OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# empellares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈʎa.ɾəs/, occidental /em.peˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

empellares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de empellar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empellar.

#### Variants

* [2] empellessis, empellesses, empellassis, empellasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·lla·res (4)
* Anagrama: empellar-se
# empellaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.ʎəˈɾi.ə/, occidental /em.pe.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

empellaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de empellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de empellar.

### Miscel·lània

* Anagrames: apellaríem, apel·laríem, empal·liaré
# eixartellaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃər.tə.ʎəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃar.te.ʎaˈɾe/ valencià /ej.ʃaɾ.te.ʎaˈɾe/, /e.ʃaɾ.te.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

eixartellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de eixartellar.
# eixartellassin
## Català
### Verb

eixartellassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixartellar.

#### Variants

* eixartellessin, eixartellessen, eixartellassen, eixartellaren
# eixartellarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃər.tə.ʎəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃar.te.ʎaˈɾa/ valencià /ej.ʃaɾ.te.ʎaˈɾa/, /e.ʃaɾ.te.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

eixartellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de eixartellar.
# eixartellaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃər.tə.ʎəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃar.te.ʎaˈɾas/ valencià /ej.ʃaɾ.te.ʎaˈɾas/, /e.ʃaɾ.te.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

eixartellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de eixartellar.
# eixartellassen
## Català
### Verb

eixartellassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixartellar.

#### Variants

* eixartellessin, eixartellessen, eixartellassin, eixartellaren
# eixartellasses
## Català
### Verb

eixartellasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixartellar.

#### Variants

* eixartellessis, eixartellesses, eixartellassis, eixartellares
# eixartellaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃər.tə.ʎəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃar.te.ʎaˈɾi.es/ valencià /ej.ʃaɾ.te.ʎaˈɾi.es/, /e.ʃaɾ.te.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

eixartellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de eixartellar.
# eixartellaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃər.tə.ʎəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃar.te.ʎaˈɾi.ew/ valencià /ej.ʃaɾ.te.ʎaˈɾi.ew/, /e.ʃaɾ.te.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

eixartellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de eixartellar.
# eixartellassis
## Català
### Verb

eixartellassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixartellar.

#### Variants

* eixartellessis, eixartellesses, eixartellasses, eixartellares
# enardesc
## Català
### Verb

enardesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·desc (3)
* Anagrames: acendres, acendrés, cerdanes, escarden
# enarcar-se
## Català
### Verb

enarcar-se
* Forma pronominal de enarcar.

### Miscel·lània

* Anagrames: carenares, encarar-se
# eixarmentaran
## Català
### Verb

eixarmentaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de eixarmentar.
# eixarmentaries
## Català
### Verb

eixarmentaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de eixarmentar.
# eixarmentaren
## Català
### Verb

eixarmentaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de eixarmentar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarmentar.
# eixarmentaria
## Català
### Verb

eixarmentaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de eixarmentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de eixarmentar.
# eixarmentarien
## Català
### Verb

eixarmentarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de eixarmentar.
# eixarmentarà
## Català
### Verb

eixarmentarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de eixarmentar.
# eixarmentares
## Català
### Verb

eixarmentares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de eixarmentar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarmentar.
# eixarmentareu
## Català
### Verb

eixarmentareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de eixarmentar.
# eixarmentaràs
## Català
### Verb

eixarmentaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de eixarmentar.
# emboiravo
## Català
### Verb

emboiravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de emboirar.

#### Variants

* emboiràieu, emboiràveu
# emboireguéssom
## Català
### Verb

emboireguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emboirar.

#### Variants

* emboiréssim, emboiréssem, emboiràssim, emboiràssem, emboiràrem
# emboiravi
## Català
### Verb

emboiravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de emboirar.

#### Variants

* emboiraia, emboirava

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·boi·ra·vi (4)
* Anagrama: obviaríem
# emboire
## Català
### Verb

emboire
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emboirar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emboirar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emboirar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb emboirar.

#### Variants

* [1] emboiro, emboiri, emboir
* [2] emboiri, emboiro
* [3] emboiri, emboiro
* [4] emboiri

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·boi·re (3)
* Anagrames: obeirem, obeírem
# emboireguem
## Català
### Verb

emboireguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb emboirar.

#### Variants

* emboirem
# emboireguesses
## Català
### Verb

emboireguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emboirar.

#### Variants

* emboiressis, emboiresses, emboirassis, emboirasses, emboirares
# emboireguessa
## Català
### Verb

emboireguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emboirar.

#### Variants

* emboiressi, emboiressa, emboirés, emboiràs, emboirara
# emboiregueu
## Català
### Verb

emboiregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb emboirar.

#### Variants

* emboireu
# emboiregués
## Català
### Verb

emboiregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emboirar.

#### Variants

* emboirés, emboiràs, emboirara
# emboireguessen
## Català
### Verb

emboireguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emboirar.

#### Variants

* emboiressin, emboiressen, emboirassin, emboirassen, emboiraren
# emplenar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɫəˈnar.sə/ balear /əm.pɫəˈnaɾ.sə/, /əm.pɫə.nərˈsə/ Occidental: /em.pɫeˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

emplenar-se
* Forma pronominal de emplenar.

### Miscel·lània

* Anagrama: emplenares
# emplenaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫə.nəˈɾan/, occidental /em.pɫe.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

emplenaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de emplenar.
# emplenareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɫə.nəˈɾɛw/ balear /əm.pɫə.nəˈɾəw/, /əm.pɫə.nəˈɾɛw/ Occidental: /em.pɫe.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

emplenareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de emplenar.
# emplenarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫə.nəˈɾi.ən/, occidental /em.pɫe.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

emplenarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emplenar.
# emplenaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫəˈna.ɾən/, occidental /em.pɫeˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

emplenaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de emplenar.
    [Ells/elles/vostès] emplenaren o van/varen emplenar.
# emplenares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫəˈna.ɾəs/, occidental /em.pɫeˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

emplenares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de emplenar.
    [Tu] emplenares o vas/vares emplenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ple·na·res (4)
* Anagrama: emplenar-se
# emplenar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.pɫəˈna/ Occidental: nord-occidental /em.pɫeˈna/ valencià /em.pɫeˈnaɾ/, /em.pɫeˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: emplenà
   * Etimologia: Del prefix em- i ple, segle XX.

### Verb

emplenar trans.
* Completar un document amb les dades demanades.
* (central, septentrional) Omplir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: empleno, emplena, emplenem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* cobrir, omplir
* ficar, omplir
* ocupar, omplir

#### Derivats

* emplenament

#### Traduccions

* Anglès: fill $^{(en)}$ up
* Castellà: rellenar $^{(es)}$
* Francès: remplir $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ple·nar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: emplenar
# emplenara
## Català
### Verb

emplenara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emplenar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emplenar.
# emplenaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫə.nəˈɾi.ə/, occidental /em.pɫe.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

emplenaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de emplenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de emplenar.
# emeengana
## Basc
### Nom

emeengana
* al·latiu definit plural de eme
# emeenganaino
## Basc
### Nom

emeenganaino
* terminatiu definit plural de eme
# emeenganako
## Basc
### Nom

emeenganako
* genitiu locatiu definit plural de eme
# emeentzat
## Basc
### Nom

emeentzat
* benefactiu definit plural de eme
# emeengatik
## Basc
### Nom

emeengatik
* causal definit plural de eme
# emeez
## Basc
### Nom

emeez
* instrumental definit plural de eme
# emek
## Basc
### Nom

emek
* ergatiu indefinit de eme
# emerald
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɛm.(ə.)ɹəld/
   * Etimologia: De l'anglès mitjà emeraude, del francès antic esmeraude, del llatí smaragdus, del grec antic σμάραγδος ‎(smáragdos).

### Nom

emerald ‎(plural emeralds)
* maragda

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·me·rald (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en anglès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Collins Dictionary© sobre emerald
# emeengandik
## Basc
### Nom

emeengandik
* ablatiu definit plural de eme
# emeenganantz
## Basc
### Nom

emeenganantz
* al·latiu direccional definit plural de eme
# eléboro verde
## Castellà
### Nom

eléboro verde m. ‎(plural eléboros verdes)
* (botànica) (Helleborus viridis L.) El·lèbor verd

#### Sinònims

* ballestera verde, hierba llavera

#### Hiperònims

* eléboro

### Vegeu també

* ↑ Font Quer, Pío. «112». A: Plantas medicinales - El Dioscórides renovado, 2002 (en castellà). Barcelona: Península, 1999, pp. 207-208. ISBN 8483072422.
# eläin
## Finès
### Nom

eläin ‎(genitiu eläimen, partitiu eläinta)
* animal

#### Relacionats

* elämä

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Kielitoimiston sanakirja sobre eläin
# elèctric
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɫɛk.tɾik/, occidental /eˈɫɛk.tɾik/
   * Etimologia: Del llatí científic electricus, de electrum ‎(«ambre») per la propietat de l'ambre quan es refrega d'atreure cossos elèctricament, segle XIX.

### Adjectiu

elèctric m. ‎(femení elèctrica, plural masculí elèctrics, plural femení elèctriques)
* Relatiu o pertanyent a l'electricitat
* Que produeix o consumeix electricitat
    Una central elèctrica
    Un cotxe elèctric

#### Traduccions

* Anglès: electrical $^{(en)}$
* Castellà: eléctrico $^{(es)}$
* Esperanto: elektra $^{(eo)}$
* Francès: électrique $^{(fr)}$
* Gallec: eléctrico $^{(gl)}$
* Italià: elettrico $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: ELECTRICITAT $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lèc·tric (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# elèctricament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌɫɛk.tɾi.kəˈmen/ balear /əˌɫɛk.tɾi.kəˈment/, /əˌɫɛk.tɾi.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /eˌɫɛk.tɾi.kaˈmen/ valencià /eˌɫɛk.tɾi.kaˈment/, /eˌɫɛk.tɾi.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De elèctric i el sufix -ment.

### Adverbi

elèctricament
* D'una manera elèctrica, per l’electricitat.

#### Traduccions

* Anglès: electrically $^{(en)}$
* Francès: électriquement $^{(fr)}$
* Italià: elettricamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lèc·tri·ca·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
# eléboro
## Castellà

   * Etimologia: Del llatí hellebŏrus i aquest del grec antic ἑλλέβορος ‎(helléboros)
   * Variants: heléboro
eléboro m. ‎(plural eléboros)
* (botànica) (Helleborus) El·lèbor

#### Hiperònims

* ranunculáceas

#### Compostos i expressions

* eléboro blanco
* eléboro fétido
* eléboro negro
* eléboro verde

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lé·bo·ro (4)

### Vegeu també

* ↑ Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre eléboro
# eléboro fétido
## Castellà
### Nom

eléboro fétido m. ‎(plural eléboros fétidos)
* (botànica) (Helleborus niger L.) Marxívol

#### Sinònims

* agüero, ballestera, castellada, chigüero, cornivario, heléboro, hierba de ballesteros, hierba del alobadado, hierba del alobado, hierba llavera, llave del año, ornavario, pie de grifo, sagüerro, tóxico, vedegambre fétido

#### Hiperònims

* eléboro

### Vegeu també

* ↑ Font Quer, Pío. «113». A: Plantas medicinales - El Dioscórides renovado, 2002 (en castellà). Barcelona: Península, 1999, pp. 208-210. ISBN 8483072422.
# eléboro negro
## Castellà
### Nom

eléboro negro m. ‎(plural eléboros negros)
* (botànica) (Helleborus niger L.) El·lèbor negre

#### Sinònims

* rosa de Navidad

#### Hiperònims

* eléboro

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre eléboro
* ↑ Font Quer, Pío. «113». A: Plantas medicinales - El Dioscórides renovado, 2002 (en castellà). Barcelona: Península, 1999, pp. 208-210. ISBN 8483072422.
# emmarcesc
## Català
### Verb

emmarcesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emmarcir.

#### Variants

* emmarceixo, emmarceixi, emmarcisc, emmarcixo
# emmarcesqui
## Català
### Verb

emmarcesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emmarcir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emmarcir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb emmarcir.

#### Variants

* [1] emmarceixi, emmarcisca
* [2] emmarceixi, emmarcisca
* [3] emmarceixi, emmarcisca
# emmarcesquis
## Català
### Verb

emmarcesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emmarcir.

#### Variants

* emmarceixis, emmarcisques

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mar·ces·quis (4)
* Anagrama: emmarcisques
# emmarcia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mərˈsi.ə/, occidental /em.maɾˈsi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

emmarcia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de emmarcir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de emmarcir.

### Miscel·lània

* Anagrames: acimarem, acimàrem, macaríem, marcàiem
# emmarcies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mərˈsi.əs/, occidental /em.maɾˈsi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

emmarcies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de emmarcir.
# emmarcesquin
## Català
### Verb

emmarcesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb emmarcir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb emmarcir.

#### Variants

* [1] emmarceixin, emmarcisquen
* [2] emmarceixin, emmarcisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mar·ces·quin (4)
* Anagrama: emmarcisquen
# emmarcien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mərˈsi.ən/, occidental /em.maɾˈsi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

emmarcien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de emmarcir.
# emmerdéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mərˈde.sim/, occidental /em.meɾˈðe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

emmerdéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmerdar.

#### Variants

* emmerdéssem, emmerdàssim, emmerdàssem, emmerdàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·dés·sim (4)
# emmerletada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mər.ɫəˈta.ðə/, occidental /em.meɾ.ɫeˈta.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

emmerletada f. ‎(plural emmerletades)
* Forma femenina de emmerletat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·le·ta·da (5)
# emmerdàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.mərˈda.βəw/, balear /əm.məɾˈða.vəw/ Occidental: nord-occidental /em.merˈða.βew/ valencià /em.meɾˈða.vew/, /em.meɾˈða.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

emmerdàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de emmerdar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·dà·veu (4)
# emmerdí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mərˈdi/, occidental /em.meɾˈði/
   * Rimes: -i

### Verb

emmerdí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de emmerdar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·dí (3)
* Anagrames: medirem, medírem
# emmerdés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mərˈdes/, occidental /em.meɾˈðes/
   * Rimes: -es

### Verb

emmerdés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmerdar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmerdar.

#### Variants

* [1] emmerdàs, emmerdara
* [2] emmerdàs, emmerdara

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·dés (3)
# emmerdàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.mərˈda.βəm/, balear /əm.məɾˈða.vəm/ Occidental: nord-occidental /em.merˈða.βem/ valencià /em.meɾˈða.vem/, /em.meɾˈða.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

emmerdàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de emmerdar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·dà·vem (4)
# emmerdéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mərˈde.səm/, occidental /em.meɾˈðe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

emmerdéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmerdar.

#### Variants

* emmerdéssim, emmerdàssim, emmerdàssem, emmerdàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·dés·sem (4)
# emmerdéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mərˈde.siw/, occidental /em.meɾˈðe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

emmerdéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmerdar.

#### Variants

* emmerdésseu, emmerdàssiu, emmerdàsseu, emmerdàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·dés·siu (4)
# emmerdàssiu
## Català
### Verb

emmerdàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmerdar.

#### Variants

* emmerdéssiu, emmerdésseu, emmerdàsseu, emmerdàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·dàs·siu (4)
* Anagrama: immadureses
# emmerdésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mərˈde.səw/, occidental /em.meɾˈðe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

emmerdésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmerdar.

#### Variants

* emmerdéssiu, emmerdàssiu, emmerdàsseu, emmerdàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·dés·seu (4)
# emfatitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.tiˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.tiˈd͡zes/, valencià /eɱ.fa.tiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

emfatitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emfatitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emfatitzar.

#### Variants

* [1] emfatitzàs, emfatitzara
* [2] emfatitzàs, emfatitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·tit·zés (4)
# emfatitzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.tiˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.tiˈd͡ze.siw/, valencià /eɱ.fa.tiˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

emfatitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emfatitzar.

#### Variants

* emfatitzésseu, emfatitzàssiu, emfatitzàsseu, emfatitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·tit·zés·siu (5)
# emfiteusi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fiˈtɛw.zi/, occidental /eɱ.fiˈtɛw.zi/
   * Etimologia: Del llatí emphyteusis, del grec antic ἐμφύτευσις ‎(emphýteusis), de ἐμφυτεύω ‎(emphyteúō, «empeltar»), segle XVII.

### Nom

emfiteusi m. ‎(plural emfiteusis)
* Contracte hereditari, que pot arribar a ser perpetu, pel qual un senyor dona el domini útil d'un bé immoble a una persona, anomenada emfiteuta, a canvi del pagament d'un cànon.

#### Relacionats

* emfiteuta

#### Traduccions

* Anglès: emphyteusis $^{(en)}$
* Castellà: enfiteusis $^{(es)}$ f.
* Francès: emphytéose $^{(fr)}$
* Italià: enfiteusi $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fi·teu·si (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# emfatitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fə.tiˈd͡za.βəw/, balear /əɱ.fə.tiˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.tiˈd͡za.βew/ valencià /eɱ.fa.tiˈza.vew/, /eɱ.fa.tiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

emfatitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de emfatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·tit·zà·veu (5)
# emfatitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.tiˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.tiˈd͡ze.sew/, valencià /eɱ.fa.tiˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

emfatitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emfatitzar.

#### Variants

* emfatitzéssiu, emfatitzàssiu, emfatitzàsseu, emfatitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·tit·zés·seu (5)
# emfatitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.tiˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.tiˈd͡ze.sim/, valencià /eɱ.fa.tiˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

emfatitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emfatitzar.

#### Variants

* emfatitzéssem, emfatitzàssim, emfatitzàssem, emfatitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·tit·zés·sim (5)
# emfatitzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.tiˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.tiˈd͡zi/, valencià /eɱ.fa.tiˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

emfatitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de emfatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·tit·zí (4)