OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# obrissi
## Català
### Verb

obrissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb obrir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb obrir.
# obriven
## Català
### Verb

obriven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de obrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bri·ven (3)
* Heterograma de 7 lletres (beinorv)
* Anagrama: obvenir
# niobiul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

niobiul
* nominatiu i acusatiu definit singular de niobiu
# nip
## Anglès

   * Pronúncia: /nɪp/
   * Etimologia: Nom1: de l'anglès antic nipperkin. Verb i nom2: de l'anglès medieval nippen, probablement d'una forma anterior *knippen(«pessigar, tallar»).

### Nom1

nip ‎(plural nips)
* mica
    I’ll just take a nip of that cake. («Només prendré una mica de pastís.»)
    He had a nip of whiskey. («Ell va prendre una mica de whiskey.»)

### Verb

nip ‎(3a persona singular present nips, gerundi nipping, passat i participi nipped)
* eliminar, destruir
* pessigar
* gelar, fer molt de fred
    It isn’t warm; it’s nipping. («No fa calor, fa un fred que talla!»)
* (informal)anar, passar
    Why don’t you nip down to the grocer’s for some milk? («Per què no passes per cal botiguer i compres llet?»)

### Nom2

nip ‎(plural nips)
* mossegadeta
    The puppy gave his owner’s finger a nip. («El cadell va fer una mossegadeta al dit del seu amo.»)
* tros, fragment
    The nip of masses of ice. («Un tros de les masses de gel.»)
* gebrada
* carterista
    A novice nip, newly arrived in London, went one afternoon to the Red Bull in Bishopsgate, an inn converted to a playhouse. («Un aprenent de carterista arribà a Londres, entrà un vespre al Red Bull de Bishopsgate, una taverna convertida en casa d'apostes.»)
# niobiums
## Francès

   * Pronúncia: /njɔˈbjɔm/

### Nom

niobiums m. pl.
* forma plural de niobium
# nios
## Ibèric

   * Pronúncia: /niot͡s/

### Nom propi

nios • ‎
* Formant d’antropònims bimembres

#### Derivats

* baisenios ‎
* niosisker ‎
# niosisker
## Ibèric

   * Pronúncia: /niot͡sit͡sɡeɾ/, /niot͡sit͡skeɾ/
   * Etimologia: Compost pels formants nios ‎ i una variant de iskeŕ ‎.

### Nom propi

niosisker • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Moncunill Martí, Noemí. Els noms personals ibèrics en l’epigrafia antiga de Catalunya. Barcelona: Institut d’Estudis Catalans, 2010 (Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica; 85). ISBN 9788492583928.
# niobiule
## Romanès
### Nom

niobiule
* vocatiu singular de niobiu
# niobiului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

niobiului
* genitiu i datiu definit singular de niobiu
# neskarenganako
## Basc
### Nom

neskarenganako
* genitiu locatiu indefinit de neska
* genitiu locatiu definit singular de neska
# neskarengana
## Basc
### Nom

neskarengana
* al·latiu definit singular de neska
* al·latiu indefinit de neska
# neskaren
## Basc
### Nom

neskaren
* genitiu definit singular de neska
* genitiu indefinit de neska
# neskarengan
## Basc
### Nom

neskarengan
* inessiu indefinit de neska
* inessiu definit singular de neska
# neskarenganaino
## Basc
### Nom

neskarenganaino
* terminatiu definit singular de neska
* terminatiu indefinit de neska
# neskarengatik
## Basc
### Nom

neskarengatik
* causal indefinit de neska
* causal definit singular de neska
# neskarenganantz
## Basc
### Nom

neskarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de neska
* al·latiu direccional indefinit de neska
# neskarengandik
## Basc
### Nom

neskarengandik
* ablatiu indefinit de neska
* ablatiu definit singular de neska
# neskarentzat
## Basc
### Nom

neskarentzat
* benefactiu indefinit de neska
* benefactiu definit singular de neska
# neskari
## Basc
### Nom

neskari
* datiu indefinit de neska
* datiu definit singular de neska
# ocupaven
## Català
### Verb

ocupaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ocupar.
# ocupaves
## Català
### Verb

ocupaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ocupar.

### Miscel·lània

* Anagrama: copsàveu
# ocupeguem
## Català
### Verb

ocupeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb ocupar.
# ocupau
## Català
### Verb

ocupau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ocupar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ocupar.
# ocupava
## Català
### Verb

ocupava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ocupar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ocupar.
# ocupavi
## Català
### Verb

ocupavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ocupar.
# ocupavo
## Català
### Verb

ocupavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ocupar.
# ocupe
## Català
### Verb

ocupe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ocupar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ocupar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ocupar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ocupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·cu·pe (3)
* Anagrama: copeu
# oesc
## Català
### Verb

oesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de oir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·esc (2)
* Anagrames: coes, coés, ecos, escó, seco
# oesophagos
## Llatí

   * Pronúncia: /ojˈsɔ.fa.ɡoːs/

### Nom

oesophagōs
* acusatiu plural de oesophagus
# oesophagum
## Llatí

   * Pronúncia: /ojˈsɔ.fa.ɡʊm/

### Nom

oesophagum
* acusatiu singular de oesophagus
# oesophagus
## Llatí

   * Pronúncia: /ojˈsɔ.fa.ɡʊs/

### Nom

oesophagus m. ‎(genitiu oesophagī)
* (Terminologia Anatomica) esòfag

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | oesophagus | oesophagī |
| Vocatiu | oesophage | oesophagī |
| Acusatiu | oesophagum | oesophagōs |
| Genitiu | oesophagī | oesophagōrum |
| Datiu | oesophagō | oesophagīs |
| Ablatiu | oesophagō | oesophagīs |

### Vegeu també

* oesophagus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# oesophage
## Llatí

   * Pronúncia: /ojˈsɔ.fa.ɡɛ/

### Nom

oesophage
* vocatiu singular de oesophagus
# oesophago
## Llatí

   * Pronúncia: /ojˈsɔ.fa.ɡoː/

### Nom

oesophagō
* datiu singular de oesophagus
* ablatiu singular de oesophagus
# oesophagorum
## Llatí

   * Pronúncia: /oj.sɔ.faˈɡoː.rʊm/

### Nom

oesophagōrum
* genitiu plural de oesophagus
# oesophagi
## Llatí

   * Pronúncia: /ojˈsɔ.fa.ɡiː/

### Nom

oesophagī
* nominatiu plural de oesophagus
* vocatiu plural de oesophagus
* genitiu singular de oesophagus
# oesophagis
## Llatí

   * Pronúncia: /ojˈsɔ.fa.ɡiːs/

### Nom

oesophagīs
* datiu plural de oesophagus
* ablatiu plural de oesophagus
# netradukeblajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ne.tra.duˈke.blajn/

### Adjectiu

netradukeblajn
* acusatiu plural de netradukebla

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·tra·du·ke·blajn (5)
# nettem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈnɛtəm/

### Adjectiu

nettem
* forma declinada de nett
# netter
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈnɛtɐ/ àudio

### Adjectiu

netter
* forma comparativa de nett
# nettere
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈnɛtəʀə/

### Adjectiu

nettere
* forma declinada de nett
# netted
## Anglès
### Verb

netted
* passat i participi de net
# netten
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈnɛtn̩/

### Adjectiu

netten
* forma declinada de nett
# netradukeblan
## Esperanto

   * Pronúncia: /ne.tra.duˈke.blan/

### Adjectiu

netradukeblan
* acusatiu de netradukebla

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·tra·du·ke·blan (5)
# nette
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈnɛtə/

### Adjectiu

nette
* forma declinada de nett

## Francès

   * Pronúncia: /nɛt/

### Adjectiu

nette f. ‎(plural nettes)
* forma femenina de net
# ordenarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðə.nəˈɾi.ən/, occidental /oɾ.ðe.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ordenarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ordenar.

#### Sinònims

* ordenariven, forma algueresa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·na·ri·en (5)
* Anagrama: arredonien
# ordenara
## Català

   * Pronúncia: valencià /oɾ.ðeˈna.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

ordenara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    [Jo] ordenés, ordenàs o ordenara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    [Ell/ella/vostè] ordenés, ordenàs o ordenara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·na·ra (4)
* Anagrames: adoraren, adornaré
# ordenaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðəˈna.ɾən/, occidental /oɾ.ðeˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

ordenaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ordenar.
    [Ells/elles/vostès] ordenaren o van/varen ordenar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] ordenessin, ordenessen, ordenassen, ordenassin o ordenaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·na·ren (4)
* Anagrama: enrondaré
# ordenaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ur.ðə.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /or.ðe.naˈɾi.ɛ/, /or.ðe.naˈɾi.e/ valencià /oɾ.ðe.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ordenaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ordenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ordenar.

#### Sinònims

* ordenariva, forma algueresa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·na·ri·a (5)
* Anagrames: adorarien, arredonia
# ordenares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðəˈna.ɾəs/, occidental /oɾ.ðeˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

ordenares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de ordenar.
    [Tu] ordenares o et vas/vares ordenar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    Forma valenciana: [tu] ordenessis, ordenesses, ordenasses, ordenassis o ordenares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·na·res (4)
* Anagrama: ordenar-se
# ordenareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðə.nəˈɾɛw/, occidental /oɾ.ðe.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ordenareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ordenar.
# ordenariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /uɫ.da.naˈɾi.va/

### Verb

ordenariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ordenar.
    Forma algueresa per [jo] ordenaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ordenar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] ordenaria.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·na·ri·va (5)
* Anagrames: adorariven, arredoniva
# ordenaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðə.nəˈɾan/, occidental /oɾ.ðe.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

ordenaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ordenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·na·ran (4)
* Anagrames: adornaren, enrondarà
# ordenarem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ur.ðə.nəˈrɛm/, occidental /oɾ.ðe.naˈɾem/
   * Rimes: -em

### Verb

ordenarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de ordenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·na·rem (4)
* Anagrama: moderaren
# ordenaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðə.nəˈɾi.əs/, occidental /oɾ.ðe.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ordenaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ordenar.

#### Sinònims

* ordenarives, forma algueresa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·na·ri·es (5)
* Anagrama: arredonies
# oferir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fəˈɾi/ balear /o.fəˈɾi/, /u.fəˈɾi/ alguerès /uˈfɾiɾ/ Occidental: nord-occidental /o.feˈɾi/ valencià /o.feˈɾiɾ/, /o.feˈɾi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: oferí
   * Etimologia: Del llatí offerre.

### Verb

oferir trans., pron. ‎(pronominal oferir-se)
* Posar alguna cosa a disposició d'algú.
    T'ofereixo la meva casa de la platja perquè passis uns dies.
* Dedicar a una divinitat.
    Va oferir flors a la Verge, Van oferir un sacrifici a Júpiter.
* Expressar una intenció o un sentiment, mostrar unes característiques.
    Li va oferir disculpes, Li ofereixo el meu condol.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ofereixo, ofereix, oferim

#### Sinònims

* brindar, ofrenar, proposar
* concedir, donar
* licitar

#### Traduccions

* Alemany: anbieten $^{(de)}$, vorschlagen $^{(de)}$
* Anglès: offer $^{(en)}$
* Àrab: اِقْتَرَحَ‎ $^{(ar)}$
* Armeni: առաջարկել $^{(hy)}$ ‎(aradjarkel)
* Asturià: ofrecer $^{(ast)}$, ufiertar $^{(ast)}$, ufrir $^{(ast)}$
* Belarús: прапано́ўваць $^{(be)}$ ‎(prapanóuvats)
* Bretó: kinnig $^{(br)}$
* Búlgar: предлага́м $^{(bg)}$ ‎(predlagam)
* Castellà: ofrecer $^{(es)}$
* Coreà: 제의하다 $^{(ko)}$ ‎(je-uihada)
* Danès: tilbyde $^{(da)}$, foreslå $^{(da)}$
* Eslovac: ponúkať $^{(sk)}$ (impf), ponúknuť $^{(sk)}$ (pf)
* Eslovè: predlagati $^{(sl)}$
* Esperanto: proponi $^{(eo)}$
* Estonià: pakkuma $^{(et)}$
* Finès: ehdottaa $^{(fi)}$
* Francès: offrir $^{(fr)}$
* Friülà: ufrî $^{(fur)}$
* Gallec: ofrecer $^{(gl)}$
* Grec: προσφέρομαι $^{(el)}$ ‎(prosférome)
* Hongarès: ajánl $^{(hu)}$
* Italià: offrire $^{(it)}$
* Japonès: 申し出る $^{(ja)}$, 提議する $^{(ja)}$
* Llatí: offerre $^{(la)}$
* Neerlandès: voorstellen $^{(nl)}$, indienen $^{(nl)}$
* Noruec: foreslå $^{(no)}$
* Occità: ofrir $^{(oc)}$
* Polonès: oferować $^{(pl)}$ (impf), zaoferować $^{(pl)}$ (pf)
* Portuguès: oferecer $^{(pt)}$
* Retoromànic: offrir $^{(rm)}$, offerir $^{(rm)}$
* Romanès: oferi $^{(ro)}$
* Rus: предлага́ть $^{(ru)}$ ‎(predlagat) (impf), предложи́ть $^{(ru)}$ ‎(predlojit) (pf)
* Serbocroat: предла́гати $^{(sh)}$ (impf), predlágati $^{(sh)}$ (impf), предло̀жити $^{(sh)}$ (pf), predložiti $^{(sh)}$ (pf)
* Sicilià: uffriri $^{(scn)}$, offriri $^{(scn)}$
* Suec: erbjuda $^{(sv)}$
* Turc: sunmak $^{(tr)}$
* Txec: nabízet $^{(cs)}$ (impf), nabídnout $^{(cs)}$ (pf)
* Ucraïnès: пропонува́ти $^{(uk)}$ ‎(proponuvati) (impf), офірува́ти $^{(uk)}$ ‎(ofiruvati) (pf)
* Vènet: ofrir $^{(vec)}$
* Anglès: present $^{(en)}$
* Castellà: ofrecer $^{(es)}$
* Francès: présenter $^{(fr)}$
* Gallec: ofrecer $^{(gl)}$
* Italià: offrire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·fe·rir (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: oferir
# oferir-se
## Català
### Verb

oferir-se
* Forma pronominal de oferir.

### Miscel·lània

* Anagrama: oferires
# oferim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fəˈɾim/ balear /o.fəˈɾim/, /u.fəˈɾim/ Occidental: /o.feˈɾim/
   * Rimes: -im

### Verb

oferim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de oferir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb oferir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb oferir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·fe·rim (3)
* Heterograma de 6 lletres (efimor)
* Anagrama: fermió
# oferiguéveu
## Català
### Verb

oferiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de oferir.
# oferiguésseu
## Català
### Verb

oferiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb oferir.
# oferira
## Català
### Verb

oferira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb oferir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb oferir.
# oferint
## Català
### Verb

oferint
* Gerundi del verb oferir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·fe·rint (3)
* Heterograma de 7 lletres (efinort)
* Anagrames: enfortí, fitoren, fotrien
# oferiguéssem
## Català
### Verb

oferiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb oferir.
# oferigués
## Català
### Verb

oferigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb oferir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb oferir.

### Miscel·lània

* Anagrama: fogueries
# nominares
## Català
### Verb

nominares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de nominar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb nominar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: no·mi·na·res (4)
* Anagrames: ensomniar, somniaren
# nominaria
## Català
### Verb

nominaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de nominar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de nominar.
# nominariven
## Català
### Verb

nominariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de nominar.
# nominarives
## Català
### Verb

nominarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de nominar.
# nominareu
## Català
### Verb

nominareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de nominar.
# nominarien
## Català
### Verb

nominarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de nominar.
# nominaries
## Català
### Verb

nominaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de nominar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: no·mi·na·ri·es (5)
* Anagrama: somniarien
# nominarsi
## Italià

   * Pronúncia: /no.miˈnar.si/

### Verb

nominarsi pron.
* forma pronominal de nominare

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: no·mi·nàr·si (4)
# nominariva
## Català
### Verb

nominariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de nominar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de nominar.
# nominarono
## Italià
### Verb

nominarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de nominare
# offensive fouls
## Anglès
### Nom

offensive fouls
* forma plural de offensive foul
# offensive lines
## Anglès
### Nom

offensive lines
* forma plural de offensive line
# offensive player
## Anglès
### Nom

offensive player
* (esports de raqueta) jugador d'atac

#### Sinònims

* net rusher

### Vegeu també

* offensive player. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# offensive skill
## Anglès
### Nom

offensive skill
* (esports de pilota) tècnica ofensiva

### Vegeu també

* offensive skill. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# offensive stroke
## Anglès
### Nom

offensive stroke
* (pilota, esports de raqueta) cop ofensiu

### Vegeu també

* offensive stroke. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# offensive tackle
## Anglès
### Nom

offensive tackle ‎(plural offensive tackles)
* (futbol americà) bloquejador

#### Sinònims

* tackle

### Vegeu també

* offensive tackle. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# offensive interference
## Anglès
### Nom

offensive interference
* (beisbol) interferència ofensiva

### Vegeu també

* offensive interference. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# offensive line
## Anglès
### Nom

offensive line ‎(plural offensive lines)
* (esports de pilota) línia davantera
* (futbol americà) línia ofensiva

#### Sinònims

* forward line

### Vegeu també

* offensive line. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# offensive lob
## Anglès
### Nom

offensive lob
* (tennis, bàdminton) globus ofensiu

#### Sinònims

* attacking lob

### Vegeu també

* offensive lob. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# offensive rebound
## Anglès
### Nom

offensive rebound
* (basquetbol) rebot ofensiu

### Vegeu també

* offensive rebound. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# objectivité
## Francès

   * Pronúncia: /ɔb.ʒɛk.ti.viˈte/

### Nom

objectivité f. ‎(plural objectivités)
* objectivitat

### Vegeu també

* objectivité. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# objectivin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.ʒəkˈti.βin/ balear /ob.ʒəkˈti.vin/, /ub.ʒəkˈti.vin/ Occidental: nord-occidental /ob.d͡ʒekˈti.βin/ valencià /ob.d͡ʒekˈti.vin/, /ob.d͡ʒekˈti.βin/
   * Rimes: -ivin

### Verb

objectivin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb objectivar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb objectivar.
# objectivis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.ʒəkˈti.βis/ balear /ob.ʒəkˈti.vis/, /ub.ʒəkˈti.vis/ Occidental: nord-occidental /ob.d͡ʒekˈti.βis/ valencià /ob.d͡ʒekˈti.vis/, /ob.d͡ʒekˈti.βis/
   * Rimes: -ivis

### Verb

objectivis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb objectivar.
# objectivo
## Català
### Verb

objectivo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de objectivar.
# objectivà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.ʒək.tiˈβa/ balear /ob.ʒək.tiˈva/, /ub.ʒək.tiˈva/ Occidental: nord-occidental /ob.d͡ʒek.tiˈβa/ valencià /ob.d͡ʒek.tiˈva/, /ob.d͡ʒek.tiˈβa/
   * Rimes: -a

### Verb

objectivà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de objectivar.
# objectivitat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.ʒək.ti.βiˈtat/ balear /ob.ʒək.ti.viˈtat/, /ub.ʒək.ti.viˈtat/ Occidental: nord-occidental /ob.d͡ʒek.ti.βiˈtat/ valencià /ob.d͡ʒek.ti.viˈtat/, /ob.d͡ʒek.ti.βiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De objectiu i el sufix -tat

### Nom

objectivitat f. ‎(plural objectivitats)
* Criteri de rigor metodològic segons el qual la descripció d'un fenomen es correspon amb la realitat.

#### Traduccions

* Anglès: objectivity $^{(en)}$
* Castellà: objetividad $^{(es)}$
* Francès: objectivité $^{(fr)}$
* Gallec: obxectividade $^{(gl)}$
* Portuguès: objectividade $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·jec·ti·vi·tat (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* objectivitat. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# objectivities
## Anglès
### Nom

objectivities
* forma plural de objectivity
# objectivités
## Francès

   * Pronúncia: /ɔb.ʒɛk.ti.viˈte/

### Nom

objectivités f. pl.
* forma plural de objectivité
# objectivity
## Anglès
### Nom

objectivity ‎(comptable i incomptable, plural objectivities)
* objectivitat

### Vegeu també

* objectivity. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# originéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ʒiˈne.sim/ balear /o.ɾi.ʒiˈne.sim/, /u.ɾi.ʒiˈne.sim/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.ʒiˈne.sim/, valencià /o.ɾi.d͡ʒiˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

originéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb originar.

#### Variants

* originéssem, originàssim, originàssem, originàrem
# origín
## Català
### Verb

origín
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de originar.

#### Variants

* origino, origine, origini

### Miscel·lània

* Anagrames: gironí, ignori, ignorí
# orin
## Català

   * Pronúncia: /ˈo.ɾin/
   * Rimes: -oɾin

### Verb

orin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb orar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb orar.

#### Variants

* [1] oren
* [2] oren

### Miscel·lània

* Anagrames: orni, orní, roín

## Francès

   * Pronúncia: /ɔˈʁɛ̃/
   * Etimologia: Del neerlandès oorring ‎(«pavelló de l’orella»).

### Nom

orin m. ‎(plural orins)
* orinc