OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escrigau
## Català
### Verb

escrigau
* (col·loquial occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cri·gau (3)
* Heterograma de 8 lletres (acegirsu)
* Anagrames: giscareu, giscàreu, guiscaré
# estrijolin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tɾiˈʒo.ɫin/ Occidental: nord-occidental /es.tɾiˈʒo.ɫin/, valencià /es.tɾiˈd͡ʒo.ɫin/
   * Rimes: -olin

### Verb

estrijolin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estrijolar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estrijolar.

#### Variants

* [1] estrijolen
* [2] estrijolen
# estrijolà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾi.ʒuˈɫa/ balear /əs.tɾi.ʒoˈɫa/, /əs.tɾi.ʒuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /es.tɾi.ʒoˈɫa/, valencià /es.tɾi.d͡ʒoˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

estrijolà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de estrijolar.
# estrijolàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾi.ʒuˈɫa.ɾəw/ balear /əs.tɾi.ʒoˈɫa.ɾəw/, /əs.tɾi.ʒuˈɫa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /es.tɾi.ʒoˈɫa.ɾew/, valencià /es.tɾi.d͡ʒoˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

estrijolàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de estrijolar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrijolar.

#### Variants

* [2] estrijoléssiu, estrijolésseu, estrijolàssiu, estrijolàsseu
# estrijolàs
## Català
### Verb

estrijolàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrijolar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrijolar.

#### Variants

* [1] estrijolés, estrijolara
* [2] estrijolés, estrijolara
# estrijolàssem
## Català
### Verb

estrijolàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrijolar.

#### Variants

* estrijoléssim, estrijoléssem, estrijolàssim, estrijolàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tri·jo·làs·sem (5)
* Anagrama: tremolejassis
# estrijoli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tɾiˈʒo.ɫi/ Occidental: nord-occidental /es.tɾiˈʒo.ɫi/, valencià /es.tɾiˈd͡ʒo.ɫi/
   * Rimes: -oli

### Verb

estrijoli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estrijolar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estrijolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estrijolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estrijolar.

#### Variants

* [1] estrijolo, estrijole, estrijol
* [2] estrijole
* [3] estrijole
* [4] estrijole
# estrijolo
## Català
### Verb

estrijolo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estrijolar.

#### Variants

* estrijole, estrijoli, estrijol
# estrijolàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾi.ʒuˈɫa.ɾəm/ balear /əs.tɾi.ʒoˈɫa.ɾəm/, /əs.tɾi.ʒuˈɫa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /es.tɾi.ʒoˈɫa.ɾem/, valencià /es.tɾi.d͡ʒoˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

estrijolàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de estrijolar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrijolar.

#### Variants

* [2] estrijoléssim, estrijoléssem, estrijolàssim, estrijolàssem
# estrijolis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tɾiˈʒo.ɫis/ Occidental: nord-occidental /es.tɾiˈʒo.ɫis/, valencià /es.tɾiˈd͡ʒo.ɫis/
   * Rimes: -olis

### Verb

estrijolis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estrijolar.

#### Variants

* estrijoles
# estrijolàsseu
## Català
### Verb

estrijolàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrijolar.

#### Variants

* estrijoléssiu, estrijolésseu, estrijolàssiu, estrijolàreu
# estallat
## Català
### Verb

estallat
* Participi masculí singular del verb estallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·llat (3)
* Anagrama: alletats
# estallau
## Català
### Verb

estallau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de estallar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb estallar.

#### Variants

* [1] estalleu
* [2] estalleu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·llau (3)
* Anagrames: ataülles, ataüllés
# estalle
## Català
### Verb

estalle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estallar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estallar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estallar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·lle (3)
* Anagrames: alletes, alletés, estella
# estallassis
## Català
### Verb

estallassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.

#### Variants

* estallessis, estallesses, estallasses, estallares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·llas·sis (4)
* Anagrama: allistasses
# estallava
## Català
### Verb

estallava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·lla·va (4)
* Anagrames: atallaves, atavellàs
# estallaven
## Català
### Verb

estallaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de estallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·lla·ven (4)
* Anagrama: tenallaves
# estallassin
## Català
### Verb

estallassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.

#### Variants

* estallessin, estallessen, estallassen, estallaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·llas·sin (4)
* Anagrames: allistassen, instal·lessa, tenallassis
# estallaves
## Català
### Verb

estallaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de estallar.

### Miscel·lània

* Anagrama: estavellàs
# estallasses
## Català
### Verb

estallasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.
# estreñimiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tɾe.ɲiˈmjen.to/, meridional \eh.tɾe.ɲiˈmjeŋ.to\
       Americà: alt /es.t͡se.ɲiˈmjen.t(o)/, baix \eh.tɾe.ɲiˈmjeŋ.to\, austral /eh.tɾe.ɲiˈmjen.to/
   * Rimes: -ento
   * Etimologia: De estreñir i el sufix -miento.

### Nom

estreñimiento m. ‎(plural estreñimientos)
* restrenyiment, constipació de ventre

#### Sinònims

* constipación de vientre

#### Antònims

* diarrea

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·ñi·mien·to (5)

### Vegeu també

* estreñimiento. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre estreñimiento
# estri
## Català

   * Pronúncia: /ˈɛs.tɾi/
   * Etimologia: De l'occità estre ‎(«ésser»)

### Nom

estri m. ‎(plural estris)
* Eina poc sofisticada, normalment manual i típicament casolana.

#### Traduccions

* Anglès: tool $^{(en)}$
* Castellà: utensilio $^{(es)}$ m.
* Francès: outil $^{(fr)}$ m., ustensile $^{(fr)}$ m.
* Llengua de signes catalana: COSA $^{(csc)}$, EINA $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tri (2)
* Anagrames: resti, restí, retis, sirte, tires, tirés, treis, tresi, tresí, tries, triés

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# estria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɾi.ə/, occidental /esˈtɾi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del llatí stria, segle XIX.

### Nom

estria f. ‎(plural estries)
* Solc marcat sobre un material dur: metall, fusta, etc.
* Marques que queden en la pell del ventre d'una dona embarassada després d'haver parit.

#### Derivats

* estrioscòpia

#### Traduccions

* Anglès: groove $^{(en)}$
* Castellà: estría $^{(es)}$
* Italià: stria $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tri·a (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeirst)
* Anagrames: ariets, atreis, estirà, iteràs, setiar, traiés, traïes

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# estretíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈti.sim/, occidental /es.tɾeˈti.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

estretíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estretir.

#### Variants

* estretíssem, estretírem
# estretíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈti.siw/, occidental /es.tɾeˈti.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

estretíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estretir.

#### Variants

* estretísseu, estretíreu

### Miscel·lània

* Anagrama: retuitessis
# estrez
## Basc
### Nom

estrez
* instrumental definit plural de estra
# estreñimientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tɾe.ɲiˈmjen.tos/, meridional \eh.tɾe.ɲiˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /es.t͡se.ɲiˈmjen.t(o)s/, baix \eh.tɾe.ɲiˈmjeŋ.toh\, austral /eh.tɾe.ɲiˈmjen.tos/
   * Rimes: -entos

### Nom

estreñimientos m. pl.
* forma plural de estreñimiento
# estretísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈti.səw/, occidental /es.tɾeˈti.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

estretísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estretir.

#### Variants

* estretíssiu, estretíreu

### Miscel·lània

* Anagrama: retuitesses
# estretíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈti.səm/, occidental /es.tɾeˈti.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

estretíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estretir.

#### Variants

* estretíssim, estretírem
# esfonsin
## Català
### Verb

esfonsin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esfonsar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esfonsar.

#### Variants

* [1] esfonsen
* [2] esfonsen

### Miscel·lània

* Anagrames: enfonsis, fonessin
# esfonsessin
## Català
### Verb

esfonsessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfonsar.

#### Variants

* esfonsessen

### Miscel·lània

* Anagrama: enfonsessis
# esfonsi
## Català
### Verb

esfonsi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esfonsar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esfonsar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esfonsar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esfonsar.

#### Variants

* [1] esfonso
* [2] esfonse
* [3] esfonse
* [4] esfonse

### Miscel·lània

* Anagrames: finesos, infoses
# esfonsessis
## Català
### Verb

esfonsessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfonsar.

#### Variants

* esfonsesses
# esfonsis
## Català
### Verb

esfonsis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esfonsar.

#### Variants

* esfonses

### Miscel·lània

* Anagrama: fonessis
# esfonsà
## Català
### Verb

esfonsà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esfonsar.
# esfonsàrem
## Català
### Verb

esfonsàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esfonsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·fon·sà·rem (4)
* Anagrama: ofrenàssem
# esfonsàreu
## Català
### Verb

esfonsàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esfonsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·fon·sà·reu (4)
* Anagrama: ofrenàsseu
# esfonseu
## Català
### Verb

esfonseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esfonsar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esfonsar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esfonsar.

### Miscel·lània

* Anagrama: fonésseu
# esfonso
## Català
### Verb

esfonso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esfonsar.

#### Variants

* esfonsi

### Miscel·lània

* Anagrama: enfosos
# estiguereu
## Català
### Verb

estiguereu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de estar.
# estigmes
## Català
### Nom

estigmes m. pl.
* Forma plural de estigma.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tig·mes (3)
* Anagrama: gitéssem
# estigueres
## Català
### Verb

estigueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de estar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·gue·res (4)
* Anagrama: regitésseu
# estigueren
## Català
### Verb

estigueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de estar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·gue·ren (4)
* Anagrama: tengueries
# estiguera
## Català
### Verb

estiguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estar.

### Miscel·lània

* Anagrama: gestaríeu
# estiguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈti.ɣən/, occidental /esˈti.ɣen/
   * Rimes: -iɡen

### Verb

estiguen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·guen (3)
* Anagrames: estengui, estenguí
# estigueran
## Català
### Verb

estigueran
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·gue·ran (4)
* Anagrames: atingueres, sentiguera
# estigueriva
## Català
### Verb

estigueriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de estar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de estar.
# etivocassis
## Català
### Verb

etivocassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb etivocar.

#### Variants

* etivoquessis, etivoquesses, etivocasses
# etivocat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ti.βuˈkat/ balear /ə.ti.voˈkat/, /ə.ti.vuˈkat/ Occidental: nord-occidental /e.ti.βoˈkat/ valencià /e.ti.voˈkat/, /e.ti.βoˈkat/
   * Rimes: -at

### Verb

etivocat
* Participi masculí singular del verb etivocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ti·vo·cat (4)
# etivocaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ti.βuˈka.βən/ balear /ə.ti.voˈka.vən/, /ə.ti.vuˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /e.ti.βoˈka.βen/ valencià /e.ti.voˈka.ven/, /e.ti.βoˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

etivocaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de etivocar.
# etivocà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ti.βuˈka/ balear /ə.ti.voˈka/, /ə.ti.vuˈka/ Occidental: nord-occidental /e.ti.βoˈka/ valencià /e.ti.voˈka/, /e.ti.βoˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

etivocà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de etivocar.
# etivoco
## Català
### Verb

etivoco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de etivocar.

#### Variants

* etivoc
# etivocava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ti.βuˈka.βə/ balear /ə.ti.voˈka.və/, /ə.ti.vuˈka.və/ Occidental: nord-occidental /e.ti.βoˈka.βa/ valencià /e.ti.voˈka.va/, /e.ti.βoˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

etivocava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de etivocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de etivocar.
# etivocaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ti.βuˈka.βəs/ balear /ə.ti.voˈka.vəs/, /ə.ti.vuˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /e.ti.βoˈka.βes/ valencià /e.ti.voˈka.ves/, /e.ti.βoˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

etivocaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de etivocar.
# etivocàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ti.βuˈka.ɾəm/ balear /ə.ti.voˈka.ɾəm/, /ə.ti.vuˈka.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /e.ti.βoˈka.ɾem/ valencià /e.ti.voˈka.ɾem/, /e.ti.βoˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

etivocàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de etivocar.
# etivocau
## Català
### Verb

etivocau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de etivocar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb etivocar.

#### Variants

* [1] etivoqueu
* [2] etivoqueu
# espanyàs
## Català
### Verb

espanyàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espanyar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espanyar.
# espanyàssem
## Català
### Verb

espanyàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espanyar.

### Miscel·lània

* Anagrama: empanyasses
# espanyolització
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ɲu.ɫi.d͡zə.siˈo/ balear /əs.pə.ɲo.ɫi.d͡zə.siˈo/, /əs.pə.ɲu.ɫi.d͡zə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /es.pa.ɲo.ɫi.d͡za.siˈo/, valencià /es.pa.ɲo.ɫi.za.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De espanyolitzar i el sufix -ció, segle XX.

### Nom

espanyolització f. ‎(plural espanyolitzacions)
* Acte o efecte d'espanyolitzar.
    «Som víctimes d'una espanyolització que ens amenaça sense contemplacions!» (Joan Lluís Bozzo (@espremulla), tuit, nov. 2021)

#### Sinònims

* hispanització

#### Relacionats

* castellanització

#### Traduccions

* Asturià: españolización $^{(ast)}$ f.
* Castellà: españolización $^{(es)}$ f.
* Francès: espagnolisation $^{(fr)}$ f.
* Gallec: españolización $^{(gl)}$ f., espanholizaçom $^{(gl)}$ f. (reintegracionista)
* Portuguès: espanholização $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·nyo·lit·za·ci·ó (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# espanyàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈɲa.ɾəm/, occidental /es.paˈɲa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

espanyàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de espanyar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espanyar.

### Miscel·lània

* Anagrama: empanyares
# espanyolitzar-se
## Català
### Verb

espanyolitzar-se
* Forma pronominal de espanyolitzar.
# espanyà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈɲa/, occidental /es.paˈɲa/
   * Rimes: -a

### Verb

espanyà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de espanyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·nyà (3)
* Anagrames: apanyes, apanyés
# espanyàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈɲa.ɾəw/, occidental /es.paˈɲa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

espanyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de espanyar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espanyar.
# espanyolitzacions
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ɲu.ɫi.d͡zə.siˈons/ balear /əs.pə.ɲo.ɫi.d͡zə.siˈons/, /əs.pə.ɲu.ɫi.d͡zə.siˈons/ Occidental: nord-occidental /es.pa.ɲo.ɫi.d͡za.siˈons/, valencià /es.pa.ɲo.ɫi.za.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

espanyolitzacions f. pl.
* Forma plural de espanyolització.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·nyo·lit·za·ci·ons (7)
# esperonejau
## Català
### Verb

esperonejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esperonejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esperonejar.

#### Variants

* [1] esperonegeu
* [2] esperonegeu
# esperonejo
## Català
### Verb

esperonejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esperonejar.

#### Variants

* esperonege, esperonegi, esperoneig
# esperonejàreu
## Català
### Verb

esperonejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esperonejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperonejar.

#### Variants

* [2] esperonegéssiu, esperonegésseu, esperonejàssiu, esperonejàsseu
# esperonejàs
## Català
### Verb

esperonejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperonejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperonejar.

#### Variants

* [1] esperonegés, esperonejara
* [2] esperonegés, esperonejara
# esperonejava
## Català
### Verb

esperonejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esperonejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esperonejar.
# esperonejà
## Català
### Verb

esperonejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esperonejar.
# esperonejàssem
## Català
### Verb

esperonejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperonejar.

#### Variants

* esperonegéssim, esperonegéssem, esperonejàssim, esperonejàrem
# esperonejaven
## Català
### Verb

esperonejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esperonejar.
# esperonejaves
## Català
### Verb

esperonejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esperonejar.
# esperonejàrem
## Català
### Verb

esperonejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esperonejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperonejar.

#### Variants

* [2] esperonegéssim, esperonegéssem, esperonejàssim, esperonejàssem
# estrarik
## Basc
### Nom

estrarik
* partitiu indefinit de estra
# estrategias didácticas
## Castellà
### Nom

estrategias didácticas f. pl.
* forma plural de estrategia didáctica
# estratificaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tɾa.ti.fi.kaˈθjo.nes/, meridional /eh.tɾa.ti.fi.kaˈθjo.neh/
       Americà: alt /es.t͡sa.ti.fi.k(a)ˈsjo.nes/, baix /eh.tɾa.ti.fi.kaˈsjo.neh/, austral /eh.tɾa.ti.fi.kaˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

estratificaciones f. pl.
* forma plural de estratificación
# estratagema
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tɾə.təˈʒɛ.mə/ Occidental: nord-occidental /es.tɾa.taˈʒe.ma/, valencià /es.tɾa.taˈd͡ʒe.ma/
   * Rimes: -ɛma
   * Etimologia: Del llatí strategēma, del grec antic στρατήγημα ‎(stratḗgēma, «maniobra militar, engany astut»), segle XVII.

### Nom

estratagema m. ‎(plural estratagemes)
* Ardit de guerra.
* Estratègia utilitzada per guanyar un debat, una baralla, etc.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·ta·ge·ma (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# estratificacion
## Occità

   * Pronúncia: /es.tɾa.ti.fi.kaˈsju/

### Nom

estratificacion f. ‎(plural estratificacions)
* estratificació
# estrategia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tɾaˈte.xja/, meridional /eh.tɾaˈte.hja/
       Americà: alt /es.t͡s(a)ˈte.xja/, baix /eh.tɾaˈte.hja/, austral /eh.tɾaˈte.xja/
   * Rimes: -exja

### Nom

estrategia f. ‎(plural estrategias)
* estratègia

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·te·gia (4)

### Vegeu també

* estrategia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# estrategias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tɾaˈte.xjas/, meridional /eh.tɾaˈte.hjah/
       Americà: alt /es.t͡s(a)ˈte.xjas/, baix /eh.tɾaˈte.hjah/, austral /eh.tɾaˈte.xjas/
   * Rimes: -exjas

### Nom

estrategias f. pl.
* forma plural de estrategia