OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# derogàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾuˈɣa.βəw/ balear /də.ɾoˈɣa.vəw/, /də.ɾuˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.ɾoˈɣa.βew/ valencià /de.ɾoˈɣa.vew/, /de.ɾoˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

derogàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de derogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gà·veu (4)
# derogau
## Català
### Verb

derogau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de derogar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb derogar.

#### Variants

* [1] derogueu
* [2] derogueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gau (3)
* Heterograma de 7 lletres (adegoru)
# deroguessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾuˈɣe.sis/ balear /də.ɾoˈɣe.sis/, /də.ɾuˈɣe.sis/ Occidental: /de.ɾoˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

deroguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* deroguesses, derogassis, derogasses, derogares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gues·sis (4)
# deroguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾuˈɣe.sim/ balear /də.ɾoˈɣe.sim/, /də.ɾuˈɣe.sim/ Occidental: /de.ɾoˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

deroguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* deroguéssem, derogàssim, derogàssem, derogàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gués·sim (4)
# derogàssiu
## Català
### Verb

derogàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* deroguéssiu, deroguésseu, derogàsseu, derogàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gàs·siu (4)
# derogàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾuˈɣa.ɾəm/ balear /də.ɾoˈɣa.ɾəm/, /də.ɾuˈɣa.ɾəm/ Occidental: /de.ɾoˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

derogàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de derogar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* [2] deroguéssim, deroguéssem, derogàssim, derogàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gà·rem (4)
# derogàssim
## Català
### Verb

derogàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* deroguéssim, deroguéssem, derogàssem, derogàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gàs·sim (4)
# derogui
## Català

   * Pronúncia: central /dəˈɾɔ.ɣi/, occidental /deˈɾɔ.ɣi/
   * Rimes: -ɔɡi

### Verb

derogui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de derogar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb derogar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb derogar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb derogar.

#### Variants

* [1] derogo, derogue, derog
* [2] derogue
* [3] derogue
* [4] derogue

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gui (3)
* Heterograma de 7 lletres (degioru)
# deroguis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɾɔ.ɣis/, occidental /deˈɾɔ.ɣis/
   * Rimes: -ɔɡis

### Verb

deroguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* derogues

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·guis (3)
* Heterograma de 8 lletres (degiorsu)
# derogarives
## Català
### Verb

derogarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de derogar.

#### Variants

* derogaries

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·ga·ri·ves (5)
# derogaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾu.ɣəˈɾi.əm/ balear /də.ɾo.ɣəˈɾi.əm/, /də.ɾu.ɣəˈɾi.əm/ Occidental: /de.ɾo.ɣaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

derogaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de derogar.

#### Variants

* derogarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·ga·rí·em (5)
# derogaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾuˈɣa.ɾən/ balear /də.ɾoˈɣa.ɾən/, /də.ɾuˈɣa.ɾən/ Occidental: /de.ɾoˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

derogaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de derogar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* [2] deroguessin, deroguessen, derogassin, derogassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·ga·ren (4)
# deroguessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾuˈɣe.sin/ balear /də.ɾoˈɣe.sin/, /də.ɾuˈɣe.sin/ Occidental: /de.ɾoˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

deroguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* deroguessen, derogassin, derogassen, derogaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gues·sin (4)
# derogaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾu.ɣəˈɾi.əs/ balear /də.ɾo.ɣəˈɾi.əs/, /də.ɾu.ɣəˈɾi.əs/ Occidental: /de.ɾo.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

derogaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de derogar.

#### Variants

* derogarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·ga·ri·es (5)
# deroguésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾuˈɣe.səw/ balear /də.ɾoˈɣe.səw/, /də.ɾuˈɣe.səw/ Occidental: /de.ɾoˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

deroguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* deroguéssiu, derogàssiu, derogàsseu, derogàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gués·seu (4)
# derogara
## Català
### Verb

derogara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* [1] deroguessi, derogués, derogàs
* [2] deroguessi, derogués, derogàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·ga·ra (4)
# derogàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾuˈɣa.ɾəw/ balear /də.ɾoˈɣa.ɾəw/, /də.ɾuˈɣa.ɾəw/ Occidental: /de.ɾoˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

derogàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de derogar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* [2] deroguéssiu, deroguésseu, derogàssiu, derogàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gà·reu (4)
# derogam
## Català
### Verb

derogam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de derogar.

#### Variants

* deroguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gam (3)
* Heterograma de 7 lletres (adegmor)
# deroguéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾuˈɣe.səm/ balear /də.ɾoˈɣe.səm/, /də.ɾuˈɣe.səm/ Occidental: /de.ɾoˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

deroguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* deroguéssim, derogàssim, derogàssem, derogàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gués·sem (4)
# derogàs
## Català
### Verb

derogàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* [1] deroguessi, derogués, derogara
* [2] deroguessi, derogués, derogara

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gàs (3)
* Heterograma de 7 lletres (adegors)
# deroguéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾuˈɣe.siw/ balear /də.ɾoˈɣe.siw/, /də.ɾuˈɣe.siw/ Occidental: /de.ɾoˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

deroguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* deroguésseu, derogàssiu, derogàsseu, derogàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gués·siu (4)
# derogassen
## Català
### Verb

derogassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* deroguessin, deroguessen, derogassin, derogaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gas·sen (4)
# derogueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾuˈɣɛw/ balear /də.ɾoˈɣəw/, /də.ɾuˈɣɛw/ Occidental: /de.ɾoˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

derogueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de derogar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb derogar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb derogar.

#### Variants

* [1] derogau
* [3] derogau

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gueu (3)
# derogàssem
## Català
### Verb

derogàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* deroguéssim, deroguéssem, derogàssim, derogàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gàs·sem (4)
# deroguessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾuˈɣe.sən/ balear /də.ɾoˈɣe.sən/, /də.ɾuˈɣe.sən/ Occidental: /de.ɾoˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

deroguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* deroguessin, derogassin, derogassen, derogaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gues·sen (4)
# derogat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾuˈɣat/ balear /də.ɾoˈɣat/, /də.ɾuˈɣat/ Occidental: /de.ɾoˈɣat/
   * Rimes: -at

### Verb

derogat
* Participi masculí singular del verb derogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gat (3)
* Heterograma de 7 lletres (adegort)
# derogues
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɾɔ.ɣəs/, occidental /deˈɾɔ.ɣes/
   * Rimes: -ɔɡes

### Verb

derogues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de derogar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb derogar.

#### Variants

* [2] deroguis

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·gues (3)
# derogaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾu.ɣəˈɾi.əw/ balear /də.ɾo.ɣəˈɾi.əw/, /də.ɾu.ɣəˈɾi.əw/ Occidental: /de.ɾo.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

derogaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de derogar.

#### Variants

* derogaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·ga·rí·eu (5)
# derogariva
## Català
### Verb

derogariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de derogar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de derogar.

#### Variants

* [1] derogaria
* [2] derogaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·ga·ri·va (5)
# derogarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾu.ɣəˈɾɛm/ balear /də.ɾo.ɣəˈɾəm/, /də.ɾu.ɣəˈɾɛm/ Occidental: /de.ɾo.ɣaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

derogarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de derogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·ga·rem (4)
# derogareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾu.ɣəˈɾɛw/ balear /də.ɾo.ɣəˈɾəw/, /də.ɾu.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /de.ɾo.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

derogareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de derogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ro·ga·reu (4)
# sil·labificació
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siɫ.ɫə.βi.fi.kə.siˈo/, /si.ɫə.βi.fi.kə.siˈo/ balear /siɫ.ɫə.bi.fi.kə.siˈo/ Occidental: /siɫ.ɫa.bi.fi.ka.siˈo/, /si.ɫa.βi.fi.ka.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De síl·laba i el sufix -ficació, calc de l’anglès syllabification, cultisme del llatí *syllabificāre ‎(«sil·labejar»), de syllaba.

### Nom

sil·labificació f. ‎(plural sil·labificacions)
* Divisió d’una seqüència fonològica en síl·labes.

#### Sinònims

* sil·labació

#### Notes

* Una sil·labificació gràfica, o partició de mots, segueix regles ortogràfiques i pot resultar diferent de la sil·labificació fonètica.

#### Traduccions

* Anglès: syllabification $^{(en)}$, hyphenation $^{(en)}$
* Castellà: silabificación $^{(es)}$ f.
* Francès: syllabification $^{(fr)}$ f.
* Italià: sillabazione $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sil·la·bi·fi·ca·ci·ó (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# sil·labificacions
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siɫ.ɫə.βi.fi.kə.siˈons/, /si.ɫə.βi.fi.kə.siˈons/ balear /siɫ.ɫə.bi.fi.kə.siˈons/ Occidental: /siɫ.ɫa.bi.fi.ka.siˈons/, /si.ɫa.βi.fi.ka.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

sil·labificacions f. pl.
* Forma plural de sil·labificació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sil·la·bi·fi·ca·ci·ons (7)
# -ficació
## Català

   * Pronúncia: oriental /fi.kə.siˈo/, occidental /fi.ka.siˈo/
   * Etimologia: Del llatí -ficātus ‎(«fet») i -tiō ‎(«-ció»), del verb faciō ‎(«fer»), seguint el model de nombrosos substantius derivats de verbs en -ficō: pūrificātiō ‎(«purificació»), sānctificātiō ‎(«santificació»), jūstificātiō ‎(«justificació»), etc.

### Sufix

-ficació f. ‎(nominal)
* Acció de fer.

#### Traduccions

* Anglès: -fication $^{(en)}$
* Francès: -fication $^{(fr)}$
* Italià: -ficazione $^{(it)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# humificació
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.mi.fi.kə.siˈo/, occidental /u.mi.fi.ka.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De humus i el sufix -ficació.

### Nom

humificació f. ‎(plural humificacions)
* Transforació de la matèria orgànica en humus.

#### Traduccions

* Anglès: humification $^{(en)}$
* Castellà: humificación $^{(es)}$ f.
* Francès: humification $^{(fr)}$ f.
* Italià: umificazione $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·mi·fi·ca·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# humificacions
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.mi.fi.kə.siˈons/, occidental /u.mi.fi.ka.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

humificacions f. pl.
* Forma plural de humificació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·mi·fi·ca·ci·ons (6)
# liquenificació
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫi.kə.ni.fi.kə.siˈo/, occidental /ɫi.ke.ni.fi.ka.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De liquen i el sufix -ficació.

### Nom

liquenificació f. ‎(plural liquenificacions)
* Procés que condueix a l’aparició de liquens.

#### Traduccions

* Anglès: lichenification $^{(en)}$
* Castellà: liquenificación $^{(es)}$ f.
* Francès: lichénification $^{(fr)}$ f.
* Italià: lichenificazione $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·que·ni·fi·ca·ci·ó (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# liquenificacions
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫi.kə.ni.fi.kə.siˈons/, occidental /ɫi.ke.ni.fi.ka.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

liquenificacions f. pl.
* Forma plural de liquenificació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·que·ni·fi·ca·ci·ons (7)
# litificació
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫi.ti.fi.kə.siˈo/, occidental /ɫi.ti.fi.ka.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del prefix lit- ‎(«pedra») i el sufix -ficació ‎(«acció de fer»).

### Nom

litificació f. ‎(plural litificacions)
* Sinònim de diagènesi.

#### Traduccions

* Anglès: lithification $^{(en)}$
* Castellà: litificación $^{(es)}$ f.
* Francès: lithification $^{(fr)}$ f.
* Italià: litificazione $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·ti·fi·ca·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, Termcat
# litificacions
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫi.ti.fi.kə.siˈons/, occidental /ɫi.ti.fi.ka.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

litificacions f. pl.
* Forma plural de litificació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·ti·fi·ca·ci·ons (6)
# sil·labació
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siɫ.ɫə.βə.siˈo/, /si.ɫə.βə.siˈo/ balear /siɫ.ɫə.bə.siˈo/ Occidental: /siɫ.ɫa.ba.siˈo/, /si.ɫa.βa.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De síl·laba i el sufix -ció.

### Nom

sil·labació f. ‎(plural sil·labacions)
* Sinònim de sil·labificació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sil·la·ba·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# sil·labacions
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siɫ.ɫə.βə.siˈons/, /si.ɫə.βə.siˈons/ balear /siɫ.ɫə.bə.siˈons/ Occidental: /siɫ.ɫa.ba.siˈons/, /si.ɫa.βa.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

sil·labacions f. pl.
* Forma plural de sil·labació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sil·la·ba·ci·ons (5)
# rancificació
## Català

   * Pronúncia: oriental /rən.si.fi.kə.siˈo/, occidental /ran.si.fi.ka.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De ranci i el sufix -ficació.

### Nom

rancificació f. ‎(plural rancificacions)
* Procés que fa tornar ranci un greix.

#### Sinònims

* enranciment

#### Traduccions

* Anglès: rancidification $^{(en)}$
* Castellà: enranciamiento $^{(es)}$ m.
* Francès: rancissement $^{(fr)}$ f.
* Italià: irrancidimento $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ran·ci·fi·ca·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# rancificacions
## Català

   * Pronúncia: oriental /rən.si.fi.kə.siˈons/, occidental /ran.si.fi.ka.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

rancificacions f. pl.
* Forma plural de rancificació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ran·ci·fi·ca·ci·ons (6)
# urbanificació
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.bə.ni.fi.kə.siˈo/, occidental /uɾ.ba.ni.fi.ka.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De urbà i el sufix -ficació.

### Nom

urbanificació f. ‎(plural urbanificacions)
* Ordenació del territori aplicant els principis de l’urbanisme o urbanística.

#### Traduccions

* Francès: urbanification $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·ba·ni·fi·ca·ci·ó (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# urbanificacions
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.bə.ni.fi.kə.siˈons/, occidental /uɾ.ba.ni.fi.ka.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

urbanificacions f. pl.
* Forma plural de urbanificació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·ba·ni·fi·ca·ci·ons (7)
# deixar amb un pam de nas
## Català
### Verb

deixar amb un pam de nas
* Deixar algú decebut, frustrat.
* Deixar algú ben sorprès.

#### Sinònims

* (sorprès) donar un miquel, deixar bocabadat, mocar

#### Traduccions

* Castellà: dejar con un palmo de narices $^{(es)}$
* Italià: lasciare con un palmo di naso $^{(it)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DSFF
# primavera d'estiu
## Català

   * Etimologia: Amb el sentit originari de primavera com el llatí prīmum tempus ‎(«primera estació»), interpretat popularment com a «estació prèvia» de les dues principals. Compareu amb el francès printemps.

### Nom

primavera d'estiu f. ‎(plural primaveres d'estiu)
* primavera

#### Relacionats

* primavera d'hivern

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# primaveres d'estiu
## Català
### Nom

primaveres d'estiu f. pl.
* Forma plural de primavera d'estiu.
# -ear
## Castellà

   * Pronúncia: /eˈaɾ/
   * Etimologia: Del llatí vulgar -idiāre, del grec antic -ίζειν ‎(-ízein, «-itzar»).

### Sufix

-ear
* Aplicat a un substantiu, adjectiu o pronom forma un verb que expressa la seva realització o convertir-se'n.
    humo → humear
    tú → tutear

#### Derivats
### Miscel·lània

* Anagrames: are, aré, era, -era, erá, rae, raé, rea, Rea

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre -ear
# -dèmia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdɛ.mi.ə/, occidental /ˈdɛ.mi.a/
   * Etimologia: Forma sufixada del grec antic δῆμος ‎(dêmos, «poble»).

### Sufix

-dèmia
* poble
    epi- + -dèmia → epidèmia

#### Relacionats

* demo-

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# -e
## Català

   * Etimologia: Indicatiu: Vocal de suport afegida a la desinència zero Ø quan acaba en un grup consonàntic amb la final líquida (entr > entre). Al segle XV es va estendre com a vocal temàtica, excepte en balear on es va fer el procés invers eliminant la vocal de suport per unificar amb desinència zero, i en septentrional que va seguir una altra evolució amb -i.
   * Etimologia: Subjuntiu: Del llatí -em i -et (cantem / cantet > cante).

### Desinència

-e ‎(verbal)
* (antic i valencià) Forma conjugada en primera persona del singular del present d’indicatiu dels verbs regulars en -ar.
    Exemple: cantar → jo cante.

#### Relacionats

* -ō llatí > Ø, actual balear i alguerès (-i, septentrional) > -e, actual valencià > -o, central i nord-occidental

### Desinència

-e ‎(verbal)
* (occidental, balear) Forma conjugada en primera i tercera persona del singular del present de subjuntiu dels verbs regulars en -ar.
    Exemple: cantar → que jo cante, que ell cante.

#### Sinònims

* -i

## Esperanto

   * Etimologia: (pendent)

### Desinència

-e ‎(adverbial)
* Forma adverbis.
    Exemple: feliĉa → feliĉe.
# -edat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðat/, occidental /eˈðat/
   * Etimologia: Del llatí -tas.

### Sufix

-edat f. ‎(nominal)
* Qualitat de.
    fals → falsedat

#### Relacionats

* -ària, -ada, -eria, -ícia, -isme, -itud, -itat, -esa, -ància, -ència, -or, -ura

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# -drom
## Català

   * Etimologia: Del grec antic δρόμος ‎(drómos, «cursa, estadi»).

### Sufix

-drom m. ‎(nominal)
* Forma sufixada que significa cursa.
    roca + -drom → rocòdrom

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# -dromia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾuˈmi.ə/ balear /dɾoˈmi.ə/, /dɾuˈmi.ə/ Occidental: /dɾoˈmi.a/
   * Etimologia: Del grec antic δρόμος ‎(drómos, «cursa»).

### Sufix

-dromia f. ‎(nominal)
* Forma sufixada que significa cursa.
    loxo- + -dromia → loxodromia

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# -ec
## Català

   * Etimologia: Del llatí vulgar *-ēcu, del tardà *-aecum, d’origen preromà probablement ibèric *-aiko-.

### Sufix

-ec ‎(àton)
* Valor expressiu.
    xafar → xàfec
* Variant per epítesi.
    ànet → ànec

### Sufix

-ec ‎(tònic, adjectival)
* Expressa una qualitat humana.
    dormir → dormilec

#### Traduccions

* Castellà: -iego $^{(es)}$
# -dura
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdu.ɾə/, occidental /ˈdu.ɾa/
   * Etimologia: Del llatí -tura.

### Sufix

-dura m. ‎(nominal)
* Aplicat a un verb, resultat de.
    afilar → afiladura

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# -dís
## Català

   * Pronúncia: /ˈdis/
   * Etimologia: Variant de -ís, del llatí -icius.

### Sufix

-dís m. ‎(nominal, femení -dissa)
* Acció i efecte múltiple.
    fregar → fregadís

### Sufix

-dís m. ‎(adjectival, femení -dissa)
* Propensió o aptitud.
    córrer → corredís

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# -illa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈi.ʎə/, occidental /ˈi.ʎa/
   * Etimologia: Del llatí -īcula, femení de -īculus ‎(«-ill»).

### Sufix

-illa f. ‎(masculí -ill)
* Diminutiu femení amb la connotació «mena de».
    menjar + -illa → mengilla

#### Relacionats

* -ella

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC

## Castellà

   * Etimologia: Del llatí -ella.

### Sufix

-illa f. ‎(masculí -illo)
* Diminutiu afectiu.
# -illus
## Llatí
### Sufix

-illus (feminí -illa, neutre -illum)
* diminutiu
    Ex.: bōs → bovillus

#### Sinònims

| -olus -ellus -lus | -ulus -ullus -unculus |
# -iltiŕte
## Ibèric

   * Pronúncia: /illirde/, /illirte/
   * Etimologia: De iltiŕ ‎ i un morf *-te.

### Sufix

-iltiŕte • ‎
* Posposat a un nom de lloc, equivalent al llatí ex oppidum, «originari de la ciutat de».
    iarban bastesiltiŕte - Iarban de Basti (marca de propietat d’un vas de Llíria)

### Vegeu també

* iltiŕ/iltur = oppidum. Los nombres de lugar y la ciudad en el mundo ibérico, Arturo Pérez Almoguera (2000).
# -im
## Català

   * Pronúncia: /ˈim/
   * Etimologia: Nominal: del llatí -imen.
   * Etimologia: Verbal: del llatí -īmus, desinència del present actiu d’indicatiu de la quarta conjugació (dormiō → dormīmus).

### Sufix

-im m. ‎(nominal)
* Aplicat a un nom, indica cosa fina, menuda.
    pluja → plugim, crosta → crostim
* Aplicat a un verb, indica acció fina, menuda.
    socarrar → socarrim

#### Relacionats

* (diminutiu): -ell, -et, -ol

#### Derivats
### Desinència

-im ‎(verbal, 3a conjugació)
* Primera persona plural (nosaltres) del present d'indicatiu de -ir.
    servir → servim, dormir → dormim

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC