OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# atavellarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.βə.ʎəˈɾi.ən/, balear /ə.tə.və.ʎəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.ta.βe.ʎaˈɾi.en/ valencià /a.ta.ve.ʎaˈɾi.en/, /a.ta.βe.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

atavellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de atavellar.
# atavellarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.βə.ʎəˈɾa/, balear /ə.tə.və.ʎəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ta.βe.ʎaˈɾa/ valencià /a.ta.ve.ʎaˈɾa/, /a.ta.βe.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

atavellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de atavellar.
# atavellaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.βə.ʎəˈɾi.əw/, balear /ə.tə.və.ʎəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ta.βe.ʎaˈɾi.ew/ valencià /a.ta.ve.ʎaˈɾi.ew/, /a.ta.βe.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

atavellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de atavellar.
# atavellareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.βə.ʎəˈɾɛw/ balear /ə.tə.və.ʎəˈɾəw/, /ə.tə.və.ʎəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ta.βe.ʎaˈɾew/ valencià /a.ta.ve.ʎaˈɾew/, /a.ta.βe.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

atavellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de atavellar.
# atavellassen
## Català
### Verb

atavellassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atavellar.
# atavellaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.βə.ʎəˈɾe/, balear /ə.tə.və.ʎəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.ta.βe.ʎaˈɾe/ valencià /a.ta.ve.ʎaˈɾe/, /a.ta.βe.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

atavellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de atavellar.
# atavellaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.βə.ʎəˈɾas/, balear /ə.tə.və.ʎəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.ta.βe.ʎaˈɾas/ valencià /a.ta.ve.ʎaˈɾas/, /a.ta.βe.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

atavellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de atavellar.
# atavellaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.βə.ʎəˈɾi.ə/, balear /ə.tə.və.ʎəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ta.βe.ʎaˈɾi.a/ valencià /a.ta.ve.ʎaˈɾi.a/, /a.ta.βe.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

atavellaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de atavellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de atavellar.
# artui
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.tʊ.iː/

### Nom

artuī
* datiu singular de artus
# artsenikoaren
## Basc
### Nom

artsenikoaren
* genitiu definit singular de artseniko
# artsenikoarengatik
## Basc
### Nom

artsenikoarengatik
* causal definit singular de artseniko
# artsenikoarentzat
## Basc
### Nom

artsenikoarentzat
* benefactiu definit singular de artseniko
# artsenikoari
## Basc
### Nom

artsenikoari
* datiu definit singular de artseniko
# artu
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.tuː/

### Nom

artū
* ablatiu singular de artus
# artus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.tʊs/
   * Etimologia: .

### Adjectiu

artus m., arta f., artum n. ‎(comparatiu artior, superlatiu artissimus)
* ple, tip
* confinat, atapit, rebotit
* estricte, ajustat, escanyat, limitat, sever

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | artus | arta | artum | artī | artae | arta |
| Vocatiu | arte | arta | artum | artī | artae | arta |
| Acusatiu | artum | artam | artum | artōs | artās | arta |
| Genitiu | artī | artae | artī | artōrum | artārum | artōrum |
| Datiu | artō | artae | artō | artīs | artīs | artīs |
| Ablatiu | artō | artā | artō | artīs | artīs | artīs |

### Nom

artus m. ‎(genitiu artūs)
* articulació

#### Declinació

4a declinació -us, -ūs :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | artus | artūs |
| Vocatiu | artus | artūs |
| Acusatiu | artum | artūs |
| Genitiu | artūs | artuum |
| Datiu | artuī | artibus |
| Ablatiu | artū | artibus |
# artsenikoaz
## Basc
### Nom

artsenikoaz
* instrumental definit singular de artseniko
# artum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.tʊm/

### Adjectiu

artum
* nominatiu neutre singular de artus
* vocatiu neutre singular de artus
* acusatiu masculí singular de artus
* acusatiu neutre singular de artus

### Nom

artum
* acusatiu singular de artus
# artuum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.tʊ.ʊm/

### Nom

artuum
* genitiu plural de artus
# autogestiona
## Català
### Verb

autogestiona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de autogestionar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb autogestionar.
# autoformations
## Francès

   * Pronúncia: /o.to.fɔʁ.maˈtjɔ̃/

### Nom

autoformations f. pl.
* forma plural de autoformation
# autoformación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /au.to.foɾ.maˈθjon/, meridional \au.to.foɾ.maˈθjoŋ\
       Americà: alt /au.to.foɾ.m(a)ˈsjon/, baix \au.to.foɾ.maˈsjoŋ\, austral /au.to.foɾ.maˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

autoformación m. ‎(plural autoformaciones)
* autoaprenentatge

#### Sinònims

* autoaprendizaje
* autodidáctica
* autodidaxia
* autoeducación
* autoinstrucción

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·for·ma·ción (5)

### Vegeu també

* autoformación. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# autogestion
## Català
### Verb

autogestion
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de autogestionar.
# autogestion éducative
## Francès
### Nom

autogestion éducative f. ‎(plural autogestions éducatives)
* autogestió educativa

### Vegeu també

* autogestion éducative. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# autoformation
## Francès
### Nom

autoformation f. ‎(plural autoformations)
* autoaprenentatge

#### Sinònims

* autodidactisme
* autodidaxie
* autoenseignement

### Vegeu també

* autoformation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# aturessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tuˈɾe.sən/, occidental /a.tuˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aturessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tu·res·sen (4)
* Anagrames: aürtessen, entràsseu, rentàsseu, trenàsseu
# atures
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtu.ɾəs/, occidental /aˈtu.ɾes/
   * Rimes: -uɾes

### Nom

atures f. pl.
* Forma plural de atura.

### Verb

atures
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aturar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tu·res (3)
* Heterograma de 6 lletres (aerstu)
* Anagrames: atreus, aürtes, aürtés, auster, restau, tresau
# aturegueu
## Català
### Verb

aturegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aturar.
# aturegués
## Català
### Verb

aturegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aturar.
# atureguéssou
## Català
### Verb

atureguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aturar.
# aturen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtu.ɾən/, occidental /aˈtu.ɾen/
   * Rimes: -uɾen

### Verb

aturen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aturar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aturar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tu·ren (3)
* Heterograma de 6 lletres (aenrtu)
* Anagrames: aürten, entrau, entura, enturà, rentau, trauen, trenau, untaré
# autoridades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \au.to.ɾiˈða.ðes\, meridional \au.to.ɾiˈða.ðeh\
       Americà: alt /au.to.ɾiˈda.d(e)s/, baix \au.to.ɾiˈða.ðeh\, austral \au.to.ɾiˈða.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

autoridades f. pl.
* forma plural de autoridad
# autoritario
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /au.to.ɾiˈta.ɾjo/
       Americà: alt /au.t(o).ɾiˈta.ɾjo/, baix /au.to.ɾiˈta.ɾjo/
   * Rimes: -aɾjo

### Adjectiu

autoritario m. ‎(femení autoritaria, plural masculí autoritarios, plural femení autoritarias)
* autoritari

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·ri·ta·rio (5)

## Italià

   * Pronúncia: /au.to.riˈtaː.rjo/

### Adjectiu

autoritario m. ‎(femení autoritaria, plural masculí autoritari, plural femení autoritarie)
* autoritari

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·ri·tà·rio (5)
# autoritariamente
## Italià

   * Pronúncia: /au.to.riˌta.rjaˈmen.te/
   * Etimologia: De autoritario i el sufix -mente.

### Adverbi

autoritariamente
* autoritàriament

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·ri·ta·ria·mén·te (7)
# autoritarias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /au.to.ɾiˈta.ɾjas/, meridional /au.to.ɾiˈta.ɾjah/
       Americà: alt /au.to.ɾiˈta.ɾ(ja)s/, baix /au.to.ɾiˈta.ɾjah/, austral /au.to.ɾiˈta.ɾjas/
   * Rimes: -aɾjas

### Adjectiu

autoritarias f. pl.
* forma plural de autoritaria
# autoritari
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.tu.ɾiˈta.ɾi/ balear /əw.to.ɾiˈta.ɾi/, /əw.tu.ɾiˈta.ɾi/ Occidental: /aw.to.ɾiˈta.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: Del llatí auctoritas ‎(«autoritat») i el sufix -ari.

### Adjectiu

autoritari m. ‎(femení autoritària, plural masculí autoritaris, plural femení autoritàries)
* Persona que mana molt, que no deixa participar la gent i imposa la seva voluntat.
* Dit del poder polític que exerceix l'autoritat sense permetre l'oposició.

#### Traduccions

* Alemany: autoritär $^{(de)}$
* Anglès: authoritarian $^{(en)}$
* Castellà: autoritario $^{(es)}$
* Francès: autoritaire $^{(fr)}$
* Italià: autoritario $^{(it)}$
* Tahitià: mana $^{(ty)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·ri·ta·ri (5)

## Italià

   * Pronúncia: /au.to.riˈtaː.ri/

### Adjectiu

autoritari m. pl.
* forma plural de autoritario

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·ri·tà·ri (5)
# autoritarie
## Italià

   * Pronúncia: /au.to.riˈtaː.rje/

### Adjectiu

autoritarie f. pl.
* forma plural de autoritaria
# autoritarios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /au.to.ɾiˈta.ɾjos/, meridional /au.to.ɾiˈta.ɾjoh/
       Americà: alt /au.to.ɾiˈta.ɾ(jo)s/, baix /au.to.ɾiˈta.ɾjoh/, austral /au.to.ɾiˈta.ɾjos/
   * Rimes: -aɾjos

### Adjectiu

autoritarios m. pl.
* forma plural de autoritario
# autoriser le service
## Francès
### Verb

autoriser le service
* (voleibol) autoritzar el servei

### Vegeu també

* autoriser le service. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# autoritaria
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /au.to.ɾiˈta.ɾja/
       Americà: alt /au.t(o).ɾiˈta.ɾja/, baix /au.to.ɾiˈta.ɾja/
   * Rimes: -aɾja

### Adjectiu

autoritaria f. ‎(plural autoritarias)
* forma femenina de autoritario

## Italià

   * Pronúncia: /au.to.riˈtaː.rja/

### Adjectiu

autoritaria f. ‎(plural autoritarie)
* forma femenina de autoritario
# asaltarien
## Català antic
### Verb

asaltarien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de asaltar
# asaltaràs
## Català antic
### Verb

asaltaràs
* segona persona singular (tu) del futur de asaltar
# asaltaré
## Català antic
### Verb

asaltaré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de asaltar
# asaltarà
## Català antic
### Verb

asaltarà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de asaltar
# asaltaríem
## Català antic
### Verb

asaltaríem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del condicional de asaltar
# asaltaríeu
## Català antic
### Verb

asaltaríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de asaltar
# asaltassen
## Català antic
### Verb

asaltassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de asaltar
# asaltaria
## Català antic
### Verb

asaltaria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de asaltar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de asaltar
# asaltaries
## Català antic
### Verb

asaltaries
* segona persona singular (tu) del condicional de asaltar
# asaltaríets
## Català antic
### Verb

asaltaríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de asaltar
# aterressi
## Català
### Verb

aterressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·res·si (4)
* Anagrames: aterrisse, estirar-se, restaries, retiressa, tresaries
# aterresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈre.səs/, occidental /a.teˈre.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aterresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrar.
# aterressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈre.sis/, occidental /a.teˈre.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aterressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·res·sis (4)
* Anagrames: arrestessi, aterrisses, aterrissés, retirasses, trairesses
# aterressa
## Català
### Verb

aterressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrar.
# aunia
## Català antic
### Verb

aunia
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de aunir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de aunir
# aunira
## Català antic
### Verb

aunira
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de aunir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de aunir
# aunesques
## Català antic
### Verb

aunesques
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de aunir
# aunien
## Català antic
### Verb

aunien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de aunir
# aunint
## Català antic
### Verb

aunint
* gerundi de aunir
# auniran
## Català antic
### Verb

auniran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de aunir
# aunesquen
## Català antic
### Verb

aunesquen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de aunir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de aunir
# aunies
## Català antic
### Verb

aunies
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aunir
# aunim
## Català antic
### Verb

aunim
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de aunir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de aunir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de aunir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de aunir
# aunir
## Català antic

   * Etimologia: Del llatí ad unīre.

### Verb

aunir
* unir

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# avidolis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βiˈðɔ.ɫis/, balear /ə.viˈðɔ.ɫis/ Occidental: nord-occidental /a.βiˈðɔ.ɫis/ valencià /a.viˈðɔ.ɫis/, /a.βiˈðɔ.ɫis/
   * Rimes: -ɔlis

### Verb

avidolis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb avidolar-se.
# avidolàssim
## Català
### Verb

avidolàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb avidolar-se.
# avidolàs
## Català
### Verb

avidolàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb avidolar-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb avidolar-se.
# avidolàssiu
## Català
### Verb

avidolàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb avidolar-se.
# avidolàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.ðuˈɫa.ɾəw/ balear /ə.vi.ðoˈɫa.ɾəw/, /ə.vi.ðuˈɫa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.βi.ðoˈɫa.ɾew/ valencià /a.vi.ðoˈɫa.ɾew/, /a.βi.ðoˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

avidolàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de avidolar-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb avidolar-se.
# avidolàssem
## Català
### Verb

avidolàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb avidolar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: salmodiaves
# avidolàsseu
## Català
### Verb

avidolàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb avidolar-se.
# assajassen
## Català
### Verb

assajassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assajar.
# assajassin
## Català
### Verb

assajassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assajar.
# assajaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.sə.ʒəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.sa.ʒaˈɾi.ew/, valencià /a.sa.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

assajaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assajar.
# assajaríveu
## Català
### Verb

assajaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assajar.
# assajasses
## Català
### Verb

assajasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assajar.
# assajassis
## Català
### Verb

assajassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assajar.
# aulas taller
## Castellà
### Nom

aulas taller f. pl.
* forma plural de aula taller
# aules de suport a l'educació especial
## Català
### Nom

aules de suport a l'educació especial f. pl.
* Forma plural de aula de suport a l'educació especial.
# aules de graus
## Català
### Nom

aules de graus f. pl.
* Forma plural de aula de graus.
# aules estables
## Català
### Nom

aules estables f. pl.
* Forma plural de aula estable.
# aulas virtuales
## Castellà
### Nom

aulas virtuales f. pl.
* forma plural de aula virtual
# aules d'audiovisuals
## Català
### Nom

aules d'audiovisuals f. pl.
* Forma plural de aula d'audiovisuals.
# aules de suport
## Català
### Nom

aules de suport f. pl.
* Forma plural de aula de suport.
# aules d'acollida
## Català
### Nom

aules d'acollida f. pl.
* Forma plural de aula d'acollida.
# aules de mitjans audiovisuals
## Català
### Nom

aules de mitjans audiovisuals f. pl.
* Forma plural de aula de mitjans audiovisuals.
# balbucegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bəɫ.βu.səˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /baɫ.βu.seˈʒe.siw/, valencià /baɫ.bu.seˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

balbucegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb balbucejar.
# balbucejam
## Català
### Verb

balbucejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de balbucejar.
# balbucegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bəɫ.βu.səˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /baɫ.βu.seˈʒe.sim/, valencià /baɫ.bu.seˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

balbucegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb balbucejar.
# balbuceig
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəɫ.βuˈsɛt͡ʃ/ balear /bəɫ.buˈsət͡ʃ/, /bəɫ.buˈsɛt͡ʃ/ Occidental: /baɫ.buˈset͡ʃ/
   * Rimes: -ɛtʃ
   * Etimologia: De balbucejar.

### Nom

balbuceig m. ‎(plural balbuceigs o balbucejos)
* Acció de balbucejar.

#### Traduccions

* Castellà: balbuceo $^{(es)}$ m.

### Verb

balbuceig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de balbucejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bal·bu·ceig (3)
* Anagrames: balbucegi, balbucegí

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# balbuceja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəɫ.βuˈsɛ.ʒə/ balear /bəɫ.buˈsə.ʒə/, /bəɫ.buˈsɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /baɫ.βuˈse.ʒa/, valencià /baɫ.buˈse.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

balbuceja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de balbucejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb balbucejar.
# barallésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾəˈʎe.səw/ balear /bə.ɾəˈʎe.səw/, /bə.ɾəˈje.səw/ Occidental: /ba.ɾaˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

barallésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb barallar.

#### Variants

* baralleguéssou, baralléssiu, barallàssiu, barallàsseu, barallàreu
# baralléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾəˈʎe.siw/ balear /bə.ɾəˈʎe.siw/, /bə.ɾəˈje.siw/ Occidental: /ba.ɾaˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

baralléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb barallar.

#### Variants

* baralleguéssou, barallésseu, barallàssiu, barallàsseu, barallàreu
# barandas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /baˈɾan.das/, meridional \baˈɾaŋ.dah\
       Americà: alt /baˈɾan.d(a)s/, baix \baˈɾaŋ.dah\, austral /baˈɾan.das/
   * Rimes: -andas

### Nom

barandas f. pl.
* forma plural de baranda
# barana
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəˈɾa.nə/, occidental /baˈɾa.na/
       Informal: central /ˈbɾa.nə/
   * Rimes: -ana
   * Etimologia: D'origen preromà, segle XI.

### Nom

barana f. ‎(plural baranes)
* Tanca de poca alçada destinada a impedir la caiguda de persones daltabaix a un altre nivell part davall.

#### Relacionats

* ampit

#### Traduccions

* Alemany: Geländer $^{(de)}$ n.
* Anglès: handrail $^{(en)}$
* Àrab: دَرَابْزُون‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: բազրիք $^{(hy)}$ ‎(bazrik)
* Belarús: парэ́нча $^{(be)}$ f. ‎(parentxa)
* Búlgar: пери́ло $^{(bg)}$ n. ‎(perilo)
* Coreà: 난간 $^{(ko)}$ ‎(nan-gan)
* Danès: gelænder $^{(da)}$
* Eslovac: zábradlie $^{(sk)}$ n.
* Eslovè: ograja $^{(sl)}$ f.
* Estonià: käsipuu $^{(et)}$
* Finès: kaide $^{(fi)}$
* Francès: rambarde $^{(fr)}$ f., main courante $^{(fr)}$ f.
* Georgià: მოაჯირი $^{(ka)}$ ‎(moàdjiri)
* Grec: κάγκελο $^{(el)}$ n. ‎(kànguelo)
* Hindi: डंडा $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: korlát $^{(hu)}$
* Italià: corrimano $^{(it)}$ m., ringhiera $^{(it)}$ f.
* Japonès: 手摺 $^{(ja)}$
* Lituà: turėklas $^{(lt)}$ m.
* Macedoni: гелендер $^{(mk)}$ m.
* Maori: puringa $^{(mi)}$
* Noruec: gelender $^{(no)}$ n.
* Polonès: poręcz $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: corrimão $^{(pt)}$ m.
* Rus: пери́ла $^{(ru)}$ n. pl. ‎(perila), по́ручень $^{(ru)}$ m. ‎(pórutxen)
* Serbocroat: рукохват $^{(sh)}$, rukohvat $^{(sh)}$ m.
* Tai: ราว $^{(th)}$
* Turc: tırabzan $^{(tr)}$
* Txec: zábradlí $^{(cs)}$ n.
* Ucraïnès: пери́ла $^{(uk)}$ n. pl. ‎(perila), пору́ччя $^{(uk)}$ n. ‎(porútxia)
* Vietnamita: tay vịn $^{(vi)}$
* Xinès: 扶手 $^{(zh)}$ ‎(fúshǒu)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ra·na (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# baranda
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /baˈɾan.da/, meridional \baˈɾaŋ.da\
       Americà: alt /baˈɾan.da/, baix \baˈɾaŋ.da\, austral /baˈɾan.da/
   * Rimes: -anda
   * Etimologia: [1] Del castellà antic varanda, d’origen preromà incert relacionat amb el sànscrit वरण्ड ‎(varaṇḍa, «barrera, partió»). Cognat del català barana i del portuguès varanda.
   * Etimologia: [2] Del caló espanyol barandé, del romaní bareder ‎(«líder, dirigent»).

### Nom

baranda f. ‎(plural barandas)
* barana
* (billar) marc
* (curses de cavalls) tanca

#### Sinònims

* barandilla
* marco, pasamanos

### Nom

baranda m. ‎(plural barandas)
* (despectiu) pinxo, fatxenda (persona destacada o amb autoritat)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ran·da (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre baranda
* baranda. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# baralléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾəˈʎe.səm/ balear /bə.ɾəˈʎe.səm/, /bə.ɾəˈje.səm/ Occidental: /ba.ɾaˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

baralléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb barallar.

#### Variants

* baralleguéssom, baralléssim, barallàssim, barallàssem, barallàrem