OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# dignassin
## Català
### Verb

dignassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dignar-se.

#### Variants

* dignessin, dignessen, dignassen, dignaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·nas·sin (3)
# dignaríveu
## Català
### Verb

dignaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de dignar-se.

#### Variants

* dignaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·na·rí·veu (4)
# dignassen
## Català
### Verb

dignassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dignar-se.

#### Variants

* dignessin, dignessen, dignassin, dignaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·nas·sen (3)
# dignaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /diŋ.nəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /diŋ.naˈɾas/, valencià /diɡ.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

dignaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de dignar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·na·ràs (3)
# dignaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /diŋ.nəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /diŋ.naˈɾe/, valencià /diɡ.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

dignaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de dignar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·na·ré (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeginr)
# dignarívem
## Català
### Verb

dignarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de dignar-se.

#### Variants

* dignaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·na·rí·vem (4)
# dignasses
## Català
### Verb

dignasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dignar-se.

#### Variants

* dignessis, dignesses, dignassis, dignares

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·nas·ses (3)
# incrustaren
## Català
### Verb

incrustaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de incrustar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·crus·ta·ren (4)
* Anagrama: transcriuen
# incrustares
## Català
### Verb

incrustares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de incrustar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·crus·ta·res (4)
* Anagrama: incrustar-se
# incrustareu
## Català
### Verb

incrustareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de incrustar.
# incrustarives
## Català
### Verb

incrustarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de incrustar.
# incrustarà
## Català
### Verb

incrustarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de incrustar.
# incrustaries
## Català
### Verb

incrustaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de incrustar.
# incrustariva
## Català
### Verb

incrustariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de incrustar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de incrustar.
# incrustaria
## Català
### Verb

incrustaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de incrustar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de incrustar.
# incrustarien
## Català
### Verb

incrustarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de incrustar.
# incrustariven
## Català
### Verb

incrustariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de incrustar.
# industriïn
## Català

   * Pronúncia: /in.dusˈtɾi.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

industriïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb industriar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb industriar.
# induxi
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈduːks.iː/

### Verb

indūxī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de indūcō
# industriéssiu
## Català
### Verb

industriéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.
# industrií
## Català
### Verb

industrií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de industriar.
# induyr
## Català antic
### Verb

induyr
* forma alternativa de induir
    «Sent Vicent induÿe les gens e animave-les a creure la fe catòlica, e que·y fossen ferms.» (Sant Vicent Ferrer, Sermons V, 1410)

### Vegeu també

* Obres de referència: DTCA, CIVAL
# industriésseu
## Català
### Verb

industriésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.
# industriéssim
## Català
### Verb

industriéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.
# industry
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪndəstɹi/
   * Etimologia: Del llatí industria.

### Nom

industry ‎(plural industries)
* indústria

#### Relacionats

* industrial

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dus·try (3)
* Heterograma de 8 lletres (dinrstuy)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Cambridge English Dictionary© sobre industry
* Per a més informació vegeu l'entrada al Collins Dictionary© sobre industry
# industriï
## Català
### Verb

industriï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de industriar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb industriar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb industriar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb industriar.
# industriïs
## Català

   * Pronúncia: /in.dusˈtɾi.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

industriïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb industriar.
# il·luminava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫu.miˈna.βə/, balear /iɫ.ɫu.miˈna.və/ Occidental: /i.lu.miˈna.βa/, /i.lu.miˈna.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

il·luminava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de il·luminar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de il·luminar.

#### Sinònims

* il·luminavi, il·luminaia, formes col·loquials.
# il·lumine
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫuˈmi.nə/, /i.ɫuˈmi.nə/ balear /iɫ.ɫuˈmi.nə/ Occidental: /iɫ.ɫuˈmi.ne/, /i.ɫuˈmi.ne/
   * Rimes: -ine

### Verb

il·lumine
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de il·luminar.
    Forma valenciana: [jo] il·lumino, il·lumine, il·lumín o il·lumini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb il·luminar.
    [Que jo] il·lumini o il·lumine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb il·luminar.
    [Que ell/ella/vostè] il·lumini o il·lumine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb il·luminar.
    Il·lumini o il·lumine [ell/ella/vostè].
# il·lumineguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /iɫ.ɫu.mi.neˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

il·lumineguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·luminar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] il·luminessin, il·luminessen, il·luminassin, il·luminassen o il·luminaren.
# il·luminavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɫ.ɫu.miˈna.βi/

### Verb

il·luminavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de il·luminar.
    Forma septentrional per [jo] il·luminava.
# il·luminavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɫ.ɫu.miˈna.βu/, nord-occidental /iɫ.ɫu.miˈna.βo/

### Forma verbal

il·luminavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de il·luminar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] il·luminàveu.
# il·lumineguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /iɫ.ɫu.mi.neˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

il·lumineguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb il·luminar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] il·luminem.
# il·lumineguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /iɫ.ɫu.mi.neˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

il·lumineguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·luminar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] il·luminés, il·luminàs o il·luminara.
# il·luminaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫu.miˈna.βən/, balear /iɫ.ɫu.miˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /iɫ.ɫu.miˈna.βen/, valencià /iɫ.ɫu.miˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

il·luminaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de il·luminar.

#### Sinònims

* il·luminaien, forma col·loquial.
# il·luminaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫu.miˈna.βəs/, balear /iɫ.ɫu.miˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /iɫ.ɫu.miˈna.βes/, valencià /iɫ.ɫu.miˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

il·luminaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de il·luminar.

#### Sinònims

* il·luminaies, forma col·loquial.
# il·lumineguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /iɫ.ɫu.mi.neˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

il·lumineguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·luminar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] il·luminessis, il·luminesses, il·luminassis, il·luminasses o il·luminares.
# indescribably
## Anglès

   * Etimologia: De indescribable i el sufix -ly.

### Adverbi

indescribably ‎(comparatiu more indescribably, superlatiu most indescribably)
* indescriptiblement
# independència
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.də.pənˈdɛn.si.ə/, occidental /in.de.penˈdɛn.si.a/
   * Rimes: -ɛnsia
   * Etimologia: De independent i el sufix -ència.

### Nom

independència f. ‎(plural independències)
* Condició o qualitat d'independent.
* Situació d'una col·lectivitat, poble o nació no sotmesa a l'autoritat d'altres.

#### Relacionats

* independència lineal
* independència funcional

#### Derivats

* independentisme, independentista, independentment, independitzar

#### Antònims

* dependència

#### Traduccions

* Anglès: independence $^{(en)}$
* Castellà: independencia $^{(es)}$ f.
* Francès: indépendance $^{(fr)}$ f.
* Italià: indipendenza $^{(it)}$ f.
* Occità: independéncia $^{(oc)}$ f.
* Portuguès: independência $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·pen·dèn·ci·a (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# indestructible
## Anglès
### Adjectiu

indestructible ‎(no comparable)
* indestructible
# independência
## Portuguès

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: Del prefix in- i dependência.

### Nom

independência f. ‎(plural independências)
* (psicologia) independència, autonomia
* (política) independència
* (botànica) Arbust de les euforbiàcies.

#### Sinònims

* (psicologia) autonomia

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en portuguès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Priberam da Língua Portuguesa sobre independência
# indescriptiblement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.dəs.kɾipˌtib.bɫəˈmen/, /in.dəs.kɾipˌti.βɫəˈmen/ balear /in.dəs.kɾipˌtib.bɫəˈment/, /in.dəs.kɾipˌtib.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /in.des.kɾipˌtib.bɫeˈmen/, /in.des.kɾipˌti.βɫeˈmen/ valencià /in.des.kɾipˌti.bɫeˈment/, /in.des.kɾipˌti.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De indescriptible i el sufix -ment.

### Adverbi

indescriptiblement
* D’una manera indescriptible.

#### Traduccions

* Anglès: indescribably $^{(en)}$
* Castellà: indescriptiblemente $^{(es)}$
* Francès: indescriptiblement $^{(fr)}$
* Italià: indescrivibilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·des·crip·ti·ble·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# indeterminacion
## Occità

   * Pronúncia: /in.de.teɾ.mi.naˈsju/

### Nom

indeterminacion f. ‎(plural indeterminacions)
* indeterminació
# independências
## Portuguès

   * Pronúncia: (pendent)

### Nom

independências f. pl.
* forma plural de independência
# indescribable
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)
   * Etimologia: Del prefix in-, describe i el sufix -able.

### Adjectiu

indescribable ‎(comparatiu more indescribable, superlatiu most indescribable)
* indescriptible
# indeterminaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.de.teɾ.mi.naˈθjo.nes/, meridional \iŋ.de.teɾ.mi.naˈθjo.neh\
       Americà: alt /in.de.teɾ.mi.naˈsjo.n(e)s/, baix \iŋ.de.teɾ.mi.naˈsjo.neh\, austral /in.de.teɾ.mi.naˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

indeterminaciones f. pl.
* forma plural de indeterminación
# dirozzeresti
## Italià
### Verb

dirozzeresti
* segona persona singular (tu) del condicional de dirozzare
# dirozzerete
## Italià
### Verb

dirozzerete
* segona persona plural (voi) del futur de dirozzare
# dirozzerà
## Italià
### Verb

dirozzerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de dirozzare
# dirozzeranno
## Italià
### Verb

dirozzeranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de dirozzare
# dirozzeremmo
## Italià
### Verb

dirozzeremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de dirozzare
# dirozzerebbe
## Italià
### Verb

dirozzerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de dirozzare
# dirozzerebbero
## Italià
### Verb

dirozzerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de dirozzare
# dirozzerei
## Italià
### Verb

dirozzerei
* primera persona singular (io) del condicional de dirozzare
# dirozzeremo
## Italià
### Verb

dirozzeremo
* primera persona plural (noi) del futur de dirozzare
# dirozzereste
## Italià
### Verb

dirozzereste
* segona persona plural (voi) del condicional de dirozzare
# dringaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾiŋ.ɡəˈɾi.ə/, occidental /dɾiŋ.ɡaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

dringaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de dringar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de dringar.
# dringaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾiŋ.ɡəˈɾi.əs/, occidental /dɾiŋ.ɡaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

dringaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de dringar.
# dringaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾiŋˈɡa.ɾən/, occidental /dɾiŋˈɡa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

dringaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de dringar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dringar.

#### Variants

* [2] dringuessin, dringuessen, dringassin, dringassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: drin·ga·ren (3)
* Anagrama: engrandir
# dringares
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾiŋˈɡa.ɾəs/, occidental /dɾiŋˈɡa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

dringares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de dringar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dringar.

#### Variants

* [2] dringuessis, dringuesses, dringassis, dringasses
# dringarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾiŋ.ɡəˈɾi.ən/, occidental /dɾiŋ.ɡaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

dringarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de dringar.
# dringara
## Català
### Verb

dringara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dringar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dringar.

#### Variants

* [1] dringués, dringàs
* [2] dringués, dringàs
# dringaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾiŋ.ɡəˈɾan/, occidental /dɾiŋ.ɡaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

dringaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de dringar.
# dringareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾiŋ.ɡəˈɾɛw/ balear /dɾiŋ.ɡəˈɾəw/, /dɾiŋ.ɡəˈɾɛw/ Occidental: /dɾiŋ.ɡaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

dringareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de dringar.
# dringar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dɾiŋˈɡa/ Occidental: nord-occidental /dɾiŋˈɡa/ valencià /dɾiŋˈɡaɾ/, /dɾiŋˈɡa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: dringà
   * Etimologia: De dring, segle XIX.

### Verb

dringar intr.
* Sonar com un dring, un objecte de metall o de vidre.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: dringo, dringa, dringuem

#### Sinònims

* dindar, dringuejar

#### Relacionats

* trincar

#### Traduccions

* Anglès: tinkle $^{(en)}$
* Castellà: tintinear $^{(es)}$
* Francès: tinter $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: drin·gar (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# eixarcolarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃər.ku.ɫəˈɾi.ən/ balear /ə.ʃəɾ.ko.ɫəˈɾi.ən/, /ə.ʃər.ku.ɫəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃar.ko.ɫaˈɾi.en/ valencià /ej.ʃaɾ.ko.ɫaˈɾi.en/, /e.ʃaɾ.ko.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

eixarcolarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de eixarcolar.
# eixarcolarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃər.ku.ɫəˈɾa/ balear /ə.ʃəɾ.ko.ɫəˈɾa/, /ə.ʃər.ku.ɫəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃar.ko.ɫaˈɾa/ valencià /ej.ʃaɾ.ko.ɫaˈɾa/, /e.ʃaɾ.ko.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

eixarcolarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de eixarcolar.
# eixarcolares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃər.kuˈɫa.ɾəs/ balear /ə.ʃəɾ.koˈɫa.ɾəs/, /ə.ʃər.kuˈɫa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃar.koˈɫa.ɾes/ valencià /ej.ʃaɾ.koˈɫa.ɾes/, /e.ʃaɾ.koˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

eixarcolares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de eixarcolar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarcolar.

#### Variants

* [2] eixarcolessis, eixarcolesses, eixarcolassis, eixarcolasses
# eixarcolaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃər.ku.ɫəˈɾi.ə/ balear /ə.ʃəɾ.ko.ɫəˈɾi.ə/, /ə.ʃər.ku.ɫəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃar.ko.ɫaˈɾi.a/ valencià /ej.ʃaɾ.ko.ɫaˈɾi.a/, /e.ʃaɾ.ko.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

eixarcolaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de eixarcolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de eixarcolar.
# eixarcolaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃər.kuˈɫa.ɾən/ balear /ə.ʃəɾ.koˈɫa.ɾən/, /ə.ʃər.kuˈɫa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃar.koˈɫa.ɾen/ valencià /ej.ʃaɾ.koˈɫa.ɾen/, /e.ʃaɾ.koˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

eixarcolaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de eixarcolar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarcolar.

#### Variants

* [2] eixarcolessin, eixarcolessen, eixarcolassin, eixarcolassen
# eixarcolareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃər.ku.ɫəˈɾɛw/ balear /ə.ʃəɾ.ko.ɫəˈɾəw/, /ə.ʃər.ku.ɫəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃar.ko.ɫaˈɾew/ valencià /ej.ʃaɾ.ko.ɫaˈɾew/, /e.ʃaɾ.ko.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

eixarcolareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de eixarcolar.
# eixarcolaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃər.ku.ɫəˈɾi.əs/ balear /ə.ʃəɾ.ko.ɫəˈɾi.əs/, /ə.ʃər.ku.ɫəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃar.ko.ɫaˈɾi.es/ valencià /ej.ʃaɾ.ko.ɫaˈɾi.es/, /e.ʃaɾ.ko.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

eixarcolaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de eixarcolar.
# eixarcolaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃər.ku.ɫəˈɾas/ balear /ə.ʃəɾ.ko.ɫəˈɾas/, /ə.ʃər.ku.ɫəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃar.ko.ɫaˈɾas/ valencià /ej.ʃaɾ.ko.ɫaˈɾas/, /e.ʃaɾ.ko.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

eixarcolaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de eixarcolar.
# eixarcolaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃər.ku.ɫəˈɾe/ balear /ə.ʃəɾ.ko.ɫəˈɾe/, /ə.ʃər.ku.ɫəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃar.ko.ɫaˈɾe/ valencià /ej.ʃaɾ.ko.ɫaˈɾe/, /e.ʃaɾ.ko.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

eixarcolaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de eixarcolar.
# ebraizzassimo
## Italià
### Verb

ebraizzassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de ebraizzare
# ebraizzando
## Italià
### Verb

ebraizzando
* gerundi de ebraizzare
# ebraizzasse
## Italià
### Verb

ebraizzasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de ebraizzare
# ebraizzassi
## Italià
### Verb

ebraizzassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de ebraizzare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de ebraizzare
# ebraizzante
## Italià
### Verb

ebraizzante
* participi present de ebraizzare
# ebraizzare
## Italià

   * Pronúncia: /e.braˈit.t͡sa.re/

### Verb

ebraizzare trans., intr.
* hebraïtzar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: e·bra·ìz·za·re (5)
# ebraizzaste
## Italià
### Verb

ebraizzaste
* segona persona plural (voi) del passat de ebraizzare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de ebraizzare
# ebraizzano
## Italià
### Verb

ebraizzano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de ebraizzare
# ebraizzarono
## Italià
### Verb

ebraizzarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de ebraizzare
# ebraizzassero
## Italià
### Verb

ebraizzassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de ebraizzare
# infamàsseu
## Català
### Verb

infamàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infamàveu
## Català
### Verb

infamàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de infamar.
# infamàreu
## Català
### Verb

infamàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de infamar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infamàssiu
## Català
### Verb

infamàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infamàs
## Català
### Verb

infamàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infamàssem
## Català
### Verb

infamàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infamàssim
## Català
### Verb

infamàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infamé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.faˈme\
       Americà: alt \iɱ.f(a)ˈme\, baix \iŋ.faˈme\, austral \iɱ.faˈme\
   * Rimes: -e

### Verb

infamé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb infamar
# distingir-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.tiɲˈʒir.sə/ balear /dis.tiɲˈʒiɾ.sə/, /dis.tiɲ.ʒirˈsə/ Occidental: /dis.tiɲˈd͡ʒiɾ.se/
   * Rimes: -iɾse

### Verb

distingir-se
* Forma pronominal de distingir.
# distingit
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tiɲˈʒit/, occidental /dis.tiɲˈd͡ʒit/
   * Rimes: -it
   * Etimologia: Del verb distingir.

### Adjectiu

distingit m. ‎(femení distingida, plural masculí distingits, plural femení distingides)
* Que destaca per excel·lència per damunt del comú.

#### Sinònims

* elegant
* destacat, notable

#### Traduccions

* Castellà: distinguido $^{(es)}$

### Verb

distingit
* Participi masculí singular del verb distingir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tin·git (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# distintamente
## Italià

   * Pronúncia: /diˌstin.taˈmen.te/
   * Etimologia: De distinto i el sufix -mente.

### Adverbi

distintamente
* distintament

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·stin·ta·mén·te (5)