OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arrenqui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈrɛŋ.ki/ balear /əˈrəŋ.ki/, /əˈrɛŋ.ki/ Occidental: /aˈreŋ.ki/
   * Rimes: -ɛŋki

### Verb

arrenqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrencar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrencar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrencar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrencar.
# arrenquis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈrɛŋ.kis/ balear /əˈrəŋ.kis/, /əˈrɛŋ.kis/ Occidental: /aˈreŋ.kis/
   * Rimes: -ɛŋkis

### Verb

arrenquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·quis (3)
* Anagrama: arrisquen
# arrenqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəŋˈkɛw/ balear /ə.rəŋˈkəw/, /ə.rəŋˈkɛw/ Occidental: /a.reŋˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrenqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrencar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arrencar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrencar.
# arrenquessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈke.sis/, occidental /a.reŋˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arrenquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·ques·sis (4)
* Anagrama: arrisquessen
# arrenqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈkes/, occidental /a.reŋˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

arrenqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.
# arrenquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈke.səw/, occidental /a.reŋˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arrenquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.
# arrenquéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈke.siw/, occidental /a.reŋˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arrenquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.
# arrenquin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈrɛŋ.kin/ balear /əˈrəŋ.kin/, /əˈrɛŋ.kin/ Occidental: /aˈreŋ.kin/
   * Rimes: -ɛŋkin

### Verb

arrenquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrencar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrencar.
# arrenquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈke.səm/, occidental /a.reŋˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrenquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.
# arrenquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈke.sim/, occidental /a.reŋˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrenquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.
# atabalàieu
## Català
### Verb

atabalàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atabalar.
# atabalillos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ta.βaˈli.ʎos\, meridional \a.ta.βaˈli.ʝoh\
       Americà: alt /a.ta.baˈli.ʝ(o)s/, baix \a.ta.βaˈli.ʝoh\, austral \a.ta.βaˈli.ʒos\
   * Rimes: -iʎos

### Nom

atabalillos m. pl.
* forma plural de atabalillo
# atabalin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈβa.ɫin/, occidental /a.taˈba.ɫin/
   * Rimes: -alin

### Verb

atabalin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atabalar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atabalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ta·ba·lin (4)
* Anagrames: alabatin, talibana
# atabals
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈβaɫs/, occidental /a.taˈbaɫs/
   * Rimes: -als

### Nom

atabals m. pl.
* Forma plural de atabal.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ta·bals (3)
* Anagrama: alabats
# atabalàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.βəˈɫa.ɾəm/, occidental /a.ta.baˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

atabalàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de atabalar.
# asserraiéssim
## Català
### Verb

asserraiéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asserraiar.
# asserraí
## Català
### Verb

asserraí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de asserraiar.

### Miscel·lània

* Anagrames: asserira, asserirà
# asserrerada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.rəˈɾa.ðə/, occidental /a.se.reˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

asserrerada f. ‎(plural asserrerades)
* Forma femenina de asserrerat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·ser·re·ra·da (5)
# asserrerades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.rəˈɾa.ðəs/, occidental /a.se.reˈɾa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Adjectiu

asserrerades f. pl.
* Forma plural de asserrerada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·ser·re·ra·des (5)
# asserraï
## Català
### Verb

asserraï
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb asserraiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb asserraiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb asserraiar.

### Miscel·lània

* Anagrames: asserira, asserirà
# asserraïn
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈra.in/, occidental /a.seˈra.in/
   * Rimes: -ain

### Verb

asserraïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb asserraiar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb asserraiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·ser·ra·ïn (4)
* Anagrames: arreassin, arriassen, asseriran, sarraïnes
# asserrerat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.rəˈɾat/, occidental /a.se.reˈɾat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del prefix a-, serrer i el sufix -at.

### Adjectiu

asserrerat m. ‎(femení asserrerada, plural masculí asserrerats, plural femení asserrerades)
* De les serres encadenades com una serralada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·ser·re·rat (4)
* Anagrames: arrestar-se, arrestares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# asserraiàveu
## Català
### Verb

asserraiàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de asserraiar.
# asserraiéssiu
## Català
### Verb

asserraiéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asserraiar.
# asserraïs
## Català
### Verb

asserraïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb asserraiar.

### Miscel·lània

* Anagrames: arrasessi, arreassis, arriasses, asseriràs
# arrunsaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.runˈsa.ɾən/, occidental /a.runˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arrunsaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arrunsar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrunsar.
# arrunsareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.run.səˈɾɛw/ balear /ə.run.səˈɾəw/, /ə.run.səˈɾɛw/ Occidental: /a.run.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrunsareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arrunsar.
# arrunsara
## Català
### Verb

arrunsara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrunsar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrunsar.
# arrunsaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.run.səˈɾan/, occidental /a.run.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arrunsaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arrunsar.
# arrunsarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.run.səˈɾi.ən/, occidental /a.run.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arrunsarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arrunsar.
# arrunsares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.runˈsa.ɾəs/, occidental /a.runˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arrunsares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arrunsar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrunsar.
# arrunsar
## Català
### Verb

arrunsar trans.
* (valencià, tortosí) Forma alternativa de arronsar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arrunso, arrunsa, arrunsem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·run·sar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# arrunsaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.run.səˈɾi.əs/, occidental /a.run.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arrunsaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arrunsar.
# assustes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsus.təs/, occidental /aˈsus.tes/
   * Rimes: -ustes

### Verb

assustes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de assustar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assustar.

#### Variants

* [2] assustis

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·tes (3)
# assustessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.susˈte.sin/, occidental /a.susˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

assustessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assustar.

#### Variants

* assustessen, assustassin, assustassen, assustaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·tes·sin (4)
# assusteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.susˈtɛw/ balear /ə.susˈtəw/, /ə.susˈtɛw/ Occidental: /a.susˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assusteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assustar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb assustar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assustar.

#### Variants

* [1] assustau
* [3] assustau

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·teu (3)
# assuste
## Català
### Verb

assuste
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assustar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assustar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assustar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assustar.

#### Variants

* [1] assusto, assusti, assust
* [2] assusti
* [3] assusti
* [4] assusti

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·te (3)
# assustem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.susˈtɛm/ balear /ə.susˈtəm/, /ə.susˈtɛm/ Occidental: /a.susˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

assustem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de assustar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb assustar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb assustar.

#### Variants

* [1] assustam

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·tem (3)
* Anagrama: esmussat
# assusten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsus.tən/, occidental /aˈsus.ten/

### Verb

assusten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de assustar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assustar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assustar.

#### Variants

* [2] assustin
* [3] assustin

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·ten (3)
* Anagrama: untasses
# assustesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.susˈte.səs/, occidental /a.susˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

assustesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assustar.

#### Variants

* assustessis, assustassis, assustasses, assustares

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·tes·ses (4)
# assustessi
## Català
### Verb

assustessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assustar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assustar.

#### Variants

* [1] assustés, assustàs, assustara
* [2] assustés, assustàs, assustara

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·tes·si (4)
# assustessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.susˈte.sən/, occidental /a.susˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

assustessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assustar.

#### Variants

* assustessin, assustassin, assustassen, assustaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·tes·sen (4)
# assustessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.susˈte.sis/, occidental /a.susˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

assustessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assustar.

#### Variants

* assustesses, assustassis, assustasses, assustares

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·tes·sis (4)
# atabuixaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.βuˈʃa.βən/, balear /ə.tə.buˈʃa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ta.βujˈʃa.βen/ valencià /a.ta.bujˈʃa.ven/, /a.ta.βuˈʃa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

atabuixaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atabuixar.
# atabuixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.təˈβu.ʃən/ Occidental: nord-occidental /a.taˈβuj.ʃen/ valencià /a.taˈbuj.ʃen/, /a.taˈβu.ʃen/
   * Rimes: -ujʃen

### Verb

atabuixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de atabuixar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atabuixar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atabuixar.
# atabuixessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.tə.βuˈʃe.sin/ Occidental: nord-occidental /a.ta.βujˈʃe.sin/ valencià /a.ta.bujˈʃe.sin/, /a.ta.βuˈʃe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

atabuixessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atabuixar.
# atabuixe
## Català
### Verb

atabuixe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atabuixar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atabuixar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atabuixar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atabuixar.
# atabuixessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.tə.βuˈʃe.sən/ Occidental: nord-occidental /a.ta.βujˈʃe.sen/ valencià /a.ta.bujˈʃe.sen/, /a.ta.βuˈʃe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

atabuixessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atabuixar.
# assumireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.miˈɾɛw/ balear /ə.su.miˈɾəw/, /ə.su.miˈɾɛw/ Occidental: /a.su.miˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assumireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mi·reu (4)
* Anagrames: amuréssiu, mauréssiu, rumiàsseu
# assumiria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.su.miˈɾi.ə/, occidental /a.su.miˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assumiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assumir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assumir.
# assumirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.miˈɾɛm/ balear /ə.su.miˈɾəm/, /ə.su.miˈɾɛm/ Occidental: /a.su.miˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

assumirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mi·rem (4)
* Anagrames: amuréssim, mauréssim, rumiàssem
# assumiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.suˈmi.ɾən/, occidental /a.suˈmi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

assumiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assumir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mi·ren (4)
* Anagrames: amuressin, mauressin, rumiassen
# assumiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.su.miˈɾi.əs/, occidental /a.su.miˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assumiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assumir.
# assumiriva
## Català
### Verb

assumiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de assumir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assumir.
# assumires
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.suˈmi.ɾəs/, occidental /a.suˈmi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

assumires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assumir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mi·res (4)
* Anagrames: amuressis, mauressis, rumiasses
# assíries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsi.ɾi.əs/, occidental /aˈsi.ɾi.es/

### Adjectiu

assíries f. pl.
* Forma plural de assíria.

### Nom

assíries f. pl.
* Forma plural de assíria.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sí·ri·es (4)
* Anagrama: aïressis
# asséver
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈse.βər/, balear /əˈse.vəɾ/ Occidental: nord-occidental /aˈse.βer/ valencià /aˈse.veɾ/, /aˈse.βeɾ/

### Nom

asséver m. ‎(plural assévers)
* (valencià) Forma alternativa de séver.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sé·ver (3)
* Anagrames: esvares, esveràs, resaves, vesares, vessaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# assíduament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌsi.ðu.əˈmen/ balear /əˌsi.ðu.əˈment/, /əˌsi.ðu.əˈmen/ Occidental: nord-occidental /aˌsi.ðu.aˈmen/ valencià /aˌsi.ðu.aˈment/, /aˌsi.ðu.aˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De assidu i el sufix -ment.

### Adverbi

assíduament
* D'una manera assídua.

#### Traduccions

* Anglès: assiduously $^{(en)}$
* Castellà: asiduamente $^{(es)}$
* Francès: assidument $^{(fr)}$
* Italià: assiduamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sí·du·a·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# assíria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsi.ɾi.ə/, occidental /aˈsi.ɾi.a/
   * Rimes: -iɾia

### Adjectiu

assíria f. ‎(plural assíries)
* Forma femenina de assiri.

### Nom

assíria f. ‎(plural assíries)
* Forma femenina de assiri.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sí·ri·a (4)
# asta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈas.tə/, occidental /ˈas.ta/
   * Rimes: -asta
   * Etimologia: Del llatí hasta, segle XIII.

### Nom

asta f. ‎(plural astes)
* Pal llarg.

#### Sinònims

* alabarda, llanceta, llança, partisana, pica

#### Traduccions

* Castellà: vara $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·ta (2)

### Vegeu també

* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
* Obres de referència: DIEC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: asta

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈas.ta/, meridional /ˈah.ta/
       Americà: alt /ˈas.t(a)/, baix /ˈah.ta/
   * Rimes: -asta
   * Homòfon: hasta
   * Etimologia: Del llatí hasta.

### Nom

asta f. ‎(plural astas)
* asta
* banya (per exemple, d'una vaca)

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·ta (2)
* Anagrames: atas, atás, sata, tasa, tasá

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre asta

## Italià

   * Pronúncia: /ˈa.sta/

### Nom

asta f. ‎(plural aste)
* asta
* (esports) perxa
* subhasta

#### Compostos i expressions

* vendita all'asta - venda en subhasta

### Miscel·lània

* Síl·labes: à·sta (2)
# asséieu
## Català
### Verb

asséieu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de asseure.
# assídues
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsi.ðu.əs/, occidental /aˈsi.ðu.es/

### Adjectiu

assídues f. pl.
* Forma plural de assídua.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sí·du·es (4)
* Anagrames: desàssiu, sedàssiu, uïssades
# atordixes
## Català
### Verb

atordixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de atordir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atordir.
# atordixos
## Català
### Verb

atordixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atordir.
# atordíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.turˈdi.ɾəw/ balear /ə.toɾˈði.ɾəw/, /ə.turˈði.ɾəw/ Occidental: /a.toɾˈði.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

atordíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de atordir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atordir.
# atordí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.turˈdi/ balear /ə.toɾˈði/, /ə.turˈði/ Occidental: /a.toɾˈði/
   * Rimes: -i
   * Homòfon: atordir

### Verb

atordí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de atordir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de atordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tor·dí (3)
* Heterograma de 6 lletres (adiort)
* Anagrames: ordiat, otàrid
# atordíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.turˈdi.əw/ balear /ə.toɾˈði.əw/, /ə.turˈði.əw/ Occidental: /a.toɾˈði.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

atordíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atordir.
# atordírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.turˈdi.ɾəm/ balear /ə.toɾˈði.ɾəm/, /ə.turˈði.ɾəm/ Occidental: /a.toɾˈði.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

atordírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de atordir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atordir.
# atordixo
## Català
### Verb

atordixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atordir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atordir.
# aterpeaz
## Basc
### Nom

aterpeaz
* instrumental definit singular de aterpe
# aterpeek
## Basc
### Nom

aterpeek
* ergatiu definit plural de aterpe
# aterpeekin
## Basc
### Nom

aterpeekin
* comitatiu definit plural de aterpe
# aterpeengatik
## Basc
### Nom

aterpeengatik
* causal definit plural de aterpe
# aterpeari
## Basc
### Nom

aterpeari
* datiu definit singular de aterpe
# aterpeei
## Basc
### Nom

aterpeei
* datiu definit plural de aterpe
# aterpeentzat
## Basc
### Nom

aterpeentzat
* benefactiu definit plural de aterpe
# aterpeetako
## Basc
### Nom

aterpeetako
* genitiu locatiu definit plural de aterpe
# aterpeetan
## Basc
### Nom

aterpeetan
* inessiu definit plural de aterpe
# aterpeen
## Basc
### Nom

aterpeen
* genitiu definit plural de aterpe
# assaïnéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.iˈne.sim/, occidental /a.sa.iˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

assaïnéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaïnar.
# assec
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɛk/, occidental /aˈsɛk/
   * Rimes: -ɛk

### Verb

assec
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de asseure.
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sec (2)
* Anagrames: cases, Cases, casés, casse, cessa $^{(revers)}$, cessà, escàs
# assaïnéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.iˈne.səm/, occidental /a.sa.iˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

assaïnéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaïnar.
# assaïnésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.iˈne.səw/, occidental /a.sa.iˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assaïnésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaïnar.
# assaïní
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.iˈni/, occidental /a.sa.iˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

assaïní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de assaïnar.