OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desfahies
## Català antic
### Verb

desfahies
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desfer

#### Variants

* desfasies, desfayes, desfehies, desfeyes, desfies
# desfahíets
## Català antic
### Verb

desfahíets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desfer

#### Variants

* desfasíets, desfàyets, desfehíets, desfèyets, desfíets, desfasíeu, desfahíeu, desfàyeu, desfehíeu, desfèyeu, desfíeu
# desfai
## Català antic
### Verb

desfai
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de desfer

#### Variants

* desfaç, desfac, desfau
# desfaig
## Català
### Verb

desfaig
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desfer.

#### Variants

* desfaç
# desavantatjàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.βən.təˈd͡ʒa.βəm/, balear /də.zə.vən.təˈd͡ʒa.vəm/ Occidental: nord-occidental /de.za.βan.taˈd͡ʒa.βem/ valencià /de.za.van.taˈd͡ʒa.vem/, /de.za.βan.taˈd͡ʒa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

desavantatjàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desavantatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·jà·vem (6)
# desaventajadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.sa.βen.taˌxa.ðaˈmen.te\, meridional \de.sa.βeŋ.taˌha.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /de.sa.ben.t(a)ˌxa.daˈmen.te/, baix \de.sa.βeŋ.taˌha.ðaˈmen.te\, austral \de.sa.βen.taˌxa.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De desaventajado i el sufix -mente.

### Adverbi

desaventajadamente
* desavantatjosament

#### Antònims

* ventajosamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sa·ven·ta·ja·da·men·te (8)
# desavantatjàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.βən.təˈd͡ʒa.βəw/, balear /də.zə.vən.təˈd͡ʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.za.βan.taˈd͡ʒa.βew/ valencià /de.za.van.taˈd͡ʒa.vew/, /de.za.βan.taˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desavantatjàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desavantatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·jà·veu (6)
# desavantatjàssim
## Català
### Verb

desavantatjàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desavantatjar.

#### Variants

* desavantatgéssim, desavantatgéssem, desavantatjàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·jàs·sim (6)
# desavantatjàssiu
## Català
### Verb

desavantatjàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desavantatjar.

#### Variants

* desavantatgéssiu, desavantatgésseu, desavantatjàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·jàs·siu (6)
# desculàssiu
## Català
### Verb

desculàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descular.

#### Variants

* desculéssiu, desculésseu, desculàsseu, desculàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·làs·siu (4)
# desculàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuˈɫa.βəm/, balear /dəs.kuˈɫa.vəm/ Occidental: nord-occidental /des.kuˈɫa.βem/ valencià /des.kuˈɫa.vem/, /des.kuˈɫa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

desculàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de descular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·là·vem (4)
# desculàs
## Català
### Verb

desculàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descular.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descular.

#### Variants

* [1] desculés, desculara
* [2] desculés, desculara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·làs (3)
# desculàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuˈɫa.βəw/, balear /dəs.kuˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /des.kuˈɫa.βew/ valencià /des.kuˈɫa.vew/, /des.kuˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desculàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de descular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·là·veu (4)
# desculés
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kuˈɫes/, occidental /des.kuˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

desculés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descular.

#### Variants

* [1] desculàs, desculara
* [2] desculàs, desculara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·lés (3)
# desculàsseu
## Català
### Verb

desculàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descular.

#### Variants

* desculéssiu, desculésseu, desculàssiu, desculàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·làs·seu (4)
# desculéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kuˈɫe.səm/, occidental /des.kuˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desculéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descular.

#### Variants

* desculéssim, desculàssim, desculàssem, desculàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·lés·sem (4)
# desculésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kuˈɫe.səw/, occidental /des.kuˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desculésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descular.

#### Variants

* desculéssiu, desculàssiu, desculàsseu, desculàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·lés·seu (4)
# desculàssem
## Català
### Verb

desculàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descular.

#### Variants

* desculéssim, desculéssem, desculàssim, desculàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·làs·sem (4)
# desculàssim
## Català
### Verb

desculàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descular.

#### Variants

* desculéssim, desculéssem, desculàssem, desculàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·làs·sim (4)
# desembalcà
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bəɫˈka/, occidental /de.zem.baɫˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

desembalcà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de desembalcar.

### Miscel·lània

* Anagrama: embadalesc
# desembalcàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bəɫˈka.ɾəm/, occidental /de.zem.baɫˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

desembalcàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desembalcar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembalcar.
# desembalcaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.bəɫˈka.βən/, balear /də.zəm.bəɫˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /de.zem.baɫˈka.βen/ valencià /de.zem.baɫˈka.ven/, /de.zem.baɫˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

desembalcaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desembalcar.
# desembalcava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.bəɫˈka.βə/, balear /də.zəm.bəɫˈka.və/ Occidental: nord-occidental /de.zem.baɫˈka.βa/ valencià /de.zem.baɫˈka.va/, /de.zem.baɫˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desembalcava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desembalcar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desembalcar.
# desembalcaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.bəɫˈka.βəs/, balear /də.zəm.bəɫˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /de.zem.baɫˈka.βes/ valencià /de.zem.baɫˈka.ves/, /de.zem.baɫˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

desembalcaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desembalcar.
# desembalcau
## Català
### Verb

desembalcau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desembalcar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desembalcar.
# desembalcassis
## Català
### Verb

desembalcassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembalcar.
# desembalco
## Català
### Verb

desembalco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desembalcar.
# desquallaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kwəˈʎa.βən/, balear /dəs.kwəˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /des.kwaˈʎa.βen/ valencià /des.kwaˈʎa.ven/, /des.kwaˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

desquallaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desquallar.
# desquallau
## Català
### Verb

desquallau
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desquallar.
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desquallar.

#### Variants

* [1] desqualleu
* [2] desqualleu
# desqualle
## Català
### Verb

desqualle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desquallar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desquallar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desquallar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desquallar.

#### Variants

* [1] desquall
* [2] desqualli
* [3] desqualli
* [4] desqualli
# desquallava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kwəˈʎa.βə/, balear /dəs.kwəˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /des.kwaˈʎa.βa/ valencià /des.kwaˈʎa.va/, /des.kwaˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desquallava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desquallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desquallar.
# desquallen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈkwa.ʎən/, occidental /desˈkwa.ʎen/
   * Rimes: -aʎen

### Verb

desquallen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desquallar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desquallar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desquallar.

#### Variants

* [2] desquallin
* [3] desquallin
# desqualles
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈkwa.ʎəs/, occidental /desˈkwa.ʎes/
   * Rimes: -aʎes

### Verb

desqualles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desquallar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desquallar.

#### Variants

* [2] desquallis
# desquallessi
## Català
### Verb

desquallessi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desquallar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desquallar.

#### Variants

* [1] desquallara
* [2] desquallara
# desquallessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kwəˈʎe.sin/, occidental /des.kwaˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desquallessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desquallar.

#### Variants

* desquallassen, desquallaren
# desquallaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kwəˈʎa.βəs/, balear /dəs.kwəˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /des.kwaˈʎa.βes/ valencià /des.kwaˈʎa.ves/, /des.kwaˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

desquallaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desquallar.
# desobeesquin
## Català
### Verb

desobeesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desobeir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desobeir.

#### Variants

* [1] desobeeixin, desobeïsquen, desobeïxen, desobeesquen
* [2] desobeeixin, desobeïsquen

### Miscel·lània

* Anagrama: desobeïsquen
# desobeesquen
## Català
### Verb

desobeesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desobeir.

#### Variants

* desobeeixin, desobeïsquen, desobeesquin, desobeïxen
# desobeesqui
## Català
### Verb

desobeesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desobeir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desobeir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desobeir.

#### Variants

* [1] desobeeixi, desobeïsca, desobeïxa, desobeesca
* [2] desobeeixi, desobeïsca, desobeïxa, desobeïxo, desobeesca
* [3] desobeeixi, desobeïsca
# desobeesca
## Català
### Verb

desobeesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desobeir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desobeir.

#### Variants

* [1] desobeeixi, desobeïsca, desobeesqui, desobeïxa
* [2] desobeeixi, desobeïsca, desobeesqui, desobeïxa, desobeïxo
# desobeesques
## Català
### Verb

desobeesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desobeir.

#### Variants

* desobeeixis, desobeïsques, desobeesquis, desobeïxes, desobeïxos
# desobeesc
## Català
### Verb

desobeesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desobeir.

#### Variants

* desobeeix, desobeeixo, desobeeixi, desobeïsc, desobeïxo
# desbraonarien
## Català
### Verb

desbraonarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·na·ri·en (6)
# desbraonaries
## Català
### Verb

desbraonaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·na·ri·es (6)
# desbraonaràs
## Català
### Verb

desbraonaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de desbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·na·ràs (5)
# desbraonaré
## Català
### Verb

desbraonaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·na·ré (5)
# desbraonat
## Català
### Verb

desbraonat
* Participi masculí singular del verb desbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·nat (4)
* Anagrames: bestornada, nebodastra
# desbraonareu
## Català
### Verb

desbraonareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·na·reu (5)
# desbraonaria
## Català
### Verb

desbraonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desbraonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·na·ri·a (6)
# desbraonarà
## Català
### Verb

desbraonarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·na·rà (5)
# desbraonaríem
## Català
### Verb

desbraonaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de desbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·na·rí·em (6)
# desbraonaríeu
## Català
### Verb

desbraonaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·na·rí·eu (6)
# desencrosti
## Català

   * Pronúncia: central /də.zəŋˈkɾɔs.ti/, occidental /de.zeŋˈkɾɔs.ti/
   * Rimes: -ɔsti

### Verb

desencrosti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desencrostar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desencrostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desencrostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desencrostar.

#### Variants

* [1] desencrosto

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·ti (4)
# desencrostessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾusˈte.sin/ balear /də.zəŋ.kɾosˈte.sin/, /də.zəŋ.kɾusˈte.sin/ Occidental: /de.zeŋ.kɾosˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desencrostessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencrostar.

#### Variants

* desencrostessen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tes·sin (5)
* Anagrama: desencrostissen
# desencrostessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾusˈte.sis/ balear /də.zəŋ.kɾosˈte.sis/, /də.zəŋ.kɾusˈte.sis/ Occidental: /de.zeŋ.kɾosˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desencrostessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencrostar.

#### Variants

* desencrostesses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tes·sis (5)
* Anagrames: desencrostisses, desencrostissés
# desencrostin
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəŋˈkɾɔs.tin/, occidental /de.zeŋˈkɾɔs.tin/
   * Rimes: -ɔstin

### Verb

desencrostin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desencrostar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desencrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tin (4)
# desencrosten
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəŋˈkɾɔs.tən/, occidental /de.zeŋˈkɾɔs.ten/
   * Rimes: -ɔsten

### Verb

desencrosten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desencrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·ten (4)
* Anagrama: desencontres
# desencrostesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾusˈte.səs/ balear /də.zəŋ.kɾosˈte.səs/, /də.zəŋ.kɾusˈte.səs/ Occidental: /de.zeŋ.kɾosˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desencrostesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencrostar.

#### Variants

* desencrostessis

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tes·ses (5)
# desencrostem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾusˈtɛm/ balear /də.zəŋ.kɾosˈtəm/, /də.zəŋ.kɾusˈtɛm/ Occidental: /de.zeŋ.kɾosˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desencrostem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desencrostar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb desencrostar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb desencrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tem (4)
# desencrostes
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəŋˈkɾɔs.təs/, occidental /de.zeŋˈkɾɔs.tes/
   * Rimes: -ɔstes

### Verb

desencrostes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desencrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tes (4)
# desencrostessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾusˈte.sən/ balear /də.zəŋ.kɾosˈte.sən/, /də.zəŋ.kɾusˈte.sən/ Occidental: /de.zeŋ.kɾosˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desencrostessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencrostar.

#### Variants

* desencrostessin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tes·sen (5)
# desencrosteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾusˈtɛw/ balear /də.zəŋ.kɾosˈtəw/, /də.zəŋ.kɾusˈtɛw/ Occidental: /de.zeŋ.kɾosˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desencrosteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desencrostar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desencrostar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desencrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·teu (4)
# despanyassen
## Català
### Verb

despanyassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb despanyar.
# despanyasses
## Català
### Verb

despanyasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb despanyar.
# despanyava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pəˈɲa.βə/, balear /dəs.pəˈɲa.və/ Occidental: nord-occidental /des.paˈɲa.βa/ valencià /des.paˈɲa.va/, /des.paˈɲa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

despanyava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de despanyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de despanyar.
# despanyassis
## Català
### Verb

despanyassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb despanyar.
# despanyaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pəˈɲa.βən/, balear /dəs.pəˈɲa.vən/ Occidental: nord-occidental /des.paˈɲa.βen/ valencià /des.paˈɲa.ven/, /des.paˈɲa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

despanyaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de despanyar.
# despanyaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pəˈɲa.βəs/, balear /dəs.pəˈɲa.vəs/ Occidental: nord-occidental /des.paˈɲa.βes/ valencià /des.paˈɲa.ves/, /des.paˈɲa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

despanyaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de despanyar.
# despanyassin
## Català
### Verb

despanyassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb despanyar.
# despanyau
## Català
### Verb

despanyau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de despanyar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb despanyar.
# destineu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tiˈnɛw/ balear /dəs.tiˈnəw/, /dəs.tiˈnɛw/ Occidental: /des.tiˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

destineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de destinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb destinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·neu (3)
* Anagrames: disteneu, enduites, estudien
# destini
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈti.ni/, occidental /desˈti.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

destini
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de destinar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb destinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb destinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·ni (3)
* Anagrama: nítides
# destinos
## Català
### Verb

destinos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·nos (3)
* Anagrama: dotessin

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /desˈti.nos/, meridional /dehˈti.noh/
       Americà: alt /desˈti.n(o)s/, baix /dehˈti.noh/, austral /dehˈti.nos/
   * Rimes: -inos

### Nom

destinos m. pl.
* forma plural de destino
# destinessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tiˈne.sin/, occidental /des.tiˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

destinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destinar.
# destinessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tiˈne.sis/, occidental /des.tiˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

destinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb destinar.
# destinin
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈti.nin/, occidental /desˈti.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

destinin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb destinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb destinar.