OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# assumptus
## Llatí

   * Pronúncia: /asˈsuːmp.tʊs/
   * Etimologia: De assūmō.

### Adjectiu

assūmptus m., assūmpta f., assūmptum n.
* assumit

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | assūmptus | assūmpta | assūmptum | assūmptī | assūmptae | assūmpta |
| Vocatiu | assūmpte | assūmpta | assūmptum | assūmptī | assūmptae | assūmpta |
| Acusatiu | assūmptum | assūmptam | assūmptum | assūmptōs | assūmptās | assūmpta |
| Genitiu | assūmptī | assūmptae | assūmptī | assūmptōrum | assūmptārum | assūmptōrum |
| Datiu | assūmptō | assūmptae | assūmptō | assūmptīs | assūmptīs | assūmptīs |
| Ablatiu | assūmptō | assūmptā | assūmptō | assūmptīs | assūmptīs | assūmptīs |
# assumíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.suˈmi.ɾəw/, occidental /a.suˈmi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

assumíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assumir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mí·reu (4)
* Anagrames: amuréssiu, mauréssiu, rumiàsseu
# assumpto
## Llatí

   * Pronúncia: /asˈsuːmp.toː/

### Adjectiu

assūmptō
* datiu masculí singular de assūmptus
* datiu neutre singular de assūmptus
* ablatiu masculí singular de assūmptus
* ablatiu neutre singular de assūmptus
# assumptorum
## Llatí

   * Pronúncia: /as.suːmpˈtoː.rʊm/

### Adjectiu

assūmptōrum
* genitiu masculí plural de assūmptus
* genitiu neutre plural de assūmptus
# artifici
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈtɪ.fɪ.kiː/

### Nom

artificī
* datiu singular de artifex
# artifex
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.tɪ.fɛks/
   * Etimologia: De ars i facio.

### Nom

artifex m. ‎(genitiu artificis)
* artesà, fabricant
* autor, creador

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | artifex | artificēs |
| Vocatiu | artifex | artificēs |
| Acusatiu | artificem | artificēs |
| Genitiu | artificis | artificum |
| Datiu | artificī | artificibus |
| Ablatiu | artifice | artificibus |
# artifice
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈtɪ.fɪ.kɛ/

### Nom

artifice
* ablatiu singular de artifex
# artificem
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈtɪ.fɪ.kɛm/

### Nom

artificem
* acusatiu singular de artifex
# artificial language
## Anglès
### Nom

artificial language ‎(plural artificial languages)
* llengua artificial

#### Sinònims

* conlang
* constructed language
* planned language

### Vegeu també

* artificial language. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# artificial insemination
## Anglès
### Nom

artificial insemination ‎(incomptable)
* inseminació artificial

### Vegeu també

* artificial insemination. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# artifices
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈtɪ.fɪ.keːs/

### Nom

artificēs
* nominatiu plural de artifex
* vocatiu plural de artifex
* acusatiu plural de artifex
# artificial
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.fi.siˈaɫ/, occidental /aɾ.ti.fi.siˈaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí artificialis, segle XIV.

### Adjectiu

artificial inv. ‎(plural artificials)
* Que és fruït de l'activitat humana, que no es dona en la naturalesa.
* Mancat de naturalitat, artificiós.

#### Compostos i expressions

* llengua artificial

#### Antònims

* natural

#### Traduccions

* Anglès: artificial $^{(en)}$
* Castellà: artificial $^{(es)}$ m. f.
* Francès: artificiel $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·fi·ci·al (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Anglès

   * Pronúncia: /ɑː(ɹ)təˈfɪʃəl/ àudio (EUA)

### Adjectiu

artificial ‎(comparatiu more artificial, superlatiu most artificial)
* artificial

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aɾ.ti.fiˈθjal/
       Americà: alt /aɾ.ti.f(i)ˈsjal/, baix /aɾ.ti.fiˈsjal/
   * Rimes: -al

### Adjectiu

artificial inv. ‎(plural artificiales)
* artificial

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·fi·cial (4)
# artificial intelligence
## Anglès
### Nom

artificial intelligence ‎(plural artificial intelligences)
* intel·ligència artificial

#### Sinònims

* AI
# artificial intelligences
## Anglès
### Nom

artificial intelligences
* forma plural de artificial intelligence
# argüíveu
## Català
### Verb

argüíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·í·veu (4)
# arhiepiscopilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

arhiepiscopilor
* genitiu i datiu definit plural de arhiepiscop
* vocatiu plural de arhiepiscop
# arhiepiscopi
## Romanès
### Nom

arhiepiscopi
* forma plural de arhiepiscop
# arhiepiscopul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

arhiepiscopul
* nominatiu i acusatiu definit singular de arhiepiscop
# argüíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡuˈi.sim/, occidental /aɾ.ɣuˈi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

argüíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·ís·sim (4)
* Anagrames: guaríssim, migràssiu
# argüíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡuˈi.siw/, occidental /aɾ.ɣuˈi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

argüíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·ís·siu (4)
* Anagrama: guaríssiu
# argüívem
## Català
### Verb

argüívem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·í·vem (4)
* Heterograma de 8 lletres (aegimruv)
* Anagrames: migràveu, remugavi
# arhiepiscop
## Romanès
### Nom

arhiepiscop m. ‎(plural arhiepiscopi)
* arquebisbe

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | arhiepiscop | arhiepiscopul | (niște) | arhiepiscopi | arhiepiscopii |
| Genitiu-datiu | (unui) | arhiepiscop | arhiepiscopului | (unor) | arhiepiscopi | arhiepiscopilor |
| Vocatiu | | arhiepiscopule, arhiepiscope | arhiepiscopule, arhiepiscope | | arhiepiscopilor | arhiepiscopilor |
# arhiepiscope
## Romanès
### Nom

arhiepiscope
* vocatiu singular de arhiepiscop
# arhiepiscopii
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

arhiepiscopii
* nominatiu i acusatiu definit plural de arhiepiscop
# arropísseu
## Català
### Verb

arropísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pís·seu (4)
* Anagrames: apirrosseu, arropéssiu, peroràssiu
# arroquesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈke.səs/ balear /ə.roˈke.səs/, /ə.ruˈke.səs/ Occidental: /a.roˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arroquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrocar.
# arroque
## Català
### Verb

arroque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrocar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrocar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrocar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrocar.
# arroquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrɔ.kən/, occidental /aˈrɔ.ken/
   * Rimes: -ɔken

### Verb

arroquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrocar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrocar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrocar.
# arroques
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrɔ.kəs/, occidental /aˈrɔ.kes/
   * Rimes: -ɔkes

### Verb

arroques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrocar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrocar.
# arroquessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈke.sin/ balear /ə.roˈke.sin/, /ə.ruˈke.sin/ Occidental: /a.roˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arroquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrocar.
# arropíssem
## Català
### Verb

arropíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pís·sem (4)
* Anagrames: apirrossem, arropéssim, impressora, irrompessa, peroràssim
# arroquessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈke.sən/ balear /ə.roˈke.sən/, /ə.ruˈke.sən/ Occidental: /a.roˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arroquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrocar.
# arroquessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈke.sis/ balear /ə.roˈke.sis/, /ə.ruˈke.sis/ Occidental: /a.roˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arroquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrocar.
# arreaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.reˈa.βən/, balear /ə.reˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.reˈa.βen/ valencià /a.reˈa.ven/, /a.reˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arreaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·a·ven (4)
* Anagrames: averaren, enervara, enervarà, enverarà, venerara, venerarà
# arreassis
## Català
### Verb

arreassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·as·sis (4)
* Anagrames: arrasessi, arriasses, asseriràs, asserraïs
# arreau
## Català
### Verb

arreau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrear.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrear.
# arreassin
## Català
### Verb

arreassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·as·sin (4)
* Anagrames: arriassen, asseriran, asserraïn, sarraïnes
# arreasses
## Català
### Verb

arreasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.
# astrologica
## Italià

   * Pronúncia: /a.stroˈlɔː.d͡ʒi.ka/

### Adjectiu

astrologica f. ‎(plural astrologiche)
* forma femenina de astrologico
# astrologico
## Italià

   * Pronúncia: /a.stroˈlɔː.d͡ʒi.ko/

### Adjectiu

astrologico m. ‎(femení astrologica, plural masculí astrologici, plural femení astrologiche)
* astrològic

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·stro·lò·gi·co (5)
# astroliquéssem
## Català
### Verb

astroliquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb astrolicar.
# astrologia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾu.ɫuˈʒi.ə/, occidental /as.tɾo.ɫoˈʒi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del llatí astrŏlŏgia, procedent del grec ἀστρολογία ‎(astrología)

### Nom

astrologia f. ‎(normalment en singular, plural astrologies)
* Estudi d'una suposada influència de la posició dels astres en la vida de les persones.

#### Traduccions

* Anglès: astrology $^{(en)}$
* Castellà: astrología $^{(es)}$
* Esperanto: astrologio $^{(eo)}$
* Francès: astrologie $^{(fr)}$
* Italià: astrologia $^{(it)}$
* Occità: astrologia $^{(oc)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·tro·lo·gi·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# astrologiche
## Italià

   * Pronúncia: /a.stroˈlɔː.d͡ʒi.ke/

### Adjectiu

astrologiche f. pl.
* forma plural de astrologica
# astroliquéssim
## Català
### Verb

astroliquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb astrolicar.
# astroliquí
## Català
### Verb

astroliquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de astrolicar.
# astrologici
## Italià

   * Pronúncia: /a.stroˈlɔː.d͡ʒi.t͡ʃi/

### Adjectiu

astrologici m. pl.
* forma plural de astrologico
# astroliquésseu
## Català
### Verb

astroliquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb astrolicar.
# astroliquéssiu
## Català
### Verb

astroliquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb astrolicar.
# atabalàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.βəˈɫa.ɾəw/, occidental /a.ta.baˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

atabalàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de atabalar.
# atabalàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.βəˈɫa.βəw/, balear /ə.tə.bəˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ta.βaˈɫa.βew/ valencià /a.ta.baˈɫa.vew/, /a.ta.βaˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

atabalàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atabalar.
# aspraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pɾəˈɾi.əs/, occidental /as.pɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aspraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de asprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·pra·ri·es (4)
* Anagrames: arrapessi, aspirares, esparrais, rapissaré
# asprasses
## Català
### Verb

asprasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb asprar.
# asprassen
## Català
### Verb

asprassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb asprar.
# asprassin
## Català
### Verb

asprassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb asprar.
# aspraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pɾəˈɾas/, occidental /as.pɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aspraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de asprar.
# asprassis
## Català
### Verb

asprassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb asprar.
# arrupesc
## Català
### Verb

arrupesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrupir.
# arrupesqui
## Català
### Verb

arrupesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrupir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrupir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrupir.
# arricoch
## Català antic

   * Etimologia: De l’anglès Harry cook ‎(literalment «el coc, o cuiner, Harry»), alternativament del francès antic harigoter, variant de haligoter ‎(«trinxar») d’origen fràncic.

### Nom

arricoch m. ‎(plural arricochs)
* Guisat ametllat de moltó.
    «Si vols fer arricoch a molto, ages la carn e fe·n peces axi com de janet e fes·les coura amb molt juyvert e salvia e menta, moraduix e cebes moltes, e puys ages let d ametlles.» ((Libre de Sent Soví, 1313.))

#### Variants

* Nerricoch

### Vegeu també

* Obres de referència: Faraudo, CIVAL
# arrieras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈrje.ɾas/, meridional /aˈrje.ɾah/
       Americà: alt /aˈrje.(ɾa)s/, baix /aˈrje.ɾah/, austral /aˈrje.ɾas/
   * Rimes: -eɾas

### Adjectiu

arrieras f. pl.
* forma plural de arriera
# arriem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.riˈɛm/ balear /ə.riˈəm/, /ə.riˈɛm/ Occidental: /a.riˈem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arriem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arriar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arriar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·em (3)
* Anagrames: arrime, marier, miraré
# arribéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈβe.siw/, occidental /a.riˈβe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arribéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arribar.
    [Vosaltres/vós] arribéssiu, arribésseu, arribàsseu, arribàssiu o arribàreu.
# arribí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈβi/, occidental /a.riˈβi/
   * Rimes: -i

### Verb

arribí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arribar.
    [Jo] arribí o vaig arribar.
# arrien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈri.ən/, occidental /aˈri.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·en (3)
* Anagrames: arreïn, Rainer
# arrieros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈrje.ɾos/, meridional /aˈrje.ɾoh/
       Americà: alt /aˈrje.(ɾo)s/, baix /aˈrje.ɾoh/, austral /aˈrje.ɾos/
   * Rimes: -eɾos

### Adjectiu

arrieros m. pl.
* forma plural de arriero
# arriera
## Castellà

   * Pronúncia: /aˈrje.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Adjectiu

arriera f. ‎(plural arrieras)
* forma femenina de arriero
# arriero
## Castellà

   * Pronúncia: /aˈrje.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Adjectiu

arriero m. ‎(femení arriera, plural masculí arrieros, plural femení arrieras)
* arrier, traginer

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rrie·ro (3)
# atenívem
## Català
### Verb

atenívem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de atendre.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·ní·vem (4)
* Anagrama: ventàiem
# atenívou
## Català
### Verb

atenívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atendre.
# ateos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈte.os/, meridional /aˈte.oh/
       Americà: alt /aˈte.(o)s/, baix /aˈte.oh/, austral /aˈte.os/
   * Rimes: -eos

### Adjectiu

ateos m. pl.
* forma plural de ateo
# ateníeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈni.əw/, occidental /a.teˈni.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ateníeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atendre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atenir-se.

## Català antic
### Verb

ateníeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de atendre
# ateníveu
## Català
### Verb

ateníveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atendre.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·ní·veu (4)
* Anagrama: ventàieu
# ateo
## Castellà

   * Pronúncia: /aˈte.o/
   * Rimes: -eo

### Adjectiu

ateo m. ‎(femení atea, plural masculí ateos, plural femení ateas)
* ateu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·o (3)
# atenéveu
## Català
### Verb

atenéveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atendre.
# atenesses
## Català
### Verb

atenesses
* (col·loquial central) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atendre.
# ateneu
## Català

   * Pronúncia:
       Nom: oriental /ə.təˈnɛw/, occidental /a.teˈnɛw/
       Verb: oriental /ə.təˈnɛw/, balear /ə.təˈnəw/, occidental /a.teˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Nom

ateneu m. ‎(plural ateneus)
* Associació científica i literària que promou i organitza discussions, conferències, cursos o lectures.

#### Traduccions

* Anglès: athenaeum $^{(en)}$, atheneum $^{(en)}$
* Castellà: ateneo $^{(es)}$
* Francès: maison des associations $^{(fr)}$, athénée $^{(fr)}$ m.

### Verb

ateneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de atendre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb atendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·neu (3)
* Anagrama: atenue

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* ateneu. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.

## Català antic
### Verb

ateneu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de atendre
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de atendre

#### Variants

* [1] atenets
* [2] atenets
# atenets
## Català antic
### Verb

atenets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de atendre
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de atendre

#### Variants

* [1] ateneu
* [2] ateneu
# ateneus
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈnɛws/, occidental /a.teˈnɛws/
   * Rimes: -ɛws

### Nom

ateneus m. pl.
* Forma plural de ateneu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·neus (3)
* Anagrames: atenues, atenués
# ateneven
## Català
### Verb

ateneven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·ne·ven (4)
* Anagrama: enteneva
# atenessen
## Català
### Verb

atenessen
* (col·loquial central) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atendre.

## Català antic
### Verb

atenessen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de atendre

#### Variants

* atesessen, atenguessen
# ateneva
## Català
### Verb

ateneva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atendre.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atendre.
# assadollasses
## Català
### Verb

assadollasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assadollar.
# assadollava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðuˈʎa.βə/ balear /ə.sə.ðoˈʎa.və/, /ə.sə.ðuˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /a.sa.ðoˈʎa.βa/ valencià /a.sa.ðoˈʎa.va/, /a.sa.ðoˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assadollava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assadollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assadollar.
# assadollaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðu.ʎəˈɾi.əw/ balear /ə.sə.ðo.ʎəˈɾi.əw/, /ə.sə.ðu.ʎəˈɾi.əw/ Occidental: /a.sa.ðo.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

assadollaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assadollar.
# assadollassin
## Català
### Verb

assadollassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assadollar.
# assadollau
## Català
### Verb

assadollau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assadollar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assadollar.
# assadollassen
## Català
### Verb

assadollassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assadollar.
# assadollaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðuˈʎa.βən/ balear /ə.sə.ðoˈʎa.vən/, /ə.sə.ðuˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.sa.ðoˈʎa.βen/ valencià /a.sa.ðoˈʎa.ven/, /a.sa.ðoˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

assadollaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assadollar.
# assadollassis
## Català
### Verb

assadollassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assadollar.
# arteria radialis indicis
## Llatí
### Nom

arteria radialis indicis
* (Terminologia Anatomica) artèria radial del dit índex

### Vegeu també

* arteria radialis indicis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria radial
## Castellà
### Nom

arteria radial f. ‎(plural arterias radiales)
* artèria radial