicare
## Italià

   * Pronúncia: /du.pliˈkaː.re/
   * Etimologia: Del llatí duplicare.

### Verb

duplicare trans. ‎(pronominal duplicarsi)
* duplicar

#### Sinònims

* raddoppiare

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·pli·cà·re (4)
* Heterograma de 9 lletres (acdeilpru)

## Llatí

   * Pronúncia: /dʊ.pliˈkaː.rɛ/

### Verb

duplicāre
* infinitiu del present actiu de duplicō
# duplicaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.pɫiˈka.ɾən/, occidental /du.pɫiˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

duplicaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de duplicar.
    [Ells/elles/vostès] duplicaren o van/varen duplicar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb duplicar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] dupliquessin, dupliquessen, duplicassen, duplicassin o duplicaren.
# duplicareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.pɫi.kəˈɾɛw/, occidental /du.pɫi.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

duplicareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de duplicar.