OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# empanyaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɲa.ɾən/, occidental /em.paˈɲa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

empanyaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de empanyar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanyar.

#### Variants

* [2] empanyessin, empanyessen, empanyassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nya·ren (4)
# empanyarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.ɲəˈɾa/, occidental /em.pa.ɲaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

empanyarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de empanyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nya·rà (4)
* Anagrames: apanyarem, apanyàrem
# empanyaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.ɲəˈɾan/, occidental /em.pa.ɲaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

empanyaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de empanyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nya·ran (4)
# empanyares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɲa.ɾəs/, occidental /em.paˈɲa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

empanyares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de empanyar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanyar.

#### Variants

* [2] empanyessis, empanyesses, empanyasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nya·res (4)
* Anagrames: espanyarem, espanyàrem
# empanyara
## Català
### Verb

empanyara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanyar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanyar.

#### Variants

* [1] empanyés
* [2] empanyés

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nya·ra (4)
* Anagrames: apanyarem, apanyàrem
# empanyaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.ɲəˈɾi.ə/, occidental /em.pa.ɲaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

empanyaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de empanyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de empanyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nya·ri·a (5)
* Anagrama: apanyaríem
# empanyarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.ɲəˈɾi.ən/, occidental /em.pa.ɲaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

empanyarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de empanyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nya·ri·en (5)
# empanyaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.ɲəˈɾi.əs/, occidental /em.pa.ɲaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

empanyaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de empanyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nya·ri·es (5)
* Anagrama: espanyaríem
# empanyarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.ɲəˈɾɛm/ balear /əm.pə.ɲəˈɾəm/, /əm.pə.ɲəˈɾɛm/ Occidental: /em.pa.ɲaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

empanyarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de empanyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nya·rem (4)
# emponeu
## Català
### Verb

emponeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de emponar-se.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb emponar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb emponar-se.
# empones
## Català
### Verb

empones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de emponar-se.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emponar-se.
# emponà
## Català
### Verb

emponà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de emponar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·po·nà (3)
* Heterograma de 6 lletres (aemnop)
* Anagrames: apomen, aponem, peonam
# emponàreu
## Català
### Verb

emponàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de emponar-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emponar-se.
# emponàsseu
## Català
### Verb

emponàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emponar-se.
# emponàveu
## Català
### Verb

emponàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de emponar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: empavoneu
# emponàvem
## Català
### Verb

emponàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de emponar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·po·nà·vem (4)
* Anagrames: empavonem, empomaven
# emponí
## Català
### Verb

emponí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de emponar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·po·ní (3)
* Heterograma de 6 lletres (eimnop)
* Anagrames: epònim, opinem, poníem
# enfilalls
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fiˈɫaʎs/ balear /əɱ.fiˈɫaʎs/, /əɱ.fiˈɫajs/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fiˈɫaʎs/ valencià /eɱ.fiˈɫaʎs/, /eɱ.fiˈɫaʎʃ/
   * Rimes: -aʎs

### Nom

enfilalls m. pl.
* Forma plural de enfilall.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lalls (3)
# enfilar-se a la paret
## Català
### Verb

enfilar-se a la paret intr. pron.
* (pilota basca) Saltar, un jugador de cesta punta, en sentit vertical impulsant-se a la paret lateral amb els peus per jugar una pilota molt alta.

#### Traduccions

* Basc: paretan gora igo $^{(eu)}$
* Castellà: trepar por el muro $^{(es)}$
* Francès: monter au mur $^{(fr)}$

### Vegeu també

* enfilar-se a la paret. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# enfilall
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fiˈɫaʎ/ balear /əɱ.fiˈɫaʎ/, /əɱ.fiˈɫaj/ Occidental: /eɱ.fiˈɫaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: De enfilar i el sufix -all, segle XX.

### Nom

enfilall m. ‎(plural enfilalls)
* Conjunt d'objectes enfilats.
* Sèrie de coses col·locades l'una darrere l'altra.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lall (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# enfigassar-se
## Català
### Verb

enfigassar-se
* Forma pronominal de enfigassar.
# enfilar-se
## Català
### Verb

enfilar-se
* Forma pronominal de enfilar.
* Ascendir socialment obtenint càrrecs professionals més importants, sense valorar els mitjans per aconseguir-ho.
# empavonàs
## Català
### Verb

empavonàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.

#### Variants

* [1] empavonés
* [2] empavonés

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nàs (4)
# empavonàssem
## Català
### Verb

empavonàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.

#### Variants

* empavonéssim, empavonéssem, empavonàssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nàs·sem (5)
# empavonàssim
## Català
### Verb

empavonàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.

#### Variants

* empavonéssim, empavonéssem, empavonàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nàs·sim (5)
# empavonàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βuˈna.ɾəw/ balear /əm.pə.voˈna.ɾəw/, /əm.pə.vuˈna.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βoˈna.ɾew/ valencià /em.pa.voˈna.ɾew/, /em.pa.βoˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

empavonàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de empavonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nà·reu (5)
# empavonàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βuˈna.βəm/ balear /əm.pə.voˈna.vəm/, /əm.pə.vuˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βoˈna.βem/ valencià /em.pa.voˈna.vem/, /em.pa.βoˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

empavonàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de empavonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nà·vem (5)
# empavonàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βuˈna.βəw/ balear /əm.pə.voˈna.vəw/, /əm.pə.vuˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βoˈna.βew/ valencià /em.pa.voˈna.vew/, /em.pa.βoˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

empavonàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de empavonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nà·veu (5)
# empavonàsseu
## Català
### Verb

empavonàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.

#### Variants

* empavonéssiu, empavonésseu, empavonàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nàs·seu (5)
# empavonéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βuˈne.səm/ balear /əm.pə.voˈne.səm/, /əm.pə.vuˈne.səm/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βoˈne.sem/ valencià /em.pa.voˈne.sem/, /em.pa.βoˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

empavonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.

#### Variants

* empavonéssim, empavonàssim, empavonàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nés·sem (5)
# empavonàssiu
## Català
### Verb

empavonàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.

#### Variants

* empavonéssiu, empavonésseu, empavonàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nàs·siu (5)
# empavonés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βuˈnes/ balear /əm.pə.voˈnes/, /əm.pə.vuˈnes/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βoˈnes/ valencià /em.pa.voˈnes/, /em.pa.βoˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

empavonés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.

#### Variants

* [1] empavonàs
* [2] empavonàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nés (4)
* Anagrama: emponaves
# engagement
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.ɡaʒˈmɑ̃/

### Nom

engagement m. ‎(plural engagements)
* engatjament
* (handbol) servei
* (hoquei sobre herba, polo) servei neutral
* (futbol americà) xut inicial

#### Sinònims

* balle à terre, balle d'arbitre, entre-deux, jet d'arbitre, mise en jeu
* remise en jeu, service
* bully, coup d'envoi neutre
* coup de pied d'engagement

### Vegeu també

* engagement. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# engaging
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

engaging
* gerundi de engage
# engalavernar-se
## Català
### Verb

engalavernar-se
* Forma pronominal de engalavernar.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# engagements
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.ɡaʒˈmɑ̃/

### Nom

engagements m. pl.
* forma plural de engagement
# engager
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.ɡaˈʒe/ àudio
   * Etimologia: Del prefix en- i gage.

### Verb

engager
* empenyorar
    Il a engagé les bijoux de sa mère au mont-de-piété.Ell ha empenyorat les joies de sa mare al prestador.
* comprometre
    Elle s'est engagé à écrire un roman.Ell s'ha compromès a escriure una novel·la.
* confiar
    «Ainsi, tu ratifies la parole que j'ai donnée au vieux marquis d'Effiat de Cinq-Mars ; devant Dieu qui nous entend, tu engages ta foi à Henri, marquis de Cinq-Mars ?» (Michel Zévaco, Le Capitan, 1906, Arthème Fayard, coll. « Le Livre populaire » no 31, 1907)Per tant, ratifiques la paraula que jo he donat al vell marquès d'Effiat de Cinq-Mars, davant Déu que ens escolta, confies la teva fe a Enric, marquès de Cinq-Mars?
* contractar, fitxar
    Cet acteur a été engagé à l’Odéon.Aquest actor ha estat contractat per al teatre Odéon.
* enganxar, incrustar
    «L’ouvrier se sert d'une lame courte et tranchante, engagée dans un manche d’os, avec laquelle il pratique, au bas de l’arbre, une entaille circulaire et assez profonde pour arriver jusqu'à l’aubier.» (Edmond Nivoit, Notions élémentaires sur l'industrie dans le département des Ardennes, ed. Jolly, 1869, p.174)L'obrer fa servir un tallant curt i esmolat, incrustat en un mànec d'os, amb el qual fa, a la part baixa de l'arbre, un tall circular prou fondo com per arribar a l'interior dur del tronc.
* (esports de pilota) posar en joc
* (handbol) servir
* impulsar, induir
    Tout m’engage à prendre cette résolution.Tot m'indueix a prendre aquesta decisió.

#### Sinònims

* [6] mettre en jeu, remettre en jeu
* [7] servir

### Vegeu també

* engager. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# engages
## Anglès
### Verb

engages
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de engage
# engalba
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈɡaɫ.βə/, occidental /eŋˈɡaɫ.ba/
   * Rimes: -alba
   * Etimologia: De galba.

### Nom

engalba f. ‎(plural engalbes)
* Varietat de roca de creta, de color grogós o verd, que es fa servir esmicolada per donar una capa brillant a la ceràmica.

#### Traduccions

* Anglès: slip $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gal·ba (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# encanaléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nəˈɫe.sim/, occidental /eŋ.ka.naˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

encanaléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanalar.

#### Variants

* encanaléssem, encanalàssim, encanalàssem, encanalàrem
# encanalàssem
## Català
### Verb

encanalàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanalar.

#### Variants

* encanaléssim, encanaléssem, encanalàssim, encanalàrem
# encanalàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.nəˈɫa.βəw/, balear /əŋ.kə.nəˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.naˈɫa.βew/ valencià /eŋ.ka.naˈɫa.vew/, /eŋ.ka.naˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

encanalàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encanalar.
# encanalés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nəˈɫes/, occidental /eŋ.ka.naˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

encanalés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanalar.

#### Variants

* [1] encanalessi, encanalàs, encanalara
* [2] encanalessi, encanalàs, encanalara
# encanalàsseu
## Català
### Verb

encanalàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanalar.

#### Variants

* encanaléssiu, encanalésseu, encanalàssiu, encanalàreu
# encanalàssiu
## Català
### Verb

encanalàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanalar.

#### Variants

* encanaléssiu, encanalésseu, encanalàsseu, encanalàreu
# encanaléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nəˈɫe.səm/, occidental /eŋ.ka.naˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

encanaléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanalar.

#### Variants

* encanaléssim, encanalàssim, encanalàssem, encanalàrem
# encanalàssim
## Català
### Verb

encanalàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanalar.

#### Variants

* encanaléssim, encanaléssem, encanalàssem, encanalàrem
# encanalésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nəˈɫe.səw/, occidental /eŋ.ka.naˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

encanalésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanalar.

#### Variants

* encanaléssiu, encanalàssiu, encanalàsseu, encanalàreu
# emplatésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫəˈte.səw/, occidental /em.pɫaˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

emplatésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emplatar.
# emplena
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈpɫɛ.nə/ balear /əmˈpɫə.nə/, /əmˈpɫɛ.nə/ Occidental: /emˈpɫe.na/
   * Rimes: -ɛna

### Verb

emplena
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de emplenar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb emplenar.
# emplenam
## Català
### Verb

emplenam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de emplenar.
# emplatéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫəˈte.siw/, occidental /em.pɫaˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

emplatéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emplatar.
# emplatéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫəˈte.sim/, occidental /em.pɫaˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

emplatéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emplatar.
# emplenant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɫəˈnan/, balear /əm.pɫəˈnant/ Occidental: nord-occidental /em.pɫeˈnan/, valencià /em.pɫeˈnant/
   * Rimes: -ant

### Verb

emplenant
* Gerundi del verb emplenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ple·nant (3)
* Anagrama: plenament
# enfonsaien
## Català
### Verb

enfonsaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enfonsar.

#### Variants

* enfonsaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fon·sa·ien (4)
# enfonsar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.funˈza/ balear /əɱ.fonˈza/, /əɱ.funˈza/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fonˈza/ valencià /eɱ.fonˈzaɾ/, /eɱ.fonˈza/ Informal: nord-occidental /aɱ.fonˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enfonsà
   * Etimologia: Del prefix en- i fons, segle XVI.

### Verb

enfonsar trans., pron. ‎(pronominal enfonsar-se)
* Posar, fer anar, al fons.
* (rugbi) Cometre una falta, els jugadors de la primera línia d'un equip, consistent a fer caure una melé ordenada, una melé espontània o un mol per haver-se ajupit fins a perdre l'equilibri, intencionadament o empesos pels jugadors de la segona i la tercera línia.
* (rugbi, septentrional) empènyer

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enfonso, enfonsa, enfonsem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* (al fons) afonar, enfondir, enfondre, esfondrar, submergir, sumir
* (rugbi) enfondrar

#### Traduccions

* Albanès: zhyt $^{(sq)}$
* Alemany: sinken $^{(de)}$
* Anglès: sink $^{(en)}$
* Àrab: غَطَسَ‎ $^{(ar)}$
* Armeni: սուզվել $^{(hy)}$ ‎(suzvel)
* Basc: hondoratu $^{(eu)}$
* Belarús: тану́ць $^{(be)}$ ‎(tanuts)
* Castellà: hundir $^{(es)}$
* Coreà: 가라앉다 $^{(ko)}$ ‎(garaanda)
* Eslovac: potopiť sa $^{(sk)}$
* Esperanto: enprofundigi $^{(eo)}$, droni $^{(eo)}$
* Estonià: vajuma $^{(et)}$
* Feroès: søkka $^{(fo)}$
* Finès: upota $^{(fi)}$
* Francès: effondrer $^{(fr)}$, couler $^{(fr)}$
* Friülà: sfondâ $^{(fur)}$, infondâ $^{(fur)}$
* Gallec: afundir $^{(gl)}$, afondar $^{(gl)}$
* Gal·lès: suddo $^{(cy)}$
* Georgià: ჩაძირვა $^{(ka)}$ ‎(txàdzirva)
* Grec: βυθίζομαι $^{(el)}$ ‎(vithízome)
* Grec antic: βυθίζομαι $^{(grc)}$ ‎(bythízomai)
* Hongarès: elsüllyed $^{(hu)}$
* Islandès: sökkva $^{(is)}$
* Italià: affondare $^{(it)}$
* Japonès: 沈む $^{(ja)}$
* Neerlandès: zinken $^{(nl)}$
* Noruec: synke $^{(no)}$
* Polonès: tonąć $^{(pl)}$
* Portuguès: afundar $^{(pt)}$
* Romanès: a scufunda $^{(ro)}$
* Rus: тону́ть $^{(ru)}$ ‎(tonut)
* Serbocroat: тонути $^{(sh)}$, tonuti $^{(sh)}$
* Suahili: zamisha $^{(sw)}$
* Suec: sjunka $^{(sv)}$
* Tagal: lumubog $^{(tl)}$
* Tai: จม $^{(th)}$
* Turc: batmak $^{(tr)}$
* Txec: potopit se $^{(cs)}$
* Uzbek: choʻmmoq $^{(uz)}$
* Xinès: 沉 $^{(zh)}$ ‎(chén)
* Anglès: collapse $^{(en)}$
* Castellà: derrumbar $^{(es)}$, hundir $^{(es)}$
* Francès: effondrer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fon·sar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* enfonsar. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# enfonsaies
## Català
### Verb

enfonsaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enfonsar.

#### Variants

* enfonsaves

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fon·sa·ies (4)
# enfonsam
## Català
### Verb

enfonsam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enfonsar.

#### Variants

* enfonsem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fon·sam (3)
# enfonsant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.funˈzan/ balear /əɱ.fonˈzant/, /əɱ.funˈzan/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fonˈzan/ valencià /eɱ.fonˈzant/, /eɱ.fonˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

enfonsant
* Gerundi del verb enfonsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fon·sant (3)
# enfonsaia
## Català
### Verb

enfonsaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enfonsar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enfonsar.

#### Variants

* [1] enfonsavi, enfonsava
* [2] enfonsava

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fon·sa·ia (4)
# enfonsades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.funˈza.ðəs/ balear /əɱ.fonˈza.ðəs/, /əɱ.funˈza.ðəs/ Occidental: /eɱ.fonˈza.ðes/
   * Rimes: -ades

### Adjectiu

enfonsades f. pl.
* Forma plural de enfonsada.

### Verb

enfonsades
* Participi femení plural del verb enfonsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fon·sa·des (4)
* Anagrama: afondessen
# enfonsar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.funˈzar.sə/ balear /əɱ.fonˈzaɾ.sə/, /əɱ.fun.zərˈsə/ Occidental: /eɱ.fonˈzaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

enfonsar-se
* Forma pronominal de enfonsar.

### Miscel·lània

* Anagrames: enfonsares, esfonsaren, ofrenassen
# enfonsara
## Català
### Verb

enfonsara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfonsar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfonsar.

#### Variants

* [1] enfonsessi, enfonsessa, enfonseguessa, enfonsés, enfonsàs
* [2] enfonsessi, enfonsegués, enfonsés, enfonsàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fon·sa·ra (4)
# enfortigueven
## Català
### Verb

enfortigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir.

#### Variants

* enfortiven, enfortien

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·gue·ven (5)
# enfortiguéreu
## Català
### Verb

enfortiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enfortir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* [1] enfortíreu
* [2] enfortiguésseu, enfortíssiu, enfortísseu, enfortíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·gué·reu (5)
# enfortigués
## Català
### Verb

enfortigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* [1] enfortissi, enfortiguera, enfortís, enfortira
* [2] enfortissi, enfortiguera, enfortís, enfortira

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·gués (4)
# enfortiguérem
## Català
### Verb

enfortiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enfortir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* [1] enfortírem
* [2] enfortiguéssem, enfortíssim, enfortíssem, enfortírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·gué·rem (5)
# enfortiguéveu
## Català
### Verb

enfortiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir.

#### Variants

* enfortíveu, enfortíeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·gué·veu (5)
# enfortigueves
## Català
### Verb

enfortigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir.

#### Variants

* enfortives, enforties

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·gue·ves (5)
# enfortiguésseu
## Català
### Verb

enfortiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* enfortiguéreu, enfortíssiu, enfortísseu, enfortíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·gués·seu (5)
# enfortigué
## Català
### Verb

enfortigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enfortir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enfortir.

#### Variants

* [1] enfortí
* [2] enfortí

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·gué (4)