OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# emboscar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.busˈka/ balear /əm.bosˈka/, /əm.busˈka/ Occidental: nord-occidental /em.bosˈka/ valencià /em.bosˈkaɾ/, /em.bosˈka/ Informal: nord-occidental /am.bosˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: emboscà
   * Etimologia: Del prefix em- i bosc, segle XIII.

### Verb

emboscar trans., pron. ‎(pronominal emboscar-se)
* Penetrar en l'espessor d'un bosc.
* Amagar les tropes en un lloc esperant que hi passi l'enemic per atacar-lo.
    «Els jueus van aprofitar l'ocasió i el coneixement del terreny, es van emboscar i van vèncer l'exèrcit romà.» (Flavi Josep, La guerra jueva (vol. I): Llibre I, Fundació Bernat Metge, pàgina 10)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: embosco, embosca, embosquem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Anglès: ambush $^{(en)}$
* Castellà: emboscar $^{(es)}$
* Francès: embusquer $^{(fr)}$
* Italià: agguatare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bos·car (3)
* Heterograma de 8 lletres (abcemors)
* Anagrames: boscarem, boscàrem, escombra, escombrà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# emboscarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bus.kəˈɾɛm/ balear /əm.bos.kəˈɾəm/, /əm.bus.kəˈɾɛm/ Occidental: /em.bos.kaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

emboscarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de emboscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bos·ca·rem (4)
# emboscaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bus.kəˈɾan/ balear /əm.bos.kəˈɾan/, /əm.bus.kəˈɾan/ Occidental: /em.bos.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

emboscaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de emboscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bos·ca·ran (4)
# emboscaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.busˈka.ɾən/ balear /əm.bosˈka.ɾən/, /əm.busˈka.ɾən/ Occidental: /em.bosˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

emboscaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de emboscar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emboscar.

#### Variants

* [2] embosqueguessen, embosquessin, embosquessen, emboscassin, emboscassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bos·ca·ren (4)
# emboscaien
## Català
### Verb

emboscaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de emboscar.

#### Variants

* emboscaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bos·ca·ien (4)
# emboscant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.busˈkan/ balear /əm.bosˈkant/, /əm.busˈkan/ Occidental: nord-occidental /em.bosˈkan/ valencià /em.bosˈkant/, /em.bosˈkan/
   * Rimes: -ant

### Verb

emboscant
* Gerundi del verb emboscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bos·cant (3)
* Heterograma de 9 lletres (abcemnost)
# emboscara
## Català
### Verb

emboscara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emboscar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emboscar.

#### Variants

* [1] embosquessi, embosquessa, embosqueguessa, embosqués, emboscàs
* [2] embosquessi, embosquegués, embosqués, emboscàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bos·ca·ra (4)
# encativat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.tiˈβat/, balear /əŋ.kə.tiˈvat/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.tiˈβat/ valencià /eŋ.ka.tiˈvat/, /eŋ.ka.tiˈβat/
   * Rimes: -at

### Verb

encativat
* Participi masculí singular del verb encativar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·vat (4)
# encativem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.tiˈβɛm/ balear /əŋ.kə.tiˈvəm/, /əŋ.kə.tiˈvɛm/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.tiˈβem/ valencià /eŋ.ka.tiˈvem/, /eŋ.ka.tiˈβem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

encativem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de encativar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb encativar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb encativar.

#### Variants

* [1] encativam

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·vem (4)
# encativava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.tiˈβa.βə/, balear /əŋ.kə.tiˈva.və/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.tiˈβa.βa/ valencià /eŋ.ka.tiˈva.va/, /eŋ.ka.tiˈβa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

encativava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de encativar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de encativar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·va·va (5)
# encativaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.tiˈβa.βən/, balear /əŋ.kə.tiˈva.vən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.tiˈβa.βen/ valencià /eŋ.ka.tiˈva.ven/, /eŋ.ka.tiˈβa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

encativaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de encativar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·va·ven (5)
# encativaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.tiˈβa.βəs/, balear /əŋ.kə.tiˈva.vəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.tiˈβa.βes/ valencià /eŋ.ka.tiˈva.ves/, /eŋ.ka.tiˈβa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

encativaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encativar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·va·ves (5)
# encativassin
## Català
### Verb

encativassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encativar.

#### Variants

* encativessin, encativessen, encativassen, encativaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·vas·sin (5)
* Anagrama: vaticinassen
# encativats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.tiˈβats/, balear /əŋ.kə.tiˈvats/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.tiˈβats/ valencià /eŋ.ka.tiˈvats/, /eŋ.ka.tiˈβats/
   * Rimes: -ats

### Verb

encativats
* Participi masculí plural del verb encativar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·vats (4)
# encativassis
## Català
### Verb

encativassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encativar.

#### Variants

* encativessis, encativesses, encativasses, encativares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·vas·sis (5)
* Anagrama: vaticinasses
# encativau
## Català
### Verb

encativau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encativar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encativar.

#### Variants

* [1] encativeu
* [2] encativeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·vau (4)
* Anagrama: acuitaven
# encamo
## Castellà

   * Pronúncia: \eŋˈka.mo\
   * Rimes: -amo

### Verb

encamo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb encamar
# encampadà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəm.pəˈða/, occidental /eŋ.kam.paˈða/
       Informal: occidental /aŋ.kam.paˈða/
   * Rimes: -a

### Adjectiu

encampadà m. ‎(femení encampadana, plural masculí encampadans, plural femení encampadanes)
* Relatiu a la parròquia andorrana d’Encamp.

### Nom

encampadà m. ‎(plural encampadans, femení encampadana)
* Natural d’Encamp.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cam·pa·dà (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# encaminar-se
## Català
### Verb

encaminar-se
* Forma pronominal de encaminar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escamnarien
# encamisar-se
## Català
### Verb

encamisar-se
* Forma pronominal de encamisar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escamnaries
# encarreraies
## Català
### Verb

encarreraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encarrerar.

#### Variants

* encarreraves
# encarreraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.rə.ɾəˈɾan/, occidental /eŋ.ka.re.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

encarreraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encarrerar.
# encarrerar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.kə.rəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.reˈɾa/ valencià /eŋ.ka.reˈɾaɾ/, /eŋ.ka.reˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: encarrerà
   * Etimologia: Del prefix en- i carrer.

### Verb

encarrerar trans.
* (central) encarrilar (pel bon camí)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: encarrero, encarrera, encarrerem Vocal rizotònica: /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·re·rar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# encarreraia
## Català
### Verb

encarreraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de encarrerar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de encarrerar.

#### Variants

* [1] encarreravi, encarrerava
* [2] encarrerava
# encarreraien
## Català
### Verb

encarreraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de encarrerar.

#### Variants

* encarreraven
# empitjoràreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pi.d͡ʒuˈɾa.ɾəw/ balear /əm.pi.d͡ʒoˈɾa.ɾəw/, /əm.pi.d͡ʒuˈɾa.ɾəw/ Occidental: /em.pi.d͡ʒoˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

empitjoràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de empitjorar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empitjorar.

#### Variants

* [2] empitjoréssiu, empitjorésseu, empitjoràssiu, empitjoràsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pit·jo·rà·reu (5)
* Anagrama: trompejaríeu
# empitjoràs
## Català
### Verb

empitjoràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empitjorar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empitjorar.

#### Variants

* [1] empitjoressi, empitjorés, empitjorara
* [2] empitjoressi, empitjorés, empitjorara

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pit·jo·ràs (4)
* Heterograma de 10 lletres (aeijmoprst)
# empitjoràvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pi.d͡ʒuˈɾa.βəm/ balear /əm.pi.d͡ʒoˈɾa.vəm/, /əm.pi.d͡ʒuˈɾa.vəm/ Occidental: nord-occidental /em.pi.d͡ʒoˈɾa.βem/ valencià /em.pi.d͡ʒoˈɾa.vem/, /em.pi.d͡ʒoˈɾa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

empitjoràvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de empitjorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pit·jo·rà·vem (5)
# empitjoràrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pi.d͡ʒuˈɾa.ɾəm/ balear /əm.pi.d͡ʒoˈɾa.ɾəm/, /əm.pi.d͡ʒuˈɾa.ɾəm/ Occidental: /em.pi.d͡ʒoˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

empitjoràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de empitjorar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empitjorar.

#### Variants

* [2] empitjoréssim, empitjoréssem, empitjoràssim, empitjoràssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pit·jo·rà·rem (5)
* Anagrama: trompejaríem
# empitjorà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pi.d͡ʒuˈɾa/ balear /əm.pi.d͡ʒoˈɾa/, /əm.pi.d͡ʒuˈɾa/ Occidental: /em.pi.d͡ʒoˈɾa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: empitjorar

### Verb

empitjorà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de empitjorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pit·jo·rà (4)
* Heterograma de 9 lletres (aeijmoprt)
# empitjoràssem
## Català
### Verb

empitjoràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empitjorar.

#### Variants

* empitjoréssim, empitjoréssem, empitjoràssim, empitjoràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pit·jo·ràs·sem (5)
# empitjoràsseu
## Català
### Verb

empitjoràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empitjorar.

#### Variants

* empitjoréssiu, empitjorésseu, empitjoràssiu, empitjoràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pit·jo·ràs·seu (5)
# empitjoràssim
## Català
### Verb

empitjoràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empitjorar.

#### Variants

* empitjoréssim, empitjoréssem, empitjoràssem, empitjoràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pit·jo·ràs·sim (5)
# empitjoràssiu
## Català
### Verb

empitjoràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empitjorar.

#### Variants

* empitjoréssiu, empitjorésseu, empitjoràsseu, empitjoràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pit·jo·ràs·siu (5)
# empitjoro
## Català

   * Pronúncia: central /əm.piˈd͡ʒo.ɾu/, occidental /em.piˈd͡ʒo.ɾo/
   * Rimes: -oɾo

### Verb

empitjoro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empitjorar.

#### Variants

* empitjore, empitjori, empitjor

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pit·jo·ro (4)
# encaparrotareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.pə.ru.təˈɾɛw/ balear /əŋ.kə.pə.ro.təˈɾəw/, /əŋ.kə.pə.ru.təˈɾɛw/ Occidental: /eŋ.ka.pa.ro.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encaparrotareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de encaparrotar-se.
# encaparrotaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.pə.ru.təˈɾas/ balear /əŋ.kə.pə.ro.təˈɾas/, /əŋ.kə.pə.ru.təˈɾas/ Occidental: /eŋ.ka.pa.ro.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

encaparrotaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de encaparrotar-se.
# encaparrotaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.pə.ru.təˈɾi.ə/ balear /əŋ.kə.pə.ro.təˈɾi.ə/, /əŋ.kə.pə.ru.təˈɾi.ə/ Occidental: /eŋ.ka.pa.ro.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

encaparrotaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de encaparrotar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de encaparrotar-se.
# encaparrotassen
## Català
### Verb

encaparrotassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaparrotar-se.

#### Variants

* encaparrotessin, encaparrotassin
# encaparrotarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.pə.ru.təˈɾi.ən/ balear /əŋ.kə.pə.ro.təˈɾi.ən/, /əŋ.kə.pə.ru.təˈɾi.ən/ Occidental: /eŋ.ka.pa.ro.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

encaparrotarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de encaparrotar-se.
# encaparrotarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.pə.ru.təˈɾa/ balear /əŋ.kə.pə.ro.təˈɾa/, /əŋ.kə.pə.ru.təˈɾa/ Occidental: /eŋ.ka.pa.ro.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

encaparrotarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de encaparrotar-se.
# encaparrotaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.pə.ru.təˈɾi.əs/ balear /əŋ.kə.pə.ro.təˈɾi.əs/, /əŋ.kə.pə.ru.təˈɾi.əs/ Occidental: /eŋ.ka.pa.ro.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

encaparrotaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de encaparrotar-se.
# encaparrotaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.pə.ru.təˈɾe/ balear /əŋ.kə.pə.ro.təˈɾe/, /əŋ.kə.pə.ru.təˈɾe/ Occidental: /eŋ.ka.pa.ro.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

encaparrotaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de encaparrotar-se.
# encaparrotaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.pə.ru.təˈɾi.əw/ balear /əŋ.kə.pə.ro.təˈɾi.əw/, /əŋ.kə.pə.ru.təˈɾi.əw/ Occidental: /eŋ.ka.pa.ro.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

encaparrotaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encaparrotar-se.
# encaustics
## Anglès
### Nom

encaustics
* forma plural de encaustic
# encavallara
## Català
### Verb

encavallara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encavallar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encavallar.

#### Variants

* [1] encavallés
* [2] encavallés
# encaustic
## Anglès
### Nom

encaustic ‎(plural encaustics)
* encàustica

### Vegeu també

* encaustic. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# encavallar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βəˈʎa/, balear /əŋ.kə.vəˈʎa/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.βaˈʎa/ valencià /eŋ.ka.vaˈʎaɾ/, /eŋ.ka.βaˈʎa/ Informal: nord-occidental /aŋ.ka.βaˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: encavallà
   * Etimologia: Del prefix en- i cavall, segle XIX.

### Verb

encavallar trans., pron. ‎(pronominal encavallar-se)
* Encavalcar, posar a cavall
* (pronominal) Sobreposar-se parcialment dues coses en un rengle.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: encavallo, encavalla, encavallem

#### Traduccions

* Castellà: encaballar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·va·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# encavallar-se
## Català
### Verb

encavallar-se
* Forma pronominal de encavallar.

### Miscel·lània

* Anagrames: encavallares, escavallaren
# encavalla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəˈβa.ʎə/, balear /əŋ.kəˈva.ʎə/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kaˈβa.ʎa/ valencià /eŋ.kaˈva.ʎa/, /eŋ.kaˈβa.ʎa/
   * Rimes: -aʎa

### Verb

encavalla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de encavallar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb encavallar.
# encerregau
## Català
### Verb

encerregau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encerregar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encerregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·gau (4)
# encerregava
## Català
### Verb

encerregava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de encerregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de encerregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·ga·va (5)
# encerreguessis
## Català
### Verb

encerreguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerregar.

#### Variants

* encerregassis, encerregasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·gues·sis (5)
# encerregaves
## Català
### Verb

encerregaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encerregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·ga·ves (5)
# encerregues
## Català
### Verb

encerregues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de encerregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·gues (4)
# encerregats
## Català
### Verb

encerregats
* Participi masculí plural del verb encerregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·gats (4)
# encerregaven
## Català
### Verb

encerregaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de encerregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·ga·ven (5)
# encerreguem
## Català
### Verb

encerreguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb encerregar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb encerregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·guem (4)
# encerreguen
## Català
### Verb

encerreguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de encerregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·guen (4)
# encerreguessin
## Català
### Verb

encerreguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerregar.

#### Variants

* encerregassin, encerregassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·gues·sin (5)
# endiumenjava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.diw.məɲˈʒa.βə/, balear /ən.diw.məɲˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /en.diw.meɲˈd͡ʒa.βa/ valencià /en.diw.meɲˈd͡ʒa.va/, /en.diw.meɲˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

endiumenjava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de endiumenjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de endiumenjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·ja·va (5)
# endiumenjasses
## Català
### Verb

endiumenjasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* endiumengessis, endiumengesses, endiumenjassis, endiumenjares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·jas·ses (5)
# endiumenjassis
## Català
### Verb

endiumenjassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* endiumengessis, endiumengesses, endiumenjasses, endiumenjares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·jas·sis (5)
# endiumenjau
## Català
### Verb

endiumenjau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de endiumenjar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* [1] endiumengeu
* [2] endiumengeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·jau (4)
# endiumenjaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.diw.məɲˈʒa.βən/, balear /ən.diw.məɲˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /en.diw.meɲˈd͡ʒa.βen/ valencià /en.diw.meɲˈd͡ʒa.ven/, /en.diw.meɲˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

endiumenjaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de endiumenjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·ja·ven (5)
# endiumenjassin
## Català
### Verb

endiumenjassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* endiumengessin, endiumengessen, endiumenjassen, endiumenjaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·jas·sin (5)
# endiumenjat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.diw.məɲˈʒat/, occidental /en.diw.meɲˈd͡ʒat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De endiumenjar.

### Adjectiu

endiumenjat m. ‎(femení endiumenjada, plural masculí endiumenjats, plural femení endiumenjades)
* Ben vestit com si fos un dia de festa.
    «La sala és a petar de gent endiumenjada que malda per menjar i beure.» (Màrius Serra, Plans de futur, 2013)
    «El bisbe i el capità general, endiumenjats, caminaven sota pal·li, que sostenien quatre soldats.» (Maria-Antònia Oliver, Cròniques de la molt anomenada ciutat de Montcarrà, 1972)

#### Relacionats

* endillunsat

### Verb

endiumenjat
* Participi masculí singular del verb endiumenjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·jat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# endiumenjo
## Català
### Verb

endiumenjo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de endiumenjar.

#### Variants

* endiumenge, endiumengi, endiumenj

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·jo (4)
# endiumenjats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.diw.məɲˈʒats/, occidental /en.diw.meɲˈd͡ʒats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

endiumenjats m. pl.
* Forma plural de endiumenjat.

### Verb

endiumenjats
* Participi masculí plural del verb endiumenjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·jats (4)
# endiumenjaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.diw.məɲˈʒa.βəs/, balear /ən.diw.məɲˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /en.diw.meɲˈd͡ʒa.βes/ valencià /en.diw.meɲˈd͡ʒa.ves/, /en.diw.meɲˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

endiumenjaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de endiumenjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·ja·ves (5)
# englez
## Romanès

   * Pronúncia: /enˈɡlez/

### Nom

englez m. ‎(plural englezi, femení engleză)
* anglès (individu)

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | englez | englezul | (niște) | englezi | englezii |
| Genitiu-datiu | (unui) | englez | englezului | (unor) | englezi | englezilor |
| Vocatiu | | englezule, engleze | englezule, engleze | | englezilor | englezilor |
# englezelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

englezelor
* genitiu i datiu definit plural de engleză
* vocatiu plural de engleză
# englanti
## Finès
### Nom

englanti ‎(genitiu englannin, partitiu englantia)
* anglès (llengua)
    kuinka englanniksi sanotaan kaunis? ― com es diu bonic en anglès?

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Kielitoimiston sanakirja sobre englanti
# engleze
## Romanès
### Nom

engleze
* forma plural de engleză
* genitiu i datiu indefinit singular de engleză
# englezele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

englezele
* nominatiu i acusatiu definit plural de engleză