OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# il·ludisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫuˈði.səs/, /i.ɫuˈði.səs/ balear /iɫ.ɫuˈði.səs/ Occidental: /iɫ.ɫuˈði.ses/, /i.ɫuˈði.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

il·ludisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·ludir.

#### Variants

* il·ludissis

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·dis·ses (4)
# il·ludissi
## Català
### Verb

il·ludissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·ludir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·ludir.

#### Variants

* [1] il·ludís
* [2] il·ludís

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·dis·si (4)
# il·ludissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫuˈði.sin/, /i.ɫuˈði.sin/ balear /iɫ.ɫuˈði.sin/ Occidental: /iɫ.ɫuˈði.sin/, /i.ɫuˈði.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

il·ludissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·ludir.

#### Variants

* il·ludissen

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·dis·sin (4)
# il·ludiríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫu.ðiˈɾi.əw/, /i.ɫu.ðiˈɾi.əw/ balear /iɫ.ɫu.ðiˈɾi.əw/ Occidental: /iɫ.ɫu.ðiˈɾi.ew/, /i.ɫu.ðiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

il·ludiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de il·ludir.

#### Variants

* il·ludiríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·di·rí·eu (5)
# il·ludirívem
## Català
### Verb

il·ludirívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de il·ludir.

#### Variants

* il·ludiríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·di·rí·vem (5)
# il·ludiríveu
## Català
### Verb

il·ludiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de il·ludir.

#### Variants

* il·ludiríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·di·rí·veu (5)
# il·ludissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫuˈði.sis/, /i.ɫuˈði.sis/ balear /iɫ.ɫuˈði.sis/ Occidental: /iɫ.ɫuˈði.sis/, /i.ɫuˈði.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

il·ludissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·ludir.

#### Variants

* il·ludisses

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·dis·sis (4)
# humitegés
## Català
### Verb

humitegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb humitejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb humitejar.
# humitegésseu
## Català
### Verb

humitegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb humitejar.
# humitegéssim
## Català
### Verb

humitegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb humitejar.
# humiteja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.miˈtɛ.ʒə/ balear /u.miˈtə.ʒə/, /u.miˈtɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /u.miˈte.ʒa/, valencià /u.miˈte.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

humiteja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de humitejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb humitejar.
# humitegéssiu
## Català
### Verb

humitegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb humitejar.
# humitegí
## Català
### Verb

humitegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de humitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·mi·te·gí (4)
* Anagrama: humiteig
# humitegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.miˈtɛ.ʒis/ balear /u.miˈtə.ʒis/, /u.miˈtɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /u.miˈte.ʒis/, valencià /u.miˈte.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

humitegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb humitejar.
# humitegéssem
## Català
### Verb

humitegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb humitejar.
# humiteig
## Català
### Verb

humiteig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de humitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·mi·teig (3)
* Anagrames: humitegi, humitegí
# impersonalitzaven
## Català
### Verb

impersonalitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de impersonalitzar.
# impersonalitze
## Català
### Verb

impersonalitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de impersonalitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb impersonalitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb impersonalitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb impersonalitzar.
# impersonalitzats
## Català
### Verb

impersonalitzats
* Participi masculí plural del verb impersonalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·so·na·lit·zats (6)
* Anagrama: temporalitzassin
# impersonalitzava
## Català
### Verb

impersonalitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de impersonalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de impersonalitzar.
# impersonalitzessen
## Català
### Verb

impersonalitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impersonalitzar.
# impersonalitzau
## Català
### Verb

impersonalitzau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de impersonalitzar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb impersonalitzar.
# impersonalitzaves
## Català
### Verb

impersonalitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de impersonalitzar.
# impersonalitzen
## Català
### Verb

impersonalitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de impersonalitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb impersonalitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb impersonalitzar.
# impersonalitzes
## Català
### Verb

impersonalitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de impersonalitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb impersonalitzar.
# herboritzasses
## Català
### Verb

herboritzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb herboritzar.
# herboritzassin
## Català
### Verb

herboritzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb herboritzar.
# herboritzarà
## Català
### Verb

herboritzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de herboritzar.
# herboritzaràs
## Català
### Verb

herboritzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de herboritzar.
# herboritzaríeu
## Català
### Verb

herboritzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de herboritzar.
# herboritzassen
## Català
### Verb

herboritzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb herboritzar.
# herboritzaries
## Català
### Verb

herboritzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de herboritzar.
# herboritzaré
## Català
### Verb

herboritzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de herboritzar.
# herboritzassis
## Català
### Verb

herboritzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb herboritzar.
# impropiamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /imˌpɾo.pjaˈmen.te/
       Americà: alt /imˌpɾo.pjaˈmen.t(e)/, baix /imˌpɾo.pjaˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De impropio i el sufix -mente.

### Adverbi

impropiamente
* impròpiament

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pro·pia·men·te (5)
# improperéssiu
## Català
### Verb

improperéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb improperar.
# improperí
## Català
### Verb

improperí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de improperar.
# improperésseu
## Català
### Verb

improperésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb improperar.
# impropriamente
## Italià

   * Pronúncia: /imˌprɔ.prjaˈmen.te/
   * Etimologia: De improprio i el sufix -mente.

### Adverbi

impropriamente
* impròpiament

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pro·pria·mén·te (5)
# improperàveu
## Català
### Verb

improperàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de improperar.
# improperé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.pɾo.peˈɾe/
       Americà: alt /im.pɾo.p(e)ˈɾe/, baix /im.pɾo.peˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

improperé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb improperar
# improperés
## Català
### Verb

improperés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb improperar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb improperar.
# improperéssem
## Català
### Verb

improperéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb improperar.
# improperéssim
## Català
### Verb

improperéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb improperar.
# incinerarives
## Català
### Verb

incinerarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de incinerar.
# incineraré
## Català
### Verb

incineraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de incinerar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encaririen

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.θi.ne.ɾaˈɾe/, meridional \iŋ.θi.ne.ɾaˈɾe\
       Americà: alt /in.s(i).ne.ɾaˈɾe/, baix \iŋ.si.ne.ɾaˈɾe\, austral /in.si.ne.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

incineraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb incinerar
# incinerariven
## Català
### Verb

incinerariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de incinerar.
# incineraràs
## Català
### Verb

incineraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de incinerar.
# incineraríveu
## Català
### Verb

incineraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de incinerar.
# incinerariva
## Català
### Verb

incinerariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de incinerar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de incinerar.
# incineraríeu
## Català
### Verb

incineraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de incinerar.
# imaginin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.məˈʒi.nin/ Occidental: nord-occidental /i.maˈʒi.nin/, valencià /i.maˈd͡ʒi.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

imaginin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb imaginar.
    [Que ells/elles/vostès] imaginin o imaginen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb imaginar.
    Imaginin o imaginen [ells/elles/vostès].
# imaginis
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.məˈʒi.nis/, occidental /i.maˈd͡ʒi.nis/
   * Rimes: -inis
   * Homòfon: imagini's

### Verb

imaginis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb imaginar.
    [Que tu] imaginis o imagines; [tu] no imaginis o imagines.

#### Sinònims

* imaginos, forma col·loquial.

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈmaː.ɡɪ.nɪs/

### Nom

imāginis
* genitiu singular de imāgō
# imagino
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.məˈʒi.nu/, occidental /i.maˈʒi.no/
   * Rimes: -ino

### Verb

imagino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de imaginar.
    [Jo] imagino, imagine, imagín o imagini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb imaginar.
    [Que jo] imagino, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] imagini o imagine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb imaginar.
    [Que ell/ella/vostè] imagino, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] imagini o imagine.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.maˈxi.no/, meridional /i.maˈhi.no/
       Americà: alt /i.maˈxi.no/, baix /i.maˈhi.no/, austral /i.maˈxi.no/
   * Rimes: -ino

### Verb

imagino
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb imaginar
# imagintaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡin.taj/

### Verb

imagintaj
* forma plural de imaginta
# imagintajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡin.tajn/

### Verb

imagintajn
* acusatiu plural de imaginta
# imaginor
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈmaː.ɡɪ.nɔr/
   * Etimologia: Derivat de imāgō.

### Verb

imāginor ‎(1a present$^?$), imāgināris ‎(2a present), imāginārī ‎(infinitiu), imāginātus sum ‎(perfet); deponent
* imaginar, jo imagino

#### Derivats

* imāginābundus
* imāginātiō
# imaginta
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡin.ta/

### Verb

imaginta ‎(plural imagintaj, acusatiu imagintan, plural acusatiu imagintajn)
* participi actiu passat de imagi
# imagining
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪˈmædʒ.ɪn.ɪŋ/

### Verb

imagining
* gerundi de imagine: imaginant.
# imaginos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /i.maˈʒi.nos/

### Verb

imaginos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb imaginar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] imaginis o imagines.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ma·gi·nos (4)
* Anagrama: misògina
# imagintan
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡin.tan/

### Verb

imagintan
* acusatiu de imaginta
# humidifies
## Anglès
### Verb

humidifies
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de humidify
# humildad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \u.milˈdað\, meridional \u.milˈda(ð)\
       Americà: alt /u.milˈdad/, baix \u.milˈdað\, austral /u.milˈdad/
   * Rimes: -ad

### Nom

humildad f. ‎(plural humildades)
* humilitat

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·mil·dad (3)
# humildes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /uˈmil.des/, meridional /uˈmil.deh/
       Americà: alt /uˈmil.d(e)s/, baix /uˈmil.deh/, austral /uˈmil.des/
   * Rimes: -ildes

### Adjectiu

humildes inv. pl.
* forma plural de humilde: humils
# humidify
## Anglès
### Verb

humidify ‎(3a persona singular present humidifies, gerundi humidifying, passat i participi humidified)
* humitejar
# humidifying
## Anglès
### Verb

humidifying
* gerundi de humidify
# humilde
## Castellà

   * Pronúncia: /uˈmil.de/
   * Rimes: -ilde
   * Etimologia: Del llatí humĭlis, amb influència de humildad.

### Adjectiu

humilde inv. ‎(plural humildes)
* humil

#### Sinònims

* modesto

#### Antònims

* vanidoso, arrogante, presuntuoso
* rico

#### Derivats

* humildemente

#### Relacionats

* humillar

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·mil·de (3)
* Heterograma de 7 lletres (dehilmu)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre humilde
# humildemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /uˌmil.deˈmen.te/
       Americà: alt /uˌmil.deˈmen.t(e)/, baix /uˌmil.deˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De humilde i el sufix -mente.

### Adverbi

humildemente
* humilment

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·mil·de·men·te (5)
# humil
## Català

   * Pronúncia: /uˈmiɫ/
   * Rimes: -il
   * Etimologia: Del llatí humilis ‎(«ran de terra»), segle XIV, de humus ‎(«terra»).

### Adjectiu

humil inv. ‎(plural humils)
* Que no és orgullós ni es vanta dels seus mèrits, sense pretensions.
* Senzill, discret, simple.
* De baixa renda o condició social, pobre.

#### Sinònims

* modest, petit, senzill

#### Derivats

* humilitat
* humiliar
* humiliació

#### Traduccions

* Alemany: demütig $^{(de)}$, bescheiden $^{(de)}$
* Anglès: humble $^{(en)}$
* Àrab: مُتَوَاضِع‎ $^{(ar)}$
* Armeni: համեստ $^{(hy)}$ ‎(hamest)
* Belarús: сці́плы $^{(be)}$ ‎(stsipli)
* Búlgar: смире́н $^{(bg)}$ ‎(smirèn)
* Castellà: humilde $^{(es)}$
* Coreà: 겸손한 $^{(ko)}$ ‎(gyeomsonhan)
* Danès: ydmyg $^{(da)}$
* Eslovac: pokorný $^{(sk)}$
* Eslovè: skromen $^{(sl)}$
* Esperanto: humila $^{(eo)}$
* Estonià: alandlik $^{(et)}$
* Finès: vaatimaton $^{(fi)}$
* Francès: humble $^{(fr)}$
* Friülà: umil $^{(fur)}$
* Gallec: humilde $^{(gl)}$
* Georgià: თავმდაბალი $^{(ka)}$ ‎(tavmdàbali)
* Grec: σεμνός $^{(el)}$ ‎(semnós)
* Grec antic: ταπεινός $^{(grc)}$ ‎(tapeinós)
* Hongarès: alázatos $^{(hu)}$
* Irlandès: umhal $^{(ga)}$
* Italià: umile $^{(it)}$
* Japonès: 謙虚な $^{(ja)}$
* Letó: vienkāršs $^{(lv)}$
* Llatí: humilis $^{(la)}$
* Neerlandès: bescheiden $^{(nl)}$
* Occità: umil $^{(oc)}$
* Polonès: skromny $^{(pl)}$, pokorny $^{(pl)}$
* Portuguès: humilde $^{(pt)}$
* Romanès: umil $^{(ro)}$
* Rus: скро́мный $^{(ru)}$ ‎(skromni)
* Serbocroat: скроман $^{(sh)}$, skroman $^{(sh)}$
* Suec: anspråkslös $^{(sv)}$
* Turc: gösterişsiz $^{(tr)}$
* Txec: pokorný $^{(cs)}$
* Ucraïnès: скро́мний $^{(uk)}$ ‎(skromni)
* Vietnamita: khiêm tốn $^{(vi)}$
* Volapük: mükik $^{(vo)}$
* Xinès: 謙卑 $^{(zh)}$ ‎(谦卑, qiānbēi)
* Anglès: low $^{(en)}$
* Castellà: humilde $^{(es)}$
* Francès: humble $^{(fr)}$
* Italià: umile $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·mil (2)
# humildades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \u.milˈda.ðes\, meridional \u.milˈda.ðeh\
       Americà: alt /u.milˈda.d(e)s/, baix \u.milˈda.ðeh\, austral \u.milˈda.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

humildades f. pl.
* forma plural de humildad
# humile
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈhʊ.mɪ.lɛ/

### Adjectiu

humile
* nominatiu neutre singular de humilis
* vocatiu neutre singular de humilis
* acusatiu neutre singular de humilis
# incisuram
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.kiːˈsuː.ram/

### Nom

incīsūram
* acusatiu singular de incīsūra
# incisuras
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.kiːˈsuː.raːs/

### Nom

incīsūrās
* acusatiu plural de incīsūra
# incisures
## Anglès
### Nom

incisures
* forma plural de incisure
# incisurae
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.kiːˈsuː.raj/

### Nom

incīsūrae
* nominatiu plural de incīsūra
* vocatiu plural de incīsūra
* genitiu singular de incīsūra
* datiu singular de incīsūra
# incisurarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.kiː.suːˈraː.rʊm/

### Nom

incīsūrārum
* genitiu plural de incīsūra
# incisure
## Anglès
### Nom

incisure ‎(plural incisures)
* (anatomia) escotadura, incisura

#### Sinònims

* notch

### Vegeu també

* incisure. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# incisus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈkiː.sʊs/
   * Etimologia: De incīdō.

### Adjectiu

incīsus m., incīsa f., incīsum n.
* incís

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | incīsus | incīsa | incīsum | incīsī | incīsae | incīsa |
| Vocatiu | incīse | incīsa | incīsum | incīsī | incīsae | incīsa |
| Acusatiu | incīsum | incīsam | incīsum | incīsōs | incīsās | incīsa |
| Genitiu | incīsī | incīsae | incīsī | incīsōrum | incīsārum | incīsōrum |
| Datiu | incīsō | incīsae | incīsō | incīsīs | incīsīs | incīsīs |
| Ablatiu | incīsō | incīsā | incīsō | incīsīs | incīsīs | incīsīs |
# incit
## Català
### Verb

incit
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de incitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cit (2)
* Anagrama: citin
# incisura ulnaris
## Llatí
### Nom

incisura ulnaris
* (Terminologia Anatomica) escotadura cubital del radi, cavitat sigmoide del radi

### Vegeu també

* incisura ulnaris. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# incisuris
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.kiːˈsuː.riːs/

### Nom

incīsūrīs
* datiu plural de incīsūra
* ablatiu plural de incīsūra
# hypothermique
## Francès

   * Pronúncia: /i.pɔ.tɛʁˈmik/

### Adjectiu

hypothermique inv. ‎(plural hypothermiques)
* hipotèrmic -a
# hypothetical
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌhaɪpəˈθɛtɪkl/

### Adjectiu

hypothetical ‎(comparatiu more hypothetical, superlatiu most hypothetical)
* hipotètic

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# hypothetically
## Anglès

   * Etimologia: De hypothetical i el sufix -ly.

### Adverbi

hypothetically ‎(comparatiu more hypothetically, superlatiu most hypothetically)
* hipotèticament
# hypothermiques
## Francès

   * Pronúncia: /i.pɔ.tɛʁˈmik/

### Adjectiu

hypothermiques inv. pl.
* forma plural de hypothermique
# hypotheses
## Anglès

   * Pronúncia: /haɪˈpɒθəˌsiːz/ àudio (EUA)

### Nom

hypotheses
* forma plural de hypothesis
# hypothermias
## Anglès
### Nom

hypothermias
* forma plural de hypothermia
# hypothenar
## Llatí
### Nom

hypothenar
* (Terminologia Anatomica) eminència hipotènar

#### Sinònims

* eminentia hypothenaris

### Vegeu també

* hypothenar. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# hypothermia
## Anglès
### Nom

hypothermia ‎(comptable i incomptable, plural hypothermias)
* (Patologia) hipotèrmia

### Vegeu també

* hypothermia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# hypothese
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: Del francès hypothèse, del llatí tardà hypothesis, del grec ὑπόθεσις ‎(hypóthesis) («pressuposició, assumpció»). La forma hypothese va ser minoritària en neerlandès fins al segle xix al costat de la més comuna hypothesis, directament manllevada del llatí.

### Nom

hypothese f. ‎(plural hypothesen o hypotheses)
* hipòtesi

#### Derivats

* hypothetisch
* hypothetiseren

#### Sinònims

* stelling
* veronderstelling

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada hypothese al Van Dale Gratis woordenboek.
* Per a la història del mot, consulteu l'entrada hypothese a l'Etymologiebank.nl.
# hypothesis
## Anglès

   * Pronúncia: /haɪˈpɒθɪ̈sɪs/ àudio (EUA)

### Nom

hypothesis ‎(plural hypotheses)
* hipòtesi

### Vegeu també

* hypothesis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# indulgencià
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.duʎ.ʒən.siˈa/, balear /in.duɫ.ʒən.siˈa/ Occidental: /in.duɫ.d͡ʒen.siˈa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: indulgenciar

### Verb

indulgencià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de indulgenciar.
# indulgenciàs
## Català
### Verb

indulgenciàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indulgenciar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indulgenciar.
# indulgencing
## Anglès
### Verb

indulgencing
* gerundi de indulgence
# indulgencio
## Català

   * Pronúncia: central /in.duʎ.ʒənˈsi.u/, occidental /in.duɫ.d͡ʒenˈsi.o/
   * Rimes: -io

### Verb

indulgencio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de indulgenciar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.dulˈxen.θjo/, meridional \iŋ.dulˈheŋ.θjo\
       Americà: alt /in.dulˈxen.sjo/, baix \iŋ.dulˈheŋ.sjo\, austral /in.dulˈxen.sjo/
   * Rimes: -enθjo

### Verb

indulgencio
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb indulgenciar
# indulgenciàreu
## Català
### Verb

indulgenciàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de indulgenciar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indulgenciar.
# indulgencieu
## Català
### Verb

indulgencieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de indulgenciar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb indulgenciar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb indulgenciar.
# indulgencii
## Català
### Verb

indulgencii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de indulgenciar.
# indulgenciàrem
## Català
### Verb

indulgenciàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de indulgenciar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indulgenciar.
# indulgenciessin
## Català
### Verb

indulgenciessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indulgenciar.