OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abdikus
## Esperanto

   * Pronúncia: /abˈdi.kus/
   * Àudio: França

### Verb

abdikus
* condicional de abdiki
# abdiquegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ab.di.keˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

abdiquegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abdicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] abdiqueu.
# abdique
## Català

   * Pronúncia: occidental /abˈdi.ke/
   * Rimes: -ike

### Verb

abdique
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abdicar.
    Forma valenciana: [jo] abdico, abdique, abdic o abdiqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abdicar.
    [Que jo] abdiqui o abdique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abdicar.
    [Que ell/ella/vostè] abdiqui o abdique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abdicar.
    Abdiqui o abdique [ell/ella/vostè].
# abdiqueguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ab.di.keˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

abdiqueguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abdicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] abdiqués, abdicàs o abdicara.
# abdiqueguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ab.di.keˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

abdiqueguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abdicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] abdiquessis, abdiquesses, abdicassis, abdicasses o abdicares.
# abdiku
## Esperanto

   * Pronúncia: /abˈdi.ku/
   * Àudio: França

### Verb

abdiku
* volitiu de abdiki
# abbattesse
## Italià
### Verb

abbattesse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de abbattere
# abbattessero
## Italià
### Verb

abbattessero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de abbattere
# abbattessi
## Italià
### Verb

abbattessi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de abbattere
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de abbattere
# abbattessimo
## Italià
### Verb

abbattessimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de abbattere
# abbatterete
## Italià
### Verb

abbatterete
* segona persona plural (voi) del futur de abbattere
# abbatterono
## Italià
### Verb

abbatterono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de abbattere
# abbattersi
## Italià

   * Pronúncia: /abˈbat.ter.si/
   * Etimologia: Del llatí vulgar *abbatere, format per ad- i battuere.

### Verb

abbattersi pron.
* caure, precipitar-se

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·bàt·ter·si (4)
# abbatterà
## Italià
### Verb

abbatterà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de abbattere
# abbatterò
## Italià
### Verb

abbatterò
* primera persona singular (io) del futur de abbattere
# abbatteste
## Italià
### Verb

abbatteste
* segona persona plural (voi) del passat de abbattere
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de abbattere
# aberrirekin
## Basc
### Nom

aberrirekin
* comitatiu indefinit de aberri
# aberriren
## Basc
### Nom

aberriren
* genitiu indefinit de aberri
# aberrik
## Basc
### Nom

aberrik
* ergatiu indefinit de aberri
# aberriraino
## Basc
### Nom

aberriraino
* terminatiu definit singular de aberri
# aberrirantz
## Basc
### Nom

aberrirantz
* al·latiu direccional definit singular de aberri
# aberriko
## Basc
### Nom

aberriko
* genitiu locatiu definit singular de aberri
# aberrin
## Català
### Verb

aberrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aberrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aberrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ber·rin (3)
* Anagrames: arriben, barrine, enarbri, enarbrí
# aberrira
## Basc
### Nom

aberrira
* al·latiu definit singular de aberri
# aberrietatik
## Basc
### Nom

aberrietatik
* ablatiu definit plural de aberri
# aberriez
## Basc
### Nom

aberriez
* instrumental definit plural de aberri
# accommiatavano
## Italià
### Verb

accommiatavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de accommiatare
# accommiaterai
## Italià
### Verb

accommiaterai
* segona persona singular (tu) del futur de accommiatare
# accommiaterebbe
## Italià
### Verb

accommiaterebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de accommiatare
# accommiatavate
## Italià
### Verb

accommiatavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de accommiatare
# accommiaterebbero
## Italià
### Verb

accommiaterebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de accommiatare
# accommiateremmo
## Italià
### Verb

accommiateremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de accommiatare
# accommiatavi
## Italià
### Verb

accommiatavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de accommiatare
# accommiatavo
## Italià
### Verb

accommiatavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de accommiatare
# accommiateranno
## Italià
### Verb

accommiateranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de accommiatare
# accommiaterei
## Italià
### Verb

accommiaterei
* primera persona singular (io) del condicional de accommiatare
# abrinara
## Català
### Verb

abrinara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrinar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrinar-se.
# abrinaren
## Català
### Verb

abrinaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abrinar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrinar-se.
# abrinades
## Català
### Verb

abrinades
* Participi femení plural del verb abrinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·na·des (4)
* Anagrames: abadernis, abanderis, esbadinar, esbandira, esbandirà, esbrinada
# abrinar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βɾiˈna/ Occidental: nord-occidental /a.βɾiˈna/ valencià /a.bɾiˈnaɾ/, /a.βɾiˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: abrinà

### Verb

abrinar
* Forma de l'infinitiu abrinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·nar (3)
* Anagrames: barrina, barrinà
# abrinaran
## Català
### Verb

abrinaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abrinar-se.
# abrinarem
## Català
### Verb

abrinarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de abrinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·na·rem (4)
* Anagrama: bramarien
# abrinam
## Català
### Verb

abrinam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abrinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·nam (3)
* Anagrames: abramin, birmana, nimbara, nimbarà
# accentuessa
## Català
### Verb

accentuessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentuessen
## Català
### Verb

accentuessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentuegués
## Català
### Verb

accentuegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentueguéssom
## Català
### Verb

accentueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentueguéssou
## Català
### Verb

accentueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ək.sənˈtu.əs/, occidental /ak.senˈtu.es/
   * Rimes: -ues

### Verb

accentues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de accentuar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb accentuar.
# accentuessi
## Català
### Verb

accentuessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentuen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ək.sənˈtu.ən/, occidental /ak.senˈtu.en/
   * Rimes: -uen

### Verb

accentuen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de accentuar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb accentuar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb accentuar.
# accentuesses
## Català
### Verb

accentuesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# aboniran
## Català
### Verb

aboniran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·ni·ran (4)
* Anagrames: abaronin, abraonin
# abonirem
## Català
### Verb

abonirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de abonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·ni·rem (4)
* Heterograma de 8 lletres (abeimnor)
* Anagrama: maniobre
# aboniren
## Català
### Verb

aboniren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abonir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonir.
# aboniria
## Català
### Verb

aboniria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de abonir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abonir.
# abonira
## Català
### Verb

abonira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·ni·ra (4)
* Anagrames: abaroni, abaroní, abraoni, abraoní, baronia, boiaran
# abonirà
## Català
### Verb

abonirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de abonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·ni·rà (4)
* Anagrames: abaroni, abaroní, abraoni, abraoní, baronia, boiaran
# abonireu
## Català
### Verb

abonireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de abonir.
# abonirien
## Català
### Verb

abonirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abonir.
# aboniries
## Català
### Verb

aboniries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de abonir.
# abstinguéssem
## Català
### Verb

abstinguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·tin·gués·sem (4)
* Anagrama: abstenguéssim
# abstinguéreu
## Català
### Verb

abstinguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abstenir-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.
# abstingués
## Català
### Verb

abstingués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·tin·gués (3)
* Anagrama: abstenguis
# abstingué
## Català
### Verb

abstingué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de abstenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·tin·gué (3)
* Heterograma de 9 lletres (abeginstu)
* Anagrames: abstengui, abstenguí, sabiguent
# abstinguérem
## Català
### Verb

abstinguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de abstenir-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.
# abstinguéssim
## Català
### Verb

abstinguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.
# abstinguéssiu
## Català
### Verb

abstinguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.
# abstinguésseu
## Català
### Verb

abstinguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·tin·gués·seu (4)
* Anagrama: abstenguéssiu
# acarrerassin
## Català
### Verb

acarrerassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.
# acarreraven
## Català
### Verb

acarreraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acarrerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·re·ra·ven (5)
* Anagrama: encarrerava
# acarrerassis
## Català
### Verb

acarrerassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.
# acarrerava
## Català
### Verb

acarrerava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acarrerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acarrerar.
# acarrerasses
## Català
### Verb

acarrerasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.
# acarrerau
## Català
### Verb

acarrerau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acarrerar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acarrerar.
# acarreraves
## Català
### Verb

acarreraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acarrerar.
# acarrere
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈre.ɾə/, occidental /a.kaˈre.ɾe/
   * Rimes: -eɾe

### Verb

acarrere
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acarrerar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acarrerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acarrerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acarrerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·re·re (4)
* Anagrames: arrecera, arrecerà
# acendri
## Català
### Verb

acendri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acendrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acendrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acendrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·dri (3)
* Heterograma de 7 lletres (acdeinr)
* Anagrames: adrecin, candiré, cediran
# acendre
## Català
### Verb

acendre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acendrar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acendrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acendrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·dre (3)
* Anagrama: adrecen
# acendres
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɛn.dɾəs/, occidental /aˈsɛn.dɾes/
   * Rimes: -ɛndɾes

### Verb

acendres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acendrar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·dres (3)
* Anagrames: cerdanes, enardesc, escarden
# acendressin
## Català
### Verb

acendressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acendrar.
# acendressen
## Català
### Verb

acendressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acendrar.
# acendreu
## Català
### Verb

acendreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acendrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acendrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acendrar.
# acendresses
## Català
### Verb

acendresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acendrar.
# acendressis
## Català
### Verb

acendressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acendrar.
# accuseremmo
## Italià
### Verb

accuseremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de accusare
# accuseremo
## Italià
### Verb

accuseremo
* primera persona plural (noi) del futur de accusare
# accuserei
## Italià
### Verb

accuserei
* primera persona singular (io) del condicional de accusare
# accuseresti
## Italià
### Verb

accuseresti
* segona persona singular (tu) del condicional de accusare
# accuserete
## Italià
### Verb

accuserete
* segona persona plural (voi) del futur de accusare
# accuserà
## Italià
### Verb

accuserà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de accusare
# accuserò
## Italià
### Verb

accuserò
* primera persona singular (io) del futur de accusare
# accusereste
## Italià
### Verb

accusereste
* segona persona plural (voi) del condicional de accusare
# accuses
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈkjuːzɪz/

### Verb

accuses
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de accuse
# accusi
## Italià
### Verb

accusi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de accusare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de accusare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de accusare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de accusare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de accusare
# abstinc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əpsˈtiŋ/, balear /əpsˈtiŋk/ Occidental: nord-occidental /apsˈtiŋ/ valencià /apsˈtiŋk/, /apsˈtiŋ/
   * Rimes: -iŋk

### Verb

abstinc
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abstenir-se.
# abstergís
## Català
### Verb

abstergís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstergir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstergir.
# abstergíssem
## Català
### Verb

abstergíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstergir.
# abstinas
## Esperanto

   * Pronúncia: /abˈsti.nas/
   * Àudio: França

### Verb

abstinas
* present de abstini
# abstindre's
## Català
### Verb

abstindre's pron.
* (occidental) Forma alternativa de abstenir-se.

#### Conjugació

Igual que abstenir-se tot i que l'infinitiu sigui de la segona conjugació.
Paradigmes de flexió: m'abstinc, s'absté, ens abstenim
# abstergísseu
## Català
### Verb

abstergísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstergir.
# abstergíssiu
## Català
### Verb

abstergíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstergir.
# absterjo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a(β)sˈteɾ.xo\, meridional \a(β)hˈteɾ.ho\
       Americà: alt /absˈteɾ.x(o)/, baix \a(β)hˈteɾ.ho\, austral \a(β)hˈteɾ.xo\
   * Rimes: -eɾxo

### Verb

absterjo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb absterger
# abstergíssim
## Català
### Verb

abstergíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstergir.
# abstindran
## Català
### Verb

abstindran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abstenir-se.
# abundante
## Alemany

   * Pronúncia: /abʊnˈdantə/

### Adjectiu

abundante
* forma declinada de abundant

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βunˈdan.te\, meridional \a.βuŋˈdaŋ.te\
       Americà: alt /a.bunˈdan.t(e)/, baix \a.βuŋˈdaŋ.te\, austral \a.βunˈdan.te\
   * Rimes: -ante

### Adjectiu

abundante inv. ‎(plural abundantes)
* abundant

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bun·dan·te (4)
# abundantemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βunˌdan.teˈmen.te\, meridional \a.βuŋˌdaŋ.teˈmen.te\
       Americà: alt /a.bunˌdan.teˈmen.t(e)/, baix \a.βuŋˌdaŋ.teˈmen.te\, austral \a.βunˌdan.teˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De abundante i el sufix -mente.

### Adverbi

abundantemente
* abundantment

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bun·dan·te·men·te (6)
# abundantere
## Alemany

   * Pronúncia: /abʊnˈdantəʀə/

### Adjectiu

abundantere
* forma declinada de abundant
# abundanterem
## Alemany

   * Pronúncia: /abʊnˈdantəʀəm/

### Adjectiu

abundanterem
* forma declinada de abundant
# abundantem
## Alemany

   * Pronúncia: /abʊnˈdantəm/

### Adjectiu

abundantem
* forma declinada de abundant
# abundanten
## Alemany

   * Pronúncia: /abʊnˈdantn̩/

### Adjectiu

abundanten
* forma declinada de abundant
# abundanter
## Alemany

   * Pronúncia: /abʊnˈdantɐ/ àudio

### Adjectiu

abundanter
* forma comparativa de abundant
# abundancies
## Anglès
### Nom

abundancies
* forma plural de abundancy
# abundanteren
## Alemany

   * Pronúncia: /abʊnˈdantəʀən/

### Adjectiu

abundanteren
* forma declinada de abundant
# acidularà
## Català
### Verb

acidularà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acidular.
# acidulasses
## Català
### Verb

acidulasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidular.
# acidularia
## Català
### Verb

acidularia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acidular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acidular.
# acidularien
## Català
### Verb

acidularien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acidular.
# acidularíeu
## Català
### Verb

acidularíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acidular.
# acidularies
## Català
### Verb

acidularies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acidular.
# acidularàs
## Català
### Verb

acidularàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acidular.
# acidularé
## Català
### Verb

acidularé
* Primera persona del singular (jo) del futur de acidular.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.θi.ðu.laˈɾe\
       Americà: alt /a.s(i).du.laˈɾe/, baix \a.si.ðu.laˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

acidularé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acidular
# acidulassen
## Català
### Verb

acidulassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·du·las·sen (5)
* Anagrama: insaculades
# aclariguesses
## Català
### Verb

aclariguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclarir.
# aclarigueu
## Català
### Verb

aclarigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aclarir.
# aclarigueves
## Català
### Verb

aclarigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aclarir.
# aclarigué
## Català
### Verb

aclarigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aclarir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aclarir.
# aclarigueva
## Català
### Verb

aclarigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aclarir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aclarir.
# aclariguérem
## Català
### Verb

aclariguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aclarir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclarir.
# aclarigueren
## Català
### Verb

aclarigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aclarir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclarir.
# aclarigueres
## Català
### Verb

aclarigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aclarir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclarir.