OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# autogestionàreu
## Català
### Verb

autogestionàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de autogestionar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb autogestionar.
# autogestionàssem
## Català
### Verb

autogestionàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb autogestionar.
# autogestionàssim
## Català
### Verb

autogestionàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb autogestionar.
# autogestionàssiu
## Català
### Verb

autogestionàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb autogestionar.
# autogestions pedagògiques
## Català
### Nom

autogestions pedagògiques f. pl.
* Forma plural de autogestió pedagògica.
# autogestions éducatives
## Francès
### Nom

autogestions éducatives f. pl.
* forma plural de autogestion éducative
# autogestionàsseu
## Català
### Verb

autogestionàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb autogestionar.
# autogestionàs
## Català
### Verb

autogestionàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb autogestionar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb autogestionar.
# atomitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tu.miˈd͡zes/ balear /ə.to.miˈd͡zes/, /ə.tu.miˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /a.to.miˈd͡zes/, valencià /a.to.miˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

atomitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atomitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atomitzar.
# atomizaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.to.mi.θaˈθjo.nes/, meridional /a.to.mi.θaˈθjo.neh/
       Americà: alt /a.to.mi.s(a)ˈsjo.nes/, baix /a.to.mi.saˈsjo.neh/, austral /a.to.mi.saˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

atomizaciones f. pl.
* forma plural de atomización
# atomitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tu.miˈd͡ze.səw/ balear /ə.to.miˈd͡ze.səw/, /ə.tu.miˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /a.to.miˈd͡ze.sew/, valencià /a.to.miˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

atomitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atomitzar.
# atomizacion
## Occità

   * Pronúncia: /a.tu.mi.zaˈsju/

### Nom

atomizacion f. ‎(plural atomizacions)
* atomització
# atomizacions
## Occità

   * Pronúncia: /a.tu.mi.zaˈsjus/

### Nom

atomizacions f. pl.
* forma plural de atomizacion
# atomitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tu.miˈd͡ze.səm/ balear /ə.to.miˈd͡ze.səm/, /ə.tu.miˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /a.to.miˈd͡ze.sem/, valencià /a.to.miˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

atomitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atomitzar.
# atomitzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tu.miˈd͡ze.siw/ balear /ə.to.miˈd͡ze.siw/, /ə.tu.miˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /a.to.miˈd͡ze.siw/, valencià /a.to.miˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

atomitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atomitzar.
# atomización
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.to.mi.θaˈθjon/, meridional \a.to.mi.θaˈθjoŋ\
       Americà: alt /a.to.mi.s(a)ˈsjon/, baix \a.to.mi.saˈsjoŋ\, austral /a.to.mi.saˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

atomización f. ‎(plural atomizaciones)
* atomització

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·to·mi·za·ción (5)
# atomitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tu.miˈd͡ze.sim/ balear /ə.to.miˈd͡ze.sim/, /ə.tu.miˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /a.to.miˈd͡ze.sim/, valencià /a.to.miˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

atomitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atomitzar.
# artesanía
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aɾ.te.saˈni.a/
       Americà: alt /aɾ.t(e).saˈni.a/, baix /aɾ.te.saˈni.a/
   * Rimes: -ia

### Nom

artesanía f. ‎(plural artesanías)
* artesania

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·te·sa·ní·a (5)
# artesà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.təˈza/, occidental /aɾ.teˈza/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De l'italià artigiano ‎(«operari especialitzat»), de arte, segle XV.

### Nom

artesà m. ‎(plural artesans, femení artesana)
* Persona que produeix objectes d'art manual.

#### Traduccions

* Alemany: Handwerker $^{(de)}$ m.
* Anglès: craftsman $^{(en)}$
* Armeni: արհեստավոր $^{(hy)}$ ‎(arhestavor)
* Castellà: artesano $^{(es)}$ m.
* Danès: håndværker $^{(da)}$ c.
* Eslovac: remeselník $^{(sk)}$ m.
* Francès: artisan $^{(fr)}$ m.
* Italià: artigiano $^{(it)}$ m., artefice $^{(it)}$ m.
* Llatí: artifex $^{(la)}$ m.
* Neerlandès: ambachtsman $^{(nl)}$, vakman $^{(nl)}$ m.
* Polonès: rzemieślnik $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: artesão $^{(pt)}$ m.
* Romanès: meșteșugar $^{(ro)}$ m., artizan $^{(ro)}$ m.
* Rus: реме́сленник $^{(ru)}$ m. ‎(reméslennik)
* Suec: hantverkare $^{(sv)}$ c.
* Txec: řemeslník $^{(cs)}$ m.
* Vènet: artexan $^{(vec)}$ m.
* Xinès: 工匠 $^{(zh)}$ ‎(gōngjiàng)

### Adjectiu

artesà m. ‎(femení artesana, plural masculí artesans, plural femení artesanes)
* Que el producte ha estat creat per un artesà.
* Relatiu a l'artesania.

#### Traduccions

* Alemany: handwerklich $^{(de)}$
* Castellà: artesano $^{(es)}$
* Francès: artisanal $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·te·sà (3)
* Anagrames: aresta, estara, estarà, tesara, tesarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# artesonados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.te.soˈna.ðos\, meridional \aɾ.te.soˈna.(ð)oh\
       Americà: alt /aɾ.t(e).soˈna.dos/, baix \aɾ.te.soˈna.ðoh\, austral \aɾ.te.soˈna.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

artesonados m. pl.
* forma plural de artesonado
# artesones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.teˈso.nes/, meridional /aɾ.teˈso.neh/
       Americà: alt /aɾ.t(e)ˈso.nes/, baix /aɾ.teˈso.neh/, austral /aɾ.teˈso.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

artesones m. pl.
* forma plural de artesón
# artesanías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.te.saˈni.as/, meridional /aɾ.te.saˈni.ah/
       Americà: alt /aɾ.t(e).saˈni.as/, baix /aɾ.te.saˈni.ah/, austral /aɾ.te.saˈni.as/
   * Rimes: -ias

### Nom

artesanías f. pl.
* forma plural de artesanía
# artesano
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aɾ.teˈsa.no/
       Americà: alt /aɾ.t(e)ˈsa.no/, baix /aɾ.teˈsa.no/
   * Rimes: -ano
   * Etimologia: Del català artesà, de l’italià artigiano.

### Nom

artesano m. ‎(plural artesanos, femení artesana)
* artesà

### Adjectiu

artesano m. ‎(femení artesana, plural masculí artesanos, plural femení artesanas)
* artesà

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·te·sa·no (4)
# artesanos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.teˈsa.nos/, meridional /aɾ.teˈsa.noh/
       Americà: alt /aɾ.t(e)ˈsa.nos/, baix /aɾ.teˈsa.noh/, austral /aɾ.teˈsa.nos/
   * Rimes: -anos

### Nom

artesanos m. pl.
* forma plural de artesano

### Adjectiu

artesanos m. pl.
* forma plural de artesano
# artesans
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.təˈzans/, occidental /aɾ.teˈzans/
   * Rimes: -ans

### Nom

artesans m. pl.
* Forma plural de artesà.

### Adjectiu

artesans m. pl.
* Forma plural de artesà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·te·sans (3)
* Anagrames: assentar, enrassat, tarassen, tensaràs
# artesonado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.te.soˈna.ðo\, meridional \aɾ.te.soˈna.(ð)o\
       Americà: alt /aɾ.t(e).soˈna.do/, baix \aɾ.te.soˈna.ðo\
   * Rimes: -ado

### Nom

artesonado m. ‎(plural artesonados)
* (arquitectura) teginat, cassetonat, enteixinat

#### Sinònims

* alfarje

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·te·so·na·do (5)

### Vegeu també

* artesonado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# artesón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.teˈson/, meridional \aɾ.teˈsoŋ\
       Americà: alt /aɾ.t(e)ˈson/, baix \aɾ.teˈsoŋ\, austral /aɾ.teˈson/
   * Rimes: -on
   * Etimologia: De artesa i el sufix -ón.

### Nom

artesón m. ‎(plural artesones)
* (arquitectura) cassetó

#### Sinònims

* casetón

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·te·són (3)
* Heterograma de 7 lletres (aenorst)

### Vegeu també

* artesón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# auguraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɣu.ɾəˈɾi.əs/, occidental /aw.ɣu.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

auguraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de augurar.
# augurariven
## Català
### Verb

augurariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de augurar.
# augurarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɣu.ɾəˈɾa/, occidental /aw.ɣu.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

augurarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de augurar.
# auguraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɣu.ɾəˈɾas/, occidental /aw.ɣu.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

auguraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de augurar.
# augurareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɣu.ɾəˈɾɛw/ balear /əw.ɣu.ɾəˈɾəw/, /əw.ɣu.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /aw.ɣu.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

augurareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de augurar.
# auguraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɣu.ɾəˈɾi.ə/, occidental /aw.ɣu.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

auguraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de augurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de augurar.
# augurariva
## Català
### Verb

augurariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de augurar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de augurar.
# augurares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɣuˈɾa.ɾəs/, occidental /aw.ɣuˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

augurares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de augurar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb augurar.
# augurarives
## Català
### Verb

augurarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de augurar.
# avalot
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈɫɔt/, balear /ə.vəˈɫɔt/ Occidental: nord-occidental /a.βaˈɫɔt/ valencià /a.vaˈɫɔt/, /a.βaˈɫɔt/
   * Rimes: -ɔt
   * Etimologia: De avalotar.

### Nom

avalot m. ‎(plural avalots)
* Aplec de gent irada, de vegades interrompent l'ordre públic als carrers.

#### Traduccions

* Anglès: mob $^{(en)}$, rabble $^{(en)}$
* Castellà: turba $^{(es)}$
* Francès: foule $^{(fr)}$
* Italià: marmaglia $^{(it)}$

### Verb

avalot
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de avalotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·va·lot (3)
* Anagrames: ovalat, talavo

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# avalotar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫuˈta/ balear /ə.və.ɫoˈta/, /ə.və.ɫuˈta/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫoˈta/ valencià /a.va.ɫoˈtaɾ/, /a.βa.ɫoˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: avalotà
   * Etimologia: Probablement del llatí volūtāre ‎(«girar, voltar»), segle XIV.

### Verb

avalotar trans., pron. ‎(pronominal avalotar-se)
* Revoltar-se un grup de gent contra l'autoritat, fent exclamacions de disconformitat.
* esvalotar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: avaloto, avalota, avalotem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Sinònims

* alçar, amotinar, arremorar, insurreccionar

#### Traduccions

* Anglès: riot $^{(en)}$
* Castellà: alborotar $^{(es)}$, sublevar $^{(es)}$
* Francès: se soulever $^{(fr)}$, rebeller $^{(fr)}$
* Italià: scatenarsi $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·va·lo·tar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: avalotar
# avalota
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈɫɔ.tə/, balear /ə.vəˈɫɔ.tə/ Occidental: nord-occidental /a.βaˈɫɔ.ta/ valencià /a.vaˈɫɔ.ta/, /a.βaˈɫɔ.tɔ/
   * Rimes: -ɔta

### Verb

avalota
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de avalotar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb avalotar.
# avalotar-se
## Català
### Verb

avalotar-se
* Forma pronominal de avalotar.

### Miscel·lània

* Anagrama: avalotares
# avalotara
## Català
### Verb

avalotara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb avalotar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb avalotar.
# avalotam
## Català
### Verb

avalotam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de avalotar.
# avalotaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫu.təˈɾan/ balear /ə.və.ɫo.təˈɾan/, /ə.və.ɫu.təˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫo.taˈɾan/ valencià /a.va.ɫo.taˈɾan/, /a.βa.ɫo.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

avalotaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de avalotar.
# asiàtic
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ziˈa.tik/, occidental /a.ziˈa.tik/
   * Rimes: -atik
   * Etimologia: Del llatí asiaticus.

### Adjectiu

asiàtic m. ‎(femení asiàtica, plural masculí asiàtics, plural femení asiàtiques)
* Originari, pertanyent o relatiu a l'Àsia.

#### Traduccions

* Anglès: Asian $^{(en)}$
* Castellà: asiático $^{(es)}$ m.
* Suec: asiatisk $^{(sv)}$

### Nom

asiàtic m. ‎(plural asiàtics, femení asiàtica)
* Natural de l'Àsia.

#### Traduccions

* Anglès: Asian $^{(en)}$
* Castellà: asiático $^{(es)}$ m.
* Suec: asiat $^{(sv)}$ inv.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·si·à·tic (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# ask
## Anglès

   * Pronúncia: RU /ˈɑːsk/, EUA /ˈæsk/
   * Àudio: RU EUA
   * Etimologia: De l'anglès mitjà asken, de l’anglès antic āscian.

### Verb

ask ‎(3a persona singular present asks, gerundi asking, passat i participi asked)
* preguntar, demanar
* invitar

### Nom

ask ‎(plural asks)
* pregunta, demanda

## Suec

   * Pronúncia: /asːk/
   * Etimologia: Del suec antic asker, del nòrdic antic askr, del qual també deriven el danès ask, el noruec bokmål i nynorsk ask, l'islandès askur i el feroès askur. Del germànic comú *askaz (com també l'anglès ash, el frisó occidental esk, el neerlandès es i l'alt alemany Esche), en última instància del protoindoeuropeu *Heh₃s- («freixe»), d'on també el llatí ornus.

### Nom

ask c. ‎(plural indefinit askar, plural definit askarna)
* (botànica) freixe, freixe de fulla grossa (Fraxinus excelsior) i, per extensió, freixe com a nom comú d'altres espècies del gènere Fraxinus
    manchurisk ask ― freixe de Manxúria (Fraxinus mandshurica)
    smalbladig ask ― freixe de fulla petita (Fraxinus angustifolia)
    svart ask ― freixe negre (Fraxinus nigra)

#### Derivats

* askskottsjuka
* asksmalpraktbagge
* mannaask
* rödask
* svartask
* vitask

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada ask al Svenska Akademiens ordbok.
* Per a més informació vegeu l'entrada ask al Svenska Akademiens ordlista.
* Per a més informació vegeu l'entrada ask al Svensk ordbok.
* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# asiática
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈsja.ti.ka/
       Americà: alt /aˈsja.t(i).ka/, baix /aˈsja.ti.ka/
   * Rimes: -atika

### Adjectiu

asiática f. ‎(plural asiáticas)
* forma femenina de asiático

### Nom

asiática f. ‎(plural asiáticas)
* forma femenina de asiático
# asiático
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈsja.ti.ko/
       Americà: alt /aˈsja.t(i).ko/, baix /aˈsja.ti.ko/
   * Rimes: -atiko
   * Etimologia: Del llatí Asiatĭcus, del grec antic Ασιατικός ‎(Asiatikós).

### Adjectiu

asiático m. ‎(femení asiática, plural masculí asiáticos, plural femení asiáticas)
* asiàtic

#### Relacionats

* Asia

### Nom

asiático m. ‎(plural asiáticos, femení asiática)
* asiàtic

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·siá·ti·co (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre asiático
# asistolismos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.sis.toˈliz.mos/, meridional /a.sih.toˈlih.moh/
       Americà: alt /a.s(i)s.toˈliz.mos/, baix /a.sih.toˈlih.moh/, austral /a.sih.toˈlih.mos/
   * Rimes: -izmos

### Nom

asistolismos m. pl.
* forma plural de asistolismo
# asiáticas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈsja.ti.kas/, meridional /aˈsja.ti.kah/
       Americà: alt /aˈsja.ti.k(a)s/, baix /aˈsja.ti.kah/, austral /aˈsja.ti.kas/
   * Rimes: -atikas

### Adjectiu

asiáticas f. pl.
* forma plural de asiática

### Nom

asiáticas f. pl.
* forma plural de asiática
# asiáticos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈsja.ti.kos/, meridional /aˈsja.ti.koh/
       Americà: alt /aˈsja.ti.k(o)s/, baix /aˈsja.ti.koh/, austral /aˈsja.ti.kos/
   * Rimes: -atikos

### Adjectiu

asiáticos m. pl.
* forma plural de asiático

### Nom

asiáticos m. pl.
* forma plural de asiático
# augmentésseu
## Català
### Verb

augmentésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb augmentar.
# augura
## Català

   * Pronúncia: oriental /əwˈɣu.ɾə/, occidental /awˈɣu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa

### Verb

augura
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de augurar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb augurar.
# augur
## Català
### Verb

augur
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de augurar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaw.ɡʊr/
   * Etimologia: S'han proposat dues etimologies:
    Del llatí arcaic augus («progressió»), derivat o relacionat amb el verb augeō ‎(«progressar»).
    De la unió de dos termes llatins, avis ‎(«ocell») i garrire ‎(«dir, xerrar»)

### Nom

augur m. ‎(genitiu auguris)
* àugur

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | augur | augurēs |
| Vocatiu | augur | augurēs |
| Acusatiu | augurem | augurēs |
| Genitiu | auguris | augurum |
| Datiu | augurī | auguribus |
| Ablatiu | augure | auguribus |

#### Sinònims

* auspex
# augmentéssiu
## Català
### Verb

augmentéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·tés·siu (4)
* Anagrama: amunteguessi
# augua
## Asturià
### Nom

augua m.
* aigua
# augmentéssim
## Català
### Verb

augmentéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb augmentar.
# augmentí
## Català
### Verb

augmentí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de augmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aug·men·tí (3)
* Heterograma de 8 lletres (aegimntu)
* Anagrama: atinguem
# auguraia
## Català
### Verb

auguraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de augurar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de augurar.
# atirantaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ti.ɾən.təˈɾi.əw/, occidental /a.ti.ɾan.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

atirantaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de atirantar.
# atirantassis
## Català
### Verb

atirantassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atirantar.
# atirantassin
## Català
### Verb

atirantassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atirantar.
# atirantaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ti.ɾən.təˈɾe/, occidental /a.ti.ɾan.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

atirantaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de atirantar.
# atirantaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ti.ɾən.təˈɾas/, occidental /a.ti.ɾan.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

atirantaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de atirantar.
# aureolareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾə.u.ɫəˈɾɛw/ balear /əw.ɾə.o.ɫəˈɾəw/, /əw.ɾə.u.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /aw.ɾe.o.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aureolareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aureolar.
# aureolaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾə.u.ɫəˈɾan/ balear /əw.ɾə.o.ɫəˈɾan/, /əw.ɾə.u.ɫəˈɾan/ Occidental: /aw.ɾe.o.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aureolaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aureolar.
# aureolaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾə.uˈɫa.ɾən/ balear /əw.ɾə.oˈɫa.ɾən/, /əw.ɾə.uˈɫa.ɾən/ Occidental: /aw.ɾe.oˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aureolaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aureolar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aureolar.
# aureolaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾə.u.ɫəˈɾi.ə/ balear /əw.ɾə.o.ɫəˈɾi.ə/, /əw.ɾə.u.ɫəˈɾi.ə/ Occidental: /aw.ɾe.o.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aureolaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aureolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aureolar.
# aureolaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾə.u.ɫəˈɾas/ balear /əw.ɾə.o.ɫəˈɾas/, /əw.ɾə.u.ɫəˈɾas/ Occidental: /aw.ɾe.o.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aureolaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aureolar.
# aureolares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾə.uˈɫa.ɾəs/ balear /əw.ɾə.oˈɫa.ɾəs/, /əw.ɾə.uˈɫa.ɾəs/ Occidental: /aw.ɾe.oˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aureolares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aureolar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aureolar.
# aureolarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾə.u.ɫəˈɾi.ən/ balear /əw.ɾə.o.ɫəˈɾi.ən/, /əw.ɾə.u.ɫəˈɾi.ən/ Occidental: /aw.ɾe.o.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aureolarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aureolar.
# aureolarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾə.u.ɫəˈɾa/ balear /əw.ɾə.o.ɫəˈɾa/, /əw.ɾə.u.ɫəˈɾa/ Occidental: /aw.ɾe.o.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aureolarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aureolar.
# aureolaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾə.u.ɫəˈɾi.əs/ balear /əw.ɾə.o.ɫəˈɾi.əs/, /əw.ɾə.u.ɫəˈɾi.əs/ Occidental: /aw.ɾe.o.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aureolaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aureolar.
# assentíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈti.siw/, occidental /a.senˈti.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

assentíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentir.
# assentírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈti.ɾəm/, occidental /a.senˈti.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

assentírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assentir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tí·rem (4)
* Anagrames: enartéssim, interessam, meritassen, terminessa
# assentíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈti.sim/, occidental /a.senˈti.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

assentíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentir.
# assentíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈti.ɾəw/, occidental /a.senˈti.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

assentíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assentir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tí·reu (4)
* Anagrames: enartéssiu, interessau