OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# envilir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.biˈɫi/, balear /əɱ.viˈɫi/ Occidental: nord-occidental /em.biˈɫi/ valencià /eɱ.viˈɫiɾ/, /em.biˈɫi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: envilí
   * Etimologia: Del prefix en- i vil, segle XVII.

### Verb

envilir trans., pron. ‎(pronominal envilir-se)
* Tractar algú amb vilesa.
* (pronominal) Esdevenir menyspreable.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: envileixo, envileix, envilim

#### Sinònims

* avilar
* degradar
* prostituir

#### Traduccions

* Anglès: degrade $^{(en)}$
* Castellà: envilecer $^{(es)}$
* Francès: avilir $^{(fr)}$
* Italià: avvilire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·lir (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# envilir-se
## Català
### Verb

envilir-se
* Forma pronominal de envilir.

### Miscel·lània

* Anagrama: envilires
# envilireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.ɫiˈɾɛw/ balear /əɱ.vi.ɫiˈɾəw/, /əɱ.vi.ɫiˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /em.bi.ɫiˈɾew/ valencià /eɱ.vi.ɫiˈɾew/, /em.bi.ɫiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

envilireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de envilir.
# esborronau
## Català
### Verb

esborronau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esborronar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esborronar.
# esborronassis
## Català
### Verb

esborronassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esborronar.
# esborronaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bu.ruˈna.βəs/ balear /əz.bo.roˈna.vəs/, /əz.bu.ruˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /ez.βo.roˈna.βes/ valencià /ez.bo.roˈna.ves/, /ez.βo.roˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esborronaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esborronar.
# esborronaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bu.ruˈna.βən/ balear /əz.bo.roˈna.vən/, /əz.bu.ruˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /ez.βo.roˈna.βen/ valencià /ez.bo.roˈna.ven/, /ez.βo.roˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esborronaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esborronar.
# esborrone
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈro.nə/ balear /əz.boˈro.nə/, /əz.buˈro.nə/ Occidental: /ez.boˈro.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

esborrone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esborronar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esborronar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esborronar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esborronar.
# esborronasses
## Català
### Verb

esborronasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esborronar.
# esborronassin
## Català
### Verb

esborronassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esborronar.
# esborronat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bu.ruˈnat/ balear /əz.bo.roˈnat/, /əz.bu.ruˈnat/ Occidental: /ez.bo.roˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

esborronat
* Participi masculí singular del verb esborronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ro·nat (4)
* Anagrames: brotonares, esbrotonar
# esbalçaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫ.səˈɾi.əs/, occidental /ez.baɫ.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esbalçaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esbalçar.
# esbalçar-se
## Català
### Verb

esbalçar-se
* Forma pronominal de esbalçar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esbalçares
# esbalçarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫ.səˈɾi.ən/, occidental /ez.baɫ.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esbalçarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esbalçar.
# esbalçares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈsa.ɾəs/, occidental /ez.baɫˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esbalçares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esbalçar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ça·res (4)
* Anagrama: esbalçar-se
# esbalçaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫ.səˈɾan/, occidental /ez.baɫ.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esbalçaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esbalçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ça·ran (4)
* Anagrama: balançares
# esbalçaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈsa.ɾən/, occidental /ez.baɫˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esbalçaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esbalçar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalçar.
# esbalçara
## Català
### Verb

esbalçara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalçar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalçar.
# esbalçareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəɫ.səˈɾɛw/ balear /əz.bəɫ.səˈɾəw/, /əz.bəɫ.səˈɾɛw/ Occidental: /ez.baɫ.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esbalçareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esbalçar.
# esbalçaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫ.səˈɾi.ə/, occidental /ez.baɫ.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esbalçaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esbalçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esbalçar.
# enxautaria
## Català
### Verb

enxautaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enxautar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enxautar-se.
# enxautarien
## Català
### Verb

enxautarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enxautar-se.
# enxautarà
## Català
### Verb

enxautarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enxautar-se.
# enxautaràs
## Català
### Verb

enxautaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de enxautar-se.
# enxautaré
## Català
### Verb

enxautaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de enxautar-se.
# enxautaríeu
## Català
### Verb

enxautaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enxautar-se.
# enxautaries
## Català
### Verb

enxautaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de enxautar-se.
# enxautareu
## Català
### Verb

enxautareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enxautar-se.
# esbrameguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾə.məˈɣe.səm/, occidental /ez.bɾa.meˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esbrameguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbramegar.
# esbramegàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾə.məˈɣa.ɾəm/, occidental /ez.bɾa.meˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esbramegàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esbramegar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbramegar.
# esbrameguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾə.məˈɣe.səw/, occidental /ez.bɾa.meˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esbrameguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbramegar.
# esbrameguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾə.məˈɣe.siw/, occidental /ez.bɾa.meˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esbrameguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbramegar.
# esbramegàssem
## Català
### Verb

esbramegàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbramegar.
# esbrameguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾə.məˈɣe.sim/, occidental /ez.bɾa.meˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esbrameguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbramegar.
# esbramegàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾə.məˈɣa.ɾəw/, occidental /ez.bɾa.meˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esbramegàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esbramegar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbramegar.
# equilibre
## Català
### Verb

equilibre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de equilibrar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb equilibrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb equilibrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb equilibrar.

#### Variants

* [1] equilibro, equilibri, equilibr
* [2] equilibri
* [3] equilibri
* [4] equilibri

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bre (4)
# equilibressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ɫiˈβɾe.sən/, occidental /e.ki.ɫiˈbɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

equilibressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb equilibrar.

#### Variants

* equilibressin, equilibrassin, equilibrassen, equilibraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bres·sen (5)
# equilibrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ki.ɫiˈβɾɛm/ balear /ə.ki.ɫiˈbɾəm/, /ə.ki.ɫiˈbɾɛm/ Occidental: /e.ki.ɫiˈbɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

equilibrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de equilibrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb equilibrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb equilibrar.

#### Variants

* [1] equilibram

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·brem (4)
# equilibresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ɫiˈβɾe.səs/, occidental /e.ki.ɫiˈbɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

equilibresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb equilibrar.

#### Variants

* equilibressis, equilibrassis, equilibrasses, equilibrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bres·ses (5)
# equilibren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kiˈɫi.βɾən/, occidental /e.kiˈɫi.bɾen/

### Verb

equilibren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de equilibrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb equilibrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb equilibrar.

#### Variants

* [2] equilibrin
* [3] equilibrin

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bren (4)
# equilibrau
## Català
### Verb

equilibrau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de equilibrar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb equilibrar.

#### Variants

* [1] equilibreu
* [2] equilibreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·brau (4)
# equilibrava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ki.ɫiˈβɾa.βə/, balear /ə.ki.ɫiˈbɾa.və/ Occidental: nord-occidental /e.ki.ɫiˈβɾa.βa/ valencià /e.ki.ɫiˈbɾa.va/, /e.ki.ɫiˈβɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

equilibrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de equilibrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de equilibrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bra·va (5)
# equilibres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kiˈɫi.βɾəs/, occidental /e.kiˈɫi.bɾes/
   * Rimes: -ibɾes

### Verb

equilibres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de equilibrar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb equilibrar.

#### Variants

* [2] equilibris

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bres (4)
# equilibraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ki.ɫiˈβɾa.βən/, balear /ə.ki.ɫiˈbɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /e.ki.ɫiˈβɾa.βen/ valencià /e.ki.ɫiˈbɾa.ven/, /e.ki.ɫiˈβɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

equilibraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de equilibrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bra·ven (5)
# equilibraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ki.ɫiˈβɾa.βəs/, balear /ə.ki.ɫiˈbɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /e.ki.ɫiˈβɾa.βes/ valencià /e.ki.ɫiˈbɾa.ves/, /e.ki.ɫiˈβɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

equilibraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de equilibrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bra·ves (5)
# escoliasta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.ɫiˈas.tə/ balear /əs.ko.ɫiˈas.tə/, /əs.ku.ɫiˈas.tə/ Occidental: /es.ko.ɫiˈas.ta/
   * Rimes: -asta

### Nom

escoliasta m. f. ‎(plural escoliastes)
* Aquell qui fa escolis en una obra o escrit per a millor enteniment.

#### Traduccions

* Anglès: scholiast $^{(en)}$
* Castellà: escoliasta $^{(es)}$, escoliador $^{(es)}$
* Francès: scoliaste $^{(fr)}$
* Italià: chiosatore $^{(it)}$
* Llatí: scholiastes $^{(la)}$
* Romanès: scoliast $^{(ro)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·li·as·ta (5)
* Anagrama: escaiolats

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.koˈljas.ta/, meridional /eh.koˈljah.ta/
       Americà: alt /es.koˈljas.t(a)/, baix /eh.koˈljah.ta/
   * Rimes: -asta

### Nom

escoliasta m. f. ‎(plural escoliastas)
* escoliasta

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·lias·ta (4)
# escoliastas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.koˈljas.tas/, meridional /eh.koˈljah.tah/
       Americà: alt /es.koˈljas.t(a)s/, baix /eh.koˈljah.tah/, austral /eh.koˈljah.tas/
   * Rimes: -astas

### Nom

escoliastas m. f. pl.
* forma plural de escoliasta
# escoli
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɔ.ɫi/, occidental /esˈkɔ.ɫi/
   * Rimes: -ɔli
   * Etimologia: Del llatí medieval scholium ‎(«anotació en els marges d'un llibre, en una època que el paper era escàs i no hi havia gaires alternatives de materials per escriure»).

### Nom

escoli m. ‎(plural escolis)
* Nota, observació, comentari breu.

#### Sinònims

escolio (arcaisme)

#### Traduccions

* Anglès: scholium $^{(en)}$
* Castellà: escolio $^{(es)}$
* Francès: scolie $^{(fr)}$
* Italià: scolia $^{(it)}$
* Llatí: scholium $^{(la)}$

### Verb

escoli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escolar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escolar.

#### Variants

* [1] escolo, escole, escol
* [2,3,4] escole

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·li (3)
* Heterograma de 6 lletres (ceilos)
* Anagrames: cloïes, eòlics

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# escoliaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.ko.ljaˈɾe/, meridional /eh.ko.ljaˈɾe/
       Americà: alt /es.k(o).ljaˈɾe/, baix /eh.ko.ljaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escoliaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb escoliar
# escolessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈɫe.sin/ balear /əs.koˈɫe.sin/, /əs.kuˈɫe.sin/ Occidental: /es.koˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

escolessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escolar.

#### Variants

* escolessen, escolassin, escolassen, escolaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·les·sin (4)
* Anagrama: incloesses
# escoleta
## Català
### Nom

escoleta f. ‎(plural escoletes)
* (balear) escola bressol

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·le·ta (4)

### Vegeu també

* escoleta. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# escolessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈɫe.sis/ balear /əs.koˈɫe.sis/, /əs.kuˈɫe.sis/ Occidental: /es.koˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

escolessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escolar.

#### Variants

* escolesses, escolassis, escolasses, escolares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·les·sis (4)
# escoleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈɫɛw/ balear /əs.koˈɫəw/, /əs.kuˈɫɛw/ Occidental: /es.koˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escoleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escolar.

#### Variants

* [1] escolau
* [3] escolau

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·leu (3)
# eschalotes
## Francès mitjà
### Nom

eschalotes
* forma plural de eschalote ‎(«escalunyes»)
# esche
## Italià

   * Pronúncia: /ˈe.ske/

### Nom

esche f. pl.
* esques, esquers.
* esques per fer foc.
# escenográficamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.θe.noˌɣɾa.fi.kaˈmen.te\, meridional \eh.θe.noˌɣɾa.fi.kaˈmen.te\
       Americà: alt /es.se.noˌɡɾa.fi.kaˈmen.t(e)/, baix \eh.se.noˌɣɾa.fi.kaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De escenográfico i el sufix -mente.

### Adverbi

escenográficamente
* escenogràficament

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ce·no·grá·fi·ca·men·te (8)
# eschrichtiidés
## Francès
### Nom

eschrichtiidés m. pl.
* forma plural de eschrichtiidé
* escríctids

### Referències

* eschrichtiidés. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escenogràficament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.nuˌɣɾa.fi.kəˈmen/ balear /əs.sə.noˌɣɾa.fi.kəˈment/, /əs.sə.nuˌɣɾa.fi.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /e.se.noˌɣɾa.fi.kaˈmen/ valencià /e.se.noˌɣɾa.fi.kaˈment/, /e.se.noˌɣɾa.fi.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De escenogràfic i el sufix -ment.

### Adverbi

escenogràficament
* D'una manera escenogràfica.

#### Traduccions

* Anglès: scenographically $^{(en)}$
* Castellà: escenográficamente $^{(es)}$
* Francès: scénographiquement $^{(fr)}$
* Italià: scenograficamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ce·no·grà·fi·ca·ment (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# eschalote
## Francès mitjà

   * Etimologia:

### Nom

eschalote f. ‎(plural eschalotes)
* Bot. (Allium ascalonicum) Escalunya.
   * Exemples:
       "Les eschalotes semblent estre espèce d'aulx, estans de mesme saveur et odeur."

#### Sinònims

* apétit

### Vegeu també

* ↑ de Serres, Olivier. Le Théâtre d'Agriculture et Mesnage des Champs, 1996. París: Actes Sud, 1600, 754. ISBN 978-2-7427-0952-5.

#### Descendents

* Francès: échalote
# esci
## Italià
### Verb

esci
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de uscire
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de uscire
# erigiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɾiˈʒiw/ Occidental: nord-occidental /e.ɾiˈʒiw/, valencià /e.ɾiˈd͡ʒiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

erigiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de erigir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb erigir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb erigir.

#### Variants

* [2] erigigueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ri·giu (3)
# erigiva
## Català
### Verb

erigiva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de erigir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de erigir.

#### Variants

* [1] erigia
* [2] erigia

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ri·gi·va (4)
* Anagrames: variegi, variegí, varieig
# erigiven
## Català
### Verb

erigiven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de erigir.

#### Variants

* erigien

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ri·gi·ven (4)
# erigixes
## Català
### Verb

erigixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de erigir.

#### Variants

* erigeixes

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ri·gi·xes (4)
* Anagrama: exigires
# erigives
## Català
### Verb

erigives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de erigir.

#### Variants

* erigies

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ri·gi·ves (4)
# erigo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈeː.rɪ.ɡoː/
   * Etimologia: Del prefix ex- i regō

### Verb

ērigō ‎(1a present$^?$), ērigis ‎(2a present), ērigere ‎(infinitiu), ērexī ‎(perfet), ērectum ‎(supí)
* alçar-se
* erigir
* trempar

#### Derivats

* erectio
* erectus
# erigix
## Català
### Verb

erigix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de erigir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb erigir.

#### Variants

* [1] erigeix
* [2] erigeix

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ri·gix (3)
* Anagrames: exigir, greixi, greixí
# erigixo
## Català
### Verb

erigixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de erigir.

#### Variants

* erigeix, erigeixo, erigesc, erigeixi, erigisc

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ri·gi·xo (4)
# erigits
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɾiˈʒits/ Occidental: nord-occidental /e.ɾiˈʒits/, valencià /e.ɾiˈd͡ʒits/
   * Rimes: -its

### Verb

erigits
* Participi masculí plural del verb erigir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ri·gits (3)
* Anagrama: regitis
# erigixen
## Català
### Verb

erigixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de erigir.

#### Variants

* erigeixen

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ri·gi·xen (4)
* Anagrames: exigiren, ingereix
# escopíssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈpi.siw/ balear /əs.koˈpi.siw/, /əs.kuˈpi.siw/ Occidental: /es.koˈpi.siw/, /es.kuˈpi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

escopíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* escopiguésseu, escopiguéreu, escopísseu, escopíreu
# escopíveu
## Català
### Verb

escopíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escopir.

#### Variants

* escopíeu
# escorball
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kurˈbaʎ/ balear /əs.koɾˈbaʎ/, /əs.kurˈbaj/ Occidental: /es.koɾˈbaʎ/
   * Rimes: -aʎ

### Nom

escorball m. ‎(plural escorballs)
* corball

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·ball (3)

### Vegeu també

* escorball. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escopíssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈpi.sim/ balear /əs.koˈpi.sim/, /əs.kuˈpi.sim/ Occidental: /es.koˈpi.sim/, /es.kuˈpi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

escopíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* escopiguéssem, escopiguérem, escopíssem, escopírem
# escora
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈko.ɾə/, occidental /esˈko.ɾa/
   * Rimes: -oɾa
   * Etimologia: Del francès antic escore.

### Nom

escora f. ‎(plural escores)
* Amplada d'un vaixell.
* Puntals que es posen a sota d'una embarcació per mantenir-la en equilibri quan està fora de l'aigua.

#### Relacionats

* eslora

#### Traduccions

* Castellà: escora $^{(es)}$
* Italià: escora $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·ra (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceors)
* Anagrames: acores, acorés, Escaró, oscaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# escombrés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kumˈbɾes/ balear /əs.komˈbɾes/, /əs.kumˈbɾes/ Occidental: /es.komˈbɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

escombrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escombrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·com·brés (3)
* Anagrama: cobréssem