OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# peroxides
## Català
### Verb

peroxides
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de peroxidar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb peroxidar.

#### Variants

* [2] peroxidis
# peroxidessin
## Català
### Verb

peroxidessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb peroxidar.

#### Variants

* peroxidessen, peroxidassin, peroxidassen, peroxidaren
# peroxidis
## Català
### Verb

peroxidis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb peroxidar.

#### Variants

* peroxides

### Miscel·lània

* Anagrama: presidixo
# peroxidesses
## Català
### Verb

peroxidesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb peroxidar.

#### Variants

* peroxidessis, peroxidassis, peroxidasses, peroxidares
# peroxidessis
## Català
### Verb

peroxidessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb peroxidar.

#### Variants

* peroxidesses, peroxidassis, peroxidasses, peroxidares
# peroxideu
## Català
### Verb

peroxideu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de peroxidar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb peroxidar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb peroxidar.

#### Variants

* [1] peroxidau
* [3] peroxidau
# plagiés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫə.ʒiˈes/ Occidental: nord-occidental /pɫa.ʒiˈes/, valencià /pɫa.d͡ʒiˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

plagiés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb plagiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb plagiar.

#### Variants

* [1] plagiessi, plagiàs, plagiara
* [2] plagiessi, plagiàs, plagiara

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·gi·és (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegilps)
* Anagrames: glapies, palegis
# plagiéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫə.ʒiˈe.səm/ Occidental: nord-occidental /pɫa.ʒiˈe.sem/, valencià /pɫa.d͡ʒiˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

plagiéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb plagiar.

#### Variants

* plagiéssim, plagiàssim, plagiàssem, plagiàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·gi·és·sem (4)
* Anagrama: palegéssim
# plagiàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫə.ʒiˈa.βəm/, balear /pɫə.ʒiˈa.vəm/ Occidental: nord-occidental /pɫa.ʒiˈa.βem/ valencià /pɫa.d͡ʒiˈa.vem/, /pɫa.d͡ʒiˈa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

plagiàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de plagiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·gi·à·vem (4)
# plagiàsseu
## Català
### Verb

plagiàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb plagiar.

#### Variants

* plagiéssiu, plagiésseu, plagiàssiu, plagiàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·gi·às·seu (4)
* Anagrames: aglapísseu, aplegàssiu
# plagiàssim
## Català
### Verb

plagiàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb plagiar.

#### Variants

* plagiéssim, plagiéssem, plagiàssem, plagiàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·gi·às·sim (4)
* Anagrama: aglapíssim
# plagiàssiu
## Català
### Verb

plagiàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb plagiar.

#### Variants

* plagiéssiu, plagiésseu, plagiàsseu, plagiàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·gi·às·siu (4)
* Anagrama: aglapíssiu
# plagiésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫə.ʒiˈe.səw/ Occidental: nord-occidental /pɫa.ʒiˈe.sew/, valencià /pɫa.d͡ʒiˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

plagiésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb plagiar.

#### Variants

* plagiéssiu, plagiàssiu, plagiàsseu, plagiàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·gi·és·seu (4)
* Anagrama: palegéssiu
# plagiéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫə.ʒiˈe.sim/ Occidental: nord-occidental /pɫa.ʒiˈe.sim/, valencià /pɫa.d͡ʒiˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

plagiéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb plagiar.

#### Variants

* plagiéssem, plagiàssim, plagiàssem, plagiàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·gi·és·sim (4)
# plagiàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫə.ʒiˈa.βəw/, balear /pɫə.ʒiˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /pɫa.ʒiˈa.βew/ valencià /pɫa.d͡ʒiˈa.vew/, /pɫa.d͡ʒiˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

plagiàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de plagiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·gi·à·veu (4)
# plagiéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫə.ʒiˈe.siw/ Occidental: nord-occidental /pɫa.ʒiˈe.siw/, valencià /pɫa.d͡ʒiˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

plagiéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb plagiar.

#### Variants

* plagiésseu, plagiàssiu, plagiàsseu, plagiàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·gi·és·siu (4)
# pertocaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.tu.kəˈɾe/ balear /pəɾ.to.kəˈɾe/, /pər.tu.kəˈɾe/ Occidental: /peɾ.to.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

pertocaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de pertocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·to·ca·ré (4)
* Anagrama: receptora
# pertocaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.tu.kəˈɾi.əw/ balear /pəɾ.to.kəˈɾi.əw/, /pər.tu.kəˈɾi.əw/ Occidental: /peɾ.to.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

pertocaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de pertocar.

#### Variants

* pertocaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·to·ca·rí·eu (5)
# pertocasses
## Català
### Verb

pertocasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pertocar.

#### Variants

* pertoquessis, pertoquesses, pertocassis, pertocares

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·to·cas·ses (4)
# pertocaríveu
## Català
### Verb

pertocaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de pertocar.

#### Variants

* pertocaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·to·ca·rí·veu (5)
# pertocat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.tuˈkat/ balear /pəɾ.toˈkat/, /pər.tuˈkat/ Occidental: /peɾ.toˈkat/
   * Rimes: -at

### Verb

pertocat
* Participi masculí singular del verb pertocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·to·cat (3)
# pertocaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.tu.kəˈɾi.əm/ balear /pəɾ.to.kəˈɾi.əm/, /pər.tu.kəˈɾi.əm/ Occidental: /peɾ.to.kaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

pertocaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de pertocar.

#### Variants

* pertocarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·to·ca·rí·em (5)
# pertocassis
## Català
### Verb

pertocassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pertocar.

#### Variants

* pertoquessis, pertoquesses, pertocasses, pertocares

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·to·cas·sis (4)
# pertocarívem
## Català
### Verb

pertocarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de pertocar.

#### Variants

* pertocaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·to·ca·rí·vem (5)
# periríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾiˈɾi.əw/, occidental /pe.ɾiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

periríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de perir.
# perirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾiˈɾa/, occidental /pe.ɾiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

perirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de perir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·rà (3)
* Anagrames: pariré, piraré
# periràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾiˈɾas/, occidental /pe.ɾiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

periràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de perir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·ràs (3)
* Anagrames: espirar, parires, pirares, respira, respirà
# periré
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾiˈɾe/, occidental /pe.ɾiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

periré
* Primera persona del singular (jo) del futur de perir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·ré (3)
* Anagrama: peirer
# periries
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾiˈɾi.əs/, occidental /pe.ɾiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

periries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de perir.
# peririven
## Català
### Verb

peririven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de perir.
# peririves
## Català
### Verb

peririves
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de perir.
# peririva
## Català
### Verb

peririva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de perir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de perir.
# piromania
## Català

   * Pronúncia: oriental /pi.ɾu.məˈni.ə/, occidental /pi.ɾo.maˈni.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del prefix piro- i el sufix -mania, paraula creada el 1883 pel psiquiatra francès M.Marc a partir dels termes grecs πυρόω ‎(pyróō, «cremar,purificar») i μανια ‎(mania, «bogeria»).

### Nom

piromania f. ‎(plural piromanies)
* Trastorn de la conducta caracteritzat per l'impuls irresistible de provocar incendis.

#### Traduccions

* Anglès: pyromania $^{(en)}$
* Castellà: piromanía $^{(es)}$
* Francès: pyromanie $^{(fr)}$
* Italià: piromania $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·ro·ma·ni·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Italià

   * Pronúncia: /pi.ro.maˈniː.a/

### Nom

piromania f. ‎(plural piromanie)
* piromania

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·ro·ma·nì·a (5)
# piromanies
## Català

   * Pronúncia: oriental /pi.ɾu.məˈni.əs/, occidental /pi.ɾo.maˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Nom

piromanies f. pl.
* Forma plural de piromania.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·ro·ma·ni·es (5)
* Anagrama: imposarien
# piromanía
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /pi.ɾo.maˈni.a/
       Americà: alt /p(i).ɾo.maˈni.a/, baix /pi.ɾo.maˈni.a/
   * Rimes: -ia

### Nom

piromanía f. ‎(plural piromanías)
* piromania

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·ro·ma·ní·a (5)
# piromani
## Italià

   * Pronúncia: /piˈrɔː.ma.ni/

### Nom

piromani m. f. pl.
* forma plural de piromane

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·rò·ma·ni (4)
# piron
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈpi.ron/

### Nom

piron
* acusatiu de piro
# piropear
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /pi.ɾo.peˈaɾ/
       Americà: alt /pi.ɾo.p(e)ˈaɾ/, baix /pi.ɾo.peˈaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De piropo i el sufix -ear.

### Verb

piropear trans. ‎(present piropeo, passat piropeé, futur piropearé)
* (col·loquial) tirar floretes

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·ro·pe·ar (4)
# piropearé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /pi.ɾo.pe.aˈɾe/
       Americà: alt /pi.ɾo.p(e).aˈɾe/, baix /pi.ɾo.pe.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

piropearé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb piropear
# piromane
## Italià

   * Pronúncia: /piˈrɔː.ma.ne/

### Nom

piromane m. f. ‎(plural piromani)
* piròman

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·rò·ma·ne (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeimnopr)
# piromanie
## Italià

   * Pronúncia: /pi.ro.maˈniː.e/

### Nom

piromanie f. pl.
* forma plural de piromania
# piromanías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /pi.ɾo.maˈni.as/, meridional /pi.ɾo.maˈni.ah/
       Americà: alt /pi.ɾo.maˈni.(a)s/, baix /pi.ɾo.maˈni.ah/, austral /pi.ɾo.maˈni.as/
   * Rimes: -ias

### Nom

piromanías f. pl.
* forma plural de piromanía
# insolacion
## Occità

   * Pronúncia: /in.su.laˈsju/
   * Àudio: Bearn

### Nom

insolacion f. ‎(plural insolacions)
* insolació
# insistíssim
## Català

   * Pronúncia: /in.sisˈti.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

insistíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insistir.
# insola
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈsɔ.ɫə/, occidental /inˈsɔ.ɫa/
   * Rimes: -ɔla

### Verb

insola
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de insolar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb insolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·la (3)
* Heterograma de 6 lletres (ailnos)
* Anagrama: Olsina
# insistíveu
## Català
### Verb

insistíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de insistir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sis·tí·veu (4)
* Anagrama: invitéssiu
# insitum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪn.sɪ.tʊm/

### Verb

īnsitum
* supí acusatiu de īnserō
# insolaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.so.laˈθjo.nes/, meridional \iŋ.so.laˈθjo.neh\
       Americà: alt /in.so.laˈsjo.n(e)s/, baix \iŋ.so.laˈsjo.neh\, austral /in.so.laˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

insolaciones f. pl.
* forma plural de insolación
# insol
## Català
### Verb

insol
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de insolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sol (2)
* Anagrama: nolis
# insistíssiu
## Català
### Verb

insistíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insistir.
# insistívem
## Català
### Verb

insistívem
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de insistir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sis·tí·vem (4)
* Anagrama: invitéssim
# impacientava
## Català
### Verb

impacientava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de impacientar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de impacientar.
# impacientaven
## Català
### Verb

impacientaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de impacientar.
# impacientavo
## Català
### Verb

impacientavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de impacientar.
# impacientassin
## Català
### Verb

impacientassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impacientar.
# impacientaves
## Català
### Verb

impacientaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de impacientar.
# impacientassis
## Català
### Verb

impacientassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impacientar.
# impacientau
## Català
### Verb

impacientau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de impacientar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb impacientar.
# impacientavi
## Català
### Verb

impacientavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de impacientar.
# insolentaves
## Català
### Verb

insolentaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de insolentar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·len·ta·ves (5)
* Anagrama: violentassen
# insolenten
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.suˈɫen.tən/ balear /in.soˈɫen.tən/, /in.suˈɫen.tən/ Occidental: /in.soˈɫen.ten/
   * Rimes: -enten

### Verb

insolenten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de insolentar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb insolentar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb insolentar-se.
# insolentesses
## Català
### Verb

insolentesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolentar-se.
# insolentessin
## Català
### Verb

insolentessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolentar-se.
# insolentessis
## Català
### Verb

insolentessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolentar-se.
# insolenteu
## Català
### Verb

insolenteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de insolentar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb insolentar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb insolentar-se.
# insolente
## Català
### Verb

insolente
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de insolentar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb insolentar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb insolentar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb insolentar-se.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.soˈlen.te/, meridional \iŋ.soˈleŋ.te\
       Americà: alt /in.soˈlen.t(e)/, baix \iŋ.soˈleŋ.te\, austral /in.soˈlen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: Del llatí insolens

### Adjectiu

insolente inv. ‎(plural insolentes)
* insolent

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·len·te (4)

## Italià

   * Pronúncia: /in.soˈlɛn.te/

### Adjectiu

insolente inv. ‎(plural insolenti)
* insolent

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·lèn·te (4)
# insolentes
## Català
### Verb

insolentes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de insolentar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb insolentar-se.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.soˈlen.tes/, meridional \iŋ.soˈleŋ.teh\
       Americà: alt /in.soˈlen.t(e)s/, baix \iŋ.soˈleŋ.teh\, austral /in.soˈlen.tes/
   * Rimes: -entes

### Adjectiu

insolentes inv. pl.
* forma plural de insolente: insolents
# insolentessen
## Català
### Verb

insolentessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolentar-se.
# incredibili
## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.kreˈdiː.bi.li/

### Adjectiu

incredibili inv. pl.
* forma plural de incredibile

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·dì·bi·li (5)
# incredibilmente
## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.kreˌdi.bilˈmen.te/
   * Etimologia: De incredibile i el sufix -mente.

### Adverbi

incredibilmente
* increïblement

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·di·bil·mén·te (6)
# incredibly
## Anglès

   * Etimologia: De incredible i el sufix -ly.

### Adverbi

incredibly ‎(comparatiu more incredibly, superlatiu most incredibly)
* increïblement
# increased
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈkɹiːst/ àudio (EUA)

### Verb

increased
* passat i participi de increase
# increasing
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

increasing
* gerundi de increase
# incredibile
## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.kreˈdiː.bi.le/

### Adjectiu

incredibile inv. ‎(plural incredibili)
* increïble

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·dì·bi·le (5)
# increasingly
## Anglès
### Adverbi

increasingly ‎(no comparable)
* cada cop més, cada vegada més

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# incredible
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈkrɛdəbəl/
   * Etimologia: Del llatí incrēdibilis.

### Adjectiu

incredible ‎(comparatiu more incredible, superlatiu most incredible)
* increïble

#### Sinònims

* unbelievable

#### Antònims

* credible

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·di·ble (4)

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# increase
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈkɹiːs/ àudio (EUA)

### Nom

increase ‎(plural increases)
* augment, increment

### Verb

increase ‎(3a persona singular present increases, gerundi increasing, passat i participi increased)
* augmentar, incrementar
# increases
## Anglès
### Nom

increases
* forma plural de increase

### Verb

increases
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de increase
# personalitzàs
## Català
### Verb

personalitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb personalitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb personalitzar.

#### Variants

* [1] personalitzessi, personalitzés, personalitzara
* [2] personalitzessi, personalitzés, personalitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·so·na·lit·zàs (5)
* Anagrama: polaritzassen
# personalitzàssem
## Català
### Verb

personalitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb personalitzar.

#### Variants

* personalitzéssim, personalitzéssem, personalitzàssim, personalitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·so·na·lit·zàs·sem (6)
# personalitzàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.su.nə.ɫiˈd͡za.βəm/ balear /pəɾ.so.nə.ɫiˈd͡za.vəm/, /pər.su.nə.ɫiˈd͡za.vəm/ Occidental: nord-occidental /per.so.na.ɫiˈd͡za.βem/ valencià /peɾ.so.na.ɫiˈza.vem/, /peɾ.so.na.ɫiˈza.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

personalitzàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de personalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·so·na·lit·zà·vem (6)
# personalitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.su.nə.ɫiˈd͡za.ɾəw/ balear /pəɾ.so.nə.ɫiˈd͡za.ɾəw/, /pər.su.nə.ɫiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /per.so.na.ɫiˈd͡za.ɾew/, valencià /peɾ.so.na.ɫiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

personalitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de personalitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb personalitzar.

#### Variants

* [2] personalitzéssiu, personalitzésseu, personalitzàssiu, personalitzàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·so·na·lit·zà·reu (6)
# personalitzàssim
## Català
### Verb

personalitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb personalitzar.

#### Variants

* personalitzéssim, personalitzéssem, personalitzàssem, personalitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·so·na·lit·zàs·sim (6)
# personalitzàssiu
## Català
### Verb

personalitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb personalitzar.

#### Variants

* personalitzéssiu, personalitzésseu, personalitzàsseu, personalitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·so·na·lit·zàs·siu (6)
# personalitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.su.nə.ɫiˈd͡ze.səm/ balear /pəɾ.so.nə.ɫiˈd͡ze.səm/, /pər.su.nə.ɫiˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /per.so.na.ɫiˈd͡ze.sem/, valencià /peɾ.so.na.ɫiˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

personalitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb personalitzar.

#### Variants

* personalitzéssim, personalitzàssim, personalitzàssem, personalitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·so·na·lit·zés·sem (6)
# personalitzàsseu
## Català
### Verb

personalitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb personalitzar.

#### Variants

* personalitzéssiu, personalitzésseu, personalitzàssiu, personalitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·so·na·lit·zàs·seu (6)
# personalitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.su.nə.ɫiˈd͡za.βəw/ balear /pəɾ.so.nə.ɫiˈd͡za.vəw/, /pər.su.nə.ɫiˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /per.so.na.ɫiˈd͡za.βew/ valencià /peɾ.so.na.ɫiˈza.vew/, /peɾ.so.na.ɫiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

personalitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de personalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·so·na·lit·zà·veu (6)
# personalitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.su.nə.ɫiˈd͡zes/ balear /pəɾ.so.nə.ɫiˈd͡zes/, /pər.su.nə.ɫiˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /per.so.na.ɫiˈd͡zes/, valencià /peɾ.so.na.ɫiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

personalitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb personalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb personalitzar.

#### Variants

* [1] personalitzessi, personalitzàs, personalitzara
* [2] personalitzessi, personalitzàs, personalitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·so·na·lit·zés (5)
* Anagrama: polaritzessen