OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abolíveu
## Català
### Verb

abolíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abolir.
# abombada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βumˈba.ðə/ balear /ə.bomˈba.ðə/, /ə.bumˈba.ðə/ Occidental: /a.bomˈba.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

abombada
* Participi femení singular del verb abombar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·ba·da (4)
# abombant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βumˈban/ balear /ə.bomˈbant/, /ə.bumˈban/ Occidental: nord-occidental /a.βomˈban/ valencià /a.bomˈbant/, /a.βomˈban/
   * Rimes: -ant

### Verb

abombant
* Gerundi del verb abombar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·bant (3)
# abombara
## Català
### Verb

abombara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abombar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abombar.

#### Variants

* [1] abombessi, abombés
* [2] abombessi, abombés

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·ba·ra (4)
# abombades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βumˈba.ðəs/ balear /ə.bomˈba.ðəs/, /ə.bumˈba.ðəs/ Occidental: /a.bomˈba.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

abombades
* Participi femení plural del verb abombar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·ba·des (4)
# abomba
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβom.bə/, occidental /aˈbom.ba/
   * Rimes: -omba

### Verb

abomba
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abombar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abombar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·ba (3)
# abombar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βumˈba/ balear /ə.bomˈba/, /ə.bumˈba/ alguerès /a.βumˈba/ Occidental: nord-occidental /a.βomˈba/ valencià /a.bomˈbaɾ/, /a.βomˈba/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix a-, bomba i la desinència -ar, segle XX.

### Verb

abombar trans., pron. ‎(pronominal abombar-se)
* (especialment alguerès) bombar (corbar-se)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: abombo, abomba, abombem Vocal rizotònica: /o/

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·bar (3)
* Anagrames: bombara, bombarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB, DAlg
# abombaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βum.bəˈɾan/ balear /ə.bom.bəˈɾan/, /ə.bum.bəˈɾan/ Occidental: /a.bom.baˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

abombaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abombar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·ba·ran (4)
# abstengueran
## Català
### Verb

abstengueran
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abstenir-se.
# abstengueres
## Català
### Verb

abstengueres
* (literari, balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de abstenir-se.
# abstenguereu
## Català
### Verb

abstenguereu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de abstenir-se.
# abstengueria
## Català
### Verb

abstengueria
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de abstenir-se.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abstenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·ten·gue·ri·a (5)
* Anagrama: abastigueren
# abstengueries
## Català
### Verb

abstengueries
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de abstenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·ten·gue·ri·es (5)
# abstengueren
## Català
### Verb

abstengueren
* (literari, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abstenir-se.
# abstenguerien
## Català
### Verb

abstenguerien
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abstenir-se.
# Uzbekistan
## Català

   * Pronúncia: oriental /uz.bə.kisˈtan/, occidental /uz.be.kisˈtan/
   * Rimes: -an
   * Etimologia: (pendent)

### Nom propi

l'Uzbekistan m.
* Estat asiàtic fronterer amb el Kazakhstan, el Tadjikistan, el Kirguizstan, l'Afganistan i el Turkmenistan, a més, és costaner amb la mar d'Aral. El nom complet és República de l'Uzbekistan.

#### Notes

Dintre d'un context sempre va precedit de l'article masculí singular: l'Uzbekistan.

#### Gentilicis

* uzbek, uzbeka, uzbeks, uzbekes

#### Traduccions

* Anglès: Uzbekistan $^{(en)}$
* Castellà: Uzbekistán $^{(es)}$ m.
* Vietnamita: Uzbekistan $^{(vi)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: Uz·be·kis·tan (4)
* Heterograma de 10 lletres (abeiknstuz)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GEC, ésAdir
# VAT
## Anglès
### Sigles

VAT ‎(nom comú)
* sigles de value added tax ‎(«impost sobre el valor afegit, IVA»)
# VAGINA
## Llengua de signes catalana
### Glossa

* glossa alternativa de VULVA
# VAIXELL
## Llengua de signes catalana
### Glossa

* Configuracions de la mà: bimanual C oberta

### Nom

VAIXELL
* vaixell, nau, embarcació, barca

### Vegeu també

* Altres llocs: Sematos
# VA
## Multilingüe
### Símbol

VA
* Codi territorial ISO 3166-1 alfa-2 del Vaticà.

## Castellà
### Sigles

VA f. ‎(nom comú, plural invariable)
* (videojocs) sigles de vida artificial

### Vegeu també

* VA. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# VALENT
## Llengua de signes catalana
### Glossa

* Configuració de la mà: 1
* Homònim de ESPORT.

### Adjectiu

VALENT
* valent, audaç

### Nom

VALENT
* valentia, valor, coratge
# VE-DOBLE
## Llengua de signes catalana
### Glossa

* Configuració de la mà: 3

### Nom

VE-DOBLE
* ve doble, w, W

### Vegeu també

* Altres llocs: Wikisign
# VC
## Multilingüe
### Símbol

VC
* Codi territorial ISO 3166-1 alfa-2 de Saint Vincent i les Grenadines.
# VE
## Multilingüe
### Símbol

VE
* Codi territorial ISO 3166-1 alfa-2 de Veneçuela.

## Llengua de signes catalana
### Glossa

* Configuració de la mà: 2

### Nom

VE
* ve, v, V

### Vegeu també

* Altres llocs: Wikisign
# accidentaves
## Català
### Verb

accidentaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de accidentar.
# accidentele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

accidentele
* nominatiu i acusatiu definit plural de accident
# accidentessen
## Català
### Verb

accidentessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb accidentar.
# accidente
## Català
### Verb

accidente
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de accidentar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb accidentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb accidentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb accidentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ci·den·te (4)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ak.θiˈðen.te\, meridional \ak.θiˈðeŋ.te\
       Americà: alt /ak.siˈden.t(e)/, baix \ak.siˈðeŋ.te\, austral \ak.siˈðen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: Del llatí accĭdens.

### Nom

accidente m. ‎(plural accidentes)
* accident

#### Derivats

* accidentar

### Verb

accidente
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb accidentar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb accidentar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb accidentar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ci·den·te (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre accidente

## Gallec

   * Pronúncia: /ak.θiˈden.te/
   * Etimologia: Del llatí accĭdens.

### Nom

accidente m. ‎(plural accidentes)
* accident

#### Variants

* (reintegracionisme) acidente

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ci·den·te (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre accidente

## Romanès
### Nom

accidente
* forma plural de accident
* vocatiu singular de accident
# accidentes
## Català
### Verb

accidentes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de accidentar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb accidentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ci·den·tes (4)
* Anagrama: antecedisc

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ak.θiˈðen.tes\, meridional \ak.θiˈðeŋ.teh\
       Americà: alt /ak.siˈden.t(e)s/, baix \ak.siˈðeŋ.teh\, austral \ak.siˈðen.tes\
   * Rimes: -entes

### Nom

accidentes m. pl.
* forma plural de accidente

### Verb

accidentes
* segona persona del singular (tú, vos) del present de subjuntiu del verb accidentar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ci·den·tes (4)

## Gallec
### Nom

accidentes m. pl.
* forma plural de accidente

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ci·den·tes (4)
# accidentesses
## Català
### Verb

accidentesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb accidentar.
# accidentessin
## Català
### Verb

accidentessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb accidentar.
# accidentelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

accidentelor
* genitiu i datiu definit plural de accident
* vocatiu plural de accident
# accidenten
## Català

   * Pronúncia: oriental /ək.siˈðen.tən/, occidental /ak.siˈðen.ten/
   * Rimes: -enten

### Verb

accidenten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de accidentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb accidentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb accidentar.
# acaragolo
## Català
### Verb

acaragolo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acaragolar.

#### Variants

* acaragole, acaragol

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·lo (5)
# acaragoleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫɛw/ balear /ə.kə.ɾə.ɣoˈɫəw/, /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫɛw/ Occidental: /a.ka.ɾa.ɣoˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

acaragoleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acaragolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acaragolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acaragolar.

#### Variants

* [1] acaragolau
* [3] acaragolau

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·leu (5)
# acaragoli
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.ɾəˈɣɔ.ɫi/, occidental /a.ka.ɾaˈɣɔ.ɫi/
   * Rimes: -ɔli

### Verb

acaragoli
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acaragolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acaragolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acaragolar.

#### Variants

* [1] acaragole
* [2] acaragole
* [3] acaragole

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·li (5)
# acaragolà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫa/ balear /ə.kə.ɾə.ɣoˈɫa/, /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫa/ Occidental: /a.ka.ɾa.ɣoˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

acaragolà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acaragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·là (5)
# acaragolàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫa.ɾəw/ balear /ə.kə.ɾə.ɣoˈɫa.ɾəw/, /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫa.ɾəw/ Occidental: /a.ka.ɾa.ɣoˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

acaragolàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acaragolar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaragolar.

#### Variants

* [2] acaragoléssiu, acaragolésseu, acaragolàssiu, acaragolàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·là·reu (6)
# acaragolin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.ɾəˈɣɔ.ɫin/, occidental /a.ka.ɾaˈɣɔ.ɫin/
   * Rimes: -ɔlin

### Verb

acaragolin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acaragolar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acaragolar.

#### Variants

* [1] acaragolen
* [2] acaragolen

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·lin (5)
# acaragolàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫa.ɾəm/ balear /ə.kə.ɾə.ɣoˈɫa.ɾəm/, /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫa.ɾəm/ Occidental: /a.ka.ɾa.ɣoˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

acaragolàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acaragolar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaragolar.

#### Variants

* [2] acaragoléssim, acaragoléssem, acaragolàssim, acaragolàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·là·rem (6)
# acaragolis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.ɾəˈɣɔ.ɫis/, occidental /a.ka.ɾaˈɣɔ.ɫis/
   * Rimes: -ɔlis

### Verb

acaragolis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acaragolar.

#### Variants

* acaragoles

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·lis (5)
# acaragolàs
## Català
### Verb

acaragolàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaragolar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaragolar.

#### Variants

* [1] acaragolés, acaragolara
* [2] acaragolés, acaragolara

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·làs (5)
# acaragolàssem
## Català
### Verb

acaragolàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaragolar.

#### Variants

* acaragoléssim, acaragoléssem, acaragolàssim, acaragolàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·làs·sem (6)
# abbandonino
## Italià
### Verb

abbandonino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de abbandonare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de abbandonare
# abbandonismi
## Italià

   * Pronúncia: /ab.ban.doˈni.zmi/

### Nom

abbandonismi m. pl.
* forma plural de abbandonismo
# abbandonerete
## Italià
### Verb

abbandonerete
* segona persona plural (voi) del futur de abbandonare
# abbandonerò
## Italià
### Verb

abbandonerò
* primera persona singular (io) del futur de abbandonare
# abbandoni
## Italià

   * Pronúncia: /ab.banˈdoː.ni/

### Nom

abbandoni m. pl.
* forma plural de abbandono

### Verb

abbandoni
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de abbandonare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de abbandonare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de abbandonare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de abbandonare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de abbandonare
# abbandoniamo
## Italià
### Verb

abbandoniamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de abbandonare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de abbandonare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de abbandonare
# abbandoniate
## Italià
### Verb

abbandoniate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de abbandonare
# abbandonerà
## Italià
### Verb

abbandonerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de abbandonare
# abbandono
## Italià

   * Pronúncia: /ab.banˈdoː.no/

### Nom

abbandono m. ‎(plural abbandoni)
* abandó, abandonament

### Verb

abbandono
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de abbandonare

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·ban·dó·no (4)
# abbandonò
## Italià
### Verb

abbandonò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de abbandonare
# accomiatarsi
## Italià

   * Pronúncia: /ak.ko.mjaˈtar.si/

### Verb

accomiatarsi pron.
* forma pronominal de accomiatare

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·co·mia·tàr·si (5)
# accomiatasse
## Italià
### Verb

accomiatasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de accomiatare
# accomiatassero
## Italià
### Verb

accomiatassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de accomiatare
# accomiatassimo
## Italià
### Verb

accomiatassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de accomiatare
# accomiataste
## Italià
### Verb

accomiataste
* segona persona plural (voi) del passat de accomiatare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de accomiatare
# accomiatatasi
## Italià
### Verb

accomiatatasi
* participi passat femení singular de accomiatarsi
# accomiatata
## Italià
### Verb

accomiatata
* participi passat femení singular de accomiatare
# accomiatarono
## Italià
### Verb

accomiatarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de accomiatare
# accomiatassi
## Italià
### Verb

accomiatassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de accomiatare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de accomiatare
# accomiatasti
## Italià
### Verb

accomiatasti
* segona persona singular (tu) del passat de accomiatare
# acomodaràs
## Català
### Verb

acomodaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acomodar.
# acomodassen
## Català
### Verb

acomodassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
# acomodarà
## Català
### Verb

acomodarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acomodar.
# acomodasses
## Català
### Verb

acomodasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
# acomodaríeu
## Català
### Verb

acomodaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acomodar.
# acomodaríveu
## Català
### Verb

acomodaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acomodar.
# acomodarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ko.moˈðaɾ.se\
       Americà: alt /a.ko.moˈdaɾ.s(e)/, baix \a.ko.moˈðaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

acomodarse trans., intr., pron. ‎(present me acomodo, passat me acomodé, futur me acomodaré)
* forma pronominal de acomodar
# acomodaré
## Català
### Verb

acomodaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acomodar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ko.mo.ðaˈɾe\
       Americà: alt /a.k(o).mo.daˈɾe/, baix \a.ko.mo.ðaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

acomodaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acomodar
# acetificaven
## Català
### Verb

acetificaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acetificar.
# acetificàrem
## Català
### Verb

acetificàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acetificar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acetificar.
# acetificàsseu
## Català
### Verb

acetificàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acetificar.
# acetificà
## Català
### Verb

acetificà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acetificar.
# acetificava
## Català
### Verb

acetificava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acetificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acetificar.
# acetificaves
## Català
### Verb

acetificaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acetificar.
# acetifico
## Català
### Verb

acetifico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acetificar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.θe.tiˈfi.ko/
       Americà: alt /a.s(e).tiˈfi.ko/, baix /a.se.tiˈfi.ko/
   * Rimes: -iko

### Verb

acetifico
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acetificar
# acetificàreu
## Català
### Verb

acetificàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acetificar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acetificar.
# acetificàs
## Català
### Verb

acetificàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acetificar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acetificar.
# acetificàssem
## Català
### Verb

acetificàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acetificar.
# aclamàreu
## Català
### Verb

aclamàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aclamar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclamar.
# aclamà
## Català
### Verb

aclamà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aclamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·mà (3)
* Anagrama: acalam
# aclamàs
## Català
### Verb

aclamàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclamar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·màs (3)
* Anagrames: malcasa, malcasà
# aclamàssem
## Català
### Verb

aclamàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclamar.
# aclamos
## Català
### Verb

aclamos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aclamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·mos (3)
* Anagrames: calmosa, malcaso
# aclamàrem
## Català
### Verb

aclamàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aclamar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclamar.
# aclamo
## Català
### Verb

aclamo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aclamar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aclamar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aclamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·mo (3)
* Anagrama: Lacoma

## Castellà

   * Pronúncia: /aˈkla.mo/
   * Rimes: -amo

### Verb

aclamo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb aclamar
# aclamàsseu
## Català
### Verb

aclamàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclamar.
# aclamàieu
## Català
### Verb

aclamàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aclamar.
# abordarives
## Català
### Verb

abordarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de abordar.
# abordarà
## Català
### Verb

abordarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de abordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·da·rà (4)
* Anagrama: arborada
# abordaren
## Català
### Verb

abordaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abordar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abordar.
# abordaries
## Català
### Verb

abordaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de abordar.
# abordariven
## Català
### Verb

abordariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abordar.
# abordaria
## Català
### Verb

abordaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de abordar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abordar.
# abordarien
## Català
### Verb

abordarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abordar.
# abordariva
## Català
### Verb

abordariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de abordar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abordar.
# abordareu
## Català
### Verb

abordareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de abordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·da·reu (4)
* Anagrama: abeurador
# acostariva
## Català
### Verb

acostariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de acostar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acostar.