OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aglomerara
## Català
### Verb

aglomerara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglomerar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglomerar.
# aglomeraria
## Català
### Verb

aglomeraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aglomerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aglomerar.
# akomodas
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.koˈmo.das/

### Verb

akomodas
* present de akomodi
# akomodos
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.koˈmo.dos/

### Verb

akomodos
* futur de akomodi
# akomodus
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.koˈmo.dus/

### Verb

akomodus
* condicional de akomodi
# akompani
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.komˈpa.ni/
   * Àudio: França

### Verb

akompani ‎(present akompanas, passat akompanis, futur akompanos, condicional akompanus, volitiu akompanu)
* acompanyar
# akomodi
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.koˈmo.di/
   * Àudio: França

### Verb

akomodi ‎(present akomodas, passat akomodis, futur akomodos, condicional akomodus, volitiu akomodu)
* acomodar
# akomodis
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.koˈmo.dis/
   * Àudio: França

### Verb

akomodis
* passat de akomodi
# akompanos
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.komˈpa.nos/

### Verb

akompanos
* futur de akompani
# akomodu
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.koˈmo.du/
   * Àudio: França

### Verb

akomodu
* volitiu de akomodi
# akompanas
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.komˈpa.nas/

### Verb

akompanas
* present de akompani
# akompanis
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.komˈpa.nis/

### Verb

akompanis
* passat de akompani
# agendaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.dəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.daˈɾas/, valencià /a.d͡ʒen.daˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

agendaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·da·ràs (4)
* Anagrama: agranades
# agendaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.dəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.daˈɾi.em/, valencià /a.d͡ʒen.daˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

agendaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de agendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·da·rí·em (5)
# agendasses
## Català
### Verb

agendasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agendar.

#### Variants

* agendessis, agendesses, agendares

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·das·ses (4)
# agendat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒənˈdat/ Occidental: nord-occidental /a.ʒenˈdat/, valencià /a.d͡ʒenˈdat/
   * Rimes: -at

### Verb

agendat
* Participi masculí singular del verb agendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·dat (3)
* Anagrames: deganat, gentada
# agendatako
## Basc
### Nom

agendatako
* genitiu locatiu indefinit de agenda
# agendassen
## Català
### Verb

agendassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agendar.

#### Variants

* agendessin, agendessen, agendaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·das·sen (4)
* Anagrames: desenganàs, gandesanes
# agendatan
## Basc
### Nom

agendatan
* inessiu indefinit de agenda
# agendaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.dəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.daˈɾi.ew/, valencià /a.d͡ʒen.daˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agendaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·da·rí·eu (5)
# agendas
## Anglès
### Nom

agendas
* forma plural de agenda

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈxen.das/, meridional \aˈheŋ.dah\
       Americà: alt /aˈxen.d(a)s/, baix \aˈheŋ.dah\, austral /aˈxen.das/
   * Rimes: -endas

### Nom

agendas f. pl.
* forma plural de agenda

## Francès

   * Pronúncia: /a.ʒɛ̃ˈda/

### Nom

agendas m. pl.
* forma plural de agenda
# agraraj
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈɡra.raj/

### Adjectiu

agraraj
* forma plural de agrara
# agraphia
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix a- i graphia.

### Nom

agraphia ‎(incomptable)
* (medicina) agrafia

### Vegeu també

* agraphia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# agrara
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈɡra.ra/
   * Àudio: França

### Adjectiu

agrara ‎(plural agraraj, acusatiu agraran, plural acusatiu agrarajn)
* agrari
* agrícola
# agranéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈne.sim/, occidental /a.ɣɾaˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

agranéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·nés·sim (4)
* Anagrames: agrimassen, amagrissen, arengàssim, assignarem, assignàrem, marginessa
# agranésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈne.səw/, occidental /a.ɣɾaˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

agranésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·nés·seu (4)
* Anagrama: arengàsseu
# agraní
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈni/, occidental /a.ɣɾaˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

agraní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de agranar.
# agranéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈne.səm/, occidental /a.ɣɾaˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

agranéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·nés·sem (4)
* Anagrames: agramessen, arengàssem
# agranéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈne.siw/, occidental /a.ɣɾaˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

agranéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·nés·siu (4)
* Anagrames: aguissaren, arengàssiu, assignareu, assignàreu
# aixecariva
## Català
### Verb

aixecariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de aixecar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aixecar.
# aixecaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.kəˈɾan/ balear /ə.ʃe.kəˈɾan/, /ə.ʃə.kəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.kaˈɾan/ valencià /aj.ʃe.kaˈɾan/, /a.ʃe.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aixecaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aixecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xe·ca·ran (4)
* Anagrames: eixancara, eixancarà, encaixara, encaixarà
# aixecareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.kəˈɾɛw/ balear /ə.ʃe.kəˈɾəw/, /ə.ʃə.kəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.kaˈɾew/ valencià /aj.ʃe.kaˈɾew/, /a.ʃe.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aixecareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aixecar.
# aixecarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.kəˈɾi.ən/ balear /ə.ʃe.kəˈɾi.ən/, /ə.ʃə.kəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.kaˈɾi.en/ valencià /aj.ʃe.kaˈɾi.en/, /a.ʃe.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aixecarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aixecar.
# aixecara
## Català
### Verb

aixecara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixecar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixecar.
# aixecaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəˈka.ɾən/ balear /ə.ʃeˈka.ɾən/, /ə.ʃəˈka.ɾən/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃeˈka.ɾen/ valencià /aj.ʃeˈka.ɾen/, /a.ʃeˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aixecaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aixecar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xe·ca·ren (4)
* Anagrames: eixancaré, encaixaré
# aixecares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəˈka.ɾəs/ balear /ə.ʃeˈka.ɾəs/, /ə.ʃəˈka.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃeˈka.ɾes/ valencià /aj.ʃeˈka.ɾes/, /a.ʃeˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aixecares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aixecar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xe·ca·res (4)
* Anagrama: aixecar-se
# aixecaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.kəˈɾi.ə/ balear /ə.ʃe.kəˈɾi.ə/, /ə.ʃə.kəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.kaˈɾi.a/ valencià /aj.ʃe.kaˈɾi.a/, /a.ʃe.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aixecaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aixecar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aixecar.
# aixecaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.kəˈɾi.əs/ balear /ə.ʃe.kəˈɾi.əs/, /ə.ʃə.kəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.kaˈɾi.es/ valencià /aj.ʃe.kaˈɾi.es/, /a.ʃe.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aixecaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aixecar.
# agregassis
## Català
### Verb

agregassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agregar.
# agregatele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

agregatele
* nominatiu i acusatiu definit plural de agregat
# agregassin
## Català
### Verb

agregassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agregar.
# agregat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈɣat/, occidental /a.ɣɾeˈɣat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del verb agregar.

### Nom

agregat m. ‎(plural agregats)
* Conjunt de coses o persones unides.
* Antic municipi unit territorialment a un altre del que depèn administrativament.

#### Traduccions

* Alemany: Aggregat $^{(de)}$ n.
* Anglès: aggregate $^{(en)}$
* Castellà: agregado $^{(es)}$
* Francès: ensemble $^{(fr)}$
* Italià: aggregato $^{(it)}$
* Romanès: agregat $^{(ro)}$ n.

### Nom

agregat m. ‎(plural agregats, femení agregada)
* Funcionari adjunt a una plaça fixa.

#### Traduccions

* Alemany: Attaché $^{(de)}$ m.
* Anglès: attaché $^{(en)}$
* Basc: agregatu $^{(eu)}$
* Castellà: agregado $^{(es)}$
* Francès: attaché $^{(fr)}$
* Italià: addetto $^{(it)}$, associato $^{(it)}$
* Romanès: agregat $^{(ro)}$ m.

### Verb

agregat
* Participi masculí singular del verb agregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre·gat (3)
* Anagrama: garatge

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Romanès
### Nom

agregat n. ‎(plural agregate)
* agregat (conjunt de coses o persones unides)

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | agregat | agregatul | (niște) | agregate | agregatele |
| Genitiu-datiu | (unui) | agregat | agregatului | (unor) | agregate | agregatelor |
| Vocatiu | | agregatule, agregate | agregatule, agregate | | agregatelor | agregatelor |

### Nom

agregat m. ‎(plural agregați)
* agregat (professor)

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | agregat | agregatul | (niște) | agregați | agregații |
| Genitiu-datiu | (unui) | agregat | agregatului | (unor) | agregați | agregaților |
| Vocatiu | | agregatule, agregate | agregatule, agregate | | agregaților | agregaților |
# agregasses
## Català
### Verb

agregasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agregar.
# agregatelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

agregatelor
* genitiu i datiu definit plural de agregat
* vocatiu plural de agregat
# agregassen
## Català
### Verb

agregassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agregar.
# agregate
## Romanès
### Nom

agregate
* forma plural de agregat
* vocatiu singular de agregat
agregate
* vocatiu singular de agregat
# agregaríveu
## Català
### Verb

agregaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agregar.
# agi
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈa.ɡi/
   * Àudio: Països Baixos

### Verb

agi ‎(present agas, passat agis, futur agos, condicional agus, volitiu agu)
* actuar

## Romanès
### Nom

agi
* forma plural de agă
# agibella
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈβe.ʎə/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈβe.ʎa/, valencià /a.d͡ʒiˈbe.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Verb

agibella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de agibellar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb agibellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·be·lla (4)
* Anagrames: agabelli, agabellí
# aghà
## Italià

   * Pronúncia: /aˈɡa/

### Nom

aghà m. ‎(plural invariable)
* agà

#### Variants

* agà

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ghà (2)
# agiatamente
## Italià

   * Pronúncia: /aˌd͡ʒa.taˈmen.te/

### Adverbi

agiatamente
* acomodadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gia·ta·mén·te (5)
# agguanto
## Italià
### Verb

agguanto
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de agguantare
# aghas
## Anglès
### Nom

aghas
* forma plural de agha

## Francès

   * Pronúncia: /aˈɡa/

### Nom

aghas m. pl.
* forma plural de agha
# agguantino
## Italià
### Verb

agguantino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de agguantare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de agguantare
# aghast
## Anglès

   * Pronúncia: /ʌˈɡæst/

### Adjectiu

aghast ‎(comparatiu more aghast, superlatiu most aghast)
* horroritzat

#### Sinònims

* horrified

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# agguantò
## Italià
### Verb

agguantò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de agguantare
# agha
## Anglès
### Nom

agha ‎(plural aghas)
* agà

## Francès

   * Pronúncia: /aˈɡa/

### Nom

agha m. ‎(plural aghas)
* agà
# agrimarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾi.məˈɾɛm/ balear /ə.ɣɾi.məˈɾəm/, /ə.ɣɾi.məˈɾɛm/ Occidental: /a.ɣɾi.maˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

agrimarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ma·rem (4)
* Anagrames: amagrirem, amagrírem, margaríem
# agrimant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾiˈman/ balear /ə.ɣɾiˈmant/, /ə.ɣɾiˈman/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾiˈman/ valencià /a.ɣɾiˈmant/, /a.ɣɾiˈman/
   * Rimes: -ant

### Verb

agrimant
* Gerundi del verb agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·mant (3)
* Anagrames: amagrint, garantim, marginat, traginam
# agrimam
## Català
### Verb

agrimam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·mam (3)
* Anagrama: amagrim
# agrimares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾiˈma.ɾəs/, occidental /a.ɣɾiˈma.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

agrimares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de agrimar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ma·res (4)
* Anagrames: agrimar-se, agrisarem, agrisàrem, amagrir-se, amagrires, emigraràs, garsaríem, margaries
# agrimaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾiˈma.ɾən/, occidental /a.ɣɾiˈma.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

agrimaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agrimar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ma·ren (4)
* Anagrames: amagriren, emigraran, margarien, marginaré, marranegi, marranegí, marraneig
# agrimades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾiˈma.ðəs/, occidental /a.ɣɾiˈma.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

agrimades
* Participi femení plural del verb agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ma·des (4)
* Anagrames: amagrides, desamigar, diagrames
# agrimar
## Català
### Verb

agrimar
* Forma de l'infinitiu agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·mar (3)
* Anagrames: amagrir, migrara, migrarà
# agrimara
## Català
### Verb

agrimara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrimar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ma·ra (4)
* Anagrames: amagrira, amagrirà, margaria
# agrimaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾi.məˈɾan/, occidental /a.ɣɾi.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agrimaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ma·ran (4)
* Anagrames: amagriran, marginara, marginarà
# aidàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ajˈða.jew/

### Verb

aidàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] aidàveu.

#### Variants

* ajudàieu
# aidàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əjˈðas/
   * Rimes: -as

### Verb

aidàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aidar.
    [Jo] aidés, aidàs o aidara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aidar.
    [Ell/ella/vostè] aidés, aidàs o aidara.

#### Sinònims

* ajudàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·dàs (2)
* Anagrames: adiàs, dasia

## Català antic
### Verb

aidàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de aidar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de aidar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de aidar

#### Variants

* [1] aidàrets, aidàreu
* [2] aidara
* [3] aidara
# aidàssets
## Català antic
### Verb

aidàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de aidar

#### Variants

* aidàsseu, aidàrets, aidàreu
# aidàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əjˈða.ɾəm/, occidental /ajˈða.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aidàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aidar.
    [Nosaltres] aidàrem o vam/vàrem aidar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aidar.
    Forma valenciana: [nosaltres] aidéssim, aidéssem, aidàssem, aidàssim o aidàrem.

#### Sinònims

* ajudàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·dà·rem (3)
* Anagrames: adiarem, adiàrem, amidaré, madeira, mediara, mediarà

## Català antic
### Verb

aidàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de aidar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de aidar

#### Variants

* [1] aidam
* [2] aidàssem
# aidàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əjˈða.ɾəw/, occidental /ajˈða.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

aidàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aidar.
    [Vosaltres/vós] aidàreu o vau/vàreu aidar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aidar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] aidéssiu, aidésseu, aidàsseu, aidàssiu o aidàreu.

#### Sinònims

* ajudàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·dà·reu (3)
* Anagrames: adiareu, adiàreu

## Català antic
### Verb

aidàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de aidar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de aidar

#### Variants

* [1] aidàs, aidàrets
* [2] aidàssets, aidàsseu, aidàrets
# aidàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əjˈða.səw/, occidental /ajˈða.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

aidàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aidar.
    [Vosaltres/vós] aidéssiu, aidésseu, aidàsseu, aidàssiu o aidàreu.

#### Sinònims

* ajudàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·dàs·seu (3)
* Anagrama: adiàsseu

## Català antic
### Verb

aidàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de aidar

#### Variants

* aidàssets, aidàrets, aidàreu
# aidàrets
## Català antic
### Verb

aidàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de aidar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de aidar

#### Variants

* [1] aidàs, aidàreu
* [2] aidàssets, aidàsseu, aidàreu
# aidàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əjˈða.səm/, occidental /ajˈða.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

aidàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aidar.
    [Nosaltres] aidéssim, aidéssem, aidàssem, aidàssim o aidàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·dàs·sem (3)
* Anagrames: adiàssem, amidessa

## Català antic
### Verb

aidàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de aidar

#### Variants

* aidàrem
# alineara
## Català
### Verb

alineara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alinear.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·a·ra (5)
* Anagrames: alenaria, alienara, alienarà
# alineareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫi.ne.əˈɾɛw/ balear /ə.ɫi.ne.əˈɾəw/, /ə.ɫi.ne.əˈɾɛw/ Occidental: /a.ɫi.ne.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alineareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·a·reu (5)
* Anagrames: alenaríeu, alienareu, alienàreu
# alinearem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫi.ne.əˈɾɛm/ balear /ə.ɫi.ne.əˈɾəm/, /ə.ɫi.ne.əˈɾɛm/ Occidental: /a.ɫi.ne.aˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

alinearem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·a·rem (5)
* Anagrames: alenaríem, alienarem, alienàrem, amelarien
# alineares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.neˈa.ɾəs/, occidental /a.ɫi.neˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

alineares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de alinear.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·a·res (5)
* Anagrames: alenaries, alienar-se, alienares
# alinearien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.ne.əˈɾi.ən/, occidental /a.ɫi.ne.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

alinearien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·a·ri·en (6)
* Anagrama: alienarien
# alinearen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.neˈa.ɾən/, occidental /a.ɫi.neˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

alinearen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de alinear.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·a·ren (5)
* Anagrames: alenarien, alienaren
# alinearia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.ne.əˈɾi.ə/, occidental /a.ɫi.ne.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

alinearia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de alinear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·a·ri·a (6)
* Anagrama: alienaria
# alineant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫi.neˈan/ balear /ə.ɫi.neˈant/, /ə.ɫi.neˈan/ Occidental: nord-occidental /a.ɫi.neˈan/ valencià /a.ɫi.neˈant/, /a.ɫi.neˈan/
   * Rimes: -ant

### Verb

alineant
* Gerundi del verb alinear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ne·ant (4)
* Anagrama: alienant