OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# orrienca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.riˈɛŋ.kə/ balear /o.riˈəŋ.kə/, /u.riˈɛŋ.kə/ Occidental: /o.riˈeŋ.ka/
   * Rimes: -ɛŋka

### Adjectiu

orrienca f. ‎(plural orrienques)
* Forma femenina de orrienc.

### Nom

orrienca f. ‎(plural orrienques)
* Forma femenina de orrienc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ri·en·ca (4)
* Anagrames: acorrien, orincaré
# orriencs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.riˈɛŋs/ balear /o.riˈəŋks/, /u.riˈɛŋks/ Occidental: nord-occidental /o.riˈeŋs/ valencià /o.riˈeŋks/, /o.riˈeŋs/
   * Rimes: -ɛŋks

### Adjectiu

orriencs m. pl.
* Forma plural de orrienc.

### Nom

orriencs m. pl.
* Forma plural de orrienc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ri·encs (3)
* Anagrames: escorrin, incorres, incorrés
# obeïx
## Català
### Verb

obeïx
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de obeir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb obeir.

### Miscel·lània

* Anagrama: boixe
# obeïves
## Català
### Verb

obeïves
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de obeir.
# obeïven
## Català
### Verb

obeïven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de obeir.
# obeïxa
## Català
### Verb

obeïxa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb obeir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb obeir.
# obeïxes
## Català
### Verb

obeïxes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de obeir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb obeir.
# obeïu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βəˈiw/ balear /o.bəˈiw/, /u.bəˈiw/ Occidental: /o.beˈiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

obeïu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de obeir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb obeir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb obeir.

### Miscel·lània

* Anagrama: boieu
# obeïva
## Català
### Verb

obeïva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de obeir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de obeir.
# pal·liarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəɫ.ɫi.əˈɾɛm/, /pə.ɫi.əˈɾɛm/ balear /pəɫ.ɫi.əˈɾəm/, /pəɫ.ɫi.əˈɾɛm/ Occidental: /paɫ.ɫi.aˈɾem/, /pa.ɫi.aˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

pal·liarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de pal·liar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pal·li·a·rem (4)
* Anagrames: empal·liar, pallaríem
# pal·liares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəɫ.ɫiˈa.ɾəs/, /pə.ɫiˈa.ɾəs/ balear /pəɫ.ɫiˈa.ɾəs/ Occidental: /paɫ.ɫiˈa.ɾes/, /pa.ɫiˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

pal·liares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de pal·liar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pal·liar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pal·li·a·res (4)
* Anagrames: apalleris, aparellis, pallaries
# pal·liarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəɫ.ɫi.əˈɾi.ən/, /pə.ɫi.əˈɾi.ən/ balear /pəɫ.ɫi.əˈɾi.ən/ Occidental: /paɫ.ɫi.aˈɾi.en/, /pa.ɫi.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

pal·liarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de pal·liar.
# pal·liaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəɫ.ɫi.əˈɾan/, /pə.ɫi.əˈɾan/ balear /pəɫ.ɫi.əˈɾan/ Occidental: /paɫ.ɫi.aˈɾan/, /pa.ɫi.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

pal·liaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de pal·liar.
# pal·liaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəɫ.ɫi.əˈɾi.əs/, /pə.ɫi.əˈɾi.əs/ balear /pəɫ.ɫi.əˈɾi.əs/ Occidental: /paɫ.ɫi.aˈɾi.es/, /pa.ɫi.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

pal·liaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de pal·liar.
# pal·liar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəɫ.ɫiˈa/, /pə.ɫiˈa/ balear /pəɫ.ɫiˈa/ Occidental: nord-occidental /paɫ.ɫiˈa/, /pa.ɫiˈa/ valencià /paɫ.ɫiˈaɾ/, /pa.ɫiˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: pal·lià
   * Etimologia: Del llatí palliare, de pallium, segle XIV.

### Verb

pal·liar trans.
* Encobrir, dissimular la importància.
* (medicina) Atenuar els efectes negatius sense resoldre’ls.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: pal·lio, pal·lia, pal·liem

#### Traduccions

* Anglès: palliate $^{(en)}$
* Castellà: paliar $^{(es)}$
* Francès: pallier $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pal·li·ar (3)
* Anagrames: pillara, pillarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# pal·liara
## Català
### Verb

pal·liara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pal·liar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pal·liar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pallaria
# pal·liareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəɫ.ɫi.əˈɾɛw/, /pə.ɫi.əˈɾɛw/ balear /pəɫ.ɫi.əˈɾəw/, /pəɫ.ɫi.əˈɾɛw/ Occidental: /paɫ.ɫi.aˈɾew/, /pa.ɫi.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

pal·liareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de pal·liar.

### Miscel·lània

* Anagrames: pallaríeu, peüllaria
# pal·liaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəɫ.ɫi.əˈɾi.ə/, /pə.ɫi.əˈɾi.ə/ balear /pəɫ.ɫi.əˈɾi.ə/ Occidental: /paɫ.ɫi.aˈɾi.a/, /pa.ɫi.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

pal·liaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de pal·liar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de pal·liar.
# pal·liaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəɫ.ɫiˈa.ɾən/, /pə.ɫiˈa.ɾən/ balear /pəɫ.ɫiˈa.ɾən/ Occidental: /paɫ.ɫiˈa.ɾen/, /pa.ɫiˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

pal·liaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de pal·liar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pal·liar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pal·li·a·ren (4)
* Anagrames: apallerin, aparellin, pallarien
# paltrigaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɫ.tɾi.ɣəˈɾi.ə/, occidental /paɫ.tɾi.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

paltrigaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de paltrigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de paltrigar.
# paltrigarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɫ.tɾi.ɣəˈɾi.ən/, occidental /paɫ.tɾi.ɣaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

paltrigarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de paltrigar.
# paltrigares
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɫ.tɾiˈɣa.ɾəs/, occidental /paɫ.tɾiˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

paltrigares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de paltrigar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb paltrigar.

#### Variants

* [2] paltriguessis, paltriguesses, paltrigasses
# paltrigara
## Català
### Verb

paltrigara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb paltrigar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb paltrigar.

#### Variants

* [1] paltrigués
* [2] paltrigués
# paltrigar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pəɫ.tɾiˈɣa/ Occidental: nord-occidental /paɫ.tɾiˈɣa/ valencià /paɫ.tɾiˈɣaɾ/, /paɫ.tɾiˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: paltrigà
   * Etimologia: Encreuament de calcigar i d’un antic *peutridar, amb canvi de calx ‎(«taló») per peu, del llatí vulgar *tritare ‎(«triturar»), de trītus, participi de terō ‎(«esmicolar»), segle XV.

### Verb

paltrigar trans.
* (septentrional, occidental) trepitjar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: paltrigo, paltriga, paltriguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pal·tri·gar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# paltrigaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɫ.tɾi.ɣəˈɾan/, occidental /paɫ.tɾi.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

paltrigaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de paltrigar.
# paltrigaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɫ.tɾiˈɣa.ɾən/, occidental /paɫ.tɾiˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

paltrigaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de paltrigar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb paltrigar.

#### Variants

* [2] paltriguessin, paltriguessen, paltrigassen
# paltrigareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəɫ.tɾi.ɣəˈɾɛw/ balear /pəɫ.tɾi.ɣəˈɾəw/, /pəɫ.tɾi.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /paɫ.tɾi.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

paltrigareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de paltrigar.
# palanquegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ɫəŋ.kəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋ.keˈʒe.sen/, valencià /pa.ɫaŋ.keˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

palanquegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb palanquejar.

#### Variants

* palanquegessin, palanquejassin, palanquejassen, palanquejaren
# palanquegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ɫəŋ.kəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋ.keˈʒe.sis/, valencià /pa.ɫaŋ.keˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

palanquegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb palanquejar.

#### Variants

* palanquegesses, palanquejassis, palanquejasses, palanquejares
# palanquegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɫəŋˈkɛ.ʒən/ balear /pə.ɫəŋˈkə.ʒən/, /pə.ɫəŋˈkɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋˈke.ʒen/, valencià /pa.ɫaŋˈke.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

palanquegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de palanquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb palanquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb palanquejar.

#### Variants

* [2] palanquegin
* [3] palanquegin
# palanquegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ɫəŋ.kəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋ.keˈʒe.ses/, valencià /pa.ɫaŋ.keˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

palanquegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb palanquejar.

#### Variants

* palanquegessis, palanquejassis, palanquejasses, palanquejares
# palanquegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɫəŋˈkɛ.ʒi/ balear /pə.ɫəŋˈkə.ʒi/, /pə.ɫəŋˈkɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋˈke.ʒi/, valencià /pa.ɫaŋˈke.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

palanquegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de palanquejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb palanquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb palanquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb palanquejar.

#### Variants

* [1] palanquejo, palanquege, palanqueig
* [2] palanquege
* [3] palanquege
* [4] palanquege

### Miscel·lània

* Anagrama: palanqueig
# palanquege
## Català
### Verb

palanquege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de palanquejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb palanquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb palanquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb palanquejar.

#### Variants

* [1] palanquejo, palanquegi, palanqueig
* [2] palanquegi
* [3] palanquegi
* [4] palanquegi
# palanqueges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɫəŋˈkɛ.ʒəs/ balear /pə.ɫəŋˈkə.ʒəs/, /pə.ɫəŋˈkɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋˈke.ʒes/, valencià /pa.ɫaŋˈke.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

palanqueges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de palanquejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb palanquejar.

#### Variants

* [2] palanquegis
# palanquegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ɫəŋ.kəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋ.keˈʒe.sin/, valencià /pa.ɫaŋ.keˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

palanquegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb palanquejar.

#### Variants

* palanquegessen, palanquejassin, palanquejassen, palanquejaren
# palanquegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɫəŋ.kəˈʒɛw/ balear /pə.ɫəŋ.kəˈʒəw/, /pə.ɫəŋ.kəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋ.keˈʒew/, valencià /pa.ɫaŋ.keˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

palanquegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de palanquejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb palanquejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb palanquejar.

#### Variants

* [1] palanquejau
* [3] palanquejau
# orsejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.sə.ʒəˈɾan/ balear /oɾ.sə.ʒəˈɾan/, /ur.sə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /or.se.ʒaˈɾan/, valencià /oɾ.se.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

orsejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de orsejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: ajornares, ronsejara, ronsejarà
# orseja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈsɛ.ʒə/ balear /oɾˈsə.ʒə/, /urˈsɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /orˈse.ʒa/, valencià /oɾˈse.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

orseja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de orsejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb orsejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: orejàs
# orsejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.səˈʒa/ balear /oɾ.səˈd͡ʒa/, /ur.səˈʒa/ Occidental: nord-occidental /or.seˈʒa/ valencià /oɾ.seˈd͡ʒaɾ/, /oɾ.seˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: orsejà
   * Etimologia: De orsa i el sufix -ejar.

### Verb

orsejar intr.
* (central) orsar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: orsejo, orseja, orsegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·se·jar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# orsejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.səˈʒa.ɾən/ balear /oɾ.səˈd͡ʒa.ɾən/, /ur.səˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /or.seˈʒa.ɾen/, valencià /oɾ.seˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

orsejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de orsejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ronsejaré
# orsejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.səˈʒa.ɾəs/ balear /oɾ.səˈd͡ʒa.ɾəs/, /ur.səˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /or.seˈʒa.ɾes/, valencià /oɾ.seˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

orsejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de orsejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rossejaré
# orsejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.sə.ʒəˈɾɛw/ balear /oɾ.sə.ʒəˈɾəw/, /ur.sə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /or.se.ʒaˈɾew/, valencià /oɾ.se.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

orsejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de orsejar.
# oculto
## Català
### Verb

oculto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ocultar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·cul·to (3)
* Anagrama: culoto

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /oˈkul.to/
       Americà: alt /oˈkul.t(o)/, baix /oˈkul.to/
   * Rimes: -ulto

### Adjectiu

oculto m. ‎(femení oculta, plural masculí ocultos, plural femení ocultas)
* ocult

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·cul·to (3)
# ocultos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /oˈkul.tos/, meridional /oˈkul.toh/
       Americà: alt /oˈkul.t(o)s/, baix /oˈkul.toh/, austral /oˈkul.tos/
   * Rimes: -ultos

### Adjectiu

ocultos m. pl.
* forma plural de oculto
# palanquegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ɫəŋ.kəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋ.keˈʒe.sim/, valencià /pa.ɫaŋ.keˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

palanquegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb palanquejar.

#### Variants

* palanquegéssem, palanquejàssim, palanquejàssem, palanquejàrem
# palanquegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ɫəŋ.kəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋ.keˈʒe.sew/, valencià /pa.ɫaŋ.keˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

palanquegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb palanquejar.

#### Variants

* palanquegéssiu, palanquejàssiu, palanquejàsseu, palanquejàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: aplaqueguessen
# palanquegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ɫəŋ.kəˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋ.keˈʒe.siw/, valencià /pa.ɫaŋ.keˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

palanquegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb palanquejar.

#### Variants

* palanquegésseu, palanquejàssiu, palanquejàsseu, palanquejàreu
# palanquegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɫəŋˈkɛ.ʒin/ balear /pə.ɫəŋˈkə.ʒin/, /pə.ɫəŋˈkɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋˈke.ʒin/, valencià /pa.ɫaŋˈke.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

palanquegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb palanquejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb palanquejar.

#### Variants

* [1] palanquegen
* [2] palanquegen
# palanqueig
## Català
### Verb

palanqueig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de palanquejar.

#### Variants

* palanquejo, palanquege, palanquegi

### Miscel·lània

* Anagrames: palanquegi, palanquegí
# palanqueja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɫəŋˈkɛ.ʒə/ balear /pə.ɫəŋˈkə.ʒə/, /pə.ɫəŋˈkɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋˈke.ʒa/, valencià /pa.ɫaŋˈke.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

palanqueja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de palanquejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb palanquejar.
# palanquegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ɫəŋ.kəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋ.keˈʒe.sem/, valencià /pa.ɫaŋ.keˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

palanquegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb palanquejar.

#### Variants

* palanquegéssim, palanquejàssim, palanquejàssem, palanquejàrem
# palanquegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ɫəŋ.kəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋ.keˈʒes/, valencià /pa.ɫaŋ.keˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

palanquegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb palanquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb palanquejar.

#### Variants

* [1] palanquejàs, palanquejara
* [2] palanquejàs, palanquejara
# palanquegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ɫəŋ.kəˈʒi/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋ.keˈʒi/, valencià /pa.ɫaŋ.keˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

palanquegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de palanquejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: palanqueig
# palanquegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɫəŋˈkɛ.ʒis/ balear /pə.ɫəŋˈkə.ʒis/, /pə.ɫəŋˈkɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫaŋˈke.ʒis/, valencià /pa.ɫaŋˈke.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

palanquegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb palanquejar.

#### Variants

* palanqueges

### Miscel·lània

* Anagrama: aglapesquin
# ombrageuse
## Francès
### Adjectiu

ombrageuse f. ‎(plural ombrageuses)
* forma femenina de ombrageux
# ombrall
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /umˈbɾaʎ/ balear /omˈbɾaʎ/, /umˈbɾaj/ Occidental: /omˈbɾaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: De ombra i el sufix -all.

### Nom

ombrall m. ‎(plural ombralls)
* ombratge

### Miscel·lània

* Síl·labes: om·brall (2)
* Anagrames: brollam, llambro

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# ombralls
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /umˈbɾaʎs/ balear /omˈbɾaʎs/, /umˈbɾajs/ Occidental: nord-occidental /omˈbɾaʎs/ valencià /omˈbɾaʎs/, /omˈbɾaʎʃ/
   * Rimes: -aʎs

### Nom

ombralls m. pl.
* Forma plural de ombrall.

### Miscel·lània

* Síl·labes: om·bralls (2)
# ombrara
## Català
### Verb

ombrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ombrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: om·bra·ra (3)
* Anagrames: abromar, aombrar, arrambo, bromara, bromarà
# ombrant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /umˈbɾan/ balear /omˈbɾant/, /umˈbɾan/ Occidental: nord-occidental /omˈbɾan/ valencià /omˈbɾant/, /omˈbɾan/
   * Rimes: -ant

### Verb

ombrant
* Gerundi del verb ombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: om·brant (2)
* Heterograma de 7 lletres (abmnort)
* Anagrames: bromant, nombrat
# ombrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /umˈbɾa/ balear /omˈbɾa/, /umˈbɾa/ Occidental: nord-occidental /omˈbɾa/ valencià /omˈbɾaɾ/, /omˈbɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ombrà
   * Etimologia: Del llatí umbrāre, segle XIV.

### Verb

ombrar trans., pron. ‎(pronominal ombrar-se)
* Fer ombra.
* (pronominal) Situar-se a l'ombra.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ombro, ombra, ombrem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* ombrejar

#### Traduccions

* Anglès: shade $^{(en)}$
* Castellà: sombrear $^{(es)}$
* Francès: ombrager $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: om·brar (2)
* Anagrames: bromar, marbro

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ombram
## Català
### Verb

ombram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ombrar.

### Miscel·lània

* Anagrama: bromam
# ombraran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /um.bɾəˈɾan/ balear /om.bɾəˈɾan/, /um.bɾəˈɾan/ Occidental: /om.bɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

ombraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: om·bra·ran (3)
* Anagrames: bromaran, nombrara, nombrarà
# ombrarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /um.bɾəˈɾɛm/ balear /om.bɾəˈɾəm/, /um.bɾəˈɾɛm/ Occidental: /om.bɾaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

ombrarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de ombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: om·bra·rem (3)
* Anagrames: bromarem, bromàrem, embromar
# ortofonia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.tu.fuˈni.ə/, occidental /oɾ.to.foˈni.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del prefix orto- i el sufix -fonia.

### Nom

ortofonia f. ‎(plural ortofonies)
* Disciplina que s'ocupa de corregir l'articulació defectuosa dels fonemes d'una llengua.

#### Traduccions

* Anglès: orthophony $^{(en)}$
* Castellà: ortofonía $^{(es)}$ f.
* Francès: orthophonie $^{(fr)}$ f.
* Italià: ortofonia $^{(it)}$ f.
* Polonès: ortofonia $^{(pl)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·to·fo·ni·a (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ortognato
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \oɾ.toɣˈna.to\
       Americà: alt /oɾ.toɡˈna.t(o)/, baix \oɾ.toɣˈna.to\
   * Rimes: -ato

### Adjectiu

ortognato m. ‎(femení ortognata, plural masculí ortognatos, plural femení ortognatas)
* (antropologia) ortògnat

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·tog·na·to (4)

### Vegeu també

* ortognato. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# ortognata
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \oɾ.toɣˈna.ta\
       Americà: alt /oɾ.toɡˈna.t(a)/, baix \oɾ.toɣˈna.ta\
   * Rimes: -ata

### Adjectiu

ortognata f. ‎(plural ortognatas)
* forma femenina de ortognato