OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# amalgamavo
## Italià
### Verb

amalgamavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de amalgamare
# amalgamaz
## Basc
### Nom

amalgamaz
* instrumental indefinit de amalgama
* instrumental definit singular de amalgama
# amalgamazio
## Basc
### Nom

amalgamazio inan.
* amalgamació

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
amalgamazio
amalgamazioa
amalgamazioak
Ergatiu
amalgamaziok
amalgamazioak
amalgamazioek
Datiu
amalgamaziori
amalgamazioari
amalgamazioei
Genitiu
amalgamazioren
amalgamazioaren
amalgamazioen
Comitatiu
amalgamaziorekin
amalgamazioarekin
amalgamazioekin
Benefactiu
amalgamaziorentzat
amalgamazioarentzat
amalgamazioentzat
Instrumental
amalgamazioz
amalgamazioaz
amalgamazioez
Partitiu
amalgamaziorik
Prolatiu
amalgamaziotzat
Causal
amalgamaziorengatik
amalgamazioarengatik
amalgamazioengatik
Locatius
Inessiu
amalgamaziotan
amalgamazioan
amalgamazioetan
Ablatiu
amalgamaziotatik
amalgamaziotik
amalgamazioetatik
Al·latiu
amalgamaziotara
amalgamaziora
amalgamazioetara
Terminatiu
amalgamaziotaraino
amalgamazioraino
amalgamazioetaraino
Al·l. direcional
amalgamaziotarantz
amalgamaziorantz
amalgamazioetarantz
Gen. locatiu
amalgamaziotako
amalgamazioko
amalgamazioetako :
# amalgamazioan
## Basc
### Nom

amalgamazioan
* inessiu definit singular de amalgamazio
# amalgamavate
## Italià
### Verb

amalgamavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de amalgamare
# amalgamaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məɫ.ɣəˈma.βəs/, balear /ə.məɫ.ɣəˈma.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.maɫ.ɣaˈma.βes/ valencià /a.maɫ.ɣaˈma.ves/, /a.maɫ.ɣaˈma.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

amalgamaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amalgamar.
# amalgamavi
## Italià
### Verb

amalgamavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amalgamare
# amalgamazioa
## Basc
### Nom

amalgamazioa
* absolutiu definit singular de amalgamazio
# alumeni
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫuˈmɛ.ni/ balear /ə.ɫuˈmə.ni/, /ə.ɫuˈmɛ.ni/ Occidental: /a.ɫuˈme.ni/
   * Rimes: -ɛni

### Verb

alumeni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alumenar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alumenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alumenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alumenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lu·me·ni (4)
* Heterograma de 7 lletres (aeilmnu)
* Anagrama: lamineu
# alumenen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫuˈmɛ.nən/ balear /ə.ɫuˈmə.nən/, /ə.ɫuˈmɛ.nən/ Occidental: /a.ɫuˈme.nen/
   * Rimes: -ɛnen

### Verb

alumenen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de alumenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alumenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb alumenar.
# alumenessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫu.məˈne.sən/, occidental /a.ɫu.meˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

alumenessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alumenar.
# alumeneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫu.məˈnɛw/ balear /ə.ɫu.məˈnəw/, /ə.ɫu.məˈnɛw/ Occidental: /a.ɫu.meˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alumeneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alumenar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb alumenar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alumenar.
# alumenis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫuˈmɛ.nis/ balear /ə.ɫuˈmə.nis/, /ə.ɫuˈmɛ.nis/ Occidental: /a.ɫuˈme.nis/
   * Rimes: -ɛnis

### Verb

alumenis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alumenar.
# alumenes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫuˈmɛ.nəs/ balear /ə.ɫuˈmə.nəs/, /ə.ɫuˈmɛ.nəs/ Occidental: /a.ɫuˈme.nes/
   * Rimes: -ɛnes

### Verb

alumenes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de alumenar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alumenar.
# alumenesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫu.məˈne.səs/, occidental /a.ɫu.meˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

alumenesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alumenar.
# alumenessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫu.məˈne.sin/, occidental /a.ɫu.meˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

alumenessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alumenar.
# alumenessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫu.məˈne.sis/, occidental /a.ɫu.meˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

alumenessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alumenar.
# alumenin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫuˈmɛ.nin/ balear /ə.ɫuˈmə.nin/, /ə.ɫuˈmɛ.nin/ Occidental: /a.ɫuˈme.nin/
   * Rimes: -ɛnin

### Verb

alumenin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alumenar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb alumenar.
# albugineek
## Basc
### Nom

albugineek
* ergatiu definit plural de albuginea
# albugineengatik
## Basc
### Nom

albugineengatik
* causal definit plural de albuginea
# albugineetaraino
## Basc
### Nom

albugineetaraino
* terminatiu definit plural de albuginea
# albugineei
## Basc
### Nom

albugineei
* datiu definit plural de albuginea
# albugineekin
## Basc
### Nom

albugineekin
* comitatiu definit plural de albuginea
# albugineetan
## Basc
### Nom

albugineetan
* inessiu definit plural de albuginea
# albugineetara
## Basc
### Nom

albugineetara
* al·latiu definit plural de albuginea
# albugineen
## Basc
### Nom

albugineen
* genitiu definit plural de albuginea
# albugineetako
## Basc
### Nom

albugineetako
* genitiu locatiu definit plural de albuginea
# albugineentzat
## Basc
### Nom

albugineentzat
* benefactiu definit plural de albuginea
# alenades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈna.ðəs/, occidental /a.ɫeˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

alenades f. pl.
* Forma plural de alenada.

### Verb

alenades
* Participi femení plural del verb alenar.
    Alenades [elles/aquelles]...; [les he...] alenat o alenades.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·na·des (4)
* Anagrama: aldeanes
# alenaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫeˈna.jen/

### Verb

alenaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de alenar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] alenaven.
# alena
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɫɛ.nə/, occidental /aˈɫe.na/
   * Rimes: -ɛna
   * Homòfon: Elena

### Nom

alena f. ‎(plural alenes)
* Eina llarga i prima que serveix per foradar, normalment usada per sabaters.

#### Traduccions

* Alemany: Ahle $^{(de)}$ f.
* Anglès: awl $^{(en)}$
* Basc: ezten $^{(eu)}$
* Castellà: lezna $^{(es)}$
* Francès: alène $^{(fr)}$
* Gallec: subela $^{(gl)}$ f.
* Italià: lesina $^{(it)}$
* Romanès: sulă $^{(ro)}$ f.

### Verb

alena
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de alenar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb alenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·na (3)

## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

alena
* nominatiu i acusatiu definit singular de alenă
# alenada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈna.ðə/, occidental /a.ɫeˈna.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De alenar, segle XVII.

### Nom

alenada f. ‎(plural alenades)
* Expiració forta d’alè.
* Bufada suau i breu de vent.

#### Traduccions

* Anglès: puff $^{(en)}$
* Basc: bafada $^{(eu)}$
* Castellà: vaharada $^{(es)}$ f.
* Francès: souffle $^{(fr)}$, halenée $^{(fr)}$
* Italià: fiato $^{(it)}$ m.
* Llatí: halitus $^{(la)}$ emissio
* Occità: alenada $^{(oc)}$
* Anglès: waft $^{(en)}$
* Italià: alito $^{(it)}$ m.

### Verb

alenada
* Participi femení singular del verb alenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·na·da (4)
* Anagrama: aldeana

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# alenaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫeˈna.jes/

### Verb

alenaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alenar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] alenaves.
# alenall
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈnaʎ/, occidental /a.ɫeˈnaʎ/
   * Rimes: -aʎ

### Nom

alenall m. ‎(plural alenalls)
* (valencià) respirador

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·nall (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# alenam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈnam/
   * Rimes: -am

### Verb

alenam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de alenar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] alenem o alenam.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·nam (3)
* Anagrames: Aleman, Manela $^{(revers)}$
# alen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈa.ɫən/, occidental /ˈa.ɫen/
   * Rimes: -alen

### Verb

alen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de alar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb alar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·len (2)
* Anagrama: Elna
# alenaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫeˈna.jɛ/, /a.ɫeˈna.je/

### Verb

alenaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alenar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] alenava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de alenar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] alenava.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·na·ia (4)
* Anagrama: aalenià
# amantojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈman.tojn/

### Verb

amantojn
* acusatiu plural de amanto
# amanton
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈman.ton/

### Verb

amanton
* acusatiu de amanto
# amants
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmans/, occidental /aˈmans/
   * Rimes: -ans

### Nom

amants m. f. pl.
* Forma plural de amant.

### Adjectiu

amants inv. pl.
* Forma plural de amant.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mants (2)
* Anagrames: manats, samant

## Francès

   * Pronúncia: /aˈmɑ̃/

### Nom

amants m. pl.
* forma plural de amant
# amantule
## Romanès
### Nom

amantule
* vocatiu singular de amant
# amantul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

amantul
* nominatiu i acusatiu definit singular de amant
# amantă
## Romanès
### Nom

amantă f. ‎(plural amante, masculí amant)
* amant

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | amantă | amanta | (niște) | amante | amantele |
| Genitiu-datiu | (unei) | amante | amantei | (unor) | amante | amantelor |
| Vocatiu | | amantă, amanto | amantă, amanto | | amantelor | amantelor |
# amantului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

amantului
* genitiu i datiu definit singular de amant
# amanyac
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɲak/, occidental /a.maˈɲak/
   * Rimes: -ak
   * Etimologia: De amanyagar i la desinència Ø.

### Nom

amanyac m. ‎(plural amanyacs)
* Acció d’amanyagar, manyagueria.
* Cant de festeig de coloms i tórtores.
* Cant per adormir els infants.

#### Sinònims

* corruqueig

#### Traduccions

* Castellà: arrullo $^{(es)}$ m.
* Anglès: lullaby $^{(en)}$
* Castellà: nana $^{(es)}$ f., arrullo $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·nyac (3)
* Anagrama: acanyam

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# amanyag
## Català
### Verb

amanyag
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amanyagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·nyag (3)
* Anagrames: maganya, maganyà, manyaga
# al·leguéssiu
## Català
### Verb

al·leguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·legar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·le·gués·siu (4)
* Anagrames: alleugéssiu, alliguésseu
# al·legueu
## Català
### Verb

al·legueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de al·legar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb al·legar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb al·legar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·le·gueu (3)
* Anagrama: alleugeu
# al·legui
## Català
### Verb

al·legui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de al·legar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb al·legar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb al·legar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb al·legar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·le·gui (3)
* Anagrames: alleugi, alleugí, alleuig, alligue, galileu
# al·leguin
## Català
### Verb

al·leguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb al·legar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb al·legar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·le·guin (3)
* Anagrames: alleugin, alliguen
# al·leguis
## Català
### Verb

al·leguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb al·legar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·le·guis (3)
* Anagrames: alleugis, alligues, alligués, galileus, legislau
# al·leguéssem
## Català
### Verb

al·leguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·legar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·le·gués·sem (4)
* Anagrama: alleugéssem
# al·legués
## Català
### Verb

al·legués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·legar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·legar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·le·gués (3)
* Anagrames: alleuges, alleugés, esgüella, esgüellà
# al·leguésseu
## Català
### Verb

al·leguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·legar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·le·gués·seu (4)
* Anagrama: alleugésseu
# al·leguéssim
## Català
### Verb

al·leguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·legar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·le·gués·sim (4)
* Anagrames: alleugéssim, alliguéssem, llimeguessa
# al·leguí
## Català
### Verb

al·leguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de al·legar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·le·guí (3)
* Anagrames: alleugi, alleugí, alleuig, alligue, galileu
# alineeguessen
## Català
### Verb

alineeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·e·gues·sen (6)
* Anagrama: alieneguessen
# alineegués
## Català
### Verb

alineegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·e·gués (5)
* Anagrama: alienegués
# alineaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫi.neˈa.βəs/, balear /ə.ɫi.neˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɫi.neˈa.βes/ valencià /a.ɫi.neˈa.ves/, /a.ɫi.neˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

alineaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·a·ves (5)
* Anagrama: alienaves
# alineavi
## Català
### Verb

alineavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·a·vi (5)
* Anagrama: alienavi
# alinee
## Català
### Verb

alinee
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alinear.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alinear.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alinear.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·e (4)
* Anagrama: aliene
# alineeguem
## Català
### Verb

alineeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·e·guem (5)
* Anagrama: alieneguem
# alineeguesses
## Català
### Verb

alineeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·e·gues·ses (6)
* Anagrama: alieneguesses
# alineegueu
## Català
### Verb

alineegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·e·gueu (5)
* Anagrama: alienegueu
# alineavo
## Català
### Verb

alineavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·a·vo (5)
* Anagrama: alienavo
# alineeguessa
## Català
### Verb

alineeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·e·gues·sa (6)
* Anagrama: alieneguessa
# alentí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫənˈti/, occidental /a.ɫenˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

alentí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de alentir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de alentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·len·tí (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeilnt)
* Anagrames: enaltí, lineat
# alentives
## Català
### Verb

alentives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·len·ti·ves (4)
* Anagrames: enaltives, valenties
# alentix
## Català
### Verb

alentix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de alentir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb alentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·len·tix (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeilntx)
* Anagrama: enaltix
# alentixa
## Català
### Verb

alentixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alentir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·len·ti·xa (4)
* Anagrama: enaltixa
# alentixes
## Català
### Verb

alentixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de alentir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·len·ti·xes (4)
* Anagrama: enaltixes
# alentixo
## Català
### Verb

alentixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alentir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·len·ti·xo (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeilnotx)
* Anagrama: enaltixo
# alentiva
## Català
### Verb

alentiva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alentir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de alentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·len·ti·va (4)
* Anagrames: enaltiva, valentia
# alentiven
## Català
### Verb

alentiven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de alentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·len·ti·ven (4)
* Anagrama: enaltiven
# alentixen
## Català
### Verb

alentixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de alentir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·len·ti·xen (4)
* Anagrama: enaltixen
# alentixos
## Català
### Verb

alentixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·len·ti·xos (4)
* Heterograma de 9 lletres (aeilnostx)
* Anagrama: enaltixos
# amigariven
## Català
### Verb

amigariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·ga·ri·ven (5)
# amigareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mi.ɣəˈɾɛw/ balear /ə.mi.ɣəˈɾəw/, /ə.mi.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /a.mi.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amigareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·ga·reu (4)
* Anagrames: agremiau, aguaríem, amagríeu, amiguera, remugaia
# amigaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣəˈɾi.ə/, occidental /a.mi.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amigaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·ga·ri·a (5)
# amigariva
## Català
### Verb

amigariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de amigar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·ga·ri·va (5)
# amigarives
## Català
### Verb

amigarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·ga·ri·ves (5)
# amilazei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

amilazei
* genitiu i datiu definit singular de amilază
# amildegi
## Basc
### Nom

amildegi inan.
* abisme

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
amildegi
amildegia
amildegiak
Ergatiu
amildegik
amildegiak
amildegiek
Datiu
amildegiri
amildegiari
amildegiei
Genitiu
amildegiren
amildegiaren
amildegien
Comitatiu
amildegirekin
amildegiarekin
amildegiekin
Benefactiu
amildegirentzat
amildegiarentzat
amildegientzat
Instrumental
amildegiz
amildegiaz
amildegiez
Partitiu
amildegirik
Prolatiu
amildegitzat
Causal
amildegirengatik
amildegiarengatik
amildegiengatik
Locatius
Inessiu
amildegitan
amildegian
amildegietan
Ablatiu
amildegitatik
amildegitik
amildegietatik
Al·latiu
amildegitara
amildegira
amildegietara
Terminatiu
amildegitaraino
amildegiraino
amildegietaraino
Al·l. direcional
amildegitarantz
amildegirantz
amildegietarantz
Gen. locatiu
amildegitako
amildegiko
amildegietako :
# amildegia
## Basc
### Nom

amildegia
* absolutiu definit singular de amildegi
# amilazele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

amilazele
* nominatiu i acusatiu definit plural de amilază
# amilazo
## Romanès
### Nom

amilazo
* vocatiu singular de amilază
# amildegiak
## Basc
### Nom

amildegiak
* absolutiu definit plural de amildegi
* ergatiu definit singular de amildegi
# amildegian
## Basc
### Nom

amildegian
* inessiu definit singular de amildegi
# amilază
## Romanès

   * Pronúncia: /a.miˈla.zə/
   * Etimologia: Del francès amylase.

### Nom

amilază f. ‎(plural amilaze)
* amilasa

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | amilază | amilaza | (niște) | amilaze | amilazele |
| Genitiu-datiu | (unei) | amilaze | amilazei | (unor) | amilaze | amilazelor |
| Vocatiu | | amilază, amilazo | amilază, amilazo | | amilazelor | amilazelor |
# amilaze
## Romanès
### Nom

amilaze
* forma plural de amilază
* genitiu i datiu indefinit singular de amilază