OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# organismus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔr.ɡaˈnɪs.mʊs/
   * Etimologia: Del grec antic ὀργανισμός ‎(organismós).

### Nom

organismus m. ‎(genitiu organismī)
* (biologia) organisme

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | organismus | organismī |
| Vocatiu | organisme | organismī |
| Acusatiu | organismum | organismōs |
| Genitiu | organismī | organismōrum |
| Datiu | organismō | organismīs |
| Ablatiu | organismō | organismīs |

#### Descendents

* Alemany: Organismus
* Castellà: organismo
* Català: organisme
* Francès: organisme
* Neerlandès: organisme
* Polonès: organizm
* Portuguès: organismo
* Turc: organizma

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en llatí
# organist
## Anglès
### Nom

organist ‎(plural organists)
* organista
# organismo
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔr.ɡaˈnɪs.moː/

### Nom

organismō
* datiu singular de organismus
* ablatiu singular de organismus
# octuplicàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /uk.tu.pɫiˈka.səm/, occidental /ok.tu.pɫiˈka.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

octuplicàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb octuplicar.
    [Nosaltres] octupliquéssim, octupliquéssem, octuplicàssem, octuplicàssim o octuplicàrem.
# octuplicàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /uk.tu.pɫiˈka.səw/, occidental /ok.tu.pɫiˈka.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

octuplicàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb octuplicar.
    [Vosaltres/vós] octupliquéssiu, octupliquésseu, octuplicàsseu, octuplicàssiu o octuplicàreu.
# octuplicàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /uk.tu.pɫiˈka.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

octuplicàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb octuplicar.
    [Nosaltres] octupliquéssim, octupliquéssem, octuplicàssem, octuplicàssim o octuplicàrem.
# octuplicàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /uk.tu.pɫiˈkas/, occidental /ok.tu.pɫiˈkas/
   * Rimes: -as

### Verb

octuplicàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb octuplicar.
    [Jo] octupliqués, octuplicàs o octuplicara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb octuplicar.
    [Ell/ella/vostè] octupliqués, octuplicàs o octuplicara.
# octuplicàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /uk.tu.pɫiˈka.ɾəw/, occidental /ok.tu.pɫiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

octuplicàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de octuplicar.
    [Vosaltres/vós] octuplicàreu o vau/vàreu octuplicar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb octuplicar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] octupliquéssiu, octupliquésseu, octuplicàsseu, octuplicàssiu o octuplicàreu.
# octuplicàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /uk.tu.pɫiˈka.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

octuplicàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb octuplicar.
    [Vosaltres/vós] octupliquéssiu, octupliquésseu, octuplicàsseu, octuplicàssiu o octuplicàreu.
# octuplicàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ok.tu.pɫiˈka.jew/

### Verb

octuplicàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de octuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] octuplicàveu.
# octuplicàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /uk.tu.pɫiˈka.ɾəm/, occidental /ok.tu.pɫiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

octuplicàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de octuplicar.
    [Nosaltres] octuplicàrem o vam/vàrem octuplicar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb octuplicar.
    Forma valenciana: [nosaltres] octupliquéssim, octupliquéssem, octuplicàssem, octuplicàssim o octuplicàrem.
# organitzàrem
## Català
### Verb

organitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de organitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb organitzar.
# organitzàiem
## Català
### Verb

organitzàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de organitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ga·nit·zà·iem (5)
* Anagrama: agonitzaríem
# organitzàssem
## Català
### Verb

organitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb organitzar.
# organitzà
## Català
### Verb

organitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de organitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ga·nit·zà (4)
* Anagrama: agonitzar
# organitzàs
## Català
### Verb

organitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb organitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb organitzar.
# organitzos
## Català
### Verb

organitzos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb organitzar.
# organitzàreu
## Català
### Verb

organitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de organitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb organitzar.
# organitzàsseu
## Català
### Verb

organitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb organitzar.
# organitzàssim
## Català
### Verb

organitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb organitzar.
# organitzàieu
## Català
### Verb

organitzàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de organitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ga·nit·zà·ieu (5)
* Anagrama: agonitzaríeu
# ombrage par dégradé de couleur
## Francès
### Nom

ombrage par dégradé de couleur m. ‎(plural ombrages par dégradé de couleur)
* (videojocs) shading pla

#### Sinònims

* ombrage constant
* ombrage uniforme

### Vegeu també

* ombrage par dégradé de couleur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# ombrages
## Francès

   * Pronúncia: /ɔ̃ˈbʁaʒ/

### Nom

ombrages m. pl.
* forma plural de ombrage
# ombrages de celluloïd
## Francès
### Nom

ombrages de celluloïd m. pl.
* forma plural de ombrage de celluloïd
# ombrage lissé
## Francès
### Nom

ombrage lissé m. ‎(plural ombrages lissés)
* (videojocs) shading de Gouraud

#### Sinònims

* lissage de Gouraud

### Vegeu també

* ombrage lissé. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# ombrage uniforme
## Francès
### Nom

ombrage uniforme m. ‎(plural ombrages uniformes)
* (videojocs) shading pla

#### Sinònims

* ombrage constant
* ombrage par dégradé de couleur

### Vegeu també

* ombrage uniforme. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# ombrages lissés
## Francès
### Nom

ombrages lissés m. pl.
* forma plural de ombrage lissé
# ombrages par dégradé de couleur
## Francès
### Nom

ombrages par dégradé de couleur m. pl.
* forma plural de ombrage par dégradé de couleur
# ombrages de Phong
## Francès
### Nom

ombrages de Phong m. pl.
* forma plural de ombrage de Phong
# ombrages uniformes
## Francès
### Nom

ombrages uniformes m. pl.
* forma plural de ombrage uniforme
# ombrages constants
## Francès
### Nom

ombrages constants m. pl.
* forma plural de ombrage constant
# ortiguessi
## Català
### Verb

ortiguessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ortigar.

#### Variants

* ortiguessa, ortigueguessa, ortigués, ortigàs, ortigara
# ortiguessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.tiˈɣe.sin/ balear /oɾ.tiˈɣe.sin/, /ur.tiˈɣe.sin/ Occidental: /oɾ.tiˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

ortiguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ortigar.

#### Variants

* ortigueguessen, ortiguessen, ortigassin, ortigassen, ortigaren
# ortiguessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.tiˈɣe.sis/ balear /oɾ.tiˈɣe.sis/, /ur.tiˈɣe.sis/ Occidental: /oɾ.tiˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

ortiguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ortigar.

#### Variants

* ortigueguesses, ortiguesses, ortigassis, ortigasses, ortigares
# ortiguessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.tiˈɣe.sən/ balear /oɾ.tiˈɣe.sən/, /ur.tiˈɣe.sən/ Occidental: /oɾ.tiˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

ortiguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ortigar.

#### Variants

* ortigueguessen, ortiguessin, ortigassin, ortigassen, ortigaren

### Miscel·lània

* Anagrama: tornegéssiu
# ortiguesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.tiˈɣe.səs/ balear /oɾ.tiˈɣe.səs/, /ur.tiˈɣe.səs/ Occidental: /oɾ.tiˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

ortiguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ortigar.

#### Variants

* ortigueguesses, ortiguessis, ortigassis, ortigasses, ortigares

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ti·gues·ses (4)
* Anagrama: sortegéssiu
# ortigueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.tiˈɣɛw/ balear /oɾ.tiˈɣəw/, /ur.tiˈɣɛw/ Occidental: /oɾ.tiˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ortigueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ortigar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ortigar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ortigar.

#### Variants

* [1] ortigau
* [2] ortiguegueu
* [3] ortigau
# ortiguessa
## Català
### Verb

ortiguessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ortigar.

#### Variants

* ortiguessi, ortigueguessa, ortigués, ortigàs, ortigara

### Miscel·lània

* Anagrama: ortigàsseu
# ortigues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈti.ɣəs/ balear /oɾˈti.ɣəs/, /urˈti.ɣəs/ Occidental: /oɾˈti.ɣes/
   * Rimes: -iɡes

### Verb

ortigues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ortigar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ortigar.

#### Variants

* [2] ortiguis, ortigos

### Miscel·lània

* Anagrama: rostigué
# oït
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈit/ balear /oˈit/, /uˈit/ Occidental: /oˈit/
   * Rimes: -it

### Nom

oït m. ‎(plural oïts)
* (valencià) oïda

### Verb

oït
* Participi masculí singular del verb oir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ït (2)
* Anagrames: tio $^{(revers)}$, tió, Tió
# oïssis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈi.sis/ balear /oˈi.sis/, /uˈi.sis/ Occidental: /oˈi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

oïssis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb oir.
# oïx
## Català
### Verb

oïx
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de oir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb oir.

### Miscel·lània

* Anagrama: ixo
# oïu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈiw/ balear /oˈiw/, /uˈiw/ Occidental: /oˈiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

oïu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de oir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb oir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb oir.
# oïssin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈi.sin/ balear /oˈi.sin/, /uˈi.sin/ Occidental: /oˈi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

oïssin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb oir.
# organitzéssim
## Català
### Verb

organitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb organitzar.
# organitzàssiu
## Català
### Verb

organitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb organitzar.
# organitzés
## Català
### Verb

organitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb organitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb organitzar.
# organitzéssem
## Català
### Verb

organitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb organitzar.
# organitzàveu
## Català
### Verb

organitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de organitzar.
# organitzéssiu
## Català
### Verb

organitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb organitzar.
# organitzí
## Català
### Verb

organitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de organitzar.
# organitzésseu
## Català
### Verb

organitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb organitzar.
# orellava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈʎa.βə/ balear /o.ɾəˈʎa.və/, /u.ɾəˈja.və/ Occidental: nord-occidental /o.ɾeˈʎa.βa/ valencià /o.ɾeˈʎa.va/, /o.ɾeˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

orellava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de orellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de orellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: alveolar
# orellaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈʎa.βən/ balear /o.ɾəˈʎa.vən/, /u.ɾəˈja.vən/ Occidental: nord-occidental /o.ɾeˈʎa.βen/ valencià /o.ɾeˈʎa.ven/, /o.ɾeˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

orellaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de orellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·re·lla·ven (4)
* Anagrama: novel·laré
# orellen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈɾɛ.ʎən/ balear /oˈɾə.ʎən/, /uˈɾɛ.jən/ Occidental: /oˈɾe.ʎen/
   * Rimes: -ɛʎen

### Verb

orellen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de orellar.
# orelles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈɾɛ.ʎəs/ balear /oˈɾə.ʎəs/, /uˈɾɛ.jəs/ Occidental: /oˈɾe.ʎes/
   * Rimes: -ɛʎes

### Nom

orelles f. pl.
* Forma plural de orella.

### Verb

orelles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de orellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·re·lles (3)
* Anagrama: roelles
# orellats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈʎats/ balear /o.ɾəˈʎats/, /u.ɾəˈjats/ Occidental: /o.ɾeˈʎats/
   * Rimes: -ats

### Verb

orellats
* Participi masculí plural del verb orellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·re·llats (3)
* Anagrames: restolla, restollà
# orellaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈʎa.βəs/ balear /o.ɾəˈʎa.vəs/, /u.ɾəˈja.vəs/ Occidental: nord-occidental /o.ɾeˈʎa.βes/ valencià /o.ɾeˈʎa.ves/, /o.ɾeˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

orellaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de orellar.

### Miscel·lània

* Anagrames: esvorella, esvorellà
# palude
## Llatí

   * Pronúncia: /paˈluː.dɛ/

### Nom

palūde
* ablatiu singular de palūs
# paltrines
## Català antic
### Nom

paltrines
* forma plural de paltrina
# paludi
## Llatí

   * Pronúncia: /paˈluː.diː/

### Nom

palūdī
* datiu singular de palūs
# paludibus
## Llatí

   * Pronúncia: /paˈluː.dɪ.bʊs/

### Nom

palūdibus
* datiu plural de palūs
* ablatiu plural de palūs
# paltrinas
## Català antic
### Nom

paltrinas
* forma plural de paltrina
# paludis
## Llatí

   * Pronúncia: /paˈluː.dɪs/

### Nom

palūdis
* genitiu singular de palūs
# paludes
## Llatí

   * Pronúncia: /paˈluː.deːs/

### Nom

palūdēs
* nominatiu plural de palūs
* vocatiu plural de palūs
* acusatiu plural de palūs
# paltrota
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pəɫˈtɾɔ.tə/ Occidental: nord-occidental /paɫˈtɾɔ.ta/ valencià /paɫˈtɾɔ.ta/, /paɫˈtɾɔ.tɔ/
   * Rimes: -ɔta

### Nom

paltrota f. ‎(plural paltrotes)
* (valencià) paltruc

### Miscel·lània

* Síl·labes: pal·tro·ta (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# paludem
## Llatí

   * Pronúncia: /paˈluː.dɛm/

### Nom

palūdem
* acusatiu singular de palūs
# orxegarien
## Català
### Verb

orxegarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de orxegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·xe·ga·ri·en (5)
* Anagrama: greixonera
# orxegarà
## Català
### Verb

orxegarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de orxegar.
# orxegaràs
## Català
### Verb

orxegaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de orxegar.
# orxegaríeu
## Català
### Verb

orxegaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de orxegar.
# orxegaria
## Català
### Verb

orxegaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de orxegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de orxegar.
# orxegaré
## Català
### Verb

orxegaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de orxegar.
# orxegareu
## Català
### Verb

orxegareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de orxegar.
# orxegaries
## Català
### Verb

orxegaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de orxegar.
# pairamenarekin
## Basc
### Nom

pairamenarekin
* comitatiu definit singular de pairamen
# paira
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpaj.ɾə/, occidental /ˈpaj.ɾa/
   * Rimes: -ajɾa

### Verb

paira
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de pairar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb pairar.

### Miscel·lània

* Anagrames: apria, aprià, paria
# pairam
## Català
### Verb

pairam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de pairar.

#### Variants

* pairem

### Miscel·lània

* Anagrames: aprima, aprimà
# pair
## Català

   * Pronúncia: (verb)
       Oriental: /pəˈi/ Occidental: nord-occidental /paˈi/ valencià /paˈiɾ/, /paˈi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Pronúncia: (pairar) balear /ˈpajɾ/
   * Etimologia: D’origen preromà incert, segle XIII.

### Verb

pair trans.
* digerir

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: paeixo, paeix, païm

### Verb

pair
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pairar.

#### Variants

* pairo, paire, pairi

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ir (2)
* Síl·labes: 1 (pairar)
* Anagrames: arpi, arpí, pari, parí, pira, pirà, rapi, rapí

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Català antic
### Verb

pair
* forma alternativa de pahir
    «Quant més se incorpora lo beure en la vianda, tant fa millor digestió e la vianda és més fàcil de pair.» (Girolamo Manfredi, Pere Posa (trad.), Quesits e perquens, 1499)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, DTCA

## Anglès

   * Pronúncia: /peə(r)/ àudio (EUA)

### Nom

pair ‎(plural pairs o pair)
* parell, parella
# pairamen
## Basc
### Nom

pairamen inan.
* aguant, patiment

#### Declinació

Nom comú inanimat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
pairamen
pairamena
pairamenak
Ergatiu
pairamenek
pairamenak
pairamenek
Datiu
pairameni
pairamenari
pairamenei
Genitiu
pairamenen
pairamenaren
pairamenen
Comitatiu
pairamenekin
pairamenarekin
pairamenekin
Benefactiu
pairamenentzat
pairamenarentzat
pairamenentzat
Instrumental
pairamenez
pairamenaz
pairamenez
Partitiu
pairamenik
Prolatiu
pairamentzat
Causal
pairamenengatik
pairamenarengatik
pairamenengatik
Locatius
Inessiu
pairamenetan
pairamenean
pairamenetan
Ablatiu
pairamenetatik
pairamenetik
pairamenetatik
Al·latiu
pairamenetara
pairamenera
pairamenetara
Terminatiu
pairamenetaraino
pairameneraino
pairamenetaraino
Al·l. direcional
pairamenetarantz
pairamenerantz
pairamenetarantz
Gen. locatiu
pairamenetako
pairameneko
pairamenetako :
# pairamena
## Basc
### Nom

pairamena
* absolutiu definit singular de pairamen
# pairamenak
## Basc
### Nom

pairamenak
* absolutiu definit plural de pairamen
* ergatiu definit singular de pairamen
# orincaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiŋ.kəˈɾe/ balear /o.ɾiŋ.kəˈɾe/, /u.ɾiŋ.kəˈɾe/ Occidental: /o.ɾiŋ.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

orincaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de orincar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·rin·ca·ré (4)
* Anagrames: acorrien, orrienca
# orincaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiŋ.kəˈɾi.əw/ balear /o.ɾiŋ.kəˈɾi.əw/, /u.ɾiŋ.kəˈɾi.əw/ Occidental: /o.ɾiŋ.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

orincaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de orincar.
# orincarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiŋ.kəˈɾi.ən/ balear /o.ɾiŋ.kəˈɾi.ən/, /u.ɾiŋ.kəˈɾi.ən/ Occidental: /o.ɾiŋ.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

orincarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de orincar.
# orincaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiŋ.kəˈɾi.ə/ balear /o.ɾiŋ.kəˈɾi.ə/, /u.ɾiŋ.kəˈɾi.ə/ Occidental: /o.ɾiŋ.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

orincaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de orincar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de orincar.
# orincaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiŋ.kəˈɾas/ balear /o.ɾiŋ.kəˈɾas/, /u.ɾiŋ.kəˈɾas/ Occidental: /o.ɾiŋ.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

orincaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de orincar.

### Miscel·lània

* Anagrama: arraconis
# orincaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiŋ.kəˈɾi.əs/ balear /o.ɾiŋ.kəˈɾi.əs/, /u.ɾiŋ.kəˈɾi.əs/ Occidental: /o.ɾiŋ.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

orincaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de orincar.
# ostadarrarengatik
## Basc
### Nom

ostadarrarengatik
* causal definit singular de ostadar
# ostadarrei
## Basc
### Nom

ostadarrei
* datiu definit plural de ostadar
# ostadarrek
## Basc
### Nom

ostadarrek
* ergatiu indefinit de ostadar
* ergatiu definit plural de ostadar
# ostadarrekin
## Basc
### Nom

ostadarrekin
* comitatiu indefinit de ostadar
* comitatiu definit plural de ostadar
# ostadarrean
## Basc
### Nom

ostadarrean
* inessiu definit singular de ostadar
# ostadarraren
## Basc
### Nom

ostadarraren
* genitiu definit singular de ostadar
# ostadarrarentzat
## Basc
### Nom

ostadarrarentzat
* benefactiu definit singular de ostadar
# ostadarraz
## Basc
### Nom

ostadarraz
* instrumental definit singular de ostadar
# ostadarreko
## Basc
### Nom

ostadarreko
* genitiu locatiu definit singular de ostadar
# ostadarrari
## Basc
### Nom

ostadarrari
* datiu definit singular de ostadar
# paginariven
## Català
### Verb

paginariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de paginar.

#### Variants

* paginarien
# paginarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ʒi.nəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /pa.ʒi.naˈɾa/, valencià /pa.d͡ʒi.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

paginarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de paginar.
# paginaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ʒi.nəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /pa.ʒi.naˈɾas/, valencià /pa.d͡ʒi.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

paginaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de paginar.
# paginaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ʒi.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /pa.ʒi.naˈɾi.ew/, valencià /pa.d͡ʒi.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

paginaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de paginar.

#### Variants

* paginaríveu
# paginarives
## Català
### Verb

paginarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de paginar.

#### Variants

* paginaries
# paginariva
## Català
### Verb

paginariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de paginar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de paginar.

#### Variants

* [1] paginaria
* [2] paginaria
# paginaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ʒi.nəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /pa.ʒi.naˈɾe/, valencià /pa.d͡ʒi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

paginaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de paginar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pagarien