OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# atenim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈnim/, occidental /a.teˈnim/
   * Rimes: -im

### Verb

atenim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·nim (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeimnt)
* Anagrames: imante, matine, mentia, mitena
# atenir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.təˈni/ Occidental: nord-occidental /a.teˈni/, valencià /a.teˈniɾ/
   * Rimes: -i(ɾ)

### Verb

atenir
* Forma de l'infinitiu atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·nir (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeinrt)
* Anagrames: arniet, enarti, enartí, inerta, nerita, retina, traïen
# atenguéssom
## Català
### Verb

atenguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atendre.
# atenguéssou
## Català
### Verb

atenguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atendre.
# atenies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈni.əs/, occidental /a.teˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

atenies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atendre.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·ni·es (4)
* Anagrames: estaien, estenia, tesaien

## Català antic
### Verb

atenies
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atendre
# atenguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təŋˈɡe.siw/, occidental /a.teŋˈɡe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

atenguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atendre.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atenir-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atènyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ten·gués·siu (4)
* Anagrames: assentigueu, atinguésseu
# atenien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈni.ən/, occidental /a.teˈni.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

atenien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atendre.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·ni·en (4)
* Anagrama: entenia

## Català antic
### Verb

atenien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de atendre
# atenint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.təˈnin/ balear /ə.təˈnint/, /ə.təˈnin/ Occidental: nord-occidental /a.teˈnin/ valencià /a.teˈnint/, /a.teˈnin/
   * Rimes: -int

### Verb

atenint
* Gerundi del verb atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·nint (3)
* Anagrames: atinent, intenta, intentà, tinenta
# atordesqui
## Català
### Verb

atordesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atordir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atordir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atordir.
# atordesquen
## Català
### Verb

atordesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atordir.
# atordesques
## Català
### Verb

atordesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atordir.

### Miscel·lània

* Anagrama: orquestades
# assotassen
## Català
### Verb

assotassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.

## Català antic
### Verb

assotassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de assotar

#### Variants

* assotaren
# assotasses
## Català
### Verb

assotasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.

## Català antic
### Verb

assotasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de assotar

#### Variants

* assotares
# assotassin
## Català
### Verb

assotassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.
# assotava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈta.βə/ balear /ə.soˈta.və/, /ə.suˈta.və/ Occidental: nord-occidental /a.soˈta.βa/ valencià /a.soˈta.va/, /a.soˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assotava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assotar.

## Català antic
### Verb

assotava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de assotar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de assotar
# assotassis
## Català
### Verb

assotassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.
# assotast
## Català antic
### Verb

assotast
* segona persona singular (tu) del passat de assotar

#### Variants

* assotist, assotares
# assotau
## Català
### Verb

assotau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assotar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assotar.

## Català antic
### Verb

assotau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de assotar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de assotar

#### Variants

* [1] assotats
* [2] assotats
# avenco
## Català
### Verb

avenco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de avencar-se.
# avencesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βənˈse.səs/, balear /ə.vənˈse.səs/ Occidental: nord-occidental /a.βenˈse.ses/ valencià /a.venˈse.ses/, /a.βenˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

avencesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb avençar.
# atropés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾuˈpes/ balear /ə.tɾoˈpes/, /ə.tɾuˈpes/ Occidental: /a.tɾoˈpes/
   * Rimes: -es

### Verb

atropés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atropar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tro·pés (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeoprst)
* Anagrames: aportes, aportés, apresto, estopar, operats, optares, reposat, topares
# atropéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾuˈpe.səm/ balear /ə.tɾoˈpe.səm/, /ə.tɾuˈpe.səm/ Occidental: /a.tɾoˈpe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

atropéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tro·pés·sem (4)
* Anagrames: aportéssem, prometessa
# atropéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾuˈpe.sim/ balear /ə.tɾoˈpe.sim/, /ə.tɾuˈpe.sim/ Occidental: /a.tɾoˈpe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

atropéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tro·pés·sim (4)
* Anagrames: aportéssim, importessa, impostares, reimposats
# atrorum
## Llatí

   * Pronúncia: /aːˈtroː.rʊm/

### Adjectiu

ātrōrum
* genitiu masculí plural de āter
* genitiu neutre plural de āter
# atropé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.tɾoˈpe/
       Americà: alt /a.t͡s(o)ˈpe/, baix /a.tɾoˈpe/
   * Rimes: -e

### Verb

atropé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb atropar
# azelerazioaren
## Basc
### Nom

azelerazioaren
* genitiu definit singular de azelerazio
# azelerazioarengatik
## Basc
### Nom

azelerazioarengatik
* causal definit singular de azelerazio
# azelerazioarentzat
## Basc
### Nom

azelerazioarentzat
* benefactiu definit singular de azelerazio
# azelerazio
## Basc
### Nom

azelerazio inan.
* acceleració

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
azelerazio
azelerazioa
azelerazioak
Ergatiu
azeleraziok
azelerazioak
azelerazioek
Datiu
azeleraziori
azelerazioari
azelerazioei
Genitiu
azelerazioren
azelerazioaren
azelerazioen
Comitatiu
azeleraziorekin
azelerazioarekin
azelerazioekin
Benefactiu
azeleraziorentzat
azelerazioarentzat
azelerazioentzat
Instrumental
azelerazioz
azelerazioaz
azelerazioez
Partitiu
azeleraziorik
Prolatiu
azeleraziotzat
Causal
azeleraziorengatik
azelerazioarengatik
azelerazioengatik
Locatius
Inessiu
azeleraziotan
azelerazioan
azelerazioetan
Ablatiu
azeleraziotatik
azeleraziotik
azelerazioetatik
Al·latiu
azeleraziotara
azeleraziora
azelerazioetara
Terminatiu
azeleraziotaraino
azelerazioraino
azelerazioetaraino
Al·l. direcional
azeleraziotarantz
azeleraziorantz
azelerazioetarantz
Gen. locatiu
azeleraziotako
azelerazioko
azelerazioetako :
# azelerazioa
## Basc
### Nom

azelerazioa
* absolutiu definit singular de azelerazio
# azelerazioari
## Basc
### Nom

azelerazioari
* datiu definit singular de azelerazio
# azelerazioan
## Basc
### Nom

azelerazioan
* inessiu definit singular de azelerazio
# azcón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aθˈkon/, meridional \ahˈkoŋ\
       Americà: alt /asˈkon/, baix \ahˈkoŋ\, austral /ahˈkon/
   * Rimes: -on

### Nom

azcón m. ‎(plural azcones)
* ascona

### Miscel·lània

* Síl·labes: az·cón (2)
# azelerazioak
## Basc
### Nom

azelerazioak
* absolutiu definit plural de azelerazio
* ergatiu definit singular de azelerazio
# azelerazioarekin
## Basc
### Nom

azelerazioarekin
* comitatiu definit singular de azelerazio
# atxul·lassen
## Català
### Verb

atxul·lassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atxul·lar.
# atxul·lassin
## Català
### Verb

atxul·lassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atxul·lar.
# atxul·lassis
## Català
### Verb

atxul·lassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atxul·lar.
# atxul·lasses
## Català
### Verb

atxul·lasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atxul·lar.
# atxul·lau
## Català
### Verb

atxul·lau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de atxul·lar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb atxul·lar.
# atxul·lava
## Català
### Verb

atxul·lava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atxul·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atxul·lar.
# atxul·laríeu
## Català
### Verb

atxul·laríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de atxul·lar.
# aórticas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈoɾ.ti.kas/, meridional /aˈoɾ.ti.kah/
       Americà: alt /aˈoɾ.ti.k(a)s/, baix /aˈoɾ.ti.kah/, austral /aˈoɾ.ti.kas/
   * Rimes: -oɾtikas

### Adjectiu

aórticas f. pl.
* forma plural de aórtica

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ór·ti·cas (4)
* Anagrames: acortáis, cairotas, coartáis, coitaras, coitarás, costaría, cotarais, cotarías, oráticas, tocarais, tocarias, tocarías
# aòrtics
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɔr.tiks/, occidental /aˈɔɾ.tiks/

### Adjectiu

aòrtics m. pl.
* Forma plural de aòrtic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·òr·tics (3)
* Heterograma de 7 lletres (aciorst)
* Anagrames: torisca, toriscà
# aórtica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈoɾ.ti.ka/
       Americà: alt /aˈoɾ.t(i).ka/, baix /aˈoɾ.ti.ka/
   * Rimes: -oɾtika

### Adjectiu

aórtica f. ‎(plural aórticas)
* forma femenina de aórtico

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ór·ti·ca (4)
* Anagrames: acoitar, cairota, coitara, coitará, cotaría, orática, tocaria, tocaría
# aú
## Català

   * Etimologia: Onomatopeic.

### Interjecció

aú
* Udol de llop, de gos o d’altres cànids.

#### Variants

* ahú, uh, uuu
* Pot alternar amb repeticions de la vocal tònica per tal de donar més èmfasi o remarcar el so.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ú (2)

### Vegeu també

* enciclopedia.cat
* Viccionari:Tesaurus/sons d'animals
# aórtico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈoɾ.ti.ko/
       Americà: alt /aˈoɾ.t(i).ko/, baix /aˈoɾ.ti.ko/
   * Rimes: -oɾtiko
   * Etimologia: De aorta i el sufix -ico.

### Adjectiu

aórtico m. ‎(femení aórtica, plural masculí aórticos, plural femení aórticas)
* aòrtic

#### Derivats

* intraaórtico
* paraaórtico
* supraórtico
* yuxtaaórtico

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ór·ti·co (4)
* Anagrames: orático, tocario

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre aórtico
# aórticos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈoɾ.ti.kos/, meridional /aˈoɾ.ti.koh/
       Americà: alt /aˈoɾ.ti.k(o)s/, baix /aˈoɾ.ti.koh/, austral /aˈoɾ.ti.kos/
   * Rimes: -oɾtikos

### Adjectiu

aórticos m. pl.
* forma plural de aórtico

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ór·ti·cos (4)
* Anagrames: castorio, oráticos, tocarios
# aún
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈun/, meridional \aˈuŋ\
       Americà: alt /aˈun/, baix \aˈuŋ\, austral /aˈun/
   * Rimes: -un

### Adverbi

aún
* encara

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ún (2)
# aòrtica
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɔr.ti.kə/, occidental /aˈɔɾ.ti.ka/

### Adjectiu

aòrtica f. ‎(plural aòrtiques)
* Forma femenina de aòrtic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·òr·ti·ca (4)
* Anagrames: acotiar, cairota, tocaria, torcaia
# aòrtiques
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɔr.ti.kəs/, occidental /aˈɔɾ.ti.kes/

### Adjectiu

aòrtiques f. pl.
* Forma plural de aòrtica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·òr·ti·ques (4)
* Heterograma de 9 lletres (aeioqrstu)
# atraívou
## Català
### Verb

atraívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atraure.
# atraïves
## Català
### Verb

atraïves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·ï·ves (4)
* Anagrames: aviastre, avistaré, evitaràs, tesariva, travaies, tresàvia
# atreballat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.βəˈʎat/, occidental /a.tɾe.baˈʎat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del prefix a- i treballat, de treballar, de treball.

### Adjectiu

atreballat m. ‎(femení atreballada, plural masculí atreballats, plural femení atreballades)
* Carregat de treballs.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tre·ba·llat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# atraíveu
## Català
### Verb

atraíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·í·veu (4)
* Anagrama: travàieu
# augmentaies
## Català
### Verb

augmentaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·ta·ies (4)
* Anagrames: amatinegués, amuntegaies
# augmentar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əwɡ.mənˈta/ Occidental: nord-occidental /awɡ.menˈta/ valencià /awɡ.menˈtaɾ/, /awɡ.menˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: augmentà
   * Etimologia: Del llatí augmentāre, del verb augere ‎(«fer més gros») i el sufix -mentum ‎(«instrument, mitjà»), segle XIV.

### Verb

augmentar trans., intr.
* Fer créixer una quantitat o una intensitat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: augmento, augmenta, augmentem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Anglès: increase $^{(en)}$, raise $^{(en)}$
* Castellà: aumentar $^{(es)}$
* Francès: augmenter $^{(fr)}$
* Italià: aumentare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·tar (3)
* Anagrames: amuntegar, argumenta, argumentà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# augmentarem
## Català
### Verb

augmentarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·ta·rem (4)
* Anagrames: amuntegarem, amuntegàrem
# augmentam
## Català
### Verb

augmentam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de augmentar.
# augmentaran
## Català
### Verb

augmentaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·ta·ran (4)
* Anagrama: amuntegaran
# augmentant
## Català
### Verb

augmentant
* Gerundi del verb augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·tant (3)
* Anagrama: amuntegant
# augmentades
## Català
### Verb

augmentades
* Participi femení plural del verb augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·ta·des (4)
* Anagrama: amuntegades
# augmentaia
## Català
### Verb

augmentaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de augmentar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·ta·ia (4)
* Anagrames: aguantàiem, amuntegaia
# augmentaien
## Català
### Verb

augmentaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·ta·ien (4)
* Anagrama: amuntegaien
# augmentara
## Català
### Verb

augmentara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb augmentar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·ta·ra (4)
* Anagrames: aguantarem, aguantàrem, amuntegarà
# aïlleguessa
## Català
### Verb

aïlleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aïllar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ï·lle·gues·sa (5)
* Anagrama: algaliésseu
# aïllavo
## Català
### Verb

aïllavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aïllar.
# aïlleguem
## Català
### Verb

aïlleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aïllar.
# aïlleguesses
## Català
### Verb

aïlleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aïllar.
# aïllava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.iˈʎa.βə/, balear /ə.iˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /a.iˈʎa.βa/ valencià /a.iˈʎa.va/, /a.iˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aïllava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aïllar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aïllar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ï·lla·va (4)
* Anagrama: llavaia
# aïllaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.iˈʎa.βəs/, balear /ə.iˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.iˈʎa.βes/ valencià /a.iˈʎa.ves/, /a.iˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

aïllaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aïllar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ï·lla·ves (4)
* Anagrama: llavaies
# aïllavi
## Català
### Verb

aïllavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aïllar.
# aïlle
## Català
### Verb

aïlle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aïllar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aïllar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aïllar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aïllar.
# aïlleguessen
## Català
### Verb

aïlleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aïllar.
# aïllaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.iˈʎa.βən/, balear /ə.iˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.iˈʎa.βen/ valencià /a.iˈʎa.ven/, /a.iˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aïllaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aïllar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ï·lla·ven (4)
* Anagrames: anivella, anivellà, llavaien, niellava
# auguréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɣuˈɾe.siw/, occidental /aw.ɣuˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

auguréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb augurar.
# augurés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɣuˈɾes/, occidental /aw.ɣuˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

augurés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb augurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb augurar.
# augustae
## Llatí

   * Pronúncia: /awˈɡʊs.taj/

### Adjectiu

augustae
* nominatiu femení plural de augustus
* vocatiu femení plural de augustus
* genitiu femení singular de augustus
* datiu femení singular de augustus
# auguré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \au.ɣuˈɾe\
       Americà: alt /au.ɡuˈɾe/, baix \au.ɣuˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

auguré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb augurar
# august
## Català

   * Pronúncia: oriental /əwˈɣust/, occidental /awˈɣust/
   * Rimes: -ust
   * Etimologia: Del llatí augustus ‎(«consagrat»), de augūr ‎(«àugur»). Doblet del patrimonial agost per via llatí vulgar.

### Adjectiu

august m. ‎(femení augusta, plural masculí augusts o augustos, plural femení augustes)
* Que inspira respecte i admiració.

#### Traduccions

* Anglès: august $^{(en)}$
* Castellà: augusto $^{(es)}$
* Francès: auguste $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·gust (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Romanès
### Nom

august m. ‎(sense plural)
* agost

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | august | augustul | | - | - |
| Genitiu-datiu | (unui) | august | augustului | | - | - |
| Vocatiu | | augustule, auguste | augustule, auguste | | - | - |
# augurésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɣuˈɾe.səw/, occidental /aw.ɣuˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

augurésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb augurar.
# atriboli
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾiˈβo.ɫi/, occidental /a.tɾiˈbo.ɫi/
   * Rimes: -oli

### Verb

atriboli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atribolar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atribolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atribolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atribolar.
# automedicaven
## Català
### Verb

automedicaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de automedicar-se.
# automedicazione
## Italià

   * Pronúncia: /au.to.me.di.katˈt͡sjoː.ne/

### Nom

automedicazione f. ‎(plural automedicazioni)
* automedicació

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·me·di·ca·zió·ne (7)
# automedicà
## Català
### Verb

automedicà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de automedicar-se.
# automedicava
## Català
### Verb

automedicava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de automedicar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de automedicar-se.
# automedico
## Català
### Verb

automedico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de automedicar-se.
# automedicau
## Català
### Verb

automedicau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de automedicar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb automedicar-se.
# automedicaves
## Català
### Verb

automedicaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de automedicar-se.
# automedicazioni
## Italià

   * Pronúncia: /au.to.me.di.katˈt͡sjoː.ni/

### Nom

automedicazioni f. pl.
* forma plural de automedicazione
# atribula
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾiˈβu.ɫə/, occidental /a.tɾiˈbu.ɫa/
   * Rimes: -ula

### Verb

atribula
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de atribular.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb atribular.