OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# cop liftat
## Català
### Nom

cop liftat m. ‎(plural cops liftats)
* (tennis, tennis de taula) Cop donat a la pilota amb inclinació de la raqueta, pala, etc, de manera que la pilota agafi, al mateix temps que moviment de translació, un moviment de rotació.

#### Traduccions

* Anglès: stroke with topspin $^{(en)}$
* Castellà: golpe liftado $^{(es)}$
* Francès: coup lifté $^{(fr)}$, lift $^{(fr)}$

### Vegeu també

* cop liftat. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cop forçat
## Català
### Nom

cop forçat m. ‎(plural cops forçats)
* (esports de raqueta) Cop amb poques possibilitats d'èxit com a conseqüènica d'haver estat executat des d'una posició complicada.

#### Traduccions

* Castellà: golpe forzado $^{(es)}$

### Vegeu també

* cop forçat. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cop guanyador
## Català
### Nom

cop guanyador m. ‎(plural cops guanyadors)
* (tennis, bàdminton) Cop amb què el jugador que l'executa té moltes probabilitats de guanyar el punt en joc.

#### Sinònims

* pilota guanyadora (tennis)

#### Traduccions

* Anglès: winner $^{(en)}$
* Castellà: golpe ganador $^{(es)}$, pelota ganadora $^{(es)}$
* Francès: balle gagnante $^{(fr)}$, coup gagnant $^{(fr)}$

### Vegeu també

* cop guanyador. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cop indirecte
## Català
### Nom

cop indirecte m. ‎(plural cops indirectes)
* (futbol, hoquei sobre patins) tir lliure indirecte

### Vegeu també

* cop indirecte. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cop lateral
## Català
### Nom

cop lateral m. ‎(plural cops laterals)
* (pilota basca) Cop executat tocant la pilota per la part lateral, amb un moviment de la mà o l'eina de dreta a esquerra o d'esquerra a dreta, de manera que s'imprimeix un efecte lateral a la pilota.

#### Traduccions

* Basc: alboko kolpe $^{(eu)}$, albotiko kolpe $^{(eu)}$
* Castellà: golpe lateral $^{(es)}$
* Francès: frappe latérale $^{(fr)}$

### Vegeu també

* cop lateral. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cop franc
## Català
### Nom

cop franc m. ‎(plural cops francs)
* (esports de pilota) tir lliure

### Vegeu també

* cop franc. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# deflación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.flaˈθjon/, meridional \de.flaˈθjoŋ\
       Americà: alt /de.fl(a)ˈsjon/, baix \de.flaˈsjoŋ\, austral /de.flaˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

deflación f. ‎(plural deflaciones)
* deflació

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fla·ción (3)
* Heterograma de 9 lletres (acdefilno)
# deflacion
## Occità

   * Pronúncia: /de.flaˈsju/

### Nom

deflacion f. ‎(plural deflacions)
* deflació
# deflaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.flaˈθjo.nes/, meridional /de.flaˈθjo.neh/
       Americà: alt /de.flaˈsjo.n(e)s/, baix /de.flaˈsjo.neh/, austral /de.flaˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

deflaciones f. pl.
* forma plural de deflación
# deflagrare
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.flaˈɡraː.rɛ/

### Verb

dēflagrāre
* infinitiu del present actiu de dēflagrō
# deflagració
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.fɫə.ɣɾə.siˈo/, occidental /de.fɫa.ɣɾa.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí dēflāgrātiō.

### Nom

deflagració f. ‎(plural deflagracions)
* Reacció química d'algunes substàncies que peten i tot seguit es destrueixen ràpidament amb intensa calor i flames.
    Per excursions en països coneguts se pot usar un altre procediment molt senzill, que és per la deflagració de la pólvora, perquè com que el llum té una velocitat de 3oo,ooo km per segon, se pot considerar que és un fenomen instantani.

#### Traduccions

* Anglès: deflagration $^{(en)}$
* Castellà: deflagración $^{(es)}$
* Gallec: deflagración $^{(gl)}$ f.
* Italià: deflagrazione $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fla·gra·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
* ↑ Butlleti del Centre excursionista de Catalunya, 1900
# deflagras
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdeː.fla.ɡraːs/

### Verb

dēflagrās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de dēflagrō
# antedatara
## Català
### Verb

antedatara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb antedatar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb antedatar.
# antedataran
## Català
### Verb

antedataran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de antedatar.
# antedata
## Català
### Verb

antedata
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de antedatar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb antedatar.
# antedatam
## Català
### Verb

antedatam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de antedatar.
# antedatar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌan.tə.ðəˈta/ Occidental: nord-occidental /ˌan.te.ðaˈta/ valencià /ˌan.te.ðaˈtaɾ/, /ˌan.te.ðaˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: antedatà
   * Etimologia: Derivat de antedata.

### Verb

antedatar trans.
* Posar la data anticipada.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: antedato, antedata, antedatem

#### Traduccions

* Anglès: predate $^{(en)}$, antedate $^{(en)}$, backdate $^{(en)}$
* Castellà: antedatar $^{(es)}$
* Francès: antidater $^{(fr)}$
* Italià: retrodatare $^{(it)}$
* Llatí: diem scripto praeponere $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·te·da·tar (4)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# declaración
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.kla.ɾaˈθjon/, meridional \de.kla.ɾaˈθjoŋ\
       Americà: alt /de.kla.(ɾa)ˈsjon/, baix \de.kla.ɾaˈsjoŋ\, austral /de.kla.ɾaˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

declaración f. ‎(plural declaraciones)
* declaració

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cla·ra·ción (4)
# declaraia
## Català
### Verb

declaraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de declarar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de declarar.
# declaraien
## Català
### Verb

declaraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de declarar.
# declarament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kɫə.ɾəˈmen/ balear /də.kɫə.ɾəˈment/, /də.kɫə.ɾəˈmen/ Occidental: nord-occidental /de.kɫa.ɾaˈmen/ valencià /de.kɫa.ɾaˈment/, /de.kɫa.ɾaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De declarar i el sufix -ment, segle XIV.

### Nom

declarament m. ‎(plural declaraments)
* Acció de declarar o de clarificar.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cla·ra·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# declaradament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kɫəˌɾa.ðəˈmen/ balear /də.kɫəˌɾa.ðəˈment/, /də.kɫəˌɾa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /de.kɫaˌɾa.ðaˈmen/ valencià /de.kɫaˌɾa.ðaˈment/, /de.kɫaˌɾa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De declarar i el sufix -ment.

### Adverbi

declaradament
* D'una manera declarada.

#### Sinònims

* manifestament, clarament

#### Traduccions

* Anglès: declaredly $^{(en)}$
* Castellà: declaradamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cla·ra·da·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# declaradamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.klaˌɾa.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /de.klaˌɾa.daˈmen.t(e)/, baix \de.klaˌɾa.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De declarado i el sufix -mente.

### Adverbi

declaradamente
* declaradament

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cla·ra·da·men·te (6)
# declaram
## Català
### Verb

declaram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de declarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cla·ram (3)
* Anagrama: declamar
# declaraies
## Català
### Verb

declaraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de declarar.
# crusaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾuˈza.ɾən/, occidental /kɾuˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

crusaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de crusar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb crusar.

#### Variants

* [2] crusessin, crusessen, crusassin, crusassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: cru·sa·ren (3)
* Anagrames: censurar, ensucrar
# crusares
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾuˈza.ɾəs/, occidental /kɾuˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

crusares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de crusar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb crusar.

#### Variants

* [2] crusessis, crusesses, crusassis, crusasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: cru·sa·res (3)
# crusaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾu.zəˈɾi.ə/, occidental /kɾu.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

crusaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de crusar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de crusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cru·sa·ri·a (4)
* Anagrames: arriscau, cruiaràs, surriaca
# crusar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾuˈza/ Occidental: nord-occidental /kɾuˈza/ valencià /kɾuˈzaɾ/, /kɾuˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del castellà cruzar, segle XVIII.

### Verb

crusar trans.
* (castellanisme, obsolet) creuar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: cruso, crusa, crusem

#### Variants

* cruçar

### Miscel·lània

* Síl·labes: cru·sar (2)
* Anagrama: cursar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre crusar
# crusara
## Català
### Verb

crusara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb crusar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb crusar.

#### Variants

* [1] crusés, crusàs
* [2] crusés, crusàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: cru·sa·ra (3)
* Anagrames: carraus, curaràs
# crusareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾu.zəˈɾɛw/ balear /kɾu.zəˈɾəw/, /kɾu.zəˈɾɛw/ Occidental: /kɾu.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

crusareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de crusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cru·sa·reu (3)
# crusarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾu.zəˈɾi.ən/, occidental /kɾu.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

crusarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de crusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cru·sa·ri·en (4)
* Anagrama: escriuran
# crusaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾu.zəˈɾan/, occidental /kɾu.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

crusaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de crusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cru·sa·ran (3)
# crusarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾu.zəˈɾɛm/ balear /kɾu.zəˈɾəm/, /kɾu.zəˈɾɛm/ Occidental: /kɾu.zaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

crusarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de crusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cru·sa·rem (3)
# aperduessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.duˈe.sin/, occidental /a.peɾ.ðuˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aperduessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aperduar-se.
# aperdueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pər.duˈɛw/ balear /ə.pəɾ.ðuˈəw/, /ə.pər.ðuˈɛw/ Occidental: /a.peɾ.ðuˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aperdueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aperduar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aperduar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aperduar-se.
# aperduo
## Català
### Verb

aperduo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aperduar-se.

### Miscel·lània

* Anagrames: dopareu, dopàreu, podareu, podàreu
# aperduu
## Català
### Verb

aperduu
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aperduar-se.
# aperduen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pərˈdu.ən/, occidental /a.peɾˈðu.en/
   * Rimes: -uen

### Verb

aperduen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aperduar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aperduar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aperduar-se.
# aperdues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pərˈdu.əs/, occidental /a.peɾˈðu.es/
   * Rimes: -ues

### Verb

aperdues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aperduar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aperduar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: despareu
# aperduesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.duˈe.səs/, occidental /a.peɾ.ðuˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aperduesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aperduar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: desparésseu
# aperduessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.duˈe.sən/, occidental /a.peɾ.ðuˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aperduessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aperduar-se.
# aperduessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.duˈe.sis/, occidental /a.peɾ.ðuˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aperduessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aperduar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: desparéssiu
# anaglyphs
## Anglès
### Nom

anaglyphs
* forma plural de anaglyph
# anagrama
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈɣɾa.mə/, occidental /a.naˈɣɾa.ma/
   * Rimes: -ama
   * Etimologia: Del grec antic *ἀναγραμμα ‎(*anagramma), de ἀνά ‎(aná, «enrere») i γραμματικός ‎(grammatikós, «gramàtic»), segle XVII.

### Nom

anagrama m. ‎(plural anagrames)
* Transposició de lletres d'una paraula o sentència resultant una altra paraula o sentència distinta.
    L'anagrama de Roma és amor.

#### Traduccions

* Anglès: anagram $^{(en)}$
* Castellà: anagrama $^{(es)}$ f.
* Francès: anagramme $^{(fr)}$
* Italià: anagramma $^{(it)}$
* Llatí: anagramma $^{(la)}$
* Occità: anagrama $^{(oc)}$
* Romanès: anagramă $^{(ro)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·gra·ma (4)
* Anagrama: amagaran

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.naˈɣɾa.ma\
       Americà: alt /a.naˈɡɾa.ma/, baix \a.naˈɣɾa.ma\
   * Rimes: -ama
   * Etimologia: Del francès anagramme.

### Nom

anagrama m. ‎(plural anagramas)
* anagrama

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·gra·ma (4)
* Anagrames: amagaran, amagarán

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre anagrama

## Occità

   * Pronúncia: /a.naˈɣɾa.mɔ/
   * Etimologia: Del llatí anagramma.

### Nom

anagrama m. ‎(plural anagramas o anagrames [aranès])
* anagrama

## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

anagrama
* nominatiu i acusatiu definit singular de anagramă
# anagram
## Anglès
### Nom

anagram ‎(plural anagrams)
* anagrama
# anagramas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.naˈɣɾa.mas\, meridional \a.naˈɣɾa.mah\
       Americà: alt /a.naˈɡɾa.m(a)s/, baix \a.naˈɣɾa.mah\, austral \a.naˈɣɾa.mas\
   * Rimes: -amas

### Nom

anagramas m. pl.
* anagrames

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·gra·mas (4)
* Anagrama: argamasan

## Occità

   * Pronúncia: /a.naˈɣɾa.mɔs/

### Nom

anagramas m. pl.
* forma plural de anagrama
# anagogically
## Anglès

   * Etimologia: De anagogical i el sufix -ly.

### Adverbi

anagogically ‎(comparatiu more anagogically, superlatiu most anagogically)
* anagògicament
# anagogicamente
## Italià

   * Pronúncia: /a.naˌɡɔ.d͡ʒi.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De anagogico i el sufix -mente.

### Adverbi

anagogicamente
* anagògicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·go·gi·ca·mén·te (7)
# anaglyph
## Anglès
### Nom

anaglyph ‎(plural anaglyphs)
* (escultura) anàglif

### Vegeu també

* anaglyph. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# decori
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɛ.kɔ.riː/

### Nom

decorī
* datiu singular de decus
# decoris
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɛ.kɔ.rɪs/

### Nom

decoris
* genitiu singular de decus
# decorosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kuˌɾo.zəˈmen/ balear /də.koˌɾo.zəˈment/, /də.kuˌɾo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /de.koˌɾo.zaˈmen/ valencià /de.koˌɾo.zaˈment/, /de.koˌɾo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De decorós i el sufix -ment.

### Adverbi

decorosament
* D'una manera decorosa.

#### Traduccions

* Anglès: decorously $^{(en)}$
* Francès: bienséamment $^{(fr)}$
* Italià: decorosamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·co·ro·sa·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# decorosamente
## Italià

   * Pronúncia: /de.koˌro.saˈmen.te/
   * Etimologia: De decoroso i el sufix -mente.

### Adverbi

decorosamente
* decorosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·co·ro·sa·mén·te (6)
# decoroses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kuˈɾo.zəs/ balear /də.koˈɾo.zəs/, /də.kuˈɾo.zəs/ Occidental: /de.koˈɾo.zes/
   * Rimes: -ozes

### Adjectiu

decoroses f. pl.
* Forma plural de decorosa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·co·ro·ses (4)
# decore
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɛ.kɔ.rɛ/

### Nom

decore
* ablatiu singular de decus
# decoribus
## Llatí

   * Pronúncia: /dɛˈkɔ.rɪ.bʊs/

### Nom

decoribus
* datiu plural de decus
* ablatiu plural de decus
# decorosa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kuˈɾo.zə/ balear /də.koˈɾo.zə/, /də.kuˈɾo.zə/ Occidental: /de.koˈɾo.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

decorosa f. ‎(plural decoroses)
* Forma femenina de decorós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·co·ro·sa (4)
# decoro
## Castellà

   * Pronúncia: /deˈko.ɾo/
   * Rimes: -oɾo

### Nom

decoro m. ‎(plural decoros)
* (escultura) decor
* decència

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·co·ro (3)

### Vegeu també

* decoro. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɛ.kɔ.roː/
   * Etimologia: Del terme llatí decus ‎(«guarniment»).

### Verb

decorō ‎(1a present$^?$), decorās ‎(2a present), decorāre ‎(infinitiu), decorāvī ‎(perfet), decorātum ‎(supí)
* guarnir, jo guarneixo, decorar, jo decoro
* honorificar, jo honorifico, condecorar, jo condecoro
# prensa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈpɾen.sa/, meridional \ˈpɾeŋ.sa\
       Americà: alt /ˈpɾen.s(a)/, baix \ˈpɾeŋ.sa\, austral /ˈpɾen.sa/
   * Rimes: -ensa
   * Etimologia: Del català premsa.

### Nom

prensa f. ‎(plural prensas)
* premsa

### Miscel·lània

* Síl·labes: pren·sa (2)
* Heterograma de 6 lletres (aenprs)
# prensas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈpɾen.sas/, meridional \ˈpɾeŋ.sah\
       Americà: alt /ˈpɾen.s(a)s/, baix \ˈpɾeŋ.sah\, austral /ˈpɾen.sas/
   * Rimes: -ensas

### Nom

prensas f. pl.
* forma plural de prensa
# prenuptial
## Anglès
### Adjectiu

prenuptial ‎(no comparable)
* antenupcial

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# prensados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \pɾenˈsa.ðos\, meridional \pɾeŋˈsa.(ð)oh\
       Americà: alt /pɾenˈsa.d(o)s/, baix \pɾeŋˈsa.ðoh\, austral \pɾenˈsa.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

prensados m. pl.
* forma plural de prensado
# prensum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈprɛn.sʊm/

### Verb

prensum
* supí acusatiu de prendō
# prenu
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈpre.nu/

### Verb

prenu
* volitiu de preni
# prensado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \pɾenˈsa.ðo\, meridional \pɾeŋˈsa.(ð)o\
       Americà: alt /p(ɾe)nˈsa.do/, baix \pɾeŋˈsa.ðo\, austral \pɾenˈsa.ðo\
   * Rimes: -ado

### Nom

prensado m. ‎(plural prensados)
* premsatge

### Miscel·lània

* Síl·labes: pren·sa·do (3)
* Heterograma de 8 lletres (adenoprs)

### Vegeu també

* prensado. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 agost 2014].
# aparroquianassin
## Català
### Verb

aparroquianassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparroquianar.
# aparroquianassis
## Català
### Verb

aparroquianassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparroquianar.
# aparroquianaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.əˈna.βən/ balear /ə.pə.ro.ki.əˈna.vən/, /ə.pə.ru.ki.əˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.pa.ro.ki.aˈna.βen/ valencià /a.pa.ro.ki.aˈna.ven/, /a.pa.ro.ki.aˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aparroquianaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aparroquianar.
# aparroquianassen
## Català
### Verb

aparroquianassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparroquianar.
# aparroquianava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.əˈna.βə/ balear /ə.pə.ro.ki.əˈna.və/, /ə.pə.ru.ki.əˈna.və/ Occidental: nord-occidental /a.pa.ro.ki.aˈna.βa/ valencià /a.pa.ro.ki.aˈna.va/, /a.pa.ro.ki.aˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aparroquianava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aparroquianar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aparroquianar.
# aparroquianaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.əˈna.βəs/ balear /ə.pə.ro.ki.əˈna.vəs/, /ə.pə.ru.ki.əˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.pa.ro.ki.aˈna.βes/ valencià /a.pa.ro.ki.aˈna.ves/, /a.pa.ro.ki.aˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

aparroquianaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aparroquianar.
# aparroquianau
## Català
### Verb

aparroquianau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aparroquianar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aparroquianar.
# aparroquianasses
## Català
### Verb

aparroquianasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparroquianar.
# demoleré
## Castellà

   * Pronúncia: /de.mo.leˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

demoleré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb demoler
# demolesquis
## Català
### Verb

demolesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb demolir.

#### Variants

* demoleixis, demolisques

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·les·quis (4)
* Anagrama: demolisques
# demolia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.muˈɫi.ə/ balear /də.moˈɫi.ə/, /də.muˈɫi.ə/ Occidental: /de.moˈɫi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

demolia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de demolir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de demolir.

#### Variants

* [1] demoliva
* [2] demoliva

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·li·a (4)
* Heterograma de 7 lletres (adeilmo)
* Anagrama: melodia
# demoler
## Castellà

   * Pronúncia: /de.moˈleɾ/
   * Rimes: -eɾ
   * Etimologia: Del llatí demoliri o demolire.

### Verb

demoler ‎(present demuelo, passat demolí, futur demoleré)
* demolir

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·ler (3)