OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# assaciaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.siˈa.βəs/, balear /ə.sə.siˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.sa.siˈa.βes/ valencià /a.sa.siˈa.ves/, /a.sa.siˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

assaciaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assaciar.
# assaciassis
## Català
### Verb

assaciassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaciar.
# asfaltàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.fəɫˈta.βəw/, balear /əs.fəɫˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /as.faɫˈta.βew/ valencià /as.faɫˈta.vew/, /as.faɫˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

asfaltàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de asfaltar.
# asfaltés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.fəɫˈtes/, occidental /as.faɫˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

asfaltés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfaltar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfaltar.

### Miscel·lània

* Anagrama: faltessa
# asfaltésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.fəɫˈte.səw/, occidental /as.faɫˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

asfaltésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfaltar.
# asfaltàsseu
## Català
### Verb

asfaltàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfaltar.
# asfaltéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.fəɫˈte.səm/, occidental /as.faɫˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

asfaltéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfaltar.
# asfaltéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.fəɫˈte.sim/, occidental /as.faɫˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

asfaltéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfaltar.
# asfaltéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.fəɫˈte.siw/, occidental /as.faɫˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

asfaltéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfaltar.
# asfaltàssim
## Català
### Verb

asfaltàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfaltar.
# asfaltàssiu
## Català
### Verb

asfaltàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfaltar.
# arxivassen
## Català
### Verb

arxivassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivarives
## Català
### Verb

arxivarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de arxivar.
# arxivaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃi.βəˈɾas/, balear /əɾ.ʃi.vəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃi.βaˈɾas/ valencià /aɾ.t͡ʃi.vaˈɾas/, /aɾ.t͡ʃi.βaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arxivaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arxivar.
# arxivaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃi.βəˈɾe/, balear /əɾ.ʃi.vəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃi.βaˈɾe/ valencià /aɾ.t͡ʃi.vaˈɾe/, /aɾ.t͡ʃi.βaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arxivaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arxivar.
# arxivarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃi.βəˈɾa/, balear /əɾ.ʃi.vəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃi.βaˈɾa/ valencià /aɾ.t͡ʃi.vaˈɾa/, /aɾ.t͡ʃi.βaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arxivarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arxivar.
# arxivaríveu
## Català
### Verb

arxivaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arxivar.
# arxivariven
## Català
### Verb

arxivariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arxivar.
# astroliquen
## Català
### Verb

astroliquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de astrolicar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb astrolicar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb astrolicar.
# astrolicà
## Català
### Verb

astrolicà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de astrolicar.
# astrolicàveu
## Català
### Verb

astrolicàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de astrolicar.
# astroliques
## Català
### Verb

astroliques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de astrolicar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb astrolicar.
# astrolique
## Català
### Verb

astrolique
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb astrolicar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb astrolicar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb astrolicar.
# arxivaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβa.ɾən/, balear /əɾ.ʃiˈva.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβa.ɾen/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈva.ɾen/, /aɾ.t͡ʃiˈβa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arxivaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arxivar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβa.ɾəs/, balear /əɾ.ʃiˈva.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβa.ɾes/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈva.ɾes/, /aɾ.t͡ʃiˈβa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arxivares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arxivar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃi.βəˈɾi.ən/, balear /əɾ.ʃi.vəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃi.βaˈɾi.en/ valencià /aɾ.t͡ʃi.vaˈɾi.en/, /aɾ.t͡ʃi.βaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arxivarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arxivar.
# arxivariva
## Català
### Verb

arxivariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de arxivar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arxivar.
# arxivara
## Català
### Verb

arxivara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃi.βəˈɾi.ə/, balear /əɾ.ʃi.vəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃi.βaˈɾi.a/ valencià /aɾ.t͡ʃi.vaˈɾi.a/, /aɾ.t͡ʃi.βaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arxivaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arxivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arxivar.
# arxivaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃi.βəˈɾi.əs/, balear /əɾ.ʃi.vəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃi.βaˈɾi.es/ valencià /aɾ.t͡ʃi.vaˈɾi.es/, /aɾ.t͡ʃi.βaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arxivaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arxivar.
# arxivareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃi.βəˈɾɛw/ balear /əɾ.ʃi.vəˈɾəw/, /ər.ʃi.vəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃi.βaˈɾew/ valencià /aɾ.t͡ʃi.vaˈɾew/, /aɾ.t͡ʃi.βaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arxivareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arxivar.
# arrastellarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.tə.ʎəˈɾa/, occidental /a.ras.te.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrastellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arrastellar.
# arrastellaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.tə.ʎəˈɾas/, occidental /a.ras.te.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arrastellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arrastellar.
# arrastellaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.tə.ʎəˈɾi.ə/, occidental /a.ras.te.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arrastellaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arrastellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arrastellar.
# arrastellareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəs.tə.ʎəˈɾɛw/ balear /ə.rəs.tə.ʎəˈɾəw/, /ə.rəs.tə.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /a.ras.te.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrastellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arrastellar.
# arrastellarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.tə.ʎəˈɾi.ən/, occidental /a.ras.te.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arrastellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arrastellar.
# arrastellaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.tə.ʎəˈɾi.əs/, occidental /a.ras.te.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arrastellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arrastellar.
# asautàreu
## Català antic
### Verb

asautàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de asautar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de asautar
# asautàs
## Català antic
### Verb

asautàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de asautar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de asautar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de asautar
# asautàssets
## Català antic
### Verb

asautàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de asautar
# asauts
## Català antic
### Verb

asauts
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de asautar
# asautàrets
## Català antic
### Verb

asautàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de asautar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de asautar
# asautàssem
## Català antic
### Verb

asautàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de asautar
# asautà
## Català antic
### Verb

asautà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de asautar
# asautàrem
## Català antic
### Verb

asautàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de asautar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de asautar
# asautàsseu
## Català antic
### Verb

asautàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de asautar
# asautàvem
## Català antic
### Verb

asautàvem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de asautar
# aspired
## Anglès
### Verb

aspired
* passat i participi de aspire
# aspireguéssou
## Català
### Verb

aspireguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspirar.
# aspiregués
## Català
### Verb

aspiregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·pi·re·gués (4)
* Anagrames: arpegéssiu, pessigareu, pessigàreu, rapegéssiu, sapigueres
# aspireguessen
## Català
### Verb

aspireguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspirar.
# aspireguéssom
## Català
### Verb

aspireguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspirar.
# aspire
## Català
### Verb

aspire
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aspirar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aspirar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aspirar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·pi·re (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeiprs)
* Anagrames: apries, apriés, espair, espiar, espira, Espirà, esprai, paires, pairés, païres, paries, pisaré, separi, separí

## Anglès

   * Pronúncia: /əˈspaɪə(ɹ)/ àudio (EUA)
   * Etimologia: Del francès antic aspirer, del llatí aspirare.

### Verb

aspire ‎(3a persona singular present aspires, gerundi aspiring, passat i participi aspired)
* aspirar
    He aspires to become a successful doctor.Ell aspira a ser un metge reeixit.
# aspireguesses
## Català
### Verb

aspireguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspirar.
# assaltar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.səɫˈta/ Occidental: nord-occidental /a.saɫˈta/ valencià /a.saɫˈtaɾ/, /a.saɫˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: assaltà
   * Etimologia: De assalt, segle XVII.

### Verb

assaltar trans.
* Introduir-se per la força en un lloc per apoderar-se'n: una fortalesa, un vaixell, un banc, etc.
* Sobrevenir una idea de cop.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: assalto, assalta, assaltem

#### Sinònims

* agredir, atacar, atemptar, brocar, carregar, contraatacar, envestir, escometre

#### Traduccions

* Anglès: assault $^{(en)}$
* Castellà: asaltar $^{(es)}$
* Francès: assaillir $^{(fr)}$
* Italià: assaltare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sal·tar (3)
* Anagrama: saltaràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: assaltar
# assaltara
## Català
### Verb

assaltara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaltar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaltar.
# assaltares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səɫˈta.ɾəs/, occidental /a.saɫˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

assaltares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assaltar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaltar.
# assaltaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səɫ.təˈɾan/, occidental /a.saɫ.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

assaltaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de assaltar.
# assaltaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səɫˈta.ɾən/, occidental /a.saɫˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assaltaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assaltar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaltar.
# assaltarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səɫ.təˈɾi.ən/, occidental /a.saɫ.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assaltarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assaltar.
# arrepapareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.pə.pəˈɾɛw/ balear /ə.rə.pə.pəˈɾəw/, /ə.rə.pə.pəˈɾɛw/ Occidental: /a.re.pa.paˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrepapareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arrepapar-se.
# arrepaparien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.pəˈɾi.ən/, occidental /a.re.pa.paˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arrepaparien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arrepapar-se.
# arrepaparia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.pəˈɾi.ə/, occidental /a.re.pa.paˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arrepaparia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arrepapar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arrepapar-se.
# arrepaparies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.pəˈɾi.əs/, occidental /a.re.pa.paˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arrepaparies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arrepapar-se.
# arrepaparà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.pəˈɾa/, occidental /a.re.pa.paˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrepaparà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arrepapar-se.
# arrepaparan
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.pəˈɾan/, occidental /a.re.pa.paˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arrepaparan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arrepapar-se.
# arrepaparen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pəˈpa.ɾən/, occidental /a.re.paˈpa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arrepaparen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arrepapar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepapar-se.
# arrepaparàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.pəˈɾas/, occidental /a.re.pa.paˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arrepaparàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arrepapar-se.
# arruolerai
## Italià
### Verb

arruolerai
* segona persona singular (tu) del futur de arruolare
# arruolavi
## Italià
### Verb

arruolavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arruolare
# arruolavano
## Italià
### Verb

arruolavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de arruolare
# arruolavate
## Italià
### Verb

arruolavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de arruolare
# arruolavo
## Italià
### Verb

arruolavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de arruolare
# arruoleranno
## Italià
### Verb

arruoleranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de arruolare
# arruolavamo
## Italià
### Verb

arruolavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de arruolare
# arruolerebbero
## Italià
### Verb

arruolerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de arruolare
# arruolerebbe
## Italià
### Verb

arruolerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de arruolare
# arruolava
## Italià
### Verb

arruolava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de arruolare
# assatjareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.d͡ʒəˈɾɛw/ balear /ə.sə.d͡ʒəˈɾəw/, /ə.sə.d͡ʒəˈɾɛw/ Occidental: /a.sa.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assatjareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assatjar.
# assatjarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.d͡ʒəˈɾa/, occidental /a.sa.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assatjarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assatjar.
# assatjaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.d͡ʒəˈɾi.ə/, occidental /a.sa.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assatjaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assatjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assatjar.
# assatjarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.d͡ʒəˈɾi.ən/, occidental /a.sa.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assatjarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assatjar.
# assatjaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.d͡ʒəˈɾi.əs/, occidental /a.sa.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assatjaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assatjar.
# assatjaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.d͡ʒəˈɾas/, occidental /a.sa.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

assatjaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de assatjar.
# assatjaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.d͡ʒəˈɾi.əw/, occidental /a.sa.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

assatjaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assatjar.
# assaboresc
## Català
### Verb

assaboresc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assaborir.
# assaboresqui
## Català
### Verb

assaboresqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assaborir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assaborir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assaborir.
# atalbaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.təɫˈβa.βəs/, balear /ə.təɫˈba.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.taɫˈβa.βes/ valencià /a.taɫˈba.ves/, /a.taɫˈβa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

atalbaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atalbar.

### Miscel·lània

* Anagrama: establava
# atalbaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.təɫˈβa.βən/, balear /ə.təɫˈba.vən/ Occidental: nord-occidental /a.taɫˈβa.βen/ valencià /a.taɫˈba.ven/, /a.taɫˈβa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

atalbaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atalbar.
# atalbassen
## Català
### Verb

atalbassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalbar.

#### Variants

* atalbessen, atalbaren
# atalben
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtaɫ.βən/, occidental /aˈtaɫ.ben/

### Verb

atalben
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de atalbar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atalbar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atalbar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ablenat
# atalbasses
## Català
### Verb

atalbasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalbar.

#### Variants

* atalbesses, atalbares
# atalbava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.təɫˈβa.βə/, balear /ə.təɫˈba.və/ Occidental: nord-occidental /a.taɫˈβa.βa/ valencià /a.taɫˈba.va/, /a.taɫˈβa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

atalbava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atalbar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atalbar.
# atalbe
## Català
### Verb

atalbe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atalbar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atalbar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atalbar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atalbar.

#### Variants

* [1] atalbo
# artelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

artelor
* genitiu i datiu definit plural de artă
* vocatiu plural de artă
# artera
## Basc
### Nom

artera
* al·latiu definit singular de arte
# arteraino
## Basc
### Nom

arteraino
* terminatiu definit singular de arte
# artek
## Basc
### Nom

artek
* ergatiu indefinit de arte
# arteramente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aɾˌte.ɾaˈmen.te/
       Americà: alt /aɾˌte.ɾaˈmen.t(e)/, baix /aɾˌte.ɾaˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De artero i el sufix -mente.

### Adverbi

arteramente
* arterosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·te·ra·men·te (5)
# artele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

artele
* nominatiu i acusatiu definit plural de artă
# artell
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈteʎ/, occidental /aɾˈteʎ/
   * Rimes: -eʎ
   * Etimologia: Del llatí articulus ‎(«articulació»), segle XIV, doblet del cultisme article.

### Nom

artell m. ‎(plural artells)
* Articulació dels dits de la mà i del peu.

#### Traduccions

* Alemany: Fingerknöchel $^{(de)}$ m.
* Anglès: knuckle $^{(en)}$
* Castellà: nudillo $^{(es)}$, artejo $^{(es)}$
* Danès: kno $^{(da)}$ c.
* Esperanto: artiko $^{(eo)}$
* Francès: jointure $^{(fr)}$
* Gallec: cotobelo $^{(gl)}$ m., cotomelo $^{(gl)}$ m.
* Hongarès: csülök $^{(hu)}$
* Irlandès: alt $^{(ga)}$ m.
* Islandès: kjúka $^{(is)}$ f.
* Italià: nocca $^{(it)}$ f.
* Japonès: 指関節 $^{(ja)}$
* Macedoni: глужд $^{(mk)}$ m.
* Neerlandès: knokkel $^{(nl)}$ m.
* Polonès: kłykieć $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: nó $^{(pt)}$ m., junta $^{(pt)}$ f.
* Suec: knoge $^{(sv)}$
* Tagal: buko $^{(tl)}$
* Xinès: 指關節 $^{(zh)}$ ‎(指关节, zhǐguānjié)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·tell (2)
* Anagrames: lletra $^{(revers)}$, ratlle, retall, taller, tralle

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# artells
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ərˈteʎs/ Occidental: nord-occidental /arˈteʎs/ valencià /aɾˈteʎs/, /aɾˈteʎʃ/
   * Rimes: -eʎs

### Nom

artells m. pl.
* Forma plural de artell.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·tells (2)
* Anagrames: estrall, llastre, llestar, rastell, ratlles, ratllés, tallers, tralles, trallés