OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# pixàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /piˈʃa.ɾəm/, occidental /piˈʃa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

pixàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de pixar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pixar.

#### Variants

* [2] pixeguéssom, pixéssim, pixéssem, pixàssim, pixàssem

### Miscel·lània

* Anagrama: repixam
# pixàs
## Català
### Verb

pixàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pixar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pixar.

#### Variants

* [1] pixessi, pixessa, pixeguessa, pixés, pixara
* [2] pixessi, pixegués, pixés, pixara

### Miscel·lània

* Anagrama: xapis
# pixàssem
## Català
### Verb

pixàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pixar.

#### Variants

* pixeguéssom, pixéssim, pixéssem, pixàssim, pixàrem

### Miscel·lània

* Anagrama: xapéssim
# pixàieu
## Català
### Verb

pixàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de pixar.

#### Variants

* pixavo, pixàveu

### Miscel·lània

* Anagrames: apeixiu, paixíeu
# pixàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /piˈʃa.ɾəw/, occidental /piˈʃa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

pixàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de pixar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pixar.

#### Variants

* [2] pixeguéssou, pixéssiu, pixésseu, pixàssiu, pixàsseu

### Miscel·lània

* Anagrama: repixau
# perifrasar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ɾi.fɾəˈza/ Occidental: nord-occidental /pe.ɾi.fɾaˈza/ valencià /pe.ɾi.fɾaˈzaɾ/, /pe.ɾi.fɾaˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: perifrasà
   * Etimologia: De perífrasi.

### Verb

perifrasar intr., trans.
* (intransitiu) Usar una perífrasi, una frase equivalent a un mot.
* (transitiu) Expressar alguna cosa amb una perífrasi.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: perifraso, perifrasa, perifrasem

#### Variants

* perifrasejar

#### Traduccions

* Anglès: periphrase $^{(en)}$
* Castellà: perifrasear $^{(es)}$
* Francès: périphraser $^{(fr)}$
* Francès: perifrasare $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·fra·sar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# perifrasares
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾi.fɾəˈza.ɾəs/, occidental /pe.ɾi.fɾaˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

perifrasares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de perifrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·fra·sa·res (5)
# perifrasaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾi.fɾə.zəˈɾi.ə/, occidental /pe.ɾi.fɾa.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

perifrasaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de perifrasar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de perifrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·fra·sa·ri·a (6)
# perifrasareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾi.fɾə.zəˈɾɛw/ balear /pə.ɾi.fɾə.zəˈɾəw/, /pə.ɾi.fɾə.zəˈɾɛw/ Occidental: /pe.ɾi.fɾa.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

perifrasareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de perifrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·fra·sa·reu (5)
# perifrasarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾi.fɾə.zəˈɾa/, occidental /pe.ɾi.fɾa.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

perifrasarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de perifrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·fra·sa·rà (5)
# perifrasarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾi.fɾə.zəˈɾɛm/ balear /pə.ɾi.fɾə.zəˈɾəm/, /pə.ɾi.fɾə.zəˈɾɛm/ Occidental: /pe.ɾi.fɾa.zaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

perifrasarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de perifrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·fra·sa·rem (5)
# perifrasaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾi.fɾə.zəˈɾan/, occidental /pe.ɾi.fɾa.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

perifrasaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de perifrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·fra·sa·ran (5)
# perifrasaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾi.fɾəˈza.ɾən/, occidental /pe.ɾi.fɾaˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

perifrasaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de perifrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·fra·sa·ren (5)
# perifrasarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾi.fɾə.zəˈɾi.ən/, occidental /pe.ɾi.fɾa.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

perifrasarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de perifrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·fra·sa·ri·en (6)
# perifrasaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾi.fɾə.zəˈɾi.əs/, occidental /pe.ɾi.fɾa.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

perifrasaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de perifrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·fra·sa·ri·es (6)
# plexus brachialis
## Llatí
### Nom

plexus brachialis
* (Terminologia Anatomica) plexe braquial

### Vegeu també

* plexus brachialis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# plexus cardiacus
## Llatí
### Nom

plexus cardiacus
* (Terminologia Anatomica) plexe cardíac

### Vegeu també

* plexus cardiacus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# plexus cervicalis
## Llatí
### Nom

plexus cervicalis
* (Terminologia Anatomica) plexe cervical

### Vegeu també

* plexus cervicalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# plexus coeliacus
## Llatí
### Nom

plexus coeliacus
* (Terminologia Anatomica) plexe celíac, plexe solar

### Vegeu també

* plexus coeliacus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# plexus basilaris
## Llatí
### Nom

plexus basilaris
* (Terminologia Anatomica) plexe basilar

### Vegeu també

* plexus basilaris. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# plexus coccygeus
## Llatí
### Nom

plexus coccygeus
* (Terminologia Anatomica) plexe coccigi

### Vegeu també

* plexus coccygeus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# plexus aorticus abdominalis
## Llatí
### Nom

plexus aorticus abdominalis
* (Terminologia Anatomica) plexe aorticoabdominal

### Vegeu també

* plexus aorticus abdominalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# plexus cavernosus
## Llatí
### Nom

plexus cavernosus
* (Terminologia Anatomica) plexe cavernós

### Vegeu també

* plexus cavernosus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# plexus aorticus thoracicus
## Llatí
### Nom

plexus aorticus thoracicus
* (Terminologia Anatomica) plexe aorticotoràcic

### Vegeu també

* plexus aorticus thoracicus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# plexus autonomicus
## Llatí
### Nom

plexus autonomicus
* (Terminologia Anatomica) plexe autonòmic

### Vegeu també

* plexus autonomicus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# plante
## Català
### Verb

plante
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de plantar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb plantar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb plantar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb plantar.

#### Variants

* [1] planto, planti, plant
* [2] planti, planto
* [3] planti, planto
* [4] planti

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·te (2)
* Heterograma de 6 lletres (aelnpt)
* Anagrames: pelant, plaent
# planteges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫənˈtɛ.ʒəs/ balear /pɫənˈtə.ʒəs/, /pɫənˈtɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /pɫanˈte.ʒes/, valencià /pɫanˈte.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

planteges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de plantejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb plantejar.

#### Variants

* [2] plantegis
# planted
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

planted
* passat i participi de plant
# plantegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫən.təˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /pɫan.teˈʒe.ses/, valencià /pɫan.teˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

plantegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb plantejar.

#### Variants

* plantegessis, plantejassis, plantejasses, plantejares

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·te·ges·ses (4)
# plantegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫən.təˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /pɫan.teˈʒe.sen/, valencià /pɫan.teˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

plantegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb plantejar.

#### Variants

* plantegessin, plantejassin, plantejassen, plantejaren
# plantegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫən.təˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /pɫan.teˈʒe.sin/, valencià /pɫan.teˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

plantegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb plantejar.

#### Variants

* plantegessen, plantejassin, plantejassen, plantejaren
# plantavo
## Català
### Verb

plantavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de plantar.

#### Variants

* plantàieu, plantàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·ta·vo (3)
# plantege
## Català
### Verb

plantege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de plantejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb plantejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb plantejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb plantejar.

#### Variants

* [1] plantejo, planteig
* [2] plantegi
* [3] plantegi
* [4] plantegi

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·te·ge (3)
* Anagrames: paltegen, plategen, talpegen
# plantegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫənˈtɛ.ʒən/ balear /pɫənˈtə.ʒən/, /pɫənˈtɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /pɫanˈte.ʒen/, valencià /pɫanˈte.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

plantegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de plantejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb plantejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb plantejar.

#### Variants

* [2] plantegin
* [3] plantegin
# periti
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈɾi.ti/, occidental /peˈɾi.ti/
   * Rimes: -iti

### Verb

periti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de peritar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb peritar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb peritar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb peritar.

#### Variants

* [1] perito, perite, perit
* [2] perite
* [3] perite
* [4] perite

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·ti (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /pɛˈriː.tiː/

### Adjectiu

perītī
* nominatiu masculí plural de perītus
* vocatiu masculí plural de perītus
* genitiu masculí singular de perītus
* genitiu neutre singular de perītus
# periteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾiˈtɛw/ balear /pə.ɾiˈtəw/, /pə.ɾiˈtɛw/ Occidental: /pe.ɾiˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

periteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de peritar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb peritar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb peritar.

#### Variants

* [1] peritau
* [3] peritau

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·teu (3)
# perites
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈɾi.təs/, occidental /peˈɾi.tes/
   * Rimes: -ites

### Nom

perites f. pl.
* Forma plural de perita.

### Verb

perites
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de peritar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb peritar.

#### Variants

* [2] peritis

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·tes (3)
* Anagrames: esperit, piteres, serpetí
# peritessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾiˈte.sən/, occidental /pe.ɾiˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

peritessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb peritar.

#### Variants

* peritessin, peritassin, peritassen, peritaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·tes·sen (4)
* Anagrames: espertines, espertinés, penetressi
# peritessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾiˈte.sis/, occidental /pe.ɾiˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

peritessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb peritar.

#### Variants

* peritesses, peritassis, peritasses, peritares

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·tes·sis (4)
* Anagrama: persisties
# perito
## Català
### Verb

perito
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de peritar.

#### Variants

* perite, periti, perit

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·to (3)
* Heterograma de 6 lletres (eioprt)

## Llatí

   * Pronúncia: /pɛˈriː.toː/

### Adjectiu

perītō
* datiu masculí singular de perītus
* datiu neutre singular de perītus
* ablatiu masculí singular de perītus
* ablatiu neutre singular de perītus
# peritis
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈɾi.tis/, occidental /peˈɾi.tis/
   * Rimes: -itis

### Verb

peritis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb peritar.

#### Variants

* perites

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·tis (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /pɛˈriː.tiːs/

### Adjectiu

perītīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de perītus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de perītus
# peritesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾiˈte.səs/, occidental /pe.ɾiˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

peritesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb peritar.

#### Variants

* peritessis, peritassis, peritasses, peritares

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·tes·ses (4)
# peritessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾiˈte.sin/, occidental /pe.ɾiˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

peritessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb peritar.

#### Variants

* peritessen, peritassin, peritassen, peritaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·tes·sin (4)
* Anagrames: espertinis, persistien
# peritin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈɾi.tin/, occidental /peˈɾi.tin/
   * Rimes: -itin

### Verb

peritin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb peritar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb peritar.

#### Variants

* [1] periten
* [2] periten

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·tin (3)
# plovinegegués
## Català
### Verb

plovinegegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb plovinejar.
# plovinejaria
## Català
### Verb

plovinejaria
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de plovinejar.
# plovinege
## Català
### Verb

plovinege
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb plovinejar.
# plovinejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫu.βi.nəˈʒa/ balear /pɫo.vi.nəˈd͡ʒa/, /pɫu.vi.nəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /pɫo.βi.neˈʒa/ valencià /pɫo.vi.neˈd͡ʒaɾ/, /pɫo.βi.neˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: plovinejà
   * Etimologia: De ploure, l'infix -in- i el sufix -ejar.

### Verb

plovinejar intr. impers.
* plovisquejar

#### Conjugació

Com a verb que designa un fenomen natural és impersonal usat només en tercera persona del singular. Altres temps es podrien usar en sentit metafòric o per personificació fictícia.
Paradigmes de flexió: plovinejo, plovineja, plovinegem

### Miscel·lània

* Síl·labes: plo·vi·ne·jar (4)
* Heterograma de 10 lletres (aeijlnoprv)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# plovinejara
## Català
### Verb

plovinejara
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb plovinejar.
# plovinegi
## Català
### Verb

plovinegi
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb plovinejar.
# plovinegés
## Català
### Verb

plovinegés
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb plovinejar.
# plovineja
## Català
### Verb

plovineja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de plovinejar.
# plovinejaia
## Català
### Verb

plovinejaia
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de plovinejar.
# plovinejant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫu.βi.nəˈʒan/ balear /pɫo.vi.nəˈd͡ʒant/, /pɫu.vi.nəˈʒan/ Occidental: nord-occidental /pɫo.βi.neˈʒan/ valencià /pɫo.vi.neˈd͡ʒant/, /pɫo.βi.neˈd͡ʒan/
   * Rimes: -ant

### Verb

plovinejant
* Gerundi del verb plovinejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plo·vi·ne·jant (4)
# polesc
## Català
### Verb

polesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de polir.

#### Variants

* poleix, poleixo, poleixi, polisc, polixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·lesc (2)
* Heterograma de 6 lletres (celops)
* Anagrama: esclop
# polesca
## Català
### Verb

polesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb polir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb polir.

#### Variants

* [1] poleixi, polisca, polesqui, polixa
* [2] poleixi, polisca, polesqui, polixa, polixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·les·ca (3)
* Heterograma de 7 lletres (acelops)
* Anagrames: capoles, capolés, escàpol
# polesquen
## Català
### Verb

polesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb polir.

#### Variants

* poleixin, polisquen, polesquin, polixen

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·les·quen (3)
# polesques
## Català
### Verb

polesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb polir.

#### Variants

* poleixis, polisques, polesquis, polixes, polixos

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·les·ques (3)
# polesquis
## Català
### Verb

polesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb polir.

#### Variants

* poleixis, polisques, polixes, polixos, polesques

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·les·quis (3)
* Anagrama: polisques
# poli
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈpo.li/
   * Rimes: -oli
   * Etimologia: Abreujament de policía.

### Nom

poli f. ‎(només en singular)
* (col·loquial) policia

#### Sinònims

* policía
* (col·loquial) pasma

### Nom

poli m. f. ‎(plural polis)
* (col·loquial) policia

#### Sinònims

* policía, agente
* (col·loquial) madero

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·li (2)
* Anagrames: pilo, piló

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre poli

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpɔ.liː/

### Nom

polī
* nominatiu plural de polus
* vocatiu plural de polus
* genitiu singular de polus
# polia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈɫi.ə/ balear /poˈɫi.ə/, /puˈɫi.ə/ Occidental: /poˈɫi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

polia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de polir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de polir.

#### Variants

* [1] poliva, poligueva
* [2] poliva, poligueva

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·li·a (3)
* Anagrames: apilo, opila, opilà
# polesqui
## Català
### Verb

polesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb polir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb polir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb polir.

#### Variants

* [1] poleixi, polisca, polixa, polesca
* [2] poleixi, polisca, polixa, polixo, polesca
* [3] poleixi, polisca

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·les·qui (3)
* Heterograma de 8 lletres (eilopqsu)
# polesquin
## Català
### Verb

polesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb polir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb polir.

#### Variants

* [1] poleixin, polisquen, polixen, polesquen
* [2] poleixin, polisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·les·quin (3)
* Heterograma de 9 lletres (eilnopqsu)
* Anagrama: polisquen
# piña
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈpi.ɲa/
   * Rimes: -iɲa
   * Etimologia: Del llatí pinea.

### Nom

piña f. ‎(plural piñas)
* pinya
* pinya americana

#### Sinònims

* [2]: ananás

#### Derivats

* piñón

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·ña (2)
* Anagrama: pañí

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre piña
# piñonate
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /pi.ɲoˈna.te/
       Americà: alt /pi.ɲoˈna.t(e)/, baix /pi.ɲoˈna.te/
   * Rimes: -ate
   * Etimologia: Del català pinyonat.

### Nom

piñonate m. ‎(plural piñonates)
* pinyonat (pasta de pinyons)

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·ño·na·te (4)
# piñuelo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /piˈɲwe.lo/
       Americà: alt /p(i)ˈɲwe.lo/, baix /piˈɲwe.lo/
   * Rimes: -elo
   * Etimologia: Del català pinyol.

### Nom

piñuelo m. ‎(plural piñuelos)
* pinyolada, pinyol, molina
* (Múrcia) pinyol de raïm

#### Sinònims

* (pinyolada) erraj

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·ñue·lo (3)
* Heterograma de 7 lletres (eilnopu)
# pić
## Polonès

   * Pronúncia: /pit͡ɕ/
   * Etimologia: Del protoeslau *piti.

### Verb

pić ‎(imperfectiu, perfectiu wypić)
* beure

### Nom

pić n.
* genitiu plural de picie

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre pić
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre pić
# pièces
## Francès

   * Pronúncia: /pjɛs/

### Nom

pièces f. pl.
* forma plural de pièce
# pió
## Català

   * Etimologia: abreviació de π-mésos (π-mitjà).

### Nom

pió m. ‎(plural pions)
* Nom col·lectiu dels tres mesons més lleugers, compostos per un quark i un anti-quark, i am càrregues elèctriques +1, 0 i -1, respectivament.

#### Traduccions

* Alemany: Pion $^{(de)}$
* Anglès: pion $^{(en)}$
* Castellà: pión $^{(es)}$
* Finès: pioni $^{(fi)}$
* Francès: pion $^{(fr)}$
* Gallec: pión $^{(gl)}$
* Italià: pione $^{(it)}$
* Polonès: pion $^{(pl)}$
* Portuguès: píon $^{(pt)}$
* Suec: pion $^{(sv)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·ó (2)
* Anagrames: poí, poï

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# piątek
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈpʲjɔ̃n.tɛk/
   * Etimologia: De piąty ‎(«cinqué») i el sufix -ek.

### Nom

piątek m. inan.
* divendres

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | piątek | piątki |
| Genitiu | piątku | piątków |
| Datiu | piątkowi | piątkom |
| Acusatiu | piątek | piątki |
| Instrumental | piątkiem | piątkami |
| Locatiu | piątku | piątkach |
| Vocatiu | piątku | piątki |

#### Relacionats

* Dies de la setmana: poniedziałek, wtorek, środa, czwartek, piątek, sobota, niedziela.