OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# capgirellaré
## Català
### Verb

capgirellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de capgirellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·re·lla·ré (5)
# capgirellaríeu
## Català
### Verb

capgirellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de capgirellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·re·lla·rí·eu (6)
# capgirellat
## Català
### Verb

capgirellat
* Participi masculí singular del verb capgirellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·re·llat (4)
# capgirellaràs
## Català
### Verb

capgirellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de capgirellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·re·lla·ràs (5)
# capgirellava
## Català
### Verb

capgirellava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de capgirellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de capgirellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·re·lla·va (5)
# capgirellaríem
## Català
### Verb

capgirellaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de capgirellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·re·lla·rí·em (6)
# capgirellats
## Català
### Verb

capgirellats
* Participi masculí plural del verb capgirellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·re·llats (4)
# caragolaien
## Català
### Verb

caragolaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de caragolar.

#### Variants

* caragolaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·la·ien (5)
# caragolar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾə.ɣuˈɫar.sə/, occidental /ka.ɾa.ɣuˈɫaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

caragolar-se
* Forma pronominal de caragolar.

#### Variants

* cargolar-se

### Miscel·lània

* Anagrama: caragolares
# caragolara
## Català
### Verb

caragolara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb caragolar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb caragolar.

#### Variants

* [1] caragolessi, caragolessa, caragoleguessa, caragolés, caragolàs
* [2] caragolegués, caragolés, caragolàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·la·ra (5)
* Anagrama: acaragolar
# caragolarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾɛm/ balear /kə.ɾə.ɣo.ɫəˈɾəm/, /kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾɛm/ Occidental: /ka.ɾa.ɣo.ɫaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

caragolarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de caragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·la·rem (5)
# caragolam
## Català
### Verb

caragolam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de caragolar.

#### Variants

* caragolem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·lam (4)
# caragolar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.ɣuˈɫa/ balear /kə.ɾə.ɣoˈɫa/, /kə.ɾə.ɣuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾa.ɣoˈɫa/ valencià /ka.ɾa.ɣoˈɫaɾ/, /ka.ɾa.ɣoˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: caragolà
   * Etimologia: De caragol i la desinència -ar, segle XVI.

### Verb

caragolar trans., pron. ‎(pronominal caragolar-se)
* Donar voltes a un caragol fins que quedi ben ajustat a una rosca o a l'interior d'un material.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: caragolo, caragola, caragolem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Variants

* cargolar, acaragolar

#### Sinònims

* engramponar (mallorquí)

#### Antònims

* descaragolar

#### Traduccions

* Alemany: einschrauben $^{(de)}$
* Anglès: screw $^{(en)}$
* Castellà: enroscar $^{(es)}$
* Francès: visser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·lar (4)
* Anagrama: cargolarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# caragolaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾan/ balear /kə.ɾə.ɣo.ɫəˈɾan/, /kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾan/ Occidental: /ka.ɾa.ɣo.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

caragolaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de caragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·la·ran (5)
# caragolaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.ɣuˈɫa.ɾən/ balear /kə.ɾə.ɣoˈɫa.ɾən/, /kə.ɾə.ɣuˈɫa.ɾən/ Occidental: /ka.ɾa.ɣoˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

caragolaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de caragolar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb caragolar.

#### Variants

* [2] caragoleguessen, caragolessin, caragolessen, caragolassin, caragolassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·la·ren (5)
# caragolaies
## Català
### Verb

caragolaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de caragolar.

#### Variants

* caragolaves

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·la·ies (5)
# caragolant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.ɣuˈɫan/ balear /kə.ɾə.ɣoˈɫant/, /kə.ɾə.ɣuˈɫan/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾa.ɣoˈɫan/ valencià /ka.ɾa.ɣoˈɫant/, /ka.ɾa.ɣoˈɫan/
   * Rimes: -ant

### Verb

caragolant
* Gerundi del verb caragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·lant (4)
# cartenim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkar.təˈnim/, occidental /ˌkaɾ.teˈnim/
   * Rimes: -im

### Verb

cartenim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·te·nim (3)
* Heterograma de 8 lletres (aceimnrt)
* Anagrames: cimentar, ricament
# carteníem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkar.təˈni.əm/, occidental /ˌkaɾ.teˈni.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

carteníem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·te·ní·em (4)
* Anagrames: tencaríem, trencàiem
# cartenint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkar.təˈnin/ balear /ˌkaɾ.təˈnint/, /ˌkar.təˈnin/ Occidental: nord-occidental /ˌkar.teˈnin/ valencià /ˌkaɾ.teˈnint/, /ˌkaɾ.teˈnin/
   * Rimes: -int

### Verb

cartenint
* Gerundi del verb cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·te·nint (3)
# cartenir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌkar.təˈni/ Occidental: nord-occidental /ˌkar.teˈni/ valencià /ˌkaɾ.teˈniɾ/, /ˌkaɾ.teˈni/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Etimologia: De car i tenir, segle XIV.

### Verb

cartenir trans.
* (antic, literari) estimar, apreciar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: cartinc, carté, cartenim

#### Variants

* cartindre, cartener

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: car·te·nir (3)
* Anagrama: trincaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# cartenies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkar.təˈni.əs/, occidental /ˌkaɾ.teˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

cartenies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·te·ni·es (4)
* Anagrames: escatiren, interseca, intersecà, tencaries, trencaies, trescaien
# carteniu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkar.təˈniw/, occidental /ˌkaɾ.teˈniw/
   * Rimes: -iw

### Verb

carteniu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de cartenir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb cartenir.

#### Variants

* [2] cartingueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·te·niu (3)
* Heterograma de 8 lletres (aceinrtu)
* Anagrames: centúria, trucaien
# cartenen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkarˈte.nən/, occidental /ˌkaɾˈte.nen/
   * Rimes: -enen

### Verb

cartenen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·te·nen (3)
* Anagrames: centenar, tencaren
# cartenia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkar.təˈni.ə/, occidental /ˌkaɾ.teˈni.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

cartenia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de cartenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·te·ni·a (4)
* Anagrames: acientar, cantaire, Caterina, tacarien, tencaria, trencaia
# cartenien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkar.təˈni.ən/, occidental /ˌkaɾ.teˈni.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

cartenien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·te·ni·en (4)
* Anagrames: centenari, encanteri, tencarien, trencaien
# escopiguera
## Català
### Verb

escopiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* [1] escopigués, escopissi, escopís, escopira
* [2] escopigués, escopissi, escopís, escopira
# escopigueres
## Català
### Verb

escopigueres
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* escopiguesses, escopissis, escopisses, escopires
# escopida
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈpi.ðə/ balear /əs.koˈpi.ðə/, /əs.kuˈpi.ðə/ Occidental: /es.koˈpi.ða/, /es.kuˈpi.ða/
   * Rimes: -ida
   * Etimologia: Del verb escopir.

### Nom

escopida f. ‎(plural escopides)
* (balear) escopinada, gargall
* (hoquei sobre patins) tir de canell

### Verb

escopida
* Participi femení singular del verb escopir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·pi·da (4)
* Heterograma de 8 lletres (acdeiops)
* Anagrama: copiades

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* escopida. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# escopetejats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.pə.təˈʒats/ balear /əs.ko.pə.təˈd͡ʒats/, /əs.ku.pə.təˈʒats/ Occidental: nord-occidental /es.ko.pe.teˈʒats/, valencià /es.ko.pe.teˈd͡ʒats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

escopetejats m. pl.
* Forma plural de escopetejat.

### Verb

escopetejats
* Participi masculí plural del verb escopetejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·pe·te·jats (5)
# escopia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈpi.ə/ balear /əs.koˈpi.ə/, /əs.kuˈpi.ə/ Occidental: /es.koˈpi.a/, /es.kuˈpi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

escopia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escopir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escopir.

#### Variants

* escopiva

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·pi·a (4)
* Heterograma de 7 lletres (aceiops)
* Anagrama: poàcies
# escopien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈpi.ən/ balear /əs.koˈpi.ən/, /əs.kuˈpi.ən/ Occidental: /es.koˈpi.en/, /es.kuˈpi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

escopien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escopir.

#### Variants

* escopiven
# escopies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈpi.əs/ balear /əs.koˈpi.əs/, /əs.kuˈpi.əs/ Occidental: /es.koˈpi.es/, /es.kuˈpi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

escopies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escopir.

#### Variants

* escopives
# escopigueren
## Català
### Verb

escopigueren
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* escopiguessen, escopissin, escopissen, escopiren
# trastocaríveu
## Català
### Verb

trastocaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de trastocar.
# trastocasses
## Català
### Verb

trastocasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trastocar.
# trastocassis
## Català
### Verb

trastocassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trastocar.
# trastocava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəs.tuˈka.βə/ balear /tɾəs.toˈka.və/, /tɾəs.tuˈka.və/ Occidental: nord-occidental /tɾas.toˈka.βa/ valencià /tɾas.toˈka.va/, /tɾas.toˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

trastocava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de trastocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de trastocar.
# trastocassen
## Català
### Verb

trastocassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trastocar.
# trastocau
## Català
### Verb

trastocau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de trastocar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb trastocar.
# trastocassin
## Català
### Verb

trastocassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trastocar.
# estoica
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əsˈtɔj.kə/ Occidental: nord-occidental /esˈtɔj.ka/ valencià /esˈtɔj.ka/, /esˈtɔj.kɔ/
   * Rimes: -ɔjka

### Adjectiu

estoica f. ‎(plural estoiques)
* Forma femenina de estoic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·toi·ca (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceiost)
* Anagrames: acoties, acotiés, estació, tocaies
# estofés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfes/ balear /əs.toˈfes/, /əs.tuˈfes/ Occidental: /es.toˈfes/
   * Rimes: -es

### Verb

estofés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* [1] estofessi, estofessa, estofeguessa, estofàs, estofara
* [2] estofegués, estofàs, estofara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fés (3)
* Anagrama: foteses
# estoféssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfe.sim/ balear /əs.toˈfe.sim/, /əs.tuˈfe.sim/ Occidental: /es.toˈfe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

estoféssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofeguéssom, estoféssem, estofàssim, estofàssem, estofàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fés·sim (4)
# estofàvom
## Català
### Verb

estofàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de estofar.

#### Variants

* estofàiem, estofàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fà·vom (4)
# estofésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfe.səw/ balear /əs.toˈfe.səw/, /əs.tuˈfe.səw/ Occidental: /es.toˈfe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

estofésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofeguéssou, estoféssiu, estofàssiu, estofàsseu, estofàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fés·seu (4)
# estofí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfi/ balear /əs.toˈfi/, /əs.tuˈfi/ Occidental: /es.toˈfi/
   * Rimes: -i

### Verb

estofí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de estofar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fí (3)
* Heterograma de 6 lletres (efiost)
* Anagrama: foties
# estoféssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfe.səm/ balear /əs.toˈfe.səm/, /əs.tuˈfe.səm/ Occidental: /es.toˈfe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

estoféssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofeguéssom, estoféssim, estofàssim, estofàssem, estofàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fés·sem (4)
# estoféssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfe.siw/ balear /əs.toˈfe.siw/, /əs.tuˈfe.siw/ Occidental: /es.toˈfe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

estoféssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofeguéssou, estofésseu, estofàssiu, estofàsseu, estofàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fés·siu (4)
# transmigréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾənz.miˈɣɾe.səm/, occidental /tɾanz.miˈɣɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

transmigréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb transmigrar.
# transmigrés
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾənz.miˈɣɾes/, occidental /tɾanz.miˈɣɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

transmigrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb transmigrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb transmigrar.
# transmigràsseu
## Català
### Verb

transmigràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb transmigrar.
# transmigràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾənz.miˈɣɾa.βəw/, balear /tɾənz.miˈɣɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /tɾanz.miˈɣɾa.βew/ valencià /tɾanz.miˈɣɾa.vew/, /tɾanz.miˈɣɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

transmigràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de transmigrar.
# transmigré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾanz.miˈɣɾe\, meridional \tɾa(ŋ)h.miˈɣɾe\
       Americà: alt /t͡s(a)nz.miˈɡɾe/, baix \tɾa(ŋ)h.miˈɣɾe\, austral \tɾa(n)h.miˈɣɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

transmigré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb transmigrar
# transmigràssiu
## Català
### Verb

transmigràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb transmigrar.
# transmigrésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾənz.miˈɣɾe.səw/, occidental /tɾanz.miˈɣɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

transmigrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb transmigrar.
# transmigréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾənz.miˈɣɾe.sim/, occidental /tɾanz.miˈɣɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

transmigréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb transmigrar.
# transmigràssim
## Català
### Verb

transmigràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb transmigrar.
# calfarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəɫ.fəˈɾɛm/ balear /kəɫ.fəˈɾəm/, /kəɫ.fəˈɾɛm/ Occidental: /kaɫ.faˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

calfarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de calfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·fa·rem (3)
# calfaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫ.fəˈɾi.ə/, occidental /kaɫ.faˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

calfaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de calfar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de calfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·fa·ri·a (4)
# calfarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫ.fəˈɾi.ən/, occidental /kaɫ.faˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

calfarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de calfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·fa·ri·en (4)
# calfareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəɫ.fəˈɾɛw/ balear /kəɫ.fəˈɾəw/, /kəɫ.fəˈɾɛw/ Occidental: /kaɫ.faˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

calfareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de calfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·fa·reu (3)
# calfaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫ.fəˈɾan/, occidental /kaɫ.faˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

calfaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de calfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·fa·ran (3)
# calfares
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫˈfa.ɾəs/, occidental /kaɫˈfa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

calfares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de calfar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb calfar.

#### Variants

* [2] calfessis, calfesses, calfasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·fa·res (3)
* Anagrames: escalfar, esclafar
# calfarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫ.fəˈɾa/, occidental /kaɫ.faˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

calfarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de calfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·fa·rà (3)
* Anagrama: aflacar
# calfara
## Català
### Verb

calfara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb calfar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb calfar.

#### Variants

* [1] calfés
* [2] calfés

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·fa·ra (3)
* Anagrama: aflacar
# calfaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫˈfa.ɾən/, occidental /kaɫˈfa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

calfaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de calfar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb calfar.

#### Variants

* [2] calfessin, calfessen, calfassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·fa·ren (3)
# calfaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫ.fəˈɾi.əs/, occidental /kaɫ.faˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

calfaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de calfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·fa·ri·es (4)
# cafarnaüm
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.fər.nəˈum/, occidental /ka.faɾ.naˈum/
   * Rimes: -um
   * Etimologia: De Cafarnaüm, del llatí tardà Capharnaum, del grec antic Καπερναούμ ‎(Kapernaoúm), de l’hebreu כְּפַר נַחוּם ‎(Kfar Nahum, «Vila de Nahum»), ciutat bíblica de Galilea on va es va establir Jesús després de deixar Natzaret. Figuradament, per les multituds que aplegava esperant miracles i provocant incidents.

### Nom

cafarnaüm m. ‎(plural cafarnaüms)
* Gran confusió i desordre.
    «Les golfes boniques —penso— són aquelles que tenen un aspecte de cafarnaüm caòtic i desordenat, plena d'andròmines malmenades, d'una esbravada malenconia.» (Josep Pla, El quadern gris, 1966)
    «Aquell cafarnaüm de camàlics, factors i viatgers carregats amb fardells, maletes, cistelles, coves, garrafes i panistres, va destarotar-me.» (Jesús Moncada, Calaveres atònites, 1999)

#### Traduccions

* Francès: capharnaüm $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·far·na·üm (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
* ↑ «Per què ‘cafarnaüm’?», Rodamots
* ↑ Lluc 5, 17-20
* ↑ Mateu 9, 35-38
# cafetera
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.fəˈte.ɾə/, occidental /ka.feˈte.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: De cafè i el sufix -era ‎(«elaborar») amb un interfix fonètic.

### Nom

cafetera f. ‎(plural cafeteres)
* Màquina per a fer infusions de cafè.

#### Traduccions

* Anglès: coffee machine $^{(en)}$, coffee pot $^{(en)}$
* Castellà: cafetera $^{(es)}$
* Francès: cafetière $^{(fr)}$
* Italià: caffettiera $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·fe·te·ra (4)
* Anagrama: afectaré

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ka.feˈte.ɾa/
       Americà: alt /ka.f(e)ˈte.ɾa/, baix /ka.feˈte.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: De café i el sufix -era.

### Nom

cafetera f. ‎(plural cafeteras)
* cafetera
* forma femenina de cafetero

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·fe·te·ra (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre cafetera
# cafeteras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ka.feˈte.ɾas/, meridional /ka.feˈte.ɾah/
       Americà: alt /ka.feˈte.(ɾa)s/, baix /ka.feˈte.ɾah/, austral /ka.feˈte.ɾas/
   * Rimes: -eɾas

### Nom

cafeteras f. pl.
* forma plural de cafetera
# cafeína
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ka.feˈi.na/
       Americà: alt /ka.f(e)ˈi.na/, baix /ka.feˈi.na/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: De café i el sufix -ina, segle XIX.

### Nom

cafeína f. ‎(plural cafeínas)
* cafeïna

#### Sinònims

* teína, guanina

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·fe·í·na (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre cafeína

## Gallec

   * Pronúncia: /ka.feˈi.na/
   * Etimologia: De café i el sufix -ina, segle XIX.

### Nom

cafeína f. ‎(plural cafeínas)
* cafeïna

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·fe·í·na (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en gallec
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre cafeína
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Estraviz sobre cafeína