OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# chucletos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /t͡ʃuˈkle.tos/, meridional /t͡ʃuˈkle.toh/
       Americà: alt /t͡ʃuˈkle.t(o)s/, baix /t͡ʃuˈkle.toh/, austral /t͡ʃuˈkle.tos/
   * Rimes: -etos

### Nom

chucletos m. pl.
* forma plural de chucleto
# chueta
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈt͡ʃwe.ta/
       Americà: alt /ˈt͡ʃwe.t(a)/, baix /ˈt͡ʃwe.ta/
   * Rimes: -eta
   * Etimologia: Del català xueta.

### Nom

chueta m. f. ‎(plural chuetas)
* xueta
* Despectivament, mallorquí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: chue·ta (2)
* Heterograma de 6 lletres (acehtu)
# chuetas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈt͡ʃwe.tas/, meridional /ˈt͡ʃwe.tah/
       Americà: alt /ˈt͡ʃwe.t(a)s/, baix /ˈt͡ʃwe.tah/, austral /ˈt͡ʃwe.tas/
   * Rimes: -etas

### Nom

chuetas m. f. pl.
* forma plural de chueta
# chukkers
## Anglès
### Nom

chukkers
* forma plural de chukker
# comandau
## Català
### Verb

comandau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de comandar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb comandar.

## Català antic
### Verb

comandau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de comandar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de comandar
# comande
## Català
### Verb

comande
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de comandar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb comandar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb comandar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb comandar.
# comandava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mənˈda.βə/ balear /ko.mənˈda.və/, /ku.mənˈda.və/ Occidental: nord-occidental /ko.manˈda.βa/ valencià /ko.manˈda.va/, /ko.manˈda.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

comandava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de comandar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de comandar.

## Català antic
### Verb

comandava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de comandar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de comandar
# comandaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mənˈda.βəs/ balear /ko.mənˈda.vəs/, /ku.mənˈda.vəs/ Occidental: nord-occidental /ko.manˈda.βes/ valencià /ko.manˈda.ves/, /ko.manˈda.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

comandaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de comandar.

## Català antic
### Verb

comandaves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de comandar
# comandassis
## Català
### Verb

comandassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb comandar.
# comandast
## Català antic
### Verb

comandast
* segona persona singular (tu) del passat de comandar
# comandassin
## Català
### Verb

comandassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb comandar.
# communautés éducatives
## Francès
### Nom

communautés éducatives f. pl.
* forma plural de communauté éducative
# communes
## Anglès
### Nom

communes
* forma plural de commune

### Verb

communes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de commune

## Francès

   * Pronúncia: /kɔˈmyn/ àudio

### Adjectiu

communes f. pl.
* forma plural de commune

### Nom

communes f. pl.
* forma plural de commune

## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈmuː.neːs/

### Adjectiu

commūnēs
* nominatiu masculí/femení plural de commūnis
* vocatiu masculí/femení plural de commūnis
* acusatiu masculí/femení plural de commūnis
# communication gestuelle
## Francès
### Nom

communication gestuelle f. ‎(plural communications gestuelles)
* comunicació manual

### Vegeu també

* communication gestuelle. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# commune
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈkɒmjuːn/
   * Etimologia: Nom: Del francès antic commune, del llatí commūne.
   * Etimologia: Verb: De l'anglès mitjà communen, del francès antic communier, del llatí commūnico.

### Nom

commune ‎(plural communes)
* comuna

### Verb

commune ‎(3a persona singular present communes, gerundi communing, passat i participi communed)
* comunicar
* combregar

## Francès

   * Pronúncia: /kɔˈmyn/ àudio
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

commune f. ‎(plural communes)
* municipi

### Adjectiu

commune f. ‎(plural communes)
* forma femenina de commun

## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈmuː.nɛ/

### Adjectiu

commūne
* nominatiu neutre singular de commūnis
* vocatiu neutre singular de commūnis
* acusatiu neutre singular de commūnis
# communed
## Anglès
### Verb

communed
* passat i participi de commune
# communem
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈmuː.nɛm/

### Adjectiu

commūnem
* acusatiu masculí/femení singular de commūnis
# communi
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈmuː.niː/

### Adjectiu

commūnī
* datiu masculí/femení/neutre singular de commūnis
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de commūnis
# communia
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈmuː.nɪ.a/

### Adjectiu

commūnia
* nominatiu neutre plural de commūnis
* vocatiu neutre plural de commūnis
* acusatiu neutre plural de commūnis
# communibus
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈmuː.nɪ.bʊs/

### Adjectiu

commūnibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de commūnis
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de commūnis
# communication
## Anglès

   * Pronúncia: /kʌˌmjunɪˈkeɪʃən/ àudio (EUA)

### Nom

communication ‎(plural communications)
* comunicació

### Vegeu també

* communication. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].

## Francès

   * Pronúncia: /kɔ.my.ni.kaˈsjɔ̃/

### Nom

communication f. ‎(plural communications)
* comunicació

#### Derivats

* incommunication
* télécommunication

### Vegeu també

* communication. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# combinada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.biˈna.ðə/ balear /kom.biˈna.ðə/, /kum.biˈna.ðə/ Occidental: /kom.biˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

combinada f. ‎(plural combinades)
* Forma femenina de combinat.

### Nom

combinada f. ‎(plural combinades)
* Prova esportiva que reuneix diverses especialitats d'un esport.
* (botxes) Prova individual o de dobles consistent a apuntar o embotxar totes les botxes a cada jugada, alternativament.

#### Traduccions

* Castellà: círculo $^{(es)}$, combinado $^{(es)}$

### Verb

combinada
* Participi femení singular del verb combinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bi·na·da (4)

### Vegeu també

* combinada. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# combinació d'atac
## Català
### Nom

combinació d'atac f. ‎(plural combinacions d'atac)
* (voleibol) Conjunt de jugades ofensives consecutives executades per un equip amb l'objectiu d'aconseguir la màxima eficàcia en el seu joc.

#### Traduccions

* Anglès: tactical combination $^{(en)}$
* Castellà: combinación táctica $^{(es)}$
* Francès: combinaison tactique $^{(fr)}$

### Vegeu també

* combinació d'atac. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# combinación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kom.bi.naˈθjon/, meridional \kom.bi.naˈθjoŋ\
       Americà: alt /kom.bi.n(a)ˈsjon/, baix \kom.bi.naˈsjoŋ\, austral /kom.bi.naˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

combinación f. ‎(plural combinaciones)
* combinació

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bi·na·ción (4)
# combinación táctica
## Castellà
### Nom

combinación táctica f. ‎(plural combinaciones tácticas)
* (voleibol) combinació d'atac

### Vegeu també

* combinación táctica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# combinado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kom.biˈna.ðo\, meridional \kom.biˈna.(ð)o\
       Americà: alt /k(o)m.biˈna.do/, baix \kom.biˈna.ðo\
   * Rimes: -ado

### Nom

combinado m. ‎(plural combinados)
* combinat
* (botxes) combinada

#### Sinònims

* círculo

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bi·na·do (4)

### Vegeu també

* combinado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# combinados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kom.biˈna.ðos\, meridional \kom.biˈna.(ð)oh\
       Americà: alt /kom.biˈna.d(o)s/, baix \kom.biˈna.ðoh\, austral \kom.biˈna.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

combinados m. pl.
* forma plural de combinado
# co-ojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /t͡so-ojn/

### Nom

co-ojn
* acusatiu plural de co
# coa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈko.ə/, occidental /ˈko.a/
   * Rimes: -oa
   * Etimologia: Del llatí vulgar *cōda, del clàssic cauda, segle XIV.

### Nom

coa f. ‎(plural coes)
* (valencià, tortosí, balear) Forma alternativa de cua.
* Herba sempre verda molt comuna en Amèrica, de cinc a sis peus d'alçada i flor en forma de campaneta.

### Nom

coa f. o m. ‎(plural coes)
* Enòcoa baixa i de forma convexa.

#### Sinònims

* cus

#### Traduccions

* Anglès: chous $^{(en)}$
* Castellà: chous $^{(es)}$, coa $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·a (2)
* Anagrama: oca

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* D.O.G.C. 3611
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864. p. 374.

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈko.a/
   * Rimes: -oa

### Nom

coa f. ‎(plural coas)
* coa (enòcoa)

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·a (2)
# coacció
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.ək.siˈo/ balear /ko.ək.siˈo/, /ku.ək.siˈo/ Occidental: /ko.ak.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del castellà coacción.

### Nom

coacció f. ‎(plural coaccions)
* Força, física o moral, que s'exerceix sobre algú per obligar-lo a actuar d'una manera determinada.

#### Traduccions

* Anglès: coercion $^{(en)}$
* Castellà: coacción $^{(es)}$
* Llengua de signes catalana: PRESSIONAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·ac·ci·ó (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# coacervare
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔ.a.kɛrˈwaː.rɛ/

### Verb

coacervāre
* infinitiu del present actiu de coacervō
# co-oj
## Esperanto

   * Pronúncia: /t͡so-oj/

### Nom

co-oj
* plural de co
# co-on
## Esperanto

   * Pronúncia: /t͡so-on/

### Nom

co-on
* acusatiu de co
# coacervas
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔ.aˈkɛr.waːs/

### Verb

coacervās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de coacervō
# cominciassimo
## Italià
### Verb

cominciassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de cominciare
# cominciaste
## Italià
### Verb

cominciaste
* segona persona plural (voi) del passat de cominciare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de cominciare
# cominciato
## Italià
### Verb

cominciato m. ‎(femení cominciata, plural masculí cominciati, plural femení cominciate)
* participi passat masculí singular de cominciare
# cominciavamo
## Italià
### Verb

cominciavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de cominciare
# cominciassi
## Italià
### Verb

cominciassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de cominciare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de cominciare
# cominciate
## Italià
### Verb

cominciate
* participi passat femení plural de cominciare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de cominciare
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de cominciare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de cominciare
# cominciati
## Italià
### Verb

cominciati
* participi passat masculí plural de cominciare
# cominciasti
## Italià
### Verb

cominciasti
* segona persona singular (tu) del passat de cominciare
# cominciava
## Italià
### Verb

cominciava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de cominciare
# cominciata
## Italià
### Verb

cominciata
* participi passat femení singular de cominciare
# cobríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuˈβɾi.əw/, occidental /koˈbɾi.ew/, /kuˈβɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

cobríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de cobrir.

## Català antic
### Verb

cobríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de cobrir
# cobríssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuˈβɾi.səm/, occidental /koˈbɾi.sem/, /kuˈβɾi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

cobríssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cobrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·brís·sem (3)
* Anagrames: cobréssim, escombris

## Català antic
### Verb

cobríssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de cobrir
# cobrísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuˈβɾi.səw/, occidental /koˈbɾi.sew/, /kuˈβɾi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

cobrísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cobrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·brís·seu (3)
* Anagrames: boscúries, cobréssiu, obscuries

## Català antic
### Verb

cobrísseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de cobrir
# cobrírets
## Català antic
### Verb

cobrírets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de cobrir
# cobríssets
## Català antic
### Verb

cobríssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de cobrir
# cobríssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuˈβɾi.siw/, occidental /koˈbɾi.siw/, /kuˈβɾi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

cobríssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cobrir.
# cobrírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuˈβɾi.ɾəm/, occidental /koˈbɾi.ɾem/, /kuˈβɾi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

cobrírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de cobrir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cobrir.

## Català antic
### Verb

cobrírem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de cobrir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de cobrir
# cobríreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuˈβɾi.ɾəw/, occidental /koˈbɾi.ɾew/, /kuˈβɾi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

cobríreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de cobrir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cobrir.

## Català antic
### Verb

cobríreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de cobrir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de cobrir
# cobríssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuˈβɾi.sim/, occidental /koˈbɾi.sim/, /kuˈβɾi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

cobríssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cobrir.
# comuniqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mu.niˈkɛw/ balear /ko.mu.niˈkəw/, /ku.mu.niˈkɛw/ Occidental: /ko.mu.niˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

comuniqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de comunicar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb comunicar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb comunicar.
# comuniquis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.muˈni.kis/ balear /ko.muˈni.kis/, /ku.muˈni.kis/ Occidental: /ko.muˈni.kis/
   * Rimes: -ikis

### Verb

comuniquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb comunicar.
# comuniquéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mu.niˈke.səm/ balear /ko.mu.niˈke.səm/, /ku.mu.niˈke.səm/ Occidental: /ko.mu.niˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

comuniquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb comunicar.
# comuniquéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mu.niˈke.siw/ balear /ko.mu.niˈke.siw/, /ku.mu.niˈke.siw/ Occidental: /ko.mu.niˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

comuniquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb comunicar.
# comuniquésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mu.niˈke.səw/ balear /ko.mu.niˈke.səw/, /ku.mu.niˈke.səw/ Occidental: /ko.mu.niˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

comuniquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb comunicar.
# comuniquéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mu.niˈke.sim/ balear /ko.mu.niˈke.sim/, /ku.mu.niˈke.sim/ Occidental: /ko.mu.niˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

comuniquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb comunicar.
# comuniqui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.muˈni.ki/ balear /ko.muˈni.ki/, /ku.muˈni.ki/ Occidental: /ko.muˈni.ki/
   * Rimes: -iki

### Verb

comuniqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de comunicar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb comunicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb comunicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb comunicar.
# comuniquin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.muˈni.kin/ balear /ko.muˈni.kin/, /ku.muˈni.kin/ Occidental: /ko.muˈni.kin/
   * Rimes: -ikin

### Verb

comuniquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb comunicar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb comunicar.
# comuniquí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mu.niˈki/ balear /ko.mu.niˈki/, /ku.mu.niˈki/ Occidental: /ko.mu.niˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

comuniquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de comunicar.
# comuniqués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mu.niˈkes/ balear /ko.mu.niˈkes/, /ku.mu.niˈkes/ Occidental: /ko.mu.niˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

comuniqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb comunicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb comunicar.
# companatico
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔm.paˈnaː.tɪ.koː/

### Nom

companāticō
* datiu singular de companāticum
* ablatiu singular de companāticum
# companha
## Occità

   * Pronúncia: /kumˈpa.ɲo̞/
   * Àudio: Bearn

### Nom

companha f. ‎(plural companhas o companhes [aranès])
* forma femenina de companh
# companhs
## Occità

   * Pronúncia: /kumˈpans/

### Nom

companhs m. pl.
* forma plural de companh
# companied
## Anglès
### Verb

companied
* passat i participi de company
# companhas
## Occità

   * Pronúncia: /kumˈpa.ɲo̞s/

### Nom

companhas f. pl.
* forma plural de companha
# companhes
## Occità

   * Pronúncia: /kumˈpa.ɲes/

### Nom

companhes f. pl.
* forma plural de companha
# companaticum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔm.paˈnaː.tɪ.kʊm/
   * Etimologia: Format pel prefix com-, el terme panis i el sufix -aticum.

### Nom

companāticum n. ‎(genitiu companāticī)
* companatge

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | companāticum | companātica |
| Vocatiu | companāticum | companātica |
| Acusatiu | companāticum | companātica |
| Genitiu | companāticī | companāticōrum |
| Datiu | companāticō | companāticīs |
| Ablatiu | companāticō | companāticīs |
# companaticorum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔm.pa.naː.tɪˈkoː.rʊm/

### Nom

companāticōrum
* genitiu plural de companāticum
# companh
## Occità

   * Pronúncia: /kumˈpan/
   * Àudio: Bearn

### Nom

companh m. ‎(plural companhs, femení companha)
* company
# cinquanta-dosé
## Català
### Numeral

cinquanta-dosé m. ‎(femení cinquanta-dosena, plural masculí cinquanta-dosens, plural femení cinquanta-dosenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de cinquanta-dosè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·do·sé (5)
# cinquanta-huit
## Català

   * Pronúncia: valencià /siŋˌkwan.taˈwit/
   * Rimes: -it
   * Etimologia: Compost de cinquanta i huit.

### Numeral

cinquanta-huit inv.
* (cardinal, valencià) Forma alternativa de cinquanta-vuit.
    Té cinquanta-huit anys
* (valor ordinal) Cinquanta-huité, cinquanta-huitena.
    La pàgina cinquanta-huit

### Nom

cinquanta-huit m. ‎(plural cinquanta-huits)
* (valencià) Forma alternativa de cinquanta-vuit.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·huit (4)
# cinquanta-huité
## Català
### Numeral

cinquanta-huité m. ‎(femení cinquanta-huitena, plural masculí cinquanta-huitens, plural femení cinquanta-huitenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de cinquanta-vuitè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·hui·té (5)
* Anagrama: huitanta-cinqué
# cinquanta-nou
## Català

   * Pronúncia: oriental /siŋˌkwan.təˈnɔw/, occidental /siŋˌkwan.taˈnɔw/
   * Rimes: -ɔw
   * Etimologia: De cinquanta i nou.

### Numeral

cinquanta-nou inv.
* (cardinal) Cinquanta més nou.
    Té cinquanta-nou anys
* (valor ordinal) Cinquanta-novè, cinquanta-novena.
    La pàgina cinquanta-nou

#### Traduccions

* Alemany: neunundfünfzig $^{(de)}$
* Anglès: fifty-nine $^{(en)}$
* Basc: berrogei $^{(eu)}$ ta bederatzi
* Castellà: cincuenta $^{(es)}$ y nueve
* Esperanto: kvindek $^{(eo)}$ nay
* Francès: cinquante-neuf $^{(fr)}$
* Gallec: cincuenta $^{(gl)}$ e nove
* Italià: cinquantanove $^{(it)}$
* Occità: cinquanta $^{(oc)}$ nòu, cinquanta $^{(oc)}$ nau
* Portuguès: cinquenta $^{(pt)}$ e nove
* Romanès: cincizeci $^{(ro)}$ şi nouă
* Suec: femtionio $^{(sv)}$
* Tahitià: e pae 'ahuru $^{(ty)}$ ma iva

### Nom

cinquanta-nou m. ‎(plural cinquanta-nous)
* Xifra i nombre 59.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·nou (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# cinquanta-dosè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siŋˌkwan.tə.ðuˈzɛ/ balear /siŋˌkwan.tə.ðoˈzə/, /siŋˌkwan.tə.ðuˈzɛ/ Occidental: /siŋˌkwan.ta.ðoˈze/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: De cinquanta-dos i el sufix -è.

### Numeral

cinquanta-dosè m. ‎(femení cinquanta-dosena, plural masculí cinquanta-dosens, plural femení cinquanta-dosenes)
* (ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició cinquanta-dos.
* (partitiu) De les parts d'un tot dividit cinquanta-dos parts iguals.

#### Notes

* Se solen utilitzar xifres romanes amb valor d'ordinal darrere de noms propis i de segles, i davant d'esdeveniments periòdics.
* L'ordinal normalment va davant del substantiu. Quan es posposa, i darrere de noms propis a partir de l'onze, es pot substituir pel cardinal masculí.

#### Sinònims

* cinquanta-dosé, en valencià

#### Traduccions

* Anglès: fifty-second $^{(en)}$
* Castellà: quincuagésimo $^{(es)}$ segundo
* Francès: cinquante-deuxième $^{(fr)}$
* Gallec: quincuaxésimo $^{(gl)}$ segundo
* Italià: cinquantaduesimo $^{(it)}$
* Occità: cinquanta $^{(oc)}$ dosen, cinquanta $^{(oc)}$ dusau
* Portuguès: quinquagésimo-segundo $^{(pt)}$

### Nom

cinquanta-dosè m. ‎(plural cinquanta-dosens)
* Una de les cinquanta-dues parts iguals en que es divideix un tot
    un cinquanta-dosè es representa 1/52

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·do·sè (5)
# comparibus
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈpa.rɪ.bʊs/

### Adjectiu

comparibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de compar
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de compar

### Nom

comparibus
* datiu plural de compar
* ablatiu plural de compar
# comparia
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈpa.rɪ.a/

### Adjectiu

comparia
* nominatiu neutre plural de compar
* vocatiu neutre plural de compar
* acusatiu neutre plural de compar