OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# midíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /miˈði.ɾəw/, occidental /miˈði.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

midíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de midir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·dí·reu (3)
# midó
## Català

   * Pronúncia: /miˈðo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del català antic amidó per afèresi, del baix llatí amidum, de amylum, del grec antic ἄμυλον ‎(ámylon), segle XIII.

### Nom

midó m. ‎(plural midons)
* Polisacàrid, compost per molècules d'amilopectina i amilosa, que confereix rigidesa a les plantes.
    «El midó que conté la nova patata transgènica Amflora –desenvolupada per l'empresa de biotecnologia alemanya BASF- tindrà usos industrials, com ara la fabricació de paper i l'alimentació animal.» (Lowell Lewis, Catalunya i California: ESTATS AGERMANATS, AuthorHouse, 2013, pàgina 180)
* Extracte de midó que, dissolt en aigua, es fa servir per donar rigidesa a la roba o per espessir plats cuinats.
    «Batia quatre rovells d'ou amb quatre cullerades soperes de sucre i una cullerada de postres de midó de blat de moro, sempre Maizena.» (Carme Martí i Cantí, El camí de les Aigües, 2017)
    «Tenia la vaga teoria que l'escalfor procedia d'alguna cosa que aquell home utilitzava en comptes de midó en els colls.» (Betty Smith, Creix un arbre a Brooklyn, 2019)

#### Derivats

* emmidonar
* midoner

#### Relacionats

* amil-

#### Traduccions

* Alemany: Stärke $^{(de)}$
* Anglès: starch $^{(en)}$
* Castellà: almidón $^{(es)}$
* Francès: amidon $^{(fr)}$
* Italià: amido $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·dó (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# midíssim
## Català

   * Pronúncia: /miˈði.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

midíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb midir.

#### Variants

* midíssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·dís·sim (3)
# mie
## Francès

   * Pronúncia: /mi/

### Nom

mie m. ‎(plural mies)
* molla
# midírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /miˈði.ɾəm/, occidental /miˈði.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

midírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de midir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·dí·rem (3)
# midís
## Català

   * Pronúncia: /miˈðis/
   * Rimes: -is

### Verb

midís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb midir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb midir.
# midísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /miˈði.səw/, occidental /miˈði.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

midísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb midir.

#### Variants

* midíssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·dís·seu (3)
* Anagrames: eduíssim, medíssiu, midéssiu
# bavoses crestades
## Català
### Nom

bavoses crestades f. pl.
* Forma plural de bavosa crestada.
# bavoses de llongada
## Català
### Nom

bavoses de llongada f. pl.
* Forma plural de bavosa de llongada.
# bavoses de riu
## Català
### Nom

bavoses de riu f. pl.
* Forma plural de bavosa de riu.
# bavoses de plomall
## Català
### Nom

bavoses de plomall f. pl.
* Forma plural de bavosa de plomall.
# bavoses de franja negra
## Català
### Nom

bavoses de franja negra f. pl.
* Forma plural de bavosa de franja negra.
# bavoses de mar
## Català
### Nom

bavoses de mar f. pl.
* Forma plural de bavosa de mar.
# bavoses d'alga
## Català
### Nom

bavoses d'alga f. pl.
* Forma plural de bavosa d'alga.
# bavoses de bassa
## Català
### Nom

bavoses de bassa f. pl.
* Forma plural de bavosa de bassa.
# bavoses de cresta
## Català
### Nom

bavoses de cresta f. pl.
* Forma plural de bavosa de cresta.
# bavoses de banda bruna
## Català
### Nom

bavoses de banda bruna f. pl.
* Forma plural de bavosa de banda bruna.
# barbejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.bəˈʒa.ɾəm/ balear /bəɾ.bəˈd͡ʒa.ɾəm/, /bər.bəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /bar.βeˈʒa.ɾem/, valencià /baɾ.beˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

barbejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de barbejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb barbejar.

#### Variants

* [2] barbegéssim, barbegéssem, barbejàssem
# barbejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.bəˈʒa.ɾəw/ balear /bəɾ.bəˈd͡ʒa.ɾəw/, /bər.bəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /bar.βeˈʒa.ɾew/, valencià /baɾ.beˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

barbejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de barbejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb barbejar.

#### Variants

* [2] barbegéssiu, barbegésseu, barbejàsseu
# barbejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.bəˈʒa.βəw/ balear /bəɾ.bəˈd͡ʒa.vəw/, /bər.bəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /bar.βeˈʒa.βew/ valencià /baɾ.beˈd͡ʒa.vew/, /baɾ.βeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

barbejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de barbejar.
# barbejàsseu
## Català
### Verb

barbejàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb barbejar.

#### Variants

* barbegéssiu, barbegésseu, barbejàreu
# barben
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈbar.bən/, occidental /ˈbaɾ.ben/

### Verb

barben
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de barbar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb barbar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb barbar.

#### Variants

* [2] barbin
* [3] barbin
# barbejo
## Català
### Verb

barbejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de barbejar.

#### Variants

* barbege, barbegi
# barbejàssem
## Català
### Verb

barbejàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb barbejar.

#### Variants

* barbegéssim, barbegéssem, barbejàrem
# barbejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.bəˈʒa/ balear /bəɾ.bəˈd͡ʒa/, /bər.bəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /bar.βeˈʒa/, valencià /baɾ.beˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

barbejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de barbejar.
# minaces
## Llatí

   * Pronúncia: /mɪˈnaː.keːs/

### Nom

minācēs
* nominatiu plural de mināx
* vocatiu plural de mināx
* acusatiu plural de mināx
# minada
## Català

   * Pronúncia: oriental /miˈna.ðə/, occidental /miˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

minada
* Participi femení singular del verb minar.
    Minada [ella/aquella]...; [l'he...] minada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·na·da (3)
* Anagrama: andami
# minades
## Català

   * Pronúncia: oriental /miˈna.ðəs/, occidental /miˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

minades
* Participi femení plural del verb minar.
    Minades [elles/aquelles]...; [les he...] minat o minades.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·na·des (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeimns)
* Anagrames: adinsem, demanis, desanim, desànim, medians
# minacum
## Llatí

   * Pronúncia: /mɪˈnaː.kʊm/

### Nom

minācum
* genitiu plural de mināx
# minador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mi.nəˈðo/ Occidental: nord-occidental /mi.naˈðo/, valencià /mi.naˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De minar i el sufix -dor.

### Nom

minador m. ‎(plural minadors)
* Vaixell de guerra destinat a instal·lar mines.
* Soldat especialitzat en col·locar o treure mines.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·na·dor (3)
* Heterograma de 7 lletres (adimnor)
* Anagrames: adormin, dominar

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# minae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmɪ.naj/

### Nom

minae f. pl. ‎(genitiu minārum)
* amenaces
* nominatiu plural de mina
* vocatiu plural de mina
* genitiu singular de mina
* datiu singular de mina

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | - | minae |
| Vocatiu | - | minae |
| Acusatiu | - | minās |
| Genitiu | - | minārum |
| Datiu | - | minīs |
| Ablatiu | - | minīs |
# minaci
## Llatí

   * Pronúncia: /mɪˈnaː.kiː/

### Nom

minācī
* datiu singular de mināx
# minacibus
## Llatí

   * Pronúncia: /mɪˈnaː.kɪ.bʊs/

### Nom

minācibus
* datiu plural de mināx
* ablatiu plural de mināx
# minacis
## Llatí

   * Pronúncia: /mɪˈnaː.kɪs/

### Nom

minācis
* genitiu singular de mināx
# miqui
## Nàhuatl clàssic
### Verb

miqui
* morir
# miquiztli
## Nàhuatl clàssic
### Nom

miquiztli
* mort
# miqueé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /mi.keˈe/
       Americà: alt /mi.k(e)ˈe/, baix /mi.keˈe/
   * Rimes: -e

### Verb

miqueé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb miquear
# mir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ˈmiɾ/, alguerès /ˈmiɾ/
   * Rimes: -iɾ

### Verb

mir
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mirar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rim $^{(revers)}$

## Català antic
### Verb

mir
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de mirar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de mirar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de mirar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de mirar

## Alemany

   * Pronúncia: /miːɐ̯/;
   * Àudio: ;
   * Àudio:
   * Etimologia: Del protogermànic *miz.

### Pronom

mir
* mi, a mi, em, me, jo
    Das gefällt mir.Això m'agrada.
    Er gab es mir.Ell m'ho dona.
    Das hat mir gerade noch gefehlt.Això és el que jo trobava a faltar.
* (col·loquial) naltros
    Sprach der Scheich zum Emir: "Mir zahlen und dann gehn' mir." Sprach der Emir zum Scheich: "Mir zahlen nicht und gehen gleich."El xeic digué a l'emir: Naltros paguem i marxem. L'emir respongué al xeic: No pagueu i marxeu ja.

#### Relacionats

* ich, mich
# mira-sol
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌmi.ɾəˈsɔɫ/, occidental /ˌmi.ɾaˈsɔɫ/
   * Rimes: -ɔl
   * Etimologia: De mirar i sol.

### Nom

mira-sol m. ‎(plural mira-sols)
* Sinònim de gira-sol.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·ra·sol (3)
* Heterograma de 7 lletres (ailmors)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# miques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈmi.kəs/, occidental /ˈmi.kes/
   * Rimes: -ikes

### Nom

miques f. pl.
* Forma plural de mica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·ques (2)
* Heterograma de 6 lletres (eimqsu)
* Anagrames: isquem, mesquí
# mira
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈmi.ɾə/, occidental /ˈmi.ɾa/
   * Rimes: -iɾa
   * Etimologia: De mirar.

### Nom

mira f. ‎(plural mires)
* Acció de dirigir la mirada a una cosa.
* (normalment en plural) Intencions.
* Peça d'un arma de foc que serveix per a afinar la punteria.

#### Traduccions

* Castellà: mira $^{(es)}$ f.

### Verb

mira
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de mirar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb mirar.

#### Variants

* (imperatiu, col·loquial, emfàtic) ma
* (imperatiu, col·loquial, seguit de pronoms) mi

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·ra (2)
* Anagrames: armi, armí, Irma, marí, raïm, rami, rima

## Català antic
### Verb

mira
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de mirar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de mirar

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈmi.ɾa/
   * Rimes: -iɾa
   * Etimologia: Deverbal de mirar.

### Nom

mira f. ‎(plural miras)
* mira

#### Derivats

* mirilla

### Verb

mira
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb mirar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb mirar

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·ra (2)
* Anagrames: amir, mari, Mari, miar, rima, rimá

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre mira

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmiː.raː/, /ˈmiː.ra/

### Adjectiu

mīrā
* ablatiu femení singular de mīrus
mīra
* nominatiu femení singular de mīrus
* nominatiu neutre plural de mīrus
* vocatiu femení singular de mīrus
* vocatiu neutre plural de mīrus
* acusatiu neutre plural de mīrus
# mira'm-i-no-em-toquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌmi.ɾəm.iˌno.əmˈtɔ.kis/, occidental /ˌmi.ɾam.iˌno.emˈtɔ.kis/
   * Etimologia: Lexicalització de l’adjectiu de mira'm i no em toquis.

### Nom

mira'm-i-no-em-toquis m. f. ‎(plural invariable)
* Persona o cosa molt delicada, extremadament sensible, ploramiques, que no es pot tocar sense perill d'espatllar-se.

#### Traduccions

* Castellà: finolis $^{(es)}$
# miqueo
## Castellà

   * Pronúncia: /miˈke.o/
   * Rimes: -eo

### Verb

miqueo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb miquear
# moll de fanch
## Català
### Nom

moll de fanch m. ‎(plural molls de fanch)
* (arcaisme) Forma alternativa de moll de fang.

### Vegeu també

* moll de fanch. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# moll de l'os
## Català

   * Etimologia: Literalment, part tova de l’os.

### Nom

moll de l'os m. ‎(plural molls de l'os)
* medul·la òssia
* (figuradament, emfàticament) moll (substància principal)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# moll de platja
## Català
### Nom

moll de platja m. ‎(plural molls de platja)
* moll de fang

### Vegeu també

* moll de platja. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# moll de port
## Català
### Nom

moll de port m. ‎(plural molls de port)
* moll de fang

### Vegeu també

* moll de port. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# moll de roca
## Català
### Nom

moll de roca m. ‎(plural molls de roca)
* (peixos) Peix de la família dels múl·lids, de color rogenc amb ratlles horitzontals groguenques (Mullus surmuletus).
* (peixos) moll de fang

#### Sinònims

* corb, corba, corball de roca, moll, moll borratxo, moll cranquer, moll fanguer, moll fanguer del port, moll gros, moll roquer, moll ver, roger, roger de roca, rogeret, rogerons
* (arcaismes, localismes) moll cranque, moll ve

#### Traduccions

* Alemany: Gestreifte Meerbarbe $^{(de)}$
* Anglès: striped red mullet $^{(en)}$, stripped surmulet $^{(en)}$
* Asturià: saramollete $^{(ast)}$, barbu $^{(ast)}$, roxu $^{(ast)}$
* Castellà: barbadiña $^{(es)}$, corvallo $^{(es)}$, salmonete $^{(es)}$, salmonete de roca $^{(es)}$
* Francès: rouget de roche $^{(fr)}$, rouget surmulet $^{(fr)}$, rouget-barbet de roche $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV
* moll de roca. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# moll fanguer
## Català
### Nom

moll fanguer m. ‎(plural molls fanguers)
* moll de fang
* moll de roca
* moll reial

### Vegeu també

* moll fanguer. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# moll cranqué
## Català
### Nom

moll cranqué m. ‎(plural molls cranqués)
* (arcaisme) Forma alternativa de moll cranquer.

### Vegeu també

* moll cranqué. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# moll d'ombra
## Català
### Nom

moll d'ombra m. ‎(plural molls d'ombra)
* quetsémper

### Vegeu també

* moll d'ombra. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# moll de fang
## Català
### Nom

moll de fang m. ‎(plural molls de fang)
* Peix de la família dels múl·lids, de color rosat violaci (Mullus barbatus).

#### Sinònims

* gaboc, moll, moll cranquer, moll de platja, moll de port, moll de roca, moll fanguer, moll jueu, moll roquer, moll ver, mollet, mollet, raballona, roger, roger de fang, rogeret, rogeró
* (arcaismes, localismes) moll cranqué, moll de fanch

#### Traduccions

* Alemany: Rote Meerbarbe $^{(de)}$, Roter Sack-brassen $^{(de)}$
* Anglès: red mullet $^{(en)}$, striped mullet $^{(en)}$, surmullet $^{(en)}$
* Asturià: saramollete $^{(ast)}$, barbu $^{(ast)}$, roxu $^{(ast)}$
* Castellà: salmonete $^{(es)}$, salmonete de fango $^{(es)}$
* Francès: rouget $^{(fr)}$, rouget barbet $^{(fr)}$, rouget de vase $^{(fr)}$, rouget-barbet de vase $^{(fr)}$, surmulet $^{(fr)}$
* Italià: triglia $^{(it)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV
* moll de fang. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# moll fanguer del port
## Català
### Nom

moll fanguer del port m. ‎(plural molls fanguers del port)
* moll de roca

### Vegeu també

* moll fanguer del port. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# avinaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.nəˈɾi.ə/, balear /ə.vi.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.βi.naˈɾi.a/ valencià /a.vi.naˈɾi.a/, /a.βi.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

avinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de avinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de avinar.
# avinaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.nəˈɾi.əw/, balear /ə.vi.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.βi.naˈɾi.ew/ valencià /a.vi.naˈɾi.ew/, /a.βi.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

avinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de avinar.
# avinaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.nəˈɾas/, balear /ə.vi.nəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.βi.naˈɾas/ valencià /a.vi.naˈɾas/, /a.βi.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

avinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de avinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vi·na·ràs (4)
* Anagrames: avisaran, sanariva, vanisara, vanisarà
# avinaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.nəˈɾi.əs/, balear /ə.vi.nəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.βi.naˈɾi.es/ valencià /a.vi.naˈɾi.es/, /a.βi.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

avinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de avinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vi·na·ri·es (5)
* Anagrames: avisarien, esvaniria
# avinares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βiˈna.ɾəs/, balear /ə.viˈna.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.βiˈna.ɾes/ valencià /a.viˈna.ɾes/, /a.βiˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

avinares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de avinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vi·na·res (4)
* Anagrames: arniaves, avisaren, envairàs, enviaràs, esvairan, esvanira, esvanirà, vanaries, vanisaré
# barallaies
## Català
### Verb

barallaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de barallar.

#### Variants

* barallaves
# barallaia
## Català
### Verb

barallaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de barallar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de barallar.

#### Variants

* [1] barallavi, barallava
* [2] barallava
# baralladís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾə.ʎəˈðis/ balear /bə.ɾə.ʎəˈðis/, /bə.ɾə.jəˈðis/ Occidental: /ba.ɾa.ʎaˈðis/
   * Rimes: -is
   * Etimologia: De barallar i el sufix -dís.

### Adjectiu

baralladís m. ‎(femení baralladissa, plural masculí baralladissos, plural femení baralladisses)
* Que es baralla fàcilment.

#### Traduccions

* Anglès: quarrelsome $^{(en)}$
* Castellà: pendenciero $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ra·lla·dís (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# baralladisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾə.ʎəˈði.səs/ balear /bə.ɾə.ʎəˈði.səs/, /bə.ɾə.jəˈði.səs/ Occidental: /ba.ɾa.ʎaˈði.ses/
   * Rimes: -ises

### Adjectiu

baralladisses f. pl.
* Forma plural de baralladissa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ra·lla·dis·ses (5)
# barallam
## Català
### Verb

barallam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de barallar.

#### Variants

* barallem
# barallar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾəˈʎa/ balear /bə.ɾəˈʎa/, /bə.ɾəˈja/ Occidental: nord-occidental /ba.ɾaˈʎa/ valencià /ba.ɾaˈʎaɾ/, /ba.ɾaˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: barallà
   * Etimologia: D'origen incert, potser d'una forma llatina *baraliare d’origen preromànic indoeuropeu *baral ‎(«tallar, fregar»), segle XIII. Cognat del castellà barajar i del portuguès baralhar.

### Verb

barallar trans., pron. ‎(pronominal barallar-se)
* Fer renyir dues persones.
* (pronominal) Manifestar agressivament el desacord amb una altra persona.
* (castellanisme) escartejar

#### Variants

* (pronominal, central, nord-occidental) esbarallar-se

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: barallo, baralla, barallem

#### Sinònims

* disputar-se, enemistar, lluitar

#### Traduccions

* Castellà: enemistar $^{(es)}$
* Albanès: grihem $^{(sq)}$
* Alemany: streiten $^{(de)}$, sich zanken $^{(de)}$
* Anglès: quarrel $^{(en)}$, fight $^{(en)}$
* Àrab: تَشَاجَرَ $^{(ar)}$
* Armeni: վիճել $^{(hy)}$ ‎(vitxel)
* Belarús: сва́рыцца $^{(be)}$ ‎(svàritsa)
* Búlgar: ка́рам се $^{(bg)}$ ‎(kàram se)
* Castellà: pelearse $^{(es)}$, reñir $^{(es)}$
* Coreà: 싸우다 $^{(ko)}$ ‎(ssauda), 싸우다 $^{(ko)}$ ‎(ssauda)
* Danès: skændes $^{(da)}$
* Eslovac: hádať sa $^{(sk)}$
* Eslovè: prepirati $^{(sl)}$ se
* Finès: kiistellä $^{(fi)}$, kinata $^{(fi)}$
* Francès: se quereller $^{(fr)}$, se disputer $^{(fr)}$
* Gal·lès: ffraeo $^{(cy)}$
* Georgià: კამათი $^{(ka)}$ ‎(kàmati)
* Grec: καβγαδίζω $^{(el)}$ ‎(kavgadizo), λογομαχώ $^{(el)}$ ‎(logomakhó), μαλώνω $^{(el)}$ ‎(malono)
* Grec antic: νεικέω $^{(grc)}$ ‎(neikéō)
* Hindi: झगड़ना $^{(hi)}$
* Hongarès: veszekedik $^{(hu)}$, veszekszik $^{(hu)}$
* Ídix: צעקריגן זיך‎ $^{(yi)}$
* Irlandès: bruíon $^{(ga)}$
* Italià: litigare $^{(it)}$, bisticciare $^{(it)}$
* Japonès: 言い争う $^{(ja)}$, 口論する $^{(ja)}$
* Llatí: iurgare $^{(la)}$
* Macedoni: се препира $^{(mk)}$
* Malai: bergaduh $^{(ms)}$
* Neerlandès: bekvechten $^{(nl)}$
* Noruec: krangle $^{(no)}$
* Persa: ستیزیدن‎ $^{(fa)}$
* Portuguès: querelar $^{(pt)}$
* Romanès: a se certa $^{(ro)}$
* Rus: ссо́риться $^{(ru)}$ ‎(ssóritsia), спо́рить $^{(ru)}$ ‎(spórit), руга́ться $^{(ru)}$ ‎(rugàtsia)
* Serbocroat: препирати се $^{(sh)}$ (ciríl·lic), prepirati se $^{(sh)}$ (llatí)
* Suec: krångla $^{(sv)}$
* Tagal: mag-away $^{(tl)}$
* Txec: hádat se $^{(cs)}$
* Ucraïnès: сва́ритися $^{(uk)}$ ‎(svàritissia)
* Urdú: جھگڑا کرنا‎ $^{(ur)}$
* Vènet: begar $^{(vec)}$
* Vietnamita: cãi cọ $^{(vi)}$
* Xinès: 拌嘴 $^{(zh)}$ ‎(bànzuǐ)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ra·llar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: barallar
# barallaien
## Català
### Verb

barallaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de barallar.

#### Variants

* barallaven
# baralladissos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾə.ʎəˈði.sus/ balear /bə.ɾə.ʎəˈði.sos/, /bə.ɾə.jəˈði.sus/ Occidental: /ba.ɾa.ʎaˈði.sos/
   * Rimes: -isos

### Adjectiu

baralladissos m. pl.
* Forma plural de baralladís.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ra·lla·dis·sos (5)
# baralladissa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾə.ʎəˈði.sə/ balear /bə.ɾə.ʎəˈði.sə/, /bə.ɾə.jəˈði.sə/ Occidental: /ba.ɾa.ʎaˈði.sa/
   * Rimes: -isa

### Adjectiu

baralladissa f. ‎(plural baralladisses)
* Forma femenina de baralladís.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ra·lla·dis·sa (5)
# bascar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bəsˈka/ Occidental: nord-occidental /basˈka/ valencià /basˈkaɾ/, /basˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: bascà
   * Etimologia: Derivat de basca, segle XIV.

### Verb

bascar intr.
* basquejar (tenir ànsia)
    Per tant plorant é xanglotant yo'm rebolcava que fort bascava prou tormentat descontentat de ma ventura

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: basco, basca, basquem

### Miscel·lània

* Síl·labes: bas·car (2)
* Anagrama: cabràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* ↑ Jaume Roig, Lo llibre de les dones e de concells, 1460
# basaz
## Basc
### Nom

basaz
* instrumental indefinit de basa
* instrumental definit singular de basa