OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# apalle
## Català
### Verb

apalle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apallar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apallar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apallar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·lle (3)
* Anagrames: apella, apellà, apel·la, apel·là, paella, pealla
# apallen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpa.ʎən/, occidental /aˈpa.ʎen/
   * Rimes: -aʎen

### Verb

apallen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de apallar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apallar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apallar.
# apallava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈʎa.βə/, balear /ə.pəˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /a.paˈʎa.βa/ valencià /a.paˈʎa.va/, /a.paˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

apallava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apallar.
# apallaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈʎa.βən/, balear /ə.pəˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.paˈʎa.βen/ valencià /a.paˈʎa.ven/, /a.paˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

apallaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apallar.
# apallaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈʎa.βəs/, balear /ə.pəˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.paˈʎa.βes/ valencià /a.paˈʎa.ves/, /a.paˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

apallaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apallar.
# andarejara
## Català
### Verb

andarejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb andarejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb andarejar.
# andarejam
## Català
### Verb

andarejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de andarejar.
# andareja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.dəˈɾɛ.ʒə/ balear /ən.dəˈɾə.ʒə/, /ən.dəˈɾɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /an.daˈɾe.ʒa/, valencià /an.daˈɾe.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

andareja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de andarejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb andarejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ranejada
# andarejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ɾəˈʒa/ balear /ən.də.ɾəˈd͡ʒa/, /ən.də.ɾəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /an.da.ɾeˈʒa/ valencià /an.da.ɾeˈd͡ʒaɾ/, /an.da.ɾeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: andarejà
   * Etimologia: Del castellà andar i el sufix -ejar.

### Verb

andarejar intr.
* (especialment tortosí) Anar d’un costat a l’altre sense cap propòsit concret.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: andarejo, andareja, andaregem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Castellà: cazcalear $^{(es)}$, andorrear $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·da·re·jar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# andarejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.də.ɾə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /an.da.ɾe.ʒaˈɾan/, valencià /an.da.ɾe.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

andarejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de andarejar.
# andaregí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.də.ɾəˈʒi/ Occidental: nord-occidental /an.da.ɾeˈʒi/, valencià /an.da.ɾeˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

andaregí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de andarejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·da·re·gí (4)
* Anagrames: andareig, enagrida, indagaré
# andareig
## Català
### Verb

andareig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de andarejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·da·reig (3)
* Anagrames: andaregi, andaregí, enagrida, indagaré
# aparento
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈɾen.tu/, occidental /a.paˈɾen.to/
   * Rimes: -ento

### Verb

aparento
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aparentar.
    [Jo] aparento, aparente, aparent o aparenti.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aparentar.
    [Que jo] aparento, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] aparenti o aparente.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aparentar.
    [Que ell/ella/vostè] aparento, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] aparenti o aparente.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·ren·to (4)
* Anagrames: apetonar, taponaré
# aparentos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.paˈɾen.tos/

### Verb

aparentos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aparentar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] aparentis o aparentes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·ren·tos (4)
* Anagrames: anteposar, aposentar, apostaren, estoparan, taponares
# aparentin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈɾen.tin/, occidental /a.paˈɾen.tin/
   * Rimes: -entin

### Verb

aparentin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aparentar.
    [Que ells/elles/vostès] aparentin o aparenten.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aparentar.
    Aparentin o aparenten [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·ren·tin (4)
* Anagrames: patinaren, pentinara, pentinarà
# aparentis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈɾen.tis/, occidental /a.paˈɾen.tis/
   * Rimes: -entis

### Verb

aparentis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aparentar.
    [Que tu] aparentis o aparentes; [tu] no aparentis o aparentes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·ren·tis (4)
* Anagrames: antipares, parasiten, pastarien, patinares
# aparenteu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾənˈtɛw/, occidental /a.pa.ɾenˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aparenteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aparentar.
    [Vosaltres/vós] aparenteu o aparentau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aparentar.
    [Que vosaltres/vós] aparenteu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aparentar.
    Aparenteu o aparentau [vosaltres/vós].
# aparentimenti
## Extremeny

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: De aparenti i el sufix -menti.

### Adverbi

aparentimenti
* aparentment

### Vegeu també

* Diccionario de equivalencias castellano-estremeñu
# aparentà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾənˈta/, occidental /a.pa.ɾenˈta/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: aparentar

### Verb

aparentà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aparentar.
    [Ell/ella/vostè] aparentà o va aparentar.
# aparenti
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈɾen.ti/, occidental /a.paˈɾen.ti/
   * Rimes: -enti

### Verb

aparenti
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aparentar.
    Forma septentrional: [jo] aparento, aparente, aparent o aparenti.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aparentar.
    [Que jo] aparenti o aparente.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aparentar.
    [Que ell/ella/vostè] aparenti o aparente.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aparentar.
    Aparenti o aparente [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·ren·ti (4)
* Anagrames: apetiran, atiparen, patinaré, taparien, tapiaren
# aparents
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈɾens/, occidental /a.paˈɾens/
   * Rimes: -ens

### Adjectiu

aparents inv. pl.
* Forma plural de aparent.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·rents (3)
* Anagrames: enasprat, espantar, pastaren, separant, trepanàs
# aparellàsseu
## Català
### Verb

aparellàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparellar.
# aparellàssim
## Català
### Verb

aparellàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·re·llàs·sim (5)
* Anagrames: apallissarem, apallissàrem
# aparellà
## Català
### Verb

aparellà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aparellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·re·llà (4)
* Anagrames: apallaré, apallera, apallerà, apellara, apellarà, apel·lara, apel·larà
# aparellàrem
## Català
### Verb

aparellàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aparellar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·re·llà·rem (5)
* Anagrames: apallerarem, apalleràrem
# aparellàieu
## Català
### Verb

aparellàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aparellar.
# aparellàreu
## Català
### Verb

aparellàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aparellar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·re·llà·reu (5)
* Anagrames: apallerareu, apalleràreu
# aparellàs
## Català
### Verb

aparellàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparellar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·re·llàs (4)
* Anagrames: apallares, apellaràs, apel·laràs
# aparells respiratoris
## Català
### Nom

aparells respiratoris m. pl.
* Forma plural de aparell respiratori.
# aparellàssem
## Català
### Verb

aparellàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparellar.
# apeixàssem
## Català
### Verb

apeixàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apeixar.
# apeixàssim
## Català
### Verb

apeixàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apeixar.
# apeixàssiu
## Català
### Verb

apeixàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apeixar.
# apeixàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈʃa.βəw/, balear /ə.pəˈʃa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.pejˈʃa.βew/ valencià /a.pejˈʃa.vew/, /a.peˈʃa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

apeixàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apeixar.
# apeixà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pəˈʃa/ Occidental: nord-occidental /a.pejˈʃa/ valencià /a.pejˈʃa/, /a.peˈʃa/
   * Rimes: -a

### Verb

apeixà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de apeixar.
# apeixàsseu
## Català
### Verb

apeixàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apeixar.
# anhelos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈne.los/, meridional /aˈne.loh/
       Americà: alt /aˈne.l(o)s/, baix /aˈne.loh/, austral /aˈne.los/
   * Rimes: -elos

### Nom

anhelos m. pl.
* forma plural de anhelo

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·he·los (3)
* Heterograma de 7 lletres (aehlnos)
# anhelo
## Català

   * Pronúncia: central /əˈnɛ.ɫu/, occidental /aˈnɛ.ɫo/
   * Rimes: -ɛlo

### Verb

anhelo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anhelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·he·lo (3)
* Heterograma de 6 lletres (aehlno)

## Castellà

   * Pronúncia: /aˈne.lo/
   * Rimes: -elo
   * Etimologia: De anhelar.

### Nom

anhelo m. ‎(plural anhelos)
* anhel

### Verb

anhelo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb anhelar

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·he·lo (3)
* Heterograma de 6 lletres (aehlno)
* Anagrama: holean

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre anhelo

## Llatí

   * Pronúncia: /anˈheː.loː/
   * Etimologia: De l'arrel indoeuropea *an- («aire») i hālō ‎(«respirar»).

### Verb

anhēlō ‎(1a present$^?$), anhēlās ‎(2a present), anhēlāre ‎(infinitiu), anhēlāvī ‎(perfet), anhēlātum ‎(supí)
* alenar, jo aleno
* bufar, jo bufo, exhalar jo exhalo
* anhelar, jo anhelo, aspirar a

#### Derivats

* anhēlātiō
* anhēlātor
* anhēlitus
* anhēlus

#### Descendents

De l’infinitiu anhelāre:
* Castellà: anhelar
* Català: anhelar
* Francès: anhéler
* Italià: anelare
* Llatí vulgar: *alenāre
** Català: alenar
** Occità: alenar

### Vegeu també

* ↑ Julius Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wörterbuch, 1959, p.38-39
# anhelà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈɫa/, occidental /a.neˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

anhelà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de anhelar.
# anheleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəˈɫɛw/ balear /ə.nəˈɫəw/, /ə.nəˈɫɛw/ Occidental: /a.neˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

anheleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de anhelar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb anhelar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb anhelar.
# anhelosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəˌɫo.zəˈmen/ balear /ə.nəˌɫo.zəˈment/, /ə.nəˌɫo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.neˌɫo.zaˈmen/ valencià /a.neˌɫo.zaˈment/, /a.neˌɫo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De anhelós i el sufix -ment.

### Adverbi

anhelosament
* D'una manera anhelosa.

#### Traduccions

* Anglès: eagerly $^{(en)}$, anxiously $^{(en)}$
* Castellà: de modo anheloso $^{(es)}$
* Francès: avidement $^{(fr)}$
* Italià: anelantemente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·he·lo·sa·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# annexionàssem
## Català
### Verb

annexionàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexionar.
# annexionàrem
## Català
### Verb

annexionàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de annexionar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexionar.
# annexionàs
## Català
### Verb

annexionàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexionar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexionar.
# annexionà
## Català
### Verb

annexionà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de annexionar.
# annexionàreu
## Català
### Verb

annexionàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de annexionar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexionar.
# annexionàsseu
## Català
### Verb

annexionàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexionar.
# annexionàssim
## Català
### Verb

annexionàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexionar.
# annexionàssiu
## Català
### Verb

annexionàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexionar.
# apesaràssem
## Català
### Verb

apesaràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apesarar.
# apesaràssim
## Català
### Verb

apesaràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apesarar.
# apesaréssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.zəˈɾe.səm/ balear /ə.pe.zəˈɾe.səm/, /ə.pə.zəˈɾe.səm/ Occidental: /a.pe.zaˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

apesaréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apesarar.
# apesaràreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.zəˈɾa.ɾəw/ balear /ə.pe.zəˈɾa.ɾəw/, /ə.pə.zəˈɾa.ɾəw/ Occidental: /a.pe.zaˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

apesaràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de apesarar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apesarar.
# apesaràsseu
## Català
### Verb

apesaràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apesarar.
# apesaràssiu
## Català
### Verb

apesaràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apesarar.
# apesaràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.zəˈɾa.βəw/ balear /ə.pe.zəˈɾa.vəw/, /ə.pə.zəˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.pe.zaˈɾa.βew/ valencià /a.pe.zaˈɾa.vew/, /a.pe.zaˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

apesaràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apesarar.
# apesarés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.zəˈɾes/ balear /ə.pe.zəˈɾes/, /ə.pə.zəˈɾes/ Occidental: /a.pe.zaˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

apesarés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apesarar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apesarar.
# aprenentatges primerencs
## Català
### Nom

aprenentatges primerencs m. pl.
* Forma plural de aprenentatge primerenc.
# aprenentatges repetitius
## Català
### Nom

aprenentatges repetitius m. pl.
* Forma plural de aprenentatge repetitiu.
# aprenentatges permanents
## Català
### Nom

aprenentatges permanents m. pl.
* Forma plural de aprenentatge permanent.
# aprenentatges significatius
## Català
### Nom

aprenentatges significatius m. pl.
* Forma plural de aprenentatge significatiu.
# aprenentatges socials
## Català
### Nom

aprenentatges socials m. pl.
* Forma plural de aprenentatge social.
# aprenentatges precoços
## Català
### Nom

aprenentatges precoços m. pl.
* Forma plural de aprenentatge precoç.
# aprenentatges receptius
## Català
### Nom

aprenentatges receptius m. pl.
* Forma plural de aprenentatge receptiu.
# aprenentatges transversals
## Català
### Nom

aprenentatges transversals m. pl.
* Forma plural de aprenentatge transversal.
# aprenentatges vicaris
## Català
### Nom

aprenentatges vicaris m. pl.
* Forma plural de aprenentatge vicari.
# aprenentes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾəˈnen.təs/, occidental /a.pɾeˈnen.tes/
   * Rimes: -entes

### Adjectiu

aprenentes f. pl.
* Forma plural de aprenenta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pre·nen·tes (4)
* Anagrama: espentaren
# antiproton
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix anti- i proton.

### Nom

antiproton ‎(plural antiprotons)
* antiprotó
# antipyretic
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix anti- i pyretic.

### Nom

antipyretic ‎(plural antipyretics)
* (medicina) antipirètic

### Vegeu també

* antipyretic. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# antipozilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

antipozilor
* genitiu i datiu definit plural de antipod
* vocatiu plural de antipod
# antipressing
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˌan.tiˈpɾe.sin(ɣ)\, meridional \ˌaŋ.tiˈpɾe.sin(ɣ)\
       Americà: alt \ˌan.tiˈpɾe.s(i)nɣ\, baix \ˌaŋ.tiˈpɾe.sin(ɣ)\, austral \ˌan.tiˈpɾe.sin(ɣ)\
   * Rimes: -esinɡ

### Nom

antipressing f. ‎(plural invariable)
* (esports de pilota) antipressió

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·pres·sing (4)

### Vegeu també

* antipressing. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# antipruritics
## Anglès
### Nom

antipruritics
* forma plural de antipruritic
# antipruritic
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix anti- i pruritic.

### Nom

antipruritic ‎(plural antipruritics)
* (medicina) antipruent

### Vegeu també

* antipruritic. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# análisis factorial
## Castellà
### Nom

análisis factorial m. ‎(plural análisis factoriales)
* anàlisi factorial

### Vegeu també

* análisis factorial. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# análisis funcional
## Castellà
### Nom

análisis funcional f.
* (Matemàtiques) anàlisi funcional

### Vegeu també

* análisis funcional. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].
# análisis documentales
## Castellà
### Nom

análisis documentales m. pl.
* forma plural de análisis documental
# análisis de varianza
## Castellà
### Nom

análisis de varianza m. ‎(plural invariable)
* anàlisi de variància

#### Sinònims

* análisis de la varianza

### Vegeu també

* análisis de varianza. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# análisis de ítems
## Castellà
### Nom

análisis de ítems m. ‎(plural invariable)
* anàlisi d'ítems

### Vegeu també

* análisis de ítems. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# análisis factoriales
## Castellà
### Nom

análisis factoriales m. pl.
* forma plural de análisis factorial
# análisis discriminante
## Castellà
### Nom

análisis discriminante m. ‎(plural análisis discriminantes)
* anàlisi discriminant

### Vegeu també

* análisis discriminante. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# análisis discriminantes
## Castellà
### Nom

análisis discriminantes m. pl.
* forma plural de análisis discriminante
# análisis del discurso
## Castellà
### Nom

análisis del discurso m. ‎(plural invariable)
* anàlisi del discurs

### Vegeu també

* análisis del discurso. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# análisis documental
## Castellà
### Nom

análisis documental m. ‎(plural análisis documentales)
* anàlisi documental

### Vegeu també

* análisis documental. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# aparionam
## Català
### Verb

aparionam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aparionar.
# aparionara
## Català
### Verb

aparionara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparionar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparionar.
# aparionaran
## Català
### Verb

aparionaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aparionar.
# aparionaren
## Català
### Verb

aparionaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aparionar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparionar.
# apariona
## Català
### Verb

apariona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aparionar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aparionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·ri·o·na (5)
* Anagrama: aponaria
# aparionar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ɾi.uˈna/ balear /ə.pə.ɾi.oˈna/, /ə.pə.ɾi.uˈna/ Occidental: nord-occidental /a.pa.ɾi.oˈna/ valencià /a.pa.ɾi.oˈnaɾ/, /a.pa.ɾi.oˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aparionà
   * Etimologia: Del prefix a- i parió.

### Verb

aparionar trans.
* Posar per parelles.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apariono, apariona, aparionem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* aparellar

#### Traduccions

* Castellà: emparejar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·ri·o·nar (5)
* Anagrama: arponaria

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arabilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

arabilor
* genitiu i datiu definit plural de arab
* vocatiu plural de arab
# arabische
## Alemany

   * Pronúncia: /aˈʀaːbɪʃə/

### Adjectiu

arabische
* forma declinada de arabisch