OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# epilema
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /e.piˈle.ma/
       Americà: alt /e.p(i)ˈle.ma/, baix /e.piˈle.ma/
   * Rimes: -ema

### Nom

epilema m. ‎(plural epilemas)
* (anatomia) endoneuri, epilemma

#### Sinònims

* endoneuro

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·le·ma (4)

### Vegeu també

* epilema. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# epilemas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.piˈle.mas/, meridional /e.piˈle.mah/
       Americà: alt /e.piˈle.m(a)s/, baix /e.piˈle.mah/, austral /e.piˈle.mas/
   * Rimes: -emas

### Nom

epilemas m. pl.
* forma plural de epilema
# ensajàveu
## Català
### Verb

ensajàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ensajar.
# ensajà
## Català
### Verb

ensajà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ensajar.
# ensajàreu
## Català
### Verb

ensajàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ensajar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensajar.
# ensajàsseu
## Català
### Verb

ensajàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensajar.
# ensaladas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \en.saˈla.ðas\, meridional \eŋ.saˈla.ðah\
       Americà: alt /en.saˈla.d(a)s/, baix \eŋ.saˈla.ðah\, austral \en.saˈla.ðas\
   * Rimes: -adas

### Nom

ensaladas f. pl.
* forma plural de ensalada
# ensalada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səˈɫa.ðə/, occidental /en.saˈɫa.ða/
       Informal: nord-occidental /an.saˈɫa.ðɛ/, valencià /en.saˈɫa/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: Del llatí insalata, de herba salata ‎(«verdures salades»), amb el participi de sālo ‎(«salar»), segle XV.

### Nom

ensalada f. ‎(plural ensalades)
* (valencià, eivissenc) amanida

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sa·la·da (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Atles lingüístic del domini català

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \en.saˈla.ða\, meridional \eŋ.saˈla.ða\
       Americà: alt /en.s(a)ˈla.da/, baix \eŋ.saˈla.ða\, austral \en.saˈla.ða\
   * Rimes: -ada

### Nom

ensalada f. ‎(plural ensaladas)
* amanida

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sa·la·da (4)
# ensalada russa
## Català

   * Etimologia: Recepta del francès Lucien Olivier feta el 1860 en un restaurant de Moscou.

### Nom

ensalada russa f. ‎(plural ensalades russes)
* Amanida de patates i verdures amb maionesa.

#### Traduccions

* Anglès: Olivier salad $^{(en)}$
* Castellà: ensaladilla rusa $^{(es)}$ f.
* Francès: salade russe $^{(fr)}$ f.
* Italià: insalata russa $^{(it)}$ f.

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, Termcat
# escaiguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəjˈɣɛm/ balear /əs.kəjˈɣəm/, /əs.kəjˈɣɛm/ Occidental: /es.kajˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

escaiguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escaure.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb escaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cai·guem (3)
* Anagrama: sacieguem
# escaigueres
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈɣe.ɾəs/, occidental /es.kajˈɣe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

escaigueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escaure.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* [2] escaiguessis, escaiguesses

### Miscel·lània

* Anagrama: cairegésseu
# escaiguen
## Català
### Verb

escaiguen
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escaure.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escaure.

#### Variants

* [1] escaiguin
* [2] escaiguin
# escaiguessi
## Català
### Verb

escaiguessi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* [1] escaigués, escaiguera
* [2] escaigués, escaiguera
# escaigueren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈɣe.ɾən/, occidental /es.kajˈɣe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

escaigueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escaure.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* [2] escaiguessin, escaiguessen
# escaiguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈɣe.səs/, occidental /es.kajˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

escaiguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* escaiguessis, escaigueres

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cai·gues·ses (4)
* Anagrama: sacieguesses
# escaiguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈɣe.sin/, occidental /es.kajˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

escaiguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* escaiguessen, escaigueren
# escaiguera
## Català
### Verb

escaiguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* [1] escaiguessi, escaigués
* [2] escaiguessi, escaigués
# escaigues
## Català
### Verb

escaigues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* escaiguis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cai·gues (3)
* Anagrama: saciegués
# escaiguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈɣe.sən/, occidental /es.kajˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

escaiguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* escaiguessin, escaigueren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cai·gues·sen (4)
* Anagrames: escanegéssiu, sacieguessen
# escandalitzàsseu
## Català
### Verb

escandalitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzéssiu, escandalitzésseu, escandalitzàssiu, escandalitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zàs·seu (6)
# escandalitzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡za/, valencià /es.kan.da.ɫiˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

escandalitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escandalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zà (5)
* Anagrama: canalitzades
# escandalitzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡za.ɾem/, valencià /es.kan.da.ɫiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

escandalitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escandalitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escandalitzar.

#### Variants

* [2] escandalitzéssim, escandalitzéssem, escandalitzàssim, escandalitzàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zà·rem (6)
# escandalitzàs
## Català
### Verb

escandalitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escandalitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escandalitzar.

#### Variants

* [1] escandalitzessi, escandalitzés, escandalitzara
* [2] escandalitzessi, escandalitzés, escandalitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zàs (5)
# escandalitzàssem
## Català
### Verb

escandalitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzéssim, escandalitzéssem, escandalitzàssim, escandalitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zàs·sem (6)
# escandalitzàssim
## Català
### Verb

escandalitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzéssim, escandalitzéssem, escandalitzàssem, escandalitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zàs·sim (6)
# escandalitzin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.dəˈɫi.d͡zin/ Occidental: nord-occidental /es.kan.daˈɫi.d͡zin/, valencià /es.kan.daˈɫi.zin/
   * Rimes: -idzin

### Verb

escandalitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escandalitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escandalitzar.

#### Variants

* [1] escandalitzen
* [2] escandalitzen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zin (5)
# escandalitzis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.dəˈɫi.d͡zis/ Occidental: nord-occidental /es.kan.daˈɫi.d͡zis/, valencià /es.kan.daˈɫi.zis/
   * Rimes: -idzis

### Verb

escandalitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzes

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zis (5)
# escandalitzo
## Català
### Verb

escandalitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escandalitzar.

#### Variants

* escandalitze, escandalitzi, escandalitz

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zo (5)
# escandalitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡za.ɾew/, valencià /es.kan.da.ɫiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

escandalitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escandalitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escandalitzar.

#### Variants

* [2] escandalitzéssiu, escandalitzésseu, escandalitzàssiu, escandalitzàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zà·reu (6)
# entossares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈsa.ɾəs/ balear /ən.toˈsa.ɾəs/, /ən.tuˈsa.ɾəs/ Occidental: /en.toˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

entossares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de entossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tos·sa·res (4)
* Anagrames: astoressen, entossar-se, roentasses
# entossareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.səˈɾɛw/ balear /ən.to.səˈɾəw/, /ən.tu.səˈɾɛw/ Occidental: /en.to.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

entossareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de entossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tos·sa·reu (4)
* Anagrama: roentàsseu
# entossaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.səˈɾi.əw/ balear /ən.to.səˈɾi.əw/, /ən.tu.səˈɾi.əw/ Occidental: /en.to.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

entossaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de entossar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: orientàsseu
# entossarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.səˈɾi.ən/ balear /ən.to.səˈɾi.ən/, /ən.tu.səˈɾi.ən/ Occidental: /en.to.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

entossarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de entossar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: orientassen
# entossaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.səˈɾi.əs/ balear /ən.to.səˈɾi.əs/, /ən.tu.səˈɾi.əs/ Occidental: /en.to.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

entossaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de entossar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: orientasses
# entossarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.səˈɾa/ balear /ən.to.səˈɾa/, /ən.tu.səˈɾa/ Occidental: /en.to.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

entossarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de entossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tos·sa·rà (4)
* Anagrama: assotaren
# entossaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.səˈɾe/ balear /ən.to.səˈɾe/, /ən.tu.səˈɾe/ Occidental: /en.to.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

entossaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de entossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tos·sa·ré (4)
* Anagrama: ensotar-se
# entossaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.səˈɾi.əm/ balear /ən.to.səˈɾi.əm/, /ən.tu.səˈɾi.əm/ Occidental: /en.to.saˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

entossaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de entossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tos·sa·rí·em (5)
* Anagrames: atemorissen, orientàssem, seriosament
# entossaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.səˈɾi.ə/ balear /ən.to.səˈɾi.ə/, /ən.tu.səˈɾi.ə/ Occidental: /en.to.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

entossaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de entossar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de entossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tos·sa·ri·a (5)
* Anagrama: assotarien
# esborreguéssom
## Català
### Verb

esborreguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esborrar.

#### Variants

* esborréssim, esborréssem, esborràssim, esborràssem, esborràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·re·gués·som (5)
# esborres
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbo.rəs/, occidental /ezˈbo.res/
   * Rimes: -ores

### Verb

esborres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esborrar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esborrar.

#### Variants

* [2] esborris, esborros

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·res (3)
* Anagrama: sobreres
# esborreguéssou
## Català
### Verb

esborreguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esborrar.

#### Variants

* esborréssiu, esborrésseu, esborràssiu, esborràsseu, esborràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·re·gués·sou (5)
# esborregueu
## Català
### Verb

esborregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esborrar.

#### Variants

* esborreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·re·gueu (4)
# esborregués
## Català
### Verb

esborregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esborrar.

#### Variants

* esborressi, esborrés, esborràs, esborrara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·re·gués (4)
* Anagrama: borregésseu
# esborrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈrɛm/ balear /əz.boˈrəm/, /əz.buˈrɛm/ Occidental: /ez.boˈrem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esborrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esborrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esborrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb esborrar.

#### Variants

* [1] esborram
* [2] esborreguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·rem (3)
* Anagrames: bromeres, ombreres
# esborren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbo.rən/, occidental /ezˈbo.ren/
   * Rimes: -oren

### Verb

esborren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esborrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esborrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esborrar.

#### Variants

* [2] esborrin
* [3] esborrin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ren (3)
# esborressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈre.sən/ balear /əz.boˈre.sən/, /əz.buˈre.sən/ Occidental: /ez.boˈre.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esborressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esborrar.

#### Variants

* esborreguessen, esborressin, esborrassin, esborrassen, esborraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·res·sen (4)
# esborresses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈre.səs/ balear /əz.boˈre.səs/, /əz.buˈre.səs/ Occidental: /ez.boˈre.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esborresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esborrar.

#### Variants

* esborreguesses, esborressis, esborrassis, esborrasses, esborrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·res·ses (4)
# escoles internacionals
## Català
### Nom

escoles internacionals f. pl.
* Forma plural de escola internacional.
# escoles de pares
## Català
### Nom

escoles de pares f. pl.
* Forma plural de escola de pares.
# escoles experimentals
## Català
### Nom

escoles experimentals f. pl.
* Forma plural de escola experimental.
# escoles inclusives
## Català
### Nom

escoles inclusives f. pl.
* Forma plural de escola inclusiva.
# escoles de música
## Català
### Nom

escoles de música f. pl.
* Forma plural de escola de música.
# escoles europees
## Català
### Nom

escoles europees f. pl.
* Forma plural de escola europea.
# escoles de mares i pares
## Català
### Nom

escoles de mares i pares f. pl.
* Forma plural de escola de mares i pares.
# escoles de natura
## Català
### Nom

escoles de natura f. pl.
* Forma plural de escola de natura.
# escoles de teatre
## Català
### Nom

escoles de teatre f. pl.
* Forma plural de escola de teatre.
# escoles graduades
## Català
### Nom

escoles graduades f. pl.
* Forma plural de escola graduada.
# enserrellareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sə.rə.ʎəˈɾɛw/ balear /ən.sə.rə.ʎəˈɾəw/, /ən.sə.rə.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /en.se.re.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enserrellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enserrellar.
# enserrellarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.rə.ʎəˈɾi.ən/, occidental /en.se.re.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enserrellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enserrellar.
# enserrellaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.rəˈʎa.ɾən/, occidental /en.se.reˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

enserrellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enserrellar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enserrellar.

#### Variants

* [2] enserrellessin, enserrellessen, enserrellassin, enserrellassen
# enserrellaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.rə.ʎəˈɾe/, occidental /en.se.re.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

enserrellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de enserrellar.
# enserrellarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.rə.ʎəˈɾa/, occidental /en.se.re.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enserrellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enserrellar.
# enserrellares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.rəˈʎa.ɾəs/, occidental /en.se.reˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

enserrellares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de enserrellar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enserrellar.

#### Variants

* [2] enserrellessis, enserrellesses, enserrellassis, enserrellasses
# enserrellaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.rə.ʎəˈɾi.əs/, occidental /en.se.re.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enserrellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de enserrellar.
# enserrellaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.rə.ʎəˈɾas/, occidental /en.se.re.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

enserrellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de enserrellar.
# enserrellaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.rə.ʎəˈɾi.ə/, occidental /en.se.re.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enserrellaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enserrellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enserrellar.
# escantonassen
## Català
### Verb

escantonassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantonar.

#### Variants

* escantonessin, escantonessen, escantonassin
# escantonasses
## Català
### Verb

escantonasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantonar.

#### Variants

* escantonessis, escantonesses, escantonassis
# escantonaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kən.tuˈna.βəs/ balear /əs.kən.toˈna.vəs/, /əs.kən.tuˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.kan.toˈna.βes/ valencià /es.kan.toˈna.ves/, /es.kan.toˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

escantonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escantonar.
# escantonassin
## Català
### Verb

escantonassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantonar.

#### Variants

* escantonessin, escantonessen, escantonassen
# escantonau
## Català
### Verb

escantonau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escantonar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escantonar.

#### Variants

* [1] escantoneu
* [2] escantoneu
# escantonava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kən.tuˈna.βə/ balear /əs.kən.toˈna.və/, /əs.kən.tuˈna.və/ Occidental: nord-occidental /es.kan.toˈna.βa/ valencià /es.kan.toˈna.va/, /es.kan.toˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

escantonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escantonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escantonar.

### Miscel·lània

* Anagrama: acantonaves
# escantonassis
## Català
### Verb

escantonassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantonar.

#### Variants

* escantonessis, escantonesses, escantonasses
# escantonaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kən.tuˈna.βən/ balear /əs.kən.toˈna.vən/, /əs.kən.tuˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /es.kan.toˈna.βen/ valencià /es.kan.toˈna.ven/, /es.kan.toˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

escantonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escantonar.
# esbiaixo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.biˈa.ʃu/ Occidental: nord-occidental /ez.βiˈaj.ʃo/ valencià /ez.biˈaj.ʃo/, /ez.βiˈa.ʃo/
   * Rimes: -ajʃo

### Verb

es·bi·ai·xo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbiaixar.
# esbiaixàrem
## Català
### Verb

es·bi·ai·xà·rem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esbiaixar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbiaixar.
# esbiaixàreu
## Català
### Verb

es·bi·ai·xà·reu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esbiaixar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbiaixar.
# esbiaixàssem
## Català
### Verb

es·bi·ai·xàs·sem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbiaixar.
# esbiaixos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.biˈa.ʃus/ balear /əz.biˈa.ʃos/, /əz.biˈa.ʃus/ Occidental: nord-occidental /ez.βiˈaj.ʃos/ valencià /ez.biˈaj.ʃos/, /ez.βiˈa.ʃos/
   * Rimes: -ajʃos

### Nom

esbiaixos m. pl.
* Forma plural de esbiaix.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bi·ai·xos (4)
# esbiaixà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.bi.əˈʃa/ Occidental: nord-occidental /ez.βi.ajˈʃa/ valencià /ez.bi.ajˈʃa/, /ez.βi.aˈʃa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: esbiaixar

### Verb

esbiaixà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esbiaixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bi·ai·xà (4)
* Anagrama: baixaies
# esbiaixàssiu
## Català
### Verb

es·bi·ai·xàs·siu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbiaixar.