OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# hojeceré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.xe.θeˈɾe/, meridional /o.he.θeˈɾe/
       Americà: alt /o.x(e).seˈɾe/, baix /o.he.seˈɾe/, austral /o.xe.seˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

hojeceré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb hojecer
# hojecí
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.xeˈθi/, meridional /o.heˈθi/
       Americà: alt /o.x(e)ˈsi/, baix /o.heˈsi/, austral /o.xeˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

hojecí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb hojecer
# hojas de anotación
## Castellà
### Nom

hojas de anotación f. pl.
* forma plural de hoja de anotación
# hojas de puntuación
## Castellà
### Nom

hojas de puntuación f. pl.
* forma plural de hoja de puntuación
# hojear
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.xeˈaɾ/, meridional /o.heˈaɾ/
       Americà: alt /o.x(e)ˈaɾ/, baix /o.heˈaɾ/, austral /o.xeˈaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De hoja i el sufix -ear.

### Verb

hojear trans., intr. ‎(present hojeo, passat hojeé, futur hojearé)
* (transitiu) fullejar
* (intransitiu) tenir palla (un metall)
* (intransitiu) moure’s les fulles (dels arbres)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ho·je·ar (3)
* Heterograma de 6 lletres (aehjor)
# il·lustros
## Català
### Verb

il·lustros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb il·lustrar.
# il·lustrà
## Català
### Verb

il·lustrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·trà (3)
* Anagrames: lliurats, traslluí, traslluï, traüllis
# il·lustràieu
## Català
### Verb

il·lustràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de il·lustrar.
# il·lustràs
## Català
### Verb

il·lustràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tràs (3)
* Anagrames: traslluís, traslluïs
# il·lustràrem
## Català
### Verb

il·lustràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de il·lustrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·trà·rem (4)
* Anagrames: llustraríem, traslluirem, traslluírem
# il·lustràssem
## Català
### Verb

il·lustràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tràs·sem (4)
* Anagrama: traslluíssem
# il·lustràssim
## Català
### Verb

il·lustràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tràs·sim (4)
* Anagrama: traslluíssim
# il·lustràreu
## Català
### Verb

il·lustràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de il·lustrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·trà·reu (4)
* Anagrames: llustraríeu, traslluireu, traslluíreu
# il·lustràsseu
## Català
### Verb

il·lustràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tràs·seu (4)
* Anagrama: traslluísseu
# infixasses
## Català
### Verb

infixasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infixar.
# infixassin
## Català
### Verb

infixassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infixar.
# infixaves
## Català
### Verb

infixaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de infixar.
# infixassis
## Català
### Verb

infixassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infixar.
# infixau
## Català
### Verb

infixau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de infixar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb infixar.
# infixava
## Català
### Verb

infixava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de infixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de infixar.
# infixaven
## Català
### Verb

infixaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de infixar.
# infixassen
## Català
### Verb

infixassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infixar.
# incorporassin
## Català
### Verb

incorporassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
# incorporate
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈkɔɹpɚe(ɪ)t/ Audio (CA)

### Verb

incorporate ‎(3a persona singular present incorporates, gerundi incorporating, passat i participi incorporated)
* incorporar
# incorporated
## Anglès
### Verb

incorporated
* passat i participi de incorporate
# incorporassen
## Català
### Verb

incorporassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
# incorporasses
## Català
### Verb

incorporasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
# incorporassis
## Català
### Verb

incorporassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
# incorporates
## Anglès
### Verb

incorporates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de incorporate
# incorporating
## Anglès
### Verb

incorporating
* gerundi de incorporate
# incorporats
## Català
### Verb

incorporats
* Participi masculí plural del verb incorporar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·po·rats (4)
* Anagrames: procrastino, pronosticar
# infringes
## Anglès
### Verb

infringes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de infringe
# infringesc
## Català
### Verb

infringesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infringir.
# infringesqui
## Català
### Verb

infringesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb infringir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb infringir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb infringir.
# infringesquin
## Català
### Verb

infringesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb infringir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb infringir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·frin·ges·quin (4)
* Anagrama: infringisquen
# hums
## Anglès
### Nom

hums
* forma plural de hum

### Verb

hums
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de hum
# hundimiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /un.diˈmjen.to/, meridional \uŋ.diˈmjeŋ.to\
       Americà: alt /un.diˈmjen.t(o)/, baix \uŋ.diˈmjeŋ.to\, austral /un.diˈmjen.to/
   * Rimes: -ento

### Nom

hundimiento m. ‎(plural hundimientos)
* enfonsament
* (basquetbol) esmaixada

#### Sinònims

* mate

### Miscel·lània

* Síl·labes: hun·di·mien·to (4)

### Vegeu també

* hundimiento. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# humpback whales
## Anglès
### Nom

humpback whales
* forma plural de humpback whale
# humà
## Català

   * Pronúncia: /uˈma/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: omar
   * Etimologia: Del llatí humus ‎(«terra»), perquè segons l'antiga creença l'home va ser creat amb un tros de terra o de fang, segle XIV.

### Adjectiu

humà m. ‎(femení humana, plural masculí humans, plural femení humanes)
* Relatiu o pertanyent als homes i dones i a la seva espècie.
* Limitat, imperfecte o clarament equivocat, no diví.

#### Derivats

* humanitzar

#### Traduccions

* Castellà: humano $^{(es)}$

### Nom

humà m. ‎(plural humans, femení humana)
* Individu de l'espècie Homo sapiens.
* (en plural) Humanitat, conjunt de tots els homes i dones.

#### Traduccions

* Anglès: human $^{(en)}$
* Castellà: humano $^{(es)}$
* Francès: humain $^{(fr)}$
* Italià: umano $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·mà (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# humérale
## Francès

   * Pronúncia: /y.meˈʁal/

### Adjectiu

humérale f. ‎(plural humérales)
* forma femenina de huméral
# hundino
## Esperanto

   * Pronúncia: /hunˈdi.no/

### Nom

hundino ‎(acusatiu hundinon, plural hundinoj, plural acusatiu hundinojn)
* gossa
# humpback whale
## Anglès
### Nom

humpback whale ‎(plural humpback whales)
* balena amb gep
# hunaja
## Finès
### Nom

hunaja
* mel
    makeampaa kuin hunajamés dolç que la mel

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Kielitoimiston sanakirja sobre hunaja
# hunc
## Llatí

   * Pronúncia: /hʊŋk/

### Adjectiu

hunc
* acusatiu masculí singular de hic
# hundimientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /un.diˈmjen.tos/, meridional \uŋ.diˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /un.diˈmjen.t(o)s/, baix \uŋ.diˈmjeŋ.toh\, austral /un.diˈmjen.tos/
   * Rimes: -entos

### Nom

hundimientos m. pl.
* forma plural de hundimiento
# importunin
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.purˈtu.nin/
   * Rimes: -unin

### Verb

importunin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb importunar.
    [Que ells/elles/vostès] importunin o importunen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb importunar.
    Importunin o importunen [ells/elles/vostès].
# importunes
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.purˈtu.nəs/, occidental /im.poɾˈtu.nes/
   * Rimes: -unes

### Verb

importunes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de importunar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb importunar.
    [Que tu] importunis o importunes; [tu] no importunis o importunes.

## Anglès
### Verb

importunes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de importune
# importunessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pur.tuˈne.sə/, occidental /im.por.tuˈne.sa/
       Informal: /im.por.tuˈne.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Forma verbal

importunessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] importunés, importunàs o importunara.
# importuneu
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pur.tuˈnɛw/, occidental /im.poɾ.tuˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

importuneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de importunar.
    [Vosaltres/vós] importuneu o importunau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb importunar.
    [Que vosaltres/vós] importuneu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb importunar.
    Importuneu o importunau [vosaltres/vós].

#### Sinònims

* importunegueu, forma col·loquial pel subjuntiu.
# importunesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pur.tuˈne.səs/, occidental /im.poɾ.tuˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Forma verbal

importunesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    [Tu] importunessis, importunesses, importunasses, importunassis o importunares.

#### Sinònims

* importuneguesses, forma col·loquial.
# importunessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pur.tuˈne.sin/, occidental /im.poɾ.tuˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

importunessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    [Ells/elles/vostès] importunessin, importunessen, importunassen, importunassin o importunaren.
# importuni
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.purˈtu.ni/
   * Rimes: -uni

### Verb

importuni
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de importunar.
    Forma septentrional: [jo] importuno, importune, importun o importuni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb importunar.
    [Que jo] importuni o importune.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb importunar.
    [Que ell/ella/vostè] importuni o importune.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb importunar.
    Importuni o importune [ell/ella/vostè].

#### Sinònims

* importuno, forma col·loquial pel subjuntiu.
# importunessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pur.tuˈne.sən/, occidental /im.poɾ.tuˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

importunessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    [Ells/elles/vostès] importunessin, importunessen, importunassen, importunassin o importunaren.

#### Sinònims

* importuneguessen, forma col·loquial.
# importunessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pur.tuˈne.si/, balear /im.pur.tuˈne.si/ alguerès /an.puɫ.tuˈne.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

importunessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] importunés, importunàs o importunara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] importunés, importunàs o importunara.
# importunessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pur.tuˈne.sis/, occidental /im.poɾ.tuˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Forma verbal

importunessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    [Tu] importunessis, importunesses, importunasses, importunassis o importunares.
# innovam
## Català
### Verb

innovam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de innovar.
# innovares
## Català
### Verb

innovares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de innovar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·no·va·res (4)
* Anagrama: sonariven
# innovarem
## Català
### Verb

innovarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de innovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·no·va·rem (4)
* Anagrames: minoraven, romaniven
# innovaria
## Català
### Verb

innovaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de innovar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de innovar.
# innovar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.nuˈβa/ balear /in.noˈva/, /in.nuˈva/ Occidental: nord-occidental /in.noˈβa/ valencià /in.noˈvaɾ/, /in.noˈβa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: innovà
   * Etimologia: Del llatí innovāre, segle XIV.

### Verb

innovar trans.
* Introduir novetats.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: innovo, innova, innovem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Relacionats

* innovació, innovador

#### Traduccions

* Alemany: innovieren $^{(de)}$
* Anglès: innovate $^{(en)}$
* Castellà: innovar $^{(es)}$
* Danès: forny $^{(da)}$
* Eslovac: inovovať $^{(sk)}$
* Finès: innovoida $^{(fi)}$
* Francès: innover $^{(fr)}$
* Grec antic: καινουργέω $^{(grc)}$ ‎(kainourgéō)
* Hongarès: újít $^{(hu)}$
* Islandès: endurnýja $^{(is)}$
* Italià: innovare $^{(it)}$
* Llatí: novare $^{(la)}$, innovare $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: NOVETAT $^{(csc)}$
* Neerlandès: vernieuwen $^{(nl)}$
* Noruec: fornye $^{(no)}$
* Portuguès: inovar $^{(pt)}$
* Txec: inovovat $^{(cs)}$
* Xinès: 創新 $^{(zh)}$ ‎(创新, chuàngxīn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·no·var (3)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.noˈβaɾ\, meridional \iŋ.noˈβaɾ\
       Americà: alt /in.noˈbaɾ/, baix \iŋ.noˈβaɾ\, austral \in.noˈβaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí innovāre.

### Verb

innovar trans. ‎(present innovo, passat innové, futur innovaré)
* innovar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·no·var (3)
# innovara
## Català
### Verb

innovara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·no·va·ra (4)
* Anagrama: vionaran
# innovareu
## Català
### Verb

innovareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de innovar.
# innovaran
## Català
### Verb

innovaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de innovar.
# innovaren
## Català
### Verb

innovaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de innovar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.
# idolatràieu
## Català
### Verb

idolatràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de idolatrar.
# idolatràrem
## Català
### Verb

idolatràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de idolatrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb idolatrar.
# idolatrà
## Català
### Verb

idolatrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de idolatrar.
# idolatros
## Català
### Verb

idolatros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb idolatrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·do·la·tros (4)
* Anagrames: adolorits, toroidals, toroïdals
# idolatrously
## Anglès

   * Etimologia: De idolatrous i el sufix -ly.

### Adverbi

idolatrously ‎(comparatiu more idolatrously, superlatiu most idolatrously)
* idolàtricament
# idolatries
## Català
### Nom

idolatries f. pl.
* Forma plural de idolatria.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·do·la·tri·es (5)
* Anagrames: dilatòries, editorials
# idolatrin
## Català
### Verb

idolatrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb idolatrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb idolatrar.
# idolatris
## Català
### Verb

idolatris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb idolatrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·do·la·tris (4)
* Anagrames: tiroidals, tiroïdals
# idolatro
## Català
### Verb

idolatro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de idolatrar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb idolatrar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb idolatrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·do·la·tro (4)
* Anagrames: adolorit, toroidal, toroïdal

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.ðoˈla.tɾo\
       Americà: alt /i.doˈla.t͡s(o)/, baix \i.ðoˈla.tɾo\
   * Rimes: -atɾo

### Verb

idolatro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb idolatrar
# instareu
## Català
### Verb

instareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ta·reu (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeinrstu)
* Anagrames: instaure, situaren, transíeu, untaries
# instariva
## Català
### Verb

instariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de instar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ta·ri·va (4)
* Anagrames: invitaràs, visitaran
# instarà
## Català
### Verb

instarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ta·rà (3)
* Anagrames: arniats, transia, tsarina
# instaré
## Català
### Verb

instaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ta·ré (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeinrst)
* Anagrames: arniets, enartis, estiran, sentira, sentirà, setinar, Tarensi, tiranes

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.taˈɾe/, meridional \i(ŋ)h.taˈɾe\
       Americà: alt /ins.t(a)ˈɾe/, baix \i(ŋ)h.taˈɾe\, austral /i(n)h.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

instaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb instar
# instaria
## Català
### Verb

instaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de instar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de instar.

### Miscel·lània

* Anagrama: sanitari
# instaries
## Català
### Verb

instaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ta·ri·es (4)
* Anagrama: iterassin
# instarives
## Català
### Verb

instarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ta·ri·ves (4)
* Anagrames: atrevissin, investiràs
# instaràs
## Català
### Verb

instaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ta·ràs (3)
* Anagrama: tarassin
# instarien
## Català
### Verb

instarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de instar.
# instariven
## Català
### Verb

instariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ta·ri·ven (4)
* Anagrames: inventaris, investiran
# incités
## Català
### Verb

incités
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
# incitéssem
## Català
### Verb

incitéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
# incitéssim
## Català
### Verb

incitéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
# incitàssiu
## Català
### Verb

incitàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
# incitàssim
## Català
### Verb

incitàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
# incitàvem
## Català
### Verb

incitàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de incitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·tà·vem (4)
* Anagrama: vaticinem
# incité
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.θiˈte/, meridional \iŋ.θiˈte\
       Americà: alt /in.s(i)ˈte/, baix \iŋ.siˈte\, austral /in.siˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

incité
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb incitar
# incitàveu
## Català
### Verb

incitàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de incitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·tà·veu (4)
* Anagrama: vaticineu
# incitésseu
## Català
### Verb

incitésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
# internacionalitzam
## Català
### Verb

internacionalitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de internacionalitzar.
# internacionalitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡za/ balear /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫiˈd͡za/, /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /in.ter.na.si.o.na.ɫiˈd͡za/ valencià /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈzaɾ/, /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: internacionalitzà
   * Etimologia: De internacional i el sufix -itzar.

### Verb

internacionalitzar trans.
* Fer internacional involucrant diverses nacions.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: internacionalitzo, internacionalitza, internacionalitzem

#### Traduccions

* Anglès: internationalize $^{(en)}$
* Castellà: internacionalizar $^{(es)}$
* Francès: internationaliser $^{(fr)}$
* Italià: internazionalizzare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·na·ci·o·na·lit·zar (8)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC