OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aido
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈaj.ðu/, occidental /ˈaj.ðo/

### Verb

aido
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aidar.
    [Jo] aido, aide o aid.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aidar.
    [Que jo] aido, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] aidi o aide.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aidar.
    [Que ell/ella/vostè] aido, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] aidi o aide.

#### Sinònims

* ajudo

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·do (2)
* Anagrames: adio $^{(alfagrama)}$, ioda, iodà, odia $^{(revers)}$, odià, oidà, oïda
# aidutiger
## Ibèric

   * Pronúncia: /ajdutiɡeɾ/
   * Etimologia: Compost pels formants aitu ‎ i tiker ‎.

### Nom propi

aidutiger • ‎ ‎(escriptura dual)
* Antropònim

### Vegeu també

* Moncunill Martí, Noemí. Els noms personals ibèrics en l’epigrafia antiga de Catalunya. Barcelona: Institut d’Estudis Catalans, 2010 (Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica; 85). ISBN 9788492583928.
# aidi
## Català

   * Pronúncia: /ˈaj.ði/

### Verb

aidi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aidar.
    [Que jo] aidi o aide.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aidar.
    [Que ell/ella/vostè] aidi o aide.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aidar.
    Aidi o aide [ell/ella/vostè].

#### Sinònims

* ajudi

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·di (2)
* Anagrames: adii $^{(alfagrama)}$, adií, adiï
# aiding
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈeɪdɪŋ/

### Verb

aiding
* gerundi de aid: ajudant o auxiliant.
# aidist
## Català antic
### Verb

aidist
* segona persona singular (tu) del passat de aidar

#### Variants

* aidast, aidares
# aidos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ˈaj.ðos/

### Verb

aidos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] aidis o aides.

#### Sinònims

* ajudos

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·dos (2)
* Anagrames: adiós, iodàs, odiàs
# aideu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əjˈðɛw/, occidental /ajˈðew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aideu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aidar.
    [Vosaltres/vós] aideu o aidau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aidar.
    [Que vosaltres/vós] aideu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aidar.
    Aideu o aidau [vosaltres/vós].

#### Sinònims

* ajudeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·deu (2)
* Anagrames: adieu, adíeu, eduïa, ideau

## Català antic
### Verb

aideu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de aidar

#### Variants

* aidets
# aidis
## Català

   * Pronúncia: /ˈaj.ðis/

### Verb

aidis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aidar.
    [Que tu] aidis o aides; [tu] no aidis o aides.

#### Sinònims

* ajudis

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·dis (2)
* Anagrama: adiïs
# agafà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈfa/, occidental /a.ɣaˈfa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: agafar

### Verb

agafà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agafar.
# agafàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈfa.ɾəm/, occidental /a.ɣaˈfa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

agafàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de agafar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agafar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·fà·rem (4)
* Anagrames: afamegar, marafega
# agafàs
## Català
### Verb

agafàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agafar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agafar.
# agafis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣa.fis/, occidental /aˈɣa.fis/
   * Rimes: -afis

### Verb

agafis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agafar.
# agafàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈfa.ɾəw/, occidental /a.ɣaˈfa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

agafàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de agafar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agafar.
# agafin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣa.fin/, occidental /aˈɣa.fin/
   * Rimes: -afin

### Verb

agafin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agafar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agafar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·fin (3)
* Anagrames: afgani, fagina
# agafàieu
## Català
### Verb

agafàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agafar.
# agafo
## Català
### Verb

agafo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agafar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agafar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agafar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·fo (3)
* Anagrames: afoga, afogà
# agafos
## Català
### Verb

agafos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agafar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·fos (3)
* Anagrama: afogàs
# agarrassis
## Català
### Verb

agarrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.
# agarrats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈrats/, occidental /a.ɣaˈrats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

agarrats m. pl.
* Forma plural de agarrat.

### Verb

agarrats
* Participi masculí plural del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·rats (3)
* Anagrama: tragaràs
# agarraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣəˈra.βən/, balear /ə.ɣəˈra.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣaˈra.βen/ valencià /a.ɣaˈra.ven/, /a.ɣaˈra.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

agarraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ra·ven (4)
* Anagrames: arregnava, arrengava, gavarnera
# agarrassin
## Català
### Verb

agarrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ras·sin (4)
* Anagrames: granissara, granissarà
# agarrat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈrat/, occidental /a.ɣaˈrat/
   * Rimes: -at

### Adjectiu

agarrat m. ‎(femení agarrada, plural masculí agarrats, plural femení agarrades)
* gasiu

### Verb

agarrat
* Participi masculí singular del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·rat (3)
* Anagrames: Tàrraga, tragara, tragarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
# agarraríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.rəˈɾi.əw/, occidental /a.ɣa.raˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agarraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agarrar.
# agarrasses
## Català
### Verb

agarrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.
# agarrau
## Català
### Verb

agarrau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agarrar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agarrar.
# agarrava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣəˈra.βə/, balear /ə.ɣəˈra.və/ Occidental: nord-occidental /a.ɣaˈra.βa/ valencià /a.ɣaˈra.va/, /a.ɣaˈra.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

agarrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agarrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agarrar.
# agarrassen
## Català
### Verb

agarrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Anagrama: engrassarà
# aingirarenganako
## Basc
### Nom

aingirarenganako
* genitiu locatiu indefinit de aingira
* genitiu locatiu definit singular de aingira
# aingirarengatik
## Basc
### Nom

aingirarengatik
* causal indefinit de aingira
* causal definit singular de aingira
# aingirari
## Basc
### Nom

aingirari
* datiu indefinit de aingira
* datiu definit singular de aingira
# aingirarengan
## Basc
### Nom

aingirarengan
* inessiu indefinit de aingira
* inessiu definit singular de aingira
# aingirarengana
## Basc
### Nom

aingirarengana
* al·latiu definit singular de aingira
* al·latiu indefinit de aingira
# aingirarenganantz
## Basc
### Nom

aingirarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de aingira
* al·latiu direccional indefinit de aingira
# aingirarik
## Basc
### Nom

aingirarik
* partitiu indefinit de aingira
# aingirarenganaino
## Basc
### Nom

aingirarenganaino
* terminatiu definit singular de aingira
* terminatiu indefinit de aingira
# aingirarengandik
## Basc
### Nom

aingirarengandik
* ablatiu indefinit de aingira
* ablatiu definit singular de aingira
# aingirarentzat
## Basc
### Nom

aingirarentzat
* benefactiu indefinit de aingira
* benefactiu definit singular de aingira
# ailes
## Francès

   * Pronúncia: /ɛl/

### Nom

ailes f. pl.
* forma plural de aile
# ailants
## Català

   * Pronúncia: oriental /əjˈɫans/, occidental /ajˈɫans/
   * Rimes: -ans

### Nom

ailants m. pl.
* Forma plural de ailant.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·lants (2)
* Anagrama: asilant
# aile gauche
## Francès
### Nom

aile gauche f. ‎(plural ailes gauches)
* (futbol) ala esquerra

### Vegeu també

* aile gauche. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ailier
## Francès
### Nom

ailier m. ‎(plural ailiers, femení ailière)
* (esports de pilota) extrem
* (basquetbol, hoquei sobre gel) ala
* (beisbol) exterior

#### Sinònims

* (basquetbol) avant
* (beisbol) joueur de champ extérieur, voltigeur

### Vegeu també

* ailier. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ailant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əjˈɫan/ balear /əjˈɫant/, /əjˈɫan/ Occidental: nord-occidental /ajˈɫan/ valencià /ajˈɫant/, /ajˈɫan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: Del llatí científic Ailanthus, del malai d'Ambon ai lanto ‎(«arbre [del] cel»).

### Nom

ailant m. ‎(plural ailants)
* Arbre caducifoli de la família de les simaroubàcies (Ailanthus altissima).

#### Traduccions

* Alemany: Götterbaum $^{(de)}$ m.
* Castellà: falso zumaque $^{(es)}$
* Eslovac: pajaseň žliazkatý $^{(sk)}$
* Francès: ailante $^{(fr)}$
* Romanès: cenușar $^{(ro)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·lant (2)
* Anagrames: aliant, altina, analit

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aileron blanc du large
## Francès
### Nom

aileron blanc du large m.
* tauró de mans llargues
# aile
## Francès

   * Pronúncia: /ɛl/ àudio

### Nom

aile f. ‎(plural ailes)
* ala
* (esports de pilota) banda

#### Sinònims

* bande, côté
# ailes droites
## Francès
### Nom

ailes droites f. pl.
* forma plural de aile droite
# ailes gauches
## Francès
### Nom

ailes gauches f. pl.
* forma plural de aile gauche
# aile droite
## Francès
### Nom

aile droite f. ‎(plural ailes droites)
* (futbol) ala dreta

### Vegeu també

* aile droite. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ainararengan
## Basc
### Nom

ainararengan
* inessiu indefinit de ainara
* inessiu definit singular de ainara
# ainararenganantz
## Basc
### Nom

ainararenganantz
* al·latiu direccional definit singular de ainara
* al·latiu direccional indefinit de ainara
# ainararen
## Basc
### Nom

ainararen
* genitiu definit singular de ainara
* genitiu indefinit de ainara
# ainararenganako
## Basc
### Nom

ainararenganako
* genitiu locatiu indefinit de ainara
* genitiu locatiu definit singular de ainara
# ainararenganaino
## Basc
### Nom

ainararenganaino
* terminatiu definit singular de ainara
* terminatiu indefinit de ainara
# ainara
## Basc
### Nom propi

ainara anim.
* oreneta

#### Sinònims

* enara, elai
# ainarak
## Basc
### Nom

ainarak
* absolutiu definit plural de ainara
* ergatiu definit singular de ainara
* ergatiu indefinit de ainara
# ainararekin
## Basc
### Nom

ainararekin
* comitatiu indefinit de ainara
* comitatiu definit singular de ainara
# ainararengana
## Basc
### Nom

ainararengana
* al·latiu definit singular de ainara
* al·latiu indefinit de ainara
# agarbuixares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣər.buˈʃa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βujˈʃa.ɾes/ valencià /a.ɣaɾ.bujˈʃa.ɾes/, /a.ɣaɾ.βuˈʃa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

agarbuixares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de agarbuixar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbuixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bui·xa·res (5)
* Anagrama: agarbuixar-se
# agarbuixarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣər.bu.ʃəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βuj.ʃaˈɾa/ valencià /a.ɣaɾ.buj.ʃaˈɾa/, /a.ɣaɾ.βu.ʃaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agarbuixarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agarbuixar.
# agarbuixaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣər.bu.ʃəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βuj.ʃaˈɾi.ew/ valencià /a.ɣaɾ.buj.ʃaˈɾi.ew/, /a.ɣaɾ.βu.ʃaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agarbuixaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agarbuixar.
# agarbuixareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣər.bu.ʃəˈɾɛw/ balear /ə.ɣəɾ.bu.ʃəˈɾəw/, /ə.ɣər.bu.ʃəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βuj.ʃaˈɾew/ valencià /a.ɣaɾ.buj.ʃaˈɾew/, /a.ɣaɾ.βu.ʃaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agarbuixareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agarbuixar.
# agarbuixaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣər.bu.ʃəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βuj.ʃaˈɾi.a/ valencià /a.ɣaɾ.buj.ʃaˈɾi.a/, /a.ɣaɾ.βu.ʃaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agarbuixaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agarbuixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agarbuixar.
# agarbuixaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣər.bu.ʃəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βuj.ʃaˈɾi.es/ valencià /a.ɣaɾ.buj.ʃaˈɾi.es/, /a.ɣaɾ.βu.ʃaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agarbuixaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agarbuixar.
# agarbuixaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣər.bu.ʃəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βuj.ʃaˈɾe/ valencià /a.ɣaɾ.buj.ʃaˈɾe/, /a.ɣaɾ.βu.ʃaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agarbuixaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agarbuixar.
# agarbuixarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣər.bu.ʃəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βuj.ʃaˈɾi.en/ valencià /a.ɣaɾ.buj.ʃaˈɾi.en/, /a.ɣaɾ.βu.ʃaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agarbuixarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agarbuixar.
# agarbuixaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣər.bu.ʃəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βuj.ʃaˈɾas/ valencià /a.ɣaɾ.buj.ʃaˈɾas/, /a.ɣaɾ.βu.ʃaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

agarbuixaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agarbuixar.
# agençàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒənˈsa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒenˈsa.ɾew/, valencià /a.d͡ʒenˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

agençàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de agençar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agençar.
# agençàs
## Català
### Verb

agençàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agençar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agençar.
# agençàsseu
## Català
### Verb

agençàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agençar.
# agenții
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

agenții
* nominatiu i acusatiu definit plural de agent
# agençàssem
## Català
### Verb

agençàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agençar.
# agençàssim
## Català
### Verb

agençàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agençar.
# agenți
## Romanès
### Nom

agenți
* forma plural de agent
# agençàssiu
## Català
### Verb

agençàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agençar.
# agençàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒənˈsa.βəw/, balear /ə.ʒənˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒenˈsa.βew/ valencià /a.d͡ʒenˈsa.vew/, /a.d͡ʒenˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

agençàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agençar.
# aixafassis
## Català
### Verb

aixafassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafar.
# aixafaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəˈfa.βən/, balear /ə.ʃəˈfa.vən/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃaˈfa.βen/ valencià /aj.ʃaˈfa.ven/, /a.ʃaˈfa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aixafaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aixafar.
# aixafaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəˈfa.βəs/, balear /ə.ʃəˈfa.vəs/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃaˈfa.βes/ valencià /aj.ʃaˈfa.ves/, /a.ʃaˈfa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

aixafaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aixafar.
# aixafassin
## Català
### Verb

aixafassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafar.
# aixafava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəˈfa.βə/, balear /ə.ʃəˈfa.və/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃaˈfa.βa/ valencià /aj.ʃaˈfa.va/, /a.ʃaˈfa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aixafava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aixafar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aixafar.
# aixafavi
## Català
### Verb

aixafavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aixafar.
# aixafaterrossos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌʃa.fə.təˈrɔ.sus/ balear /əˌʃa.fə.təˈrɔ.sos/, /əˌʃa.fə.təˈrɔ.sus/ Occidental: nord-occidental /ajˌʃa.fa.teˈrɔ.sos/ valencià /ajˌʃa.fa.teˈrɔ.sos/, /aˌʃa.fa.teˈrɔ.sos/
   * Rimes: -ɔsos
   * Etimologia: De aixafar i terròs.

### Nom

aixafaterrossos m. f. ‎(plural invariable)
* (col·loquial, despectiu) Pagès rústic.

#### Sinònims

* esclafaterrossos, xafaterrossos

#### Traduccions

* Anglès: yokel $^{(en)}$
* Castellà: destripaterrones $^{(es)}$ m. f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xa·fa·ter·ros·sos (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aixafau
## Català
### Verb

aixafau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aixafar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aixafar.
# aixec
## Català
### Verb

aixec
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aixecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xec (2)
* Anagrama: xeica
# aixeca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʃe.kə/ Occidental: nord-occidental /ajˈʃe.ka/ valencià /ajˈʃe.ka/, /aˈʃe.ka/
   * Rimes: -eka

### Verb

aixeca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aixecar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aixecar.
# aixecador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.kəˈðo/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.kaˈðo/ valencià /aj.ʃe.kaˈðoɾ/, /a.ʃe.kaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De aixecar i el sufix -dor.

### Nom

aixecador m. ‎(plural aixecadors, femení aixecadora)
* (argot casteller) Casteller del pom de dalt que s'acotxa sobre les espatlles dels dosos, sota l'enxaneta.

#### Sinònims

* acotxador, cassola, cassoleta

#### Relacionats

* Castellers: baix, segon, terç, quart, quint, sisè, setè, dos, aixecador, enxaneta

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xe·ca·dor (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat
# agermanaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.məˈna.ɾən/, occidental /a.d͡ʒeɾ.maˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

agermanaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agermanar.
    [Ells/elles/vostès] agermanaren o van/varen agermanar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] agermanessin, agermanessen, agermanassen, agermanassin o agermanaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·na·ren (5)
* Anagrama: amargenaren
# agermanarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.mə.nəˈɾi.ən/, occidental /a.d͡ʒeɾ.ma.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agermanarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agermanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·na·ri·en (6)
* Anagrama: amargenarien
# agermanara
## Català

   * Pronúncia: valencià /a.d͡ʒeɾ.maˈna.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

agermanara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    [Jo] agermanés, agermanàs o agermanara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    [Ell/ella/vostè] agermanés, agermanàs o agermanara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·na·ra (5)
* Anagrames: amargenara, amargenarà
# agermanareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.mə.nəˈɾɛw/, occidental /a.d͡ʒeɾ.ma.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agermanareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agermanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·na·reu (5)
* Anagrames: amargenareu, amargenàreu
# agermanares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.məˈna.ɾəs/, occidental /a.d͡ʒeɾ.maˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

agermanares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de agermanar.
    [Tu] agermanares o vas/vares agermanar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    Forma valenciana: [tu] agermanessis, agermanesses, agermanasses, agermanassis o agermanares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·na·res (5)
* Anagrames: agermanar-se, amargenares
# agermanaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒər.mə.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ʒeɾ.ma.naˈɾi.ɛ/, /a.ʒeɾ.ma.naˈɾi.e/ valencià /a.d͡ʒeɾ.ma.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agermanaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agermanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agermanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·na·ri·a (6)
* Anagrama: amargenaria
# agermanaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.mə.nəˈɾi.əs/, occidental /a.d͡ʒeɾ.ma.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agermanaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agermanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·na·ri·es (6)
* Anagrama: amargenaries
# agermanariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.d͡ʒal.ma.naˈɾi.va/

### Verb

agermanariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agermanar.
    Forma algueresa per [jo] agermanaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agermanar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] agermanaria.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·na·ri·va (6)
* Anagrama: amargenariva
# agermanaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.mə.nəˈɾan/, occidental /a.d͡ʒeɾ.ma.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agermanaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agermanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·na·ran (5)
* Anagrama: amargenaran