# -i
## Català

   * Etimologia: Sufix: Del llatí -eus, cultisme.
   * Etimologia: Desinència del subjuntiu: Reducció de l’antic -ia, del llatí -iam/-iat (dormiam/dormiat > dòrmia > dormi). En general la i va quedar assimilada, però es va mantenir en català central i nord-occidental estenent-se com a vocal temàtica al segle XIX.
   * Etimologia: Desinència de l’indicatiu: A partir dels verbs llatins amb una -i- com a vocal temàtica, com els de la quarta conjugació (dormiō > dormi). En general les vocals finals van quedar assimilades quedant amb desinència zero, però es va mantenir la vocal temàtica en català septentrional estenent-se a altres conjugacions.

### Sufix

-i m. ‎(adjectival, femení -ia)
* Relatiu a.
    Exemple: èter → eteri.

### Desinència

-i ‎(verbal)
* (central, nord-occidental) Forma conjugada en primera i tercera persona del singular del present de subjuntiu dels verbs regulars en -ar, -er, -re i -ir.
    Exemples: cantar → canti, témer → temi, batre → bati, dormir → dormi.

#### Relacionats

* -a, -e, occidental i balear

### Desinència

-i ‎(verbal)
* (septentrional) Forma conjugada en primera persona del singular del present d’indicatiu dels verbs regulars en -ar, -er, -re i -ir.

#### Relacionats

* -ō llatí > Ø, actual balear i alguerès (-i, septentrional) > -e, actual valencià > -o, central i nord-occidental

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC

## Esperanto

   * Etimologia: (pendent)

### Desinència

-i ‎(verbal)
* Forma verbs.
    Exemple: muziko → muziki.

## Romanès

   * Etimologia: Del llatí illī, nominatiu masculí plural de ille.

### Sufix

-i m. pl. ‎(genitiu -lor)
* els (article definit masculí plural)

#### Notes

S'afegeix al masculí plural en nominatiu i acusatiu.
* Quan el plural ja té una terminació -i, el grup -ii té valor ortogràfic sense canvi de pronúncia: codru ‎(«bosc») → codri ‎(«boscos») → codrii ‎(«els boscos»)
* Pot aparèixer el grup -iii amb la primera i vocal, la segona semivocal format diftong amb la tercera: fiu ‎(«fill») → fii ‎(«fills») → fiii ‎(«els fills»)

### Sufix

-i f.
* forma del genitiu i datiu de -a (de la, article definit femení indirecte)

#### Notes

* S'afegeix a la forma plural: fată ‎(«noia») → fete ‎(«noies») → fetei ‎(«de la noia»)
* Quan s'ajunten tres i, la llengua literària recomana el sufix -ei: domnie ‎(«regne») → domnii ‎(«regnes») → domniei f. ‎(«del regne»)
* En el cas de substantius usats només en singular, o noms propis, la construcció és la mateix resultant en la pràctica un sufix -ei: făină → făinei ‎(«de la farina»); Maria → Mariei ‎(«de la Maria»).

#### Relacionats

| Cas | Articles definits | Articles definits | Articles definits | Articles definits | Articles definits | Articles definits | Articles adjectivals | Articles adjectivals | Articles adjectivals | Articles adjectivals | Articles adjectivals | Articles adjectivals | Articles possessius | Articles possessius | Articles possessius | Articles possessius | Articles possessius | Articles possessius | Articles indefinits | Articles indefinits | Articles indefinits | Articles indefinits | Articles indefinits | Articles indefinits |
| Cas | singular | singular | singular | plural | plural | plural | singular | singular | singular | plural | plural | plural | singular | singular | singular | plural | plural | plural | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| Cas | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. |
| nominatiu acusatiu | -l (-le, -ul) | -l (-le, -ul) | -a (-ua) | -i | -le | -le | cel | cel | cea | cei | cele | cele | al | al | a | ai | ale | ale | un | un | o | niște | niște | niște |
| genitiu datiu | -lui (-ului) | -lui (-ului) | -i (-ei) | -lor | -lor | -lor | celui | celui | celei | celor | celor | celor | (alui) | (alui) | (alei) | (alor) | (alor) | (alor) | unui | unui | unei | unor | unor | unor |