OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enserrelleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sə.rəˈʎɛw/ balear /ən.sə.rəˈʎəw/, /ən.sə.rəˈʎɛw/ Occidental: /en.se.reˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enserrelleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enserrellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enserrellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enserrellar.

#### Variants

* [1] enserrellau
* [3] enserrellau
# enserrelle
## Català
### Verb

enserrelle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enserrellar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enserrellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enserrellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enserrellar.

#### Variants

* [1] enserrello, enserrelli, enserrell
* [2] enserrelli
* [3] enserrelli
* [4] enserrelli
# enserrellesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.rəˈʎe.səs/, occidental /en.se.reˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

enserrellesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enserrellar.

#### Variants

* enserrellessis, enserrellassis, enserrellasses, enserrellares
# erdiz
## Basc
### Nom

erdiz
* instrumental indefinit de erdi
# erecciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.ɾekˈθjo.nes/, meridional /e.ɾekˈθjo.neh/
       Americà: alt /e.ɾekˈsjo.n(e)s/, baix /e.ɾekˈsjo.neh/, austral /e.ɾekˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

erecciones f. pl.
* forma plural de erección
# erditzat
## Basc
### Nom

erditzat
* prolatiu indefinit de erdi
# erditik
## Basc
### Nom

erditik
* ablatiu definit singular de erdi
# ere
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈe.ɾe/
   * Rimes: -eɾe

### Nom

ere f. ‎(plural eres)
* erra bategant

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·re (2)
# erditaraino
## Basc
### Nom

erditaraino
* terminatiu indefinit de erdi
# erditarantz
## Basc
### Nom

erditarantz
* al·latiu direccional indefinit de erdi
# erditatik
## Basc
### Nom

erditatik
* ablatiu indefinit de erdi
# ereccion
## Occità

   * Pronúncia: /e.ɾeˈt͡sju/
   * Àudio: Bearn

### Nom

ereccion f. ‎(plural ereccions)
* erecció
# erditara
## Basc
### Nom

erditara
* al·latiu indefinit de erdi
# enxiquissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃiˈki.sin/, occidental /eɲ.t͡ʃiˈki.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

enxiquissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxiquir.
# enxiquissis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃiˈki.sis/, occidental /eɲ.t͡ʃiˈki.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

enxiquissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxiquir.
# enxiquix
## Català
### Verb

enxiquix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de enxiquir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb enxiquir.
# enxiquixen
## Català
### Verb

enxiquixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enxiquir.
# enxiquisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃiˈki.səs/, occidental /eɲ.t͡ʃiˈki.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

enxiquisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxiquir.
# enxiquisques
## Català
### Verb

enxiquisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enxiquir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xi·quis·ques (4)
* Anagrama: enxiquesquis
# enxiquissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃiˈki.sən/, occidental /eɲ.t͡ʃiˈki.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

enxiquissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxiquir.
# enxiquiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃiˈkiw/, occidental /eɲ.t͡ʃiˈkiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

enxiquiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enxiquir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enxiquir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enxiquir.
# escamaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈma.ɾən/, occidental /es.kaˈma.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

escamaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escamar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ma·ren (4)
* Anagrames: acensarem, acensàrem, encasarem, encasàrem, escamnaré
# escamaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.məˈɾi.ə/, occidental /es.ka.maˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

escamaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de escamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escamar.
# escamarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.məˈɾi.ən/, occidental /es.ka.maˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

escamarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ma·ri·en (5)
* Anagrames: acensaríem, americanes, encasaríem, escainarem, escainàrem
# escamarl
## Català
### Verb

escamarl
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escamarlar.

#### Variants

* escamarlo, escamarli

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·marl (3)
* Anagrames: almescar, asclarem, asclàrem, calmar-se, calmares, caramels, clamar-se, lascarem, lascàrem, mesclara, mesclarà
# escamareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.məˈɾɛw/ balear /əs.kə.məˈɾəw/, /əs.kə.məˈɾɛw/ Occidental: /es.ka.maˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escamareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de escamar.
# escamariva
## Català
### Verb

escamariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de escamar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escamar.
# entusiasmessi
## Català
### Verb

entusiasmessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entusiasmar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entusiasmar.

#### Variants

* [1] entusiasmés, entusiasmàs, entusiasmara
* [2] entusiasmés, entusiasmàs, entusiasmara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tu·si·as·mes·si (6)
# entusiasmeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.zi.əzˈmɛw/ balear /ən.tu.zi.əzˈməw/, /ən.tu.zi.əzˈmɛw/ Occidental: /en.tu.zi.azˈmew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

entusiasmeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de entusiasmar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb entusiasmar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb entusiasmar.

#### Variants

* [1] entusiasmau
* [3] entusiasmau

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tu·si·as·meu (5)
# entusiasmin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tu.ziˈaz.min/, occidental /en.tu.ziˈaz.min/

### Verb

entusiasmin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entusiasmar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entusiasmar.

#### Variants

* [1] entusiasmen
* [2] entusiasmen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tu·si·as·min (5)
# entusiasmessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tu.zi.əzˈme.sən/, occidental /en.tu.zi.azˈme.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

entusiasmessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entusiasmar.

#### Variants

* entusiasmessin, entusiasmassin, entusiasmassen, entusiasmaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tu·si·as·mes·sen (6)
# entusiasmesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tu.zi.əzˈme.səs/, occidental /en.tu.zi.azˈme.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

entusiasmesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entusiasmar.

#### Variants

* entusiasmessis, entusiasmassis, entusiasmasses, entusiasmares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tu·si·as·mes·ses (6)
# entusiasmis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tu.ziˈaz.mis/, occidental /en.tu.ziˈaz.mis/

### Verb

entusiasmis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entusiasmar.

#### Variants

* entusiasmes

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tu·si·as·mis (5)
# entusiasmi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tu.ziˈaz.mi/, occidental /en.tu.ziˈaz.mi/

### Verb

entusiasmi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entusiasmar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entusiasmar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entusiasmar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entusiasmar.

#### Variants

* [1] entusiasmo, entusiasme, entusiasm
* [2] entusiasme
* [3] entusiasme
* [4] entusiasme

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tu·si·as·mi (5)
* Anagrames: imantéssiu, intimàsseu, matinéssiu
# entusiasmo
## Català
### Verb

entusiasmo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entusiasmar.

#### Variants

* entusiasme, entusiasmi, entusiasm

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tu·si·as·mo (5)
# entusiasmessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tu.zi.əzˈme.sin/, occidental /en.tu.zi.azˈme.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

entusiasmessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entusiasmar.

#### Variants

* entusiasmessen, entusiasmassin, entusiasmassen, entusiasmaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tu·si·as·mes·sin (6)
# entusiasmessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tu.zi.əzˈme.sis/, occidental /en.tu.zi.azˈme.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

entusiasmessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entusiasmar.

#### Variants

* entusiasmesses, entusiasmassis, entusiasmasses, entusiasmares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tu·si·as·mes·sis (6)
# envesties
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəsˈti.əs/, balear /əɱ.vəsˈti.əs/ Occidental: nord-occidental /em.besˈti.es/ valencià /eɱ.vesˈti.es/, /em.besˈti.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

envesties
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·ti·es (4)
* Anagrames: estenives, evitessen
# envestiguera
## Català
### Verb

envestiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb envestir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·ti·gue·ra (5)
* Anagrames: atenguerives, estengueriva
# envestiguesses
## Català
### Verb

envestiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envestir.
# envestien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəsˈti.ən/, balear /əɱ.vəsˈti.ən/ Occidental: nord-occidental /em.besˈti.en/ valencià /eɱ.vesˈti.en/, /em.besˈti.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

envestien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·ti·en (4)
* Anagrames: entenives, esteniven
# envestiguessen
## Català
### Verb

envestiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·ti·gues·sen (5)
* Anagrama: inventeguesses
# envestigueva
## Català
### Verb

envestigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de envestir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de envestir.
# envestigueu
## Català
### Verb

envestigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb envestir.
# envestigueren
## Català
### Verb

envestigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de envestir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·ti·gue·ren (5)
* Anagrames: entenguerives, estengueriven
# envestigueres
## Català
### Verb

envestigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de envestir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·ti·gue·res (5)
* Anagrama: estenguerives
# escaiguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈɣe.səw/, occidental /es.kajˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

escaiguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* escaiguéssiu, escaiguéreu
# escaiguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈɣe.sim/, occidental /es.kajˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

escaiguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* escaiguéssem, escaiguérem
# escainam
## Català
### Verb

escainam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escainar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cai·nam (3)
* Anagrames: amenacis, cansàiem, mancaies
# escaiguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈɣe.siw/, occidental /es.kajˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

escaiguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* escaiguésseu, escaiguéreu
# escaina
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkaj.nə/, occidental /esˈkaj.na/
   * Rimes: -ajna

### Verb

escaina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escainar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escainar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cai·na (3)
* Anagrama: casaien
# escaigués
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈɣes/, occidental /es.kajˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

escaigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* [1] escaiguessi, escaiguera
* [2] escaiguessi, escaiguera

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cai·gués (3)
* Anagrama: saciegués
# escaiguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈɣe.səm/, occidental /es.kajˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

escaiguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* escaiguéssim, escaiguérem
# escaiguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈɣi/, occidental /es.kajˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

escaiguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escaure.
# esbateran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.təˈɾan/, occidental /ez.ba.teˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esbateran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esbatre.
    Forma col·loquial per [ells/elles/vostès] esbatran.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ba·te·ran (4)
* Anagrames: absentaré, bataneres
# esbateren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəˈte.ɾən/, occidental /ez.baˈte.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

esbateren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esbatre.
    [Ells/elles/vostès] esbateren o van/varen esbatre.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbatre.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] esbatessin, esbatessen o esbateren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ba·te·ren (4)
* Anagrames: rebesneta, rebesnéta
# esbateres
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəˈte.ɾəs/, occidental /ez.baˈte.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

esbateres
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de esbatre.
    [Tu] esbateres o vas/vares esbatre.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbatre.
    Forma valenciana: [tu] esbatessis, esbatesses o esbateres.
# esbatereu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.təˈɾɛw/, occidental /ez.ba.teˈɾɛw/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esbatereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esbatre.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] esbatreu.
# esbateria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.təˈɾi.ə/, nord-occidental /ez.ba.teˈɾi.ɛ/, /ez.ba.teˈɾi.e/

### Verb

esbateria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esbatre.
    Forma col·loquial per [jo] esbatria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esbatre.
    Forma col·loquial per [ell/ella/vostè] esbatria.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ba·te·ri·a (5)
* Anagrama: abateries
# esbaten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈba.tən/, occidental /ezˈba.ten/
   * Rimes: -aten

### Verb

esbaten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esbatre.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esbatre.
    [Que ells/elles] esbatin o esbaten (forma occidental i baleàrica).
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esbatre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ba·ten (3)
* Anagrames: absente, Benaset, besneta, besnéta
# esbatera
## Català

   * Pronúncia: valencià /ez.baˈte.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Verb

esbatera
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbatre.
    [Jo] esbatés o esbatera.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbatre.
    [Ell/ella/vostè] esbatés o esbatera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ba·te·ra (4)
* Anagrama: abateres
# escintil·lassin
## Català
### Verb

escintil·lassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·lasses
## Català
### Verb

escintil·lasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·laríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫ.ɫəˈɾi.əw/, /ə.sin.ti.ɫəˈɾi.əw/ balear /əs.sin.tiɫ.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: /e.sin.tiɫ.ɫaˈɾi.ew/, /e.sin.ti.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

escintil·laríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de escintil·lar.
# escintil·lassis
## Català
### Verb

escintil·lassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·laràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫ.ɫəˈɾas/, /ə.sin.ti.ɫəˈɾas/ balear /əs.sin.tiɫ.ɫəˈɾas/ Occidental: /e.sin.tiɫ.ɫaˈɾas/, /e.sin.ti.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

escintil·laràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escintil·lar.
# escintil·lassen
## Català
### Verb

escintil·lassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·laré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫ.ɫəˈɾe/, /ə.sin.ti.ɫəˈɾe/ balear /əs.sin.tiɫ.ɫəˈɾe/ Occidental: /e.sin.tiɫ.ɫaˈɾe/, /e.sin.ti.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escintil·laré
* Primera persona del singular (jo) del futur de escintil·lar.
# escabussaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.βu.səˈɾi.əw/, occidental /es.ka.bu.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

escabussaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de escabussar.
# escabussariva
## Català
### Verb

escabussariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de escabussar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escabussar.
# escabussariven
## Català
### Verb

escabussariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escabussar.
# escabussaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.βu.səˈɾas/, occidental /es.ka.bu.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

escabussaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escabussar.
# escabussaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.βu.səˈɾe/, occidental /es.ka.bu.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escabussaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de escabussar.
# escabussaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.βu.səˈɾi.əs/, occidental /es.ka.bu.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

escabussaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de escabussar.
# escabussarives
## Català
### Verb

escabussarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de escabussar.
# escabussarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.βu.səˈɾa/, occidental /es.ka.bu.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

escabussarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de escabussar.
# epicam
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɛ.pɪ.kam/

### Adjectiu

epicam
* acusatiu femení singular de epicus
# epicamente
## Italià

   * Pronúncia: /ˌɛ.pi.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De epico i el sufix -mente.

### Adverbi

epicamente
* èpicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·ca·mén·te (5)
# ephemeral
## Anglès

   * Pronúncia: /ɛˈfɛ.mə.ɹəl/, /əˈfɛ.mə.ɹəl/ àudio (EUA)

### Adjectiu

ephemeral ‎(comparatiu more ephemeral, superlatiu most ephemeral)
* efímer

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# epicae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɛ.pɪ.kaj/

### Adjectiu

epicae
* nominatiu femení plural de epicus
* vocatiu femení plural de epicus
* genitiu femení singular de epicus
* datiu femení singular de epicus
# epically
## Anglès

   * Etimologia: De epic i el sufix -ally.

### Adverbi

epically ‎(comparatiu more epically, superlatiu most epically)
* èpicament
# epicanthus
## Anglès
### Nom

epicanthus ‎(plural epicanthi)
* (anatomia) epicant, plec palpebronasal

### Vegeu també

* epicanthus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# ephemerally
## Anglès

   * Etimologia: De ephemeral i el sufix -ly.

### Adverbi

ephemerally ‎(comparatiu more ephemerally, superlatiu most ephemerally)
* efímerament
# epi-
## Català

   * Etimologia: Forma prefixada del grec antic ἐπί ‎(epí, «a sobre de»).

### Prefix

epi- ‎(àton)
* a sobre
    epi- + centre → epicentre

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# epicanthi
## Anglès
### Nom

epicanthi
* forma plural de epicanthus
# epica
## Italià

   * Pronúncia: /ˈɛː.pi.ka/

### Adjectiu

epica f. ‎(plural epiche)
* forma femenina de epico

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɛ.pɪ.ka/, /ˈɛ.pɪ.kaː/

### Adjectiu

epica
* nominatiu femení singular de epicus
* nominatiu neutre plural de epicus
* vocatiu femení singular de epicus
* vocatiu neutre plural de epicus
* acusatiu neutre plural de epicus
epicā
* ablatiu femení singular de epicus
# esconillaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.ni.ʎəˈɾan/ balear /əs.ko.ni.ʎəˈɾan/, /əs.ku.ni.jəˈɾan/ Occidental: /es.ko.ni.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esconillaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esconillar-se.
# esconillam
## Català
### Verb

esconillam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esconillar-se.

#### Variants

* esconillem
# esconillares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.niˈʎa.ɾəs/ balear /əs.ko.niˈʎa.ɾəs/, /əs.ku.niˈja.ɾəs/ Occidental: /es.ko.niˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esconillares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esconillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·ni·lla·res (5)
* Anagrames: consellaries, esconillar-se
# esconillarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.ni.ʎəˈɾɛm/ balear /əs.ko.ni.ʎəˈɾəm/, /əs.ku.ni.jəˈɾɛm/ Occidental: /es.ko.ni.ʎaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esconillarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esconillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·ni·lla·rem (5)
* Anagrama: consellaríem