OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desfeva
## Català
### Verb

desfeva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desfer.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desfer.

#### Variants

* [1] desfeia
* [2] desfeia
# desfeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəsˈfɛw/ balear /dəsˈfəw/, /dəsˈfɛw/ Occidental: /desˈfew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desfeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desfer.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desfer.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desfer.
* (ortografia del 2016) Forma alternativa de desféu.

## Català antic
### Verb

desfeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de desfer
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de desfer

#### Variants

* [1] desfaets, desfayts, desfeyts, desfeys, desfaeu
* [2] desfaets, desfayts, desfeyts, desfeys, desfaeu
# desfeves
## Català
### Verb

desfeves
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desfer.

#### Variants

* desfeies
# desfeyes
## Català antic
### Verb

desfeyes
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desfer

#### Variants

* desfasies, desfahies, desfayes, desfehies, desfies
# desalinizzante
## Italià
### Verb

desalinizzante
* participi present de desalinizzare
# desalinizzassi
## Italià
### Verb

desalinizzassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de desalinizzare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de desalinizzare
# desalinizzaste
## Italià
### Verb

desalinizzaste
* segona persona plural (voi) del passat de desalinizzare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de desalinizzare
# desalinizzarono
## Italià
### Verb

desalinizzarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de desalinizzare
# desalinizzasse
## Italià
### Verb

desalinizzasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de desalinizzare
# desalinizzasti
## Italià
### Verb

desalinizzasti
* segona persona singular (tu) del passat de desalinizzare
# desalinizzare
## Italià

   * Pronúncia: /de.sa.li.nidˈd͡zaː.re/
   * Rimes: -are
   * Etimologia: Del prefix de-, salino i el sufix -izzare.

### Verb

desalinizzare trans.
* dessalinitzar

#### Variants

* desalinare

#### Sinònims

* desalare
* dissalare

#### Derivats

* desalinizzatore
* desalinizzazione

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sa·li·niz·zà·re (6)
* Anagrama: desalinizzerà

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre desalinizzare
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dizionario Italiano Olivetti sobre desalinizzare
# desalinizzassero
## Italià
### Verb

desalinizzassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de desalinizzare
# desalinizzassimo
## Italià
### Verb

desalinizzassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de desalinizzare
# desalinizzata
## Italià
### Verb

desalinizzata
* participi passat femení singular de desalinizzare
# desengramponàssim
## Català
### Verb

desengramponàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desengramponar.

#### Variants

* desengramponéssim, desengramponàssem
# desengramponàssiu
## Català
### Verb

desengramponàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desengramponar.

#### Variants

* desengramponéssiu, desengramponàsseu
# desengramponàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.ɡɾəm.puˈna.βəw/ balear /də.zəŋ.ɡɾəm.poˈna.vəw/, /də.zəŋ.ɡɾəm.puˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.ɡɾam.poˈna.βew/ valencià /de.zeŋ.ɡɾam.poˈna.vew/, /de.zeŋ.ɡɾam.poˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desengramponàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desengramponar.
# desengramponàssem
## Català
### Verb

desengramponàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desengramponar.

#### Variants

* desengramponéssim, desengramponàssim
# desengramponàsseu
## Català
### Verb

desengramponàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desengramponar.

#### Variants

* desengramponéssiu, desengramponàssiu
# desengramponés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.ɡɾəm.puˈnes/ balear /də.zəŋ.ɡɾəm.poˈnes/, /də.zəŋ.ɡɾəm.puˈnes/ Occidental: /de.zeŋ.ɡɾam.poˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

desengramponés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desengramponar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desengramponar.

#### Variants

* [1] desengramponàs
* [2] desengramponàs
# desengramponéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.ɡɾəm.puˈne.siw/ balear /də.zəŋ.ɡɾəm.poˈne.siw/, /də.zəŋ.ɡɾəm.puˈne.siw/ Occidental: /de.zeŋ.ɡɾam.poˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

desengramponéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desengramponar.

#### Variants

* desengramponàssiu, desengramponàsseu
# desengramponéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.ɡɾəm.puˈne.sim/ balear /də.zəŋ.ɡɾəm.poˈne.sim/, /də.zəŋ.ɡɾəm.puˈne.sim/ Occidental: /de.zeŋ.ɡɾam.poˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desengramponéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desengramponar.

#### Variants

* desengramponàssim, desengramponàssem
# desengramponí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.ɡɾəm.puˈni/ balear /də.zəŋ.ɡɾəm.poˈni/, /də.zəŋ.ɡɾəm.puˈni/ Occidental: /de.zeŋ.ɡɾam.poˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

desengramponí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desengramponar.
# deleguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈɣe.səm/, occidental /de.ɫeˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

deleguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* deleguéssim, delegàssim, delegàssem, delegàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gués·sem (4)
# deleguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈɣe.sim/, occidental /de.ɫeˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

deleguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* deleguéssem, delegàssim, delegàssem, delegàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gués·sim (4)
# deleguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈɣe.siw/, occidental /de.ɫeˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

deleguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* deleguésseu, delegàssiu, delegàsseu, delegàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gués·siu (4)
# deleguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈɣi/, occidental /de.ɫeˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

deleguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de delegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·guí (3)
# delegàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈɣa.ɾəm/, occidental /de.ɫeˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

delegàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de delegar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* [2] deleguéssim, deleguéssem, delegàssim, delegàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gà·rem (4)
# delegàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈɣa.ɾəw/, occidental /de.ɫeˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

delegàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de delegar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* [2] deleguéssiu, deleguésseu, delegàssiu, delegàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gà·reu (4)
# delegàs
## Català
### Verb

delegàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* [1] deleguessi, delegués, delegara
* [2] deleguessi, delegués, delegara

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gàs (3)
* Anagrama: gelades
# delegués
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈɣes/, occidental /de.ɫeˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

delegués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* [1] deleguessi, delegàs, delegara
* [2] deleguessi, delegàs, delegara

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gués (3)
# deleguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈɣe.səw/, occidental /de.ɫeˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

deleguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* deleguéssiu, delegàssiu, delegàsseu, delegàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gués·seu (4)
# delegà
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈɣa/, occidental /de.ɫeˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

delegà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de delegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gà (3)
# desalt
## Català antic
### Verb

desalt
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de desaltar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de desaltar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de desaltar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de desaltar
# desalta
## Català antic
### Verb

desalta
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de desaltar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de desaltar
# desaltaran
## Català antic
### Verb

desaltaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de desaltar
# desaltaren
## Català antic
### Verb

desaltaren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de desaltar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de desaltar

#### Variants

* [2] desaltassen
# desaltant
## Català antic
### Verb

desaltant
* gerundi de desaltar
# desaltara
## Català antic
### Verb

desaltara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de desaltar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de desaltar

#### Variants

* [1] desaltàs
* [2] desaltàs
# desaltarem
## Català antic
### Verb

desaltarem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de desaltar
# desaltam
## Català antic
### Verb

desaltam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de desaltar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de desaltar

#### Variants

* [2] desaltàrem
# desaltar
## Català antic

   * Etimologia: Del prefix des- i altar.

### Verb

desaltar
* desagradar
    «Per què amau alguna dona serà per temps d' un jorn que ja no us alta, e tant serà una part que us desalta que no veureu res d' ella sia bona.» ((Ausiàs March, Poesies))

#### Antònims

* altar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, DTCA
# destructor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.tɾukˈto/ Occidental: nord-occidental /des.tɾukˈto/, valencià /des.tɾukˈtoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí destructor. El primer vaixell de la marina espanyola d'aquestes característiques es va anomenar Destructor (1885).

### Adjectiu

destructor m. ‎(femení destructora, plural masculí destructors, plural femení destructores)
* Que destrueix.

#### Traduccions

* Anglès: destructive $^{(en)}$
* Castellà: destructor $^{(es)}$
* Francès: destructeur $^{(fr)}$

### Nom

destructor m. ‎(plural destructors, femení destructora)
* Qui destrueix.

### Nom

destructor m. ‎(plural destructors)
* Vaixell de guerra a motor superior a la fragata i inferior al creuer, amb prou autonomia per la navegació oceànica i gran velocitat.

#### Notes

* Hi ha diferents tipus de destructors que han anat evolucionant progressivament. Els primers eren unes variants millorades de contratorpediners.

#### Traduccions

* Anglès: destroyer $^{(en)}$
* Castellà: destructor $^{(es)}$ m.
* Francès: destroyer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·truc·tor (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.tɾukˈtoɾ/, meridional /deh.tɾukˈtoɾ/
       Americà: alt /des.t͡s(u)kˈtoɾ/, baix /deh.tɾukˈtoɾ/
   * Rimes: -oɾ

### Nom

destructor m. ‎(plural destructores)
* destructor

### Adjectiu

destructor m. ‎(femení destructora, plural masculí destructores, plural femení destructoras)
* destructor

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·truc·tor (3)
# destructoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.tɾukˈto.ɾas/, meridional /deh.tɾukˈto.ɾah/
       Americà: alt /des.t͡s(u)kˈto.ɾas/, baix /deh.tɾukˈto.ɾah/, austral /deh.tɾukˈto.ɾas/
   * Rimes: -oɾas

### Adjectiu

destructoras f. pl.
* forma plural de destructora
# destrueixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tɾuˈɛ.ʃən/ balear /dəs.tɾuˈə.ʃən/, /dəs.tɾuˈɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /des.tɾuˈej.ʃen/ valencià /des.tɾuˈej.ʃen/, /des.tɾuˈe.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

destrueixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de destruir.
# destructive
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪˈstɹʌktɪv/, /dɪˈstɹʊktɪv/

### Adjectiu

destructive ‎(comparatiu more destructive, superlatiu most destructive)
* destructiu

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# destructively
## Anglès

   * Etimologia: De destructive i el sufix -ly.

### Adverbi

destructively ‎(comparatiu more destructively, superlatiu most destructively)
* destructivament

#### Antònims

* constructively
# destrueix
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tɾuˈɛʃ/ balear /dəs.tɾuˈəʃ/, /dəs.tɾuˈɛʃ/ Occidental: /des.tɾuˈejʃ/
   * Rimes: -ɛjʃ

### Verb

destrueix
* (col·loquial balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de destruir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de destruir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb destruir.
# destructora
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾukˈto.ɾə/, occidental /des.tɾukˈto.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

destructora f. ‎(plural destructores)
* Forma femenina de destructor.

### Nom

destructora f. ‎(plural destructores)
* Forma femenina de destructor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·truc·to·ra (4)
* Anagrama: traductores

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.tɾukˈto.ɾa/, meridional /deh.tɾukˈto.ɾa/
       Americà: alt /des.t͡s(u)kˈto.ɾa/, baix /deh.tɾukˈto.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

destructora f. ‎(plural destructoras)
* forma femenina de destructor
# destructions
## Anglès
### Nom

destructions
* forma plural de destruction

## Francès
### Nom

destructions f. pl.
* forma plural de destruction
# desmobilitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.mu.βi.ɫi.d͡zəˈɾan/ balear /dəz.mo.bi.ɫi.d͡zəˈɾan/, /dəz.mu.bi.ɫi.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /dez.mo.βi.ɫi.d͡zaˈɾan/, valencià /dez.mo.bi.ɫi.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desmobilitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desmobilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·za·ran (6)
# desmobilitzarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.mu.βi.ɫi.d͡zəˈɾɛm/ balear /dəz.mo.bi.ɫi.d͡zəˈɾəm/, /dəz.mu.bi.ɫi.d͡zəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /dez.mo.βi.ɫi.d͡zaˈɾem/, valencià /dez.mo.bi.ɫi.zaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desmobilitzarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de desmobilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·za·rem (6)
# desmobilitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.mu.βi.ɫiˈd͡za.ɾən/ balear /dəz.mo.bi.ɫiˈd͡za.ɾən/, /dəz.mu.bi.ɫiˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /dez.mo.βi.ɫiˈd͡za.ɾen/, valencià /dez.mo.bi.ɫiˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desmobilitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desmobilitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmobilitzar.

#### Variants

* [2] desmobilitzessin, desmobilitzessen, desmobilitzassin, desmobilitzassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·za·ren (6)
# desmobilitzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.mu.βi.ɫi.d͡zəˈɾi.ə/ balear /dəz.mo.bi.ɫi.d͡zəˈɾi.ə/, /dəz.mu.bi.ɫi.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /dez.mo.βi.ɫi.d͡zaˈɾi.a/, valencià /dez.mo.bi.ɫi.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desmobilitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desmobilitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desmobilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·za·ri·a (7)
# desmobilitzam
## Català
### Verb

desmobilitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desmobilitzar.

#### Variants

* desmobilitzem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·zam (5)
# desmobilitzara
## Català
### Verb

desmobilitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmobilitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmobilitzar.

#### Variants

* [1] desmobilitzés, desmobilitzàs
* [2] desmobilitzés, desmobilitzàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·za·ra (6)
# desmobilitzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.mu.βi.ɫi.d͡zəˈɾɛw/ balear /dəz.mo.bi.ɫi.d͡zəˈɾəw/, /dəz.mu.bi.ɫi.d͡zəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /dez.mo.βi.ɫi.d͡zaˈɾew/, valencià /dez.mo.bi.ɫi.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desmobilitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desmobilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·za·reu (6)
# desmobilitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.mu.βi.ɫiˈd͡za/ balear /dəz.mo.bi.ɫiˈd͡za/, /dəz.mu.bi.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /dez.mo.βi.ɫiˈd͡za/ valencià /dez.mo.bi.ɫiˈzaɾ/, /dez.mo.βi.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desmobilitzà
   * Etimologia: Del prefix des- i mobilitzar.

### Verb

desmobilitzar trans.
* Deixar de mobilitzar o mobilitzar-se.
    «Sis anys de pacte de progrés han desmobilitzat tota la força que tenia el moviment. L’assemblea de docents no és activa, evidentment.» (Martí Gelabert, «Ivan Solivellas: “Hi ha bona part de la societat que no és que no sàpiga parlar en català, sinó que l’ignora”», VilaWeb, feb. 2022)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desmobilitzo, desmobilitza, desmobilitzem

#### Antònims

* mobilitzar

#### Derivats

* desmobilització

#### Traduccions

* Anglès: immobilize $^{(en)}$
* Castellà: desmovilizar $^{(es)}$
* Francès: démobiliser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·zar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# desmobilitzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.mu.βi.ɫiˈd͡za.ɾəs/ balear /dəz.mo.bi.ɫiˈd͡za.ɾəs/, /dəz.mu.bi.ɫiˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /dez.mo.βi.ɫiˈd͡za.ɾes/, valencià /dez.mo.bi.ɫiˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desmobilitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desmobilitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmobilitzar.

#### Variants

* [2] desmobilitzessis, desmobilitzesses, desmobilitzassis, desmobilitzasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·za·res (6)
# desmobilitzant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.mu.βi.ɫiˈd͡zan/ balear /dəz.mo.bi.ɫiˈd͡zant/, /dəz.mu.bi.ɫiˈd͡zan/ Occidental: nord-occidental /dez.mo.βi.ɫiˈd͡zan/ valencià /dez.mo.bi.ɫiˈzant/, /dez.mo.βi.ɫiˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

desmobilitzant
* Gerundi del verb desmobilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·zant (5)
# demostravo
## Català
### Verb

demostravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de demostrar.
# demostre
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈmɔs.tɾə/, occidental /deˈmɔs.tɾe/
   * Rimes: -ɔstɾe

### Verb

demostre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de demostrar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb demostrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb demostrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb demostrar.
# demostreguem
## Català
### Verb

demostreguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb demostrar.
# demostregueu
## Català
### Verb

demostregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb demostrar.
# demostregués
## Català
### Verb

demostregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb demostrar.
# demostraves
## Català
### Verb

demostraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de demostrar.
# demostreguesses
## Català
### Verb

demostreguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb demostrar.
# demostreguessa
## Català
### Verb

demostreguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb demostrar.
# demostreguessen
## Català
### Verb

demostreguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb demostrar.
# demostravi
## Català
### Verb

demostravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de demostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mos·tra·vi (4)
* Heterograma de 10 lletres (adeimorstv)
* Anagrama: desmotivar
# detruotojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.truˈo.tojn/

### Verb

detruotojn
* acusatiu plural de detruoto
# detruoton
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.truˈo.ton/

### Verb

detruoton
* acusatiu de detruoto
# detrás
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /deˈtɾas/, meridional /deˈtɾah/
       Americà: alt /deˈt͡sas/, baix /deˈtɾah/, austral /deˈtɾas/
   * Rimes: -as

### Adverbi

detrás
* darrere

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·trás (2)
* Heterograma de 6 lletres (aderst)
# detrèieu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈtɾɛ.jəw/, occidental /deˈtɾɛ.jew/
   * Rimes: -ɛjew

### Verb

detrèieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de detraure.

#### Variants

* detraíveu, detraívou, detraiéveu, detréieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·trè·ieu (3)
# detruu
## Esperanto

   * Pronúncia: /deˈtru.u/

### Verb

detruu
* volitiu de detrui
# detruus
## Esperanto

   * Pronúncia: /deˈtru.us/

### Verb

detruus
* condicional de detrui