OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# citaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /siˈta.βən/, /siˈta.vən/, occidental /siˈta.βen/, /siˈta.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

citaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de citar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ci·ta·ven (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceintv)
* Anagrames: activen, encativ
# cited
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈsaɪtɪd/

### Verb

cited
* passat i participi de cite (citar).
# cite
## Català

   * Pronúncia: occidental /ˈsi.te/

### Verb

cite
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de citar.
    Forma valenciana: [jo] cito, cite, cit o citi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb citar.
    [Que jo] citi o cite.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb citar.
    [Que ell/ella/vostè] citi o cite.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb citar.
    citi o cite [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Anagrama: ètic

## Anglès

   * Pronúncia: /saɪt/

### Verb

cite ‎(3a persona singular present cites, gerundi citing, passat i participi cited)
* citar

#### Sinònims

* quote
# citavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /siˈta.βu/, nord-occidental /siˈta.βo/

### Verb

citavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de citar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] citàveu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ci·ta·vo (3)
* Heterograma de 6 lletres (aciotv)
* Anagrames: activo, octaví, tocavi

## Italià
### Verb

citavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de citare
# citazione
## Italià

   * Pronúncia: /t͡ʃi.tatˈt͡sjoː.ne/

### Nom

citazione f. ‎(plural citazioni)
* citació

### Miscel·lània

* Síl·labes: ci·ta·zió·ne (4)
# citeguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /si.teˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

citeguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb citar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] citem.
# citeguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /si.teˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

citeguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb citar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] cités, citàs o citara.
# citavi
## Català

   * Pronúncia: /siˈta.βi/

### Verb

citavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de citar.
    Forma septentrional per [jo] citava.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ci·ta·vi (3)
* Anagrames: activi, activí, viatic, viàtic, viciat

## Italià
### Verb

citavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de citare

## Llatí

   * Pronúncia: /kɪˈtaː.wiː/

### Verb

citāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de citō
# citazioni
## Italià

   * Pronúncia: /t͡ʃi.tatˈt͡sjoː.ni/

### Nom

citazioni f. pl.
* forma plural de citazione
# citaves
## Català

   * Pronúncia: oriental /siˈta.βəs/, /siˈta.vəs/, occidental /siˈta.βes/, /siˈta.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

citaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de citar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ci·ta·ves (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceistv)
* Anagrames: actives, activés, avèstic, veciats
# playing action
## Anglès
### Nom

playing action
* (esports de pilota) acció de joc

#### Sinònims

* play

### Vegeu també

* playing action. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# playing area
## Anglès
### Nom

playing area
* (esports de pilota) camp de joc
* (rugbi, voleibol) àrea de joc

#### Sinònims

* field
* playing field

### Vegeu també

* playing area. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# playing hall
## Anglès
### Nom

playing hall
* (tennis de taula) sala de joc

### Vegeu també

* playing hall. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# playfully
## Anglès

   * Etimologia: De playful i el sufix -ly.

### Adverbi

playfully ‎(no comparable)
* enjogassadament
# playing
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

playing
* gerundi de play
# playing field
## Anglès
### Nom

playing field ‎(plural playing fields)
* (esports de pilota) camp de joc

#### Sinònims

* field
* playing area

### Vegeu també

* playing field. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# playing fields
## Anglès
### Nom

playing fields
* forma plural de playing field
# players
## Anglès
### Nom

players
* forma plural de player
# playing distance
## Anglès
### Nom

playing distance
* (hoquei sobre herba) distància de joc

### Vegeu també

* playing distance. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# playing court
## Anglès
### Nom

playing court
* (esports de pilota) pista de joc

#### Sinònims

* cancha (pilota)
* court

### Vegeu també

* playing court. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# permissibilitat
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.mi.si.βi.ɫiˈtat/, occidental /peɾ.mi.si.bi.ɫiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De permissible i el sufix -itat.

### Nom

permissibilitat f. ‎(plural permissibilitats)
* Qualitat de permissible.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: per·mis·si·bi·li·tat (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# permetíveu
## Català
### Verb

permetíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de permetre.
# permiso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /peɾˈmi.so/
       Americà: alt /peɾˈmi.s(o)/, baix /peɾˈmi.so/
   * Rimes: -iso
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

permiso m. ‎(plural permisos)
* Permís.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·mi·so (3)
* Heterograma de 7 lletres (eimoprs)
# permetívou
## Català
### Verb

permetívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de permetre.

### Miscel·lània

* Anagrama: prometíveu
# permisos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /peɾˈmi.sos/, meridional /peɾˈmi.soh/
       Americà: alt /peɾˈmi.s(o)s/, baix /peɾˈmi.soh/, austral /peɾˈmi.sos/
   * Rimes: -isos

### Nom

permisos m. pl.
* forma plural de permiso
# permissible
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.miˈsib.bɫə/, /pər.miˈsi.βɫə/ balear /pəɾ.miˈsib.bɫə/ Occidental: nord-occidental /per.miˈsib.bɫe/, /peɾ.miˈsi.βɫe/ valencià /peɾ.miˈsi.bɫe/
   * Rimes: -ible
   * Etimologia: Del llatí permissibĭlis

### Adjectiu

permissible inv. ‎(plural permissibles)
* Que pot ser permès.

#### Derivats

* permissibilitat

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: per·mis·si·ble (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# comitis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɔ.mɪ.tɪs/

### Nom

comitis
* genitiu singular de comes
# comitivae
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈmɪ.tɪ.waj/

### Nom

comitivae
* nominatiu plural de comitiva
* vocatiu plural de comitiva
* genitiu singular de comitiva
* datiu singular de comitiva
# comitivarum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔ.mɪ.tɪˈwaː.rʊm/

### Nom

comitivārum
* genitiu plural de comitiva
# comitivas
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈmɪ.tɪ.waːs/

### Nom

comitivās
* acusatiu plural de comitiva
# comitum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɔ.mɪ.tʊm/

### Nom

comitum
* genitiu plural de comes
# comitiva
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.miˈti.βə/ balear /ko.miˈti.və/, /ku.miˈti.və/ Occidental: /ko.miˈti.βa/, /ko.miˈti.va/
   * Rimes: -iva
   * Etimologia: Del llatí tardà comĭtīva ‎(«acompanyant»).

### Nom

comitiva f. ‎(plural comitives)
* Grup de persones que acompanyen una personalitat.

#### Sinònims

* seguici

#### Traduccions

* Anglès: retinue $^{(en)}$
* Castellà: comitiva $^{(es)}$
* Francès: cortège $^{(fr)}$
* Italià: comitiva $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·mi·ti·va (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Llatí

   * Pronúncia: /kɔ.mɪˈtiː.wa/
   * Etimologia: Derivat de comite ‎(«company»).

### Nom

comitiva f. ‎(genitiu comitivae)
* categoria d'acompanyant de l'emperador
* comitiva

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | comitiva | comitivae |
| Vocatiu | comitiva | comitivae |
| Acusatiu | comitivam | comitivās |
| Genitiu | comitivae | comitivārum |
| Datiu | comitivae | comitivīs |
| Ablatiu | comitivā | comitivīs |
# comitivam
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈmɪ.tɪ.wam/

### Nom

comitivam
* acusatiu singular de comitiva
# comitivis
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈmɪ.tɪ.wiːs/

### Nom

comitivīs
* datiu plural de comitiva
* ablatiu plural de comitiva
# comitè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.miˈtɛ/ balear /ko.miˈtɛ/, /ku.miˈtɛ/ Occidental: /ko.miˈte/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: Del francès comité, segle XX, de l’anglès committee, del francès antic committé ‎(«comissionat»).

### Nom

comitè m. ‎(plural comitès)
* Grup de persones designades amb unes funcions o atribucions determinades.

#### Variants

* comité (valencià)

#### Traduccions

* Anglès: committee $^{(en)}$
* Castellà: comité $^{(es)}$
* Francès: comité $^{(fr)}$
* Italià: comitato $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·mi·tè (3)
* Heterograma de 6 lletres (ceimot)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# piulegueu
## Català
### Verb

piulegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb piular.
# piulegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /piw.ɫəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫeˈʒe.sim/, valencià /piw.ɫeˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

piulegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
# piuleguéssou
## Català
### Verb

piuleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb piular.
# piulegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /piw.ɫəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫeˈʒe.sew/, valencià /piw.ɫeˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

piulegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
# piuleguesses
## Català
### Verb

piuleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb piular.
# piulegués
## Català
### Verb

piulegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb piular.
# piuleguéssom
## Català
### Verb

piuleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb piular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: piu·le·gués·som (4)
* Anagrama: ompliguésseu
# piulegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /piw.ɫəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫeˈʒes/, valencià /piw.ɫeˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

piulegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
# piuleguessen
## Català
### Verb

piuleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb piular.
# piulegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /piw.ɫəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫeˈʒe.sem/, valencià /piw.ɫeˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

piulegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
# pessiguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.siˈɣe.siw/, occidental /pe.siˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

pessiguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pessigar.

#### Variants

* pessigueguéssou, pessiguésseu, pessigàssiu, pessigàsseu, pessigàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·gués·siu (4)
# pessiguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.siˈɣe.səm/, occidental /pe.siˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

pessiguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pessigar.

#### Variants

* pessigueguéssom, pessiguéssim, pessigàssim, pessigàssem, pessigàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·gués·sem (4)
# pessiguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.siˈɣe.səw/, occidental /pe.siˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

pessiguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pessigar.

#### Variants

* pessigueguéssou, pessiguéssiu, pessigàssiu, pessigàsseu, pessigàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·gués·seu (4)
# pessigueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.siˈɣɛw/ balear /pə.siˈɣəw/, /pə.siˈɣɛw/ Occidental: /pe.siˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

pessigueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de pessigar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb pessigar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb pessigar.

#### Variants

* [1] pessigau
* [2] pessiguegueu
* [3] pessigau

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·gueu (3)
* Anagrames: guipésseu, peguéssiu
# pessiguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.siˈɣe.sim/, occidental /pe.siˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

pessiguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pessigar.

#### Variants

* pessigueguéssom, pessiguéssem, pessigàssim, pessigàssem, pessigàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·gués·sim (4)
# pessigués
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.siˈɣes/, occidental /pe.siˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

pessigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pessigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pessigar.

#### Variants

* [1] pessiguessi, pessiguessa, pessigueguessa, pessigàs, pessigara
* [2] pessiguessi, pessiguegués, pessigàs, pessigara

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·gués (3)
* Anagrames: guipesses, peguessis
# cobriguesses
## Català
### Verb

cobriguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cobrir.
# cobrigueu
## Català
### Verb

cobrigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb cobrir.
# cobrigueva
## Català
### Verb

cobrigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de cobrir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de cobrir.
# cobrigueven
## Català
### Verb

cobrigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de cobrir.
# cobrigueves
## Català
### Verb

cobrigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de cobrir.
# cobriguérem
## Català
### Verb

cobriguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de cobrir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cobrir.
# cobrigué
## Català
### Verb

cobrigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de cobrir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de cobrir.
# cobrigués
## Català
### Verb

cobrigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cobrir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cobrir.
# cobriguessen
## Català
### Verb

cobriguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cobrir.
# cobriguéreu
## Català
### Verb

cobriguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de cobrir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cobrir.
# començos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈmɛn.sus/ balear /koˈmɛn.sos/, /kuˈmɛn.sus/ Occidental: /koˈmen.sos/
   * Rimes: -ɛnsos

### Nom

començos m. pl.
* Forma plural de començ.

### Verb

començos
* (nord-occidental col·loquial) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb començar.

#### Variants

* comencis, comences

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·men·ços (3)
# començàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ko.menˈsa.jew/

### Verb

començàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de començar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] començàveu.
# començaves
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.mənˈsa.βəs/, /ku.mənˈsa.vəs/, occidental /ko.menˈsa.βes/, /ko.menˈsa.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

començaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de començar.
# començavi
## Català

   * Pronúncia: central /ku.mənˈsa.βi/

### Verb

començavi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de començar.

#### Variants

* començava
# començàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.mənˈsa.ɾəm/, occidental /ko.menˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

començàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de començar.
    [Nosaltres] començàrem o vam/vàrem començar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb començar.
    Forma valenciana: [nosaltres] comencéssim, comencéssem, començàssem, començàssim o començàrem.
# començaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.mənˈsa.βən/, /ku.mənˈsa.vən/, occidental /ko.menˈsa.βen/, /ko.menˈsa.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

començaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de començar.
# començo
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuˈmɛn.su/, occidental /koˈmen.so/

### Verb

començo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de començar.
    [Jo] començo, comence, començ o comenci.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb començar.
    [Que jo] començo, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] comenci o comence.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb començar.
    [Que ell/ella/vostè] començo, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] comenci o comence.
# començavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.mənˈsa.βu/, nord-occidental /ko.menˈsa.βo/

### Verb

començavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de començar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] començàveu.
# començà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mənˈsa/ balear /ko.mənˈsa/, /ku.mənˈsa/ Occidental: /ko.menˈsa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: començar

### Verb

començà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de començar.
    [Ell/ella/vostè] començà o va començar.
# penjaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɲ.ʒəˈɾi.əs/, occidental /peɲ.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

penjaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de penjar.

#### Variants

* penjarives
# penjaroll
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəɲ.ʒəˈɾɔʎ/ balear /pəɲ.ʒəˈɾɔʎ/, /pəɲ.ʒəˈɾɔj/ Occidental: /peɲ.d͡ʒaˈɾoʎ/
   * Rimes: -oʎ
   * Etimologia: De penjar amb analogia de penjoll.

### Nom

penjaroll m. ‎(plural penjarolls)
* penjoll
* (eivissenc) arracada

#### Variants

* pengeroll

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·ja·roll (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# penjares
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɲˈʒa.ɾəs/, occidental /peɲˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

penjares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de penjar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb penjar.

#### Variants

* [2] pengeguesses, pengessis, pengesses, penjassis, penjasses

### Miscel·lània

* Anagrames: penjar-se, pernejàs
# penjareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəɲ.ʒəˈɾɛw/ balear /pəɲ.ʒəˈɾəw/, /pəɲ.ʒəˈɾɛw/ Occidental: /peɲ.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

penjareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de penjar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pernejau
# penjariva
## Català
### Verb

penjariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de penjar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de penjar.

#### Variants

* [1] penjaria
* [2] penjaria
# penjarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɲ.ʒəˈɾi.ən/, occidental /peɲ.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

penjarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de penjar.

#### Variants

* penjariven
# penjarives
## Català
### Verb

penjarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de penjar.

#### Variants

* penjaries
# penjaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɲ.ʒəˈɾi.ə/, occidental /peɲ.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

penjaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de penjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de penjar.

#### Variants

* [1] penjariva
* [2] penjariva
# penjariven
## Català
### Verb

penjariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de penjar.

#### Variants

* penjarien
# personnage joueur
## Francès
### Nom

personnage joueur m. ‎(plural personnages joueurs)
* (videojocs) personatge jugador

### Vegeu també

* personnage joueur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# personnage non-jouable
## Francès
### Nom

personnage non-jouable m. ‎(plural personnages non-jouables)
* (videojocs) personatge no jugador

#### Sinònims

* personnage non-joueur

### Vegeu també

* personnage non-jouable. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# personis
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈso.nis/, occidental /peɾˈso.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

personis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb personar-se.

#### Variants

* persones

## Llatí

   * Pronúncia: /pɛrˈsoː.niːs/

### Nom

persōnīs
* datiu plural de persōna
* ablatiu plural de persōna
# personnage non-joueur
## Francès
### Nom

personnage non-joueur m. ‎(plural personnages non-joueurs)
* (videojocs) personatge no jugador

#### Sinònims

* personnage non-jouable

### Vegeu també

* personnage non-joueur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# personnages
## Francès

   * Pronúncia: /pɛʁ.sɔˈnaʒ/

### Nom

personnages m. pl.
* forma plural de personnage
# personin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈso.nin/, occidental /peɾˈso.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

personin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb personar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb personar-se.

#### Variants

* [1] personen
* [2] personen
# personnage
## Francès

   * Pronúncia: /pɛʁ.sɔˈnaʒ/

### Nom

personnage m. ‎(plural personnages)
* personatge
# personnages non-joueurs
## Francès
### Nom

personnages non-joueurs m. pl.
* forma plural de personnage non-joueur
# personnages joueurs
## Francès
### Nom

personnages joueurs m. pl.
* forma plural de personnage joueur
# personnages non-jouables
## Francès
### Nom

personnages non-jouables m. pl.
* forma plural de personnage non-jouable
# conductismos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.dukˈtiz.mos/, meridional \koŋ.dukˈtih.moh\
       Americà: alt /kon.dukˈtiz.m(o)s/, baix \koŋ.dukˈtih.moh\, austral /kon.dukˈtih.mos/
   * Rimes: -izmos

### Nom

conductismos m. pl.
* forma plural de conductismo