OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# amoreggio
## Italià
### Verb

amoreggio
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de amoreggiare
# amoreggiavate
## Italià
### Verb

amoreggiavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de amoreggiare
# amoreggino
## Italià
### Verb

amoreggino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de amoreggiare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de amoreggiare
# amoreggiò
## Italià
### Verb

amoreggiò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de amoreggiare
# amoreggiavi
## Italià
### Verb

amoreggiavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amoreggiare
# amoreggiavamo
## Italià
### Verb

amoreggiavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de amoreggiare
# amoreggiavano
## Italià
### Verb

amoreggiavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de amoreggiare
# amoreggiavo
## Italià
### Verb

amoreggiavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de amoreggiare
# amblàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɫa.ɾəm/, occidental /amˈbɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amblàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amblar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blà·rem (3)
* Anagrames: balmarem, balmàrem
# amblàsseu
## Català
### Verb

amblàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blàs·seu (3)
* Anagrama: assemblau
# amblàssim
## Català
### Verb

amblàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.
# amblàssiu
## Català
### Verb

amblàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.
# amblàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɫa.βəw/, balear /əmˈbɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /amˈbɫa.βew/ valencià /amˈbɫa.vew/, /amˈbɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

amblàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blà·veu (3)
* Anagrama: balmàveu
# amblà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɫa/, occidental /amˈbɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

amblà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blà (2)
* Anagrames: ablam, balma, balmà
# amblàs
## Català
### Verb

amblàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blàs (2)
* Anagrames: Balmas, bàlsam, blasma, blasmà
# amblàssem
## Català
### Verb

amblàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blàs·sem (3)
* Anagrama: assemblam
# amblàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɫa.βəm/, balear /əmˈbɫa.vəm/ Occidental: nord-occidental /amˈbɫa.βem/ valencià /amˈbɫa.vem/, /amˈbɫa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

amblàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blà·vem (3)
* Anagrama: balmàvem
# amargotejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.təˈʒa.ɾən/ balear /ə.məɾ.ɣo.təˈd͡ʒa.ɾən/, /ə.mər.ɣu.təˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.teˈʒa.ɾen/, valencià /a.maɾ.ɣo.teˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

amargotejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de amargotejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargotejar.
# amargotejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.tə.ʒəˈɾa/ balear /ə.məɾ.ɣo.tə.ʒəˈɾa/, /ə.mər.ɣu.tə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.te.ʒaˈɾa/, valencià /a.maɾ.ɣo.te.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amargotejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amargotejar.
# amargotejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.tə.ʒəˈɾi.əs/ balear /ə.məɾ.ɣo.tə.ʒəˈɾi.əs/, /ə.mər.ɣu.tə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.te.ʒaˈɾi.es/, valencià /a.maɾ.ɣo.te.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amargotejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amargotejar.
# amargotejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.tə.ʒəˈɾas/ balear /ə.məɾ.ɣo.tə.ʒəˈɾas/, /ə.mər.ɣu.tə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.te.ʒaˈɾas/, valencià /a.maɾ.ɣo.te.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

amargotejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amargotejar.
# amargotejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.tə.ʒəˈɾi.ən/ balear /ə.məɾ.ɣo.tə.ʒəˈɾi.ən/, /ə.mər.ɣu.tə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.te.ʒaˈɾi.en/, valencià /a.maɾ.ɣo.te.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amargotejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amargotejar.
# amargotejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.tə.ʒəˈɾe/ balear /ə.məɾ.ɣo.tə.ʒəˈɾe/, /ə.mər.ɣu.tə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.te.ʒaˈɾe/, valencià /a.maɾ.ɣo.te.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amargotejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amargotejar.
# amargotejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.təˈʒa.ɾəs/ balear /ə.məɾ.ɣo.təˈd͡ʒa.ɾəs/, /ə.mər.ɣu.təˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.teˈʒa.ɾes/, valencià /a.maɾ.ɣo.teˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

amargotejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amargotejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargotejar.
# amargotejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.tə.ʒəˈɾɛw/ balear /ə.məɾ.ɣo.tə.ʒəˈɾəw/, /ə.mər.ɣu.tə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.te.ʒaˈɾew/, valencià /a.maɾ.ɣo.te.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amargotejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amargotejar.
# amargotejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.tə.ʒəˈɾi.ə/ balear /ə.məɾ.ɣo.tə.ʒəˈɾi.ə/, /ə.mər.ɣu.tə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.te.ʒaˈɾi.a/, valencià /a.maɾ.ɣo.te.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amargotejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amargotejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amargotejar.
# amemaos
## Castellà

   * Pronúncia: americà: baix /a.meˈma.oh/
   * Rimes: -aos

### Adjectiu

amemaos m. pl.
* forma plural de amemao

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·ma·os (4)
# amenace
## Català

   * Pronúncia: occidental /a.meˈna.se/

### Verb

amenace
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amenaçar.
    Forma valenciana: [jo] amenaço, amenace, amenaç o amenaci.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Que jo] amenaci o amenace.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Que ell/ella/vostè] amenaci o amenace.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amenaçar.
    Amenaci o amenace [ell/ella/vostè].
# amen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈa.mən/, occidental /ˈa.men/
   * Rimes: -amen

### Verb

amen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·men (2)
* Anagrames: anem, mane, mena, menà

## Català antic
### Verb

amen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de amar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de amar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de amar
# amemao
## Castellà

   * Pronúncia: americà: baix /a.meˈma.o/
   * Rimes: -ao
   * Etimologia: Segurament síncope del prefix a-, memo ‎(«ximple») i la desinència -ado.

### Adjectiu

amemao m. ‎(femení amemá, plural masculí amemaos, plural femení amemás)
* (Rep. Dominicana) Poc despert, lent, gens espavilat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·ma·o (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de americanismos sobre amemao
# amemá
## Castellà

   * Pronúncia: americà: baix /a.meˈma/
   * Rimes: -a

### Adjectiu

amemá f. ‎(plural amemás)
* forma femenina de amemao

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·má (3)
# amemás
## Castellà

   * Pronúncia: americà: baix /a.meˈmah/
   * Rimes: -as

### Adjectiu

amemás f. pl.
* forma plural de amemá

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·más (3)
# amenaceguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.me.na.seˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

amenaceguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amenaçar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] amenacem.
# amenaceguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.me.na.seˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

amenaceguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] amenacés, amenaçàs o amenaçara.
# amenaceguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.me.na.seˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

amenaceguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] amenacessin, amenacessen, amenaçassin, amenaçassen o amenaçaren.
# amenaceguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.me.na.seˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

amenaceguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] amenacessis, amenacesses, amenaçassis, amenaçasses o amenaçares.
# altivesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.tiˈβe.səs/, balear /əɫ.tiˈve.səs/ Occidental: nord-occidental /aɫ.tiˈβe.ses/ valencià /aɫ.tiˈve.ses/, /aɫ.tiˈβe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

altivesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb altivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ti·ves·ses (4)
* Anagrama: levitasses
# altivessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.tiˈβe.sin/, balear /əɫ.tiˈve.sin/ Occidental: nord-occidental /aɫ.tiˈβe.sin/ valencià /aɫ.tiˈve.sin/, /aɫ.tiˈβe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

altivessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb altivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ti·ves·sin (4)
* Anagrama: levitassin
# altivessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.tiˈβe.sis/, balear /əɫ.tiˈve.sis/ Occidental: nord-occidental /aɫ.tiˈβe.sis/ valencià /aɫ.tiˈve.sis/, /aɫ.tiˈβe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

altivessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb altivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ti·ves·sis (4)
* Anagrama: levitassis
# altivin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈti.βin/, balear /əɫˈti.vin/ Occidental: nord-occidental /aɫˈti.βin/ valencià /aɫˈti.vin/, /aɫˈti.βin/
   * Rimes: -ivin

### Verb

altivin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb altivar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb altivar.
# altivi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈti.βi/, balear /əɫˈti.vi/ Occidental: nord-occidental /aɫˈti.βi/ valencià /aɫˈti.vi/, /aɫˈti.βi/
   * Rimes: -ivi

### Verb

altivi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de altivar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb altivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb altivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb altivar.
# altivis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈti.βis/, balear /əɫˈti.vis/ Occidental: nord-occidental /aɫˈti.βis/ valencià /aɫˈti.vis/, /aɫˈti.βis/
   * Rimes: -ivis

### Verb

altivis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb altivar.
# altivo
## Català
### Verb

altivo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de altivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ti·vo (3)
* Heterograma de 6 lletres (ailotv)
* Anagrames: olivat, violat

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \alˈti.βo\
       Americà: alt /alˈti.bo/, baix \alˈti.βo\
   * Rimes: -ibo

### Adjectiu

altivo m. ‎(femení altiva, plural masculí altivos, plural femení altivas)
* altiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ti·vo (3)
* Heterograma de 6 lletres (ailotv)
# altiveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.tiˈβɛw/ balear /əɫ.tiˈvəw/, /əɫ.tiˈvɛw/ Occidental: nord-occidental /aɫ.tiˈβew/ valencià /aɫ.tiˈvew/, /aɫ.tiˈβew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

altiveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de altivar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb altivar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb altivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ti·veu (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeiltuv)
* Anagrama: levitau
# altivitat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ti.βiˈtat/, balear /əɫ.ti.viˈtat/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ti.βiˈtat/ valencià /aɫ.ti.viˈtat/, /aɫ.ti.βiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De altiu i el sufix -tat

### Nom

altivitat f. ‎(plural altivitats)
* Qualitat d'altiu.

#### Sinònims

* altivesa

#### Traduccions

* Anglès: [[#Anglès|]] $^{(en)}$
* Castellà: [[#Castellà|]] $^{(es)}$
* Francès: [[#Francès|]] $^{(fr)}$
* Italià: [[#Italià|]] $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ti·vi·tat (4)
* Anagrama: vitalitat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# anglosajones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aŋ.ɡlo.saˈxo.nes\, meridional \aŋ.ɡlo.saˈho.neh\
       Americà: alt \aŋ.ɡlo.s(a)ˈxo.nes\, baix \aŋ.ɡlo.saˈho.neh\, austral \aŋ.ɡlo.saˈxo.nes\
   * Rimes: -ones

### Adjectiu

anglosajones m. pl.
* forma plural de anglosajón
# anglosajona
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aŋ.ɡlo.saˈxo.na\, meridional \aŋ.ɡlo.saˈho.na\
       Americà: alt \aŋ.ɡlo.s(a)ˈxo.na\, baix \aŋ.ɡlo.saˈho.na\, austral \aŋ.ɡlo.saˈxo.na\
   * Rimes: -ona

### Adjectiu

anglosajona f. ‎(plural anglosajonas)
* forma femenina de anglosajón
# anglosajón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aŋ.ɡlo.saˈxon\, meridional \aŋ.ɡlo.saˈhoŋ\
       Americà: alt \aŋ.ɡlo.s(a)ˈxon\, baix \aŋ.ɡlo.saˈhoŋ\, austral \aŋ.ɡlo.saˈxon\
   * Rimes: -on

### Adjectiu

anglosajón m. ‎(femení anglosajona, plural masculí anglosajones, plural femení anglosajonas)
* anglosaxó

### Nom

anglosajón m. ‎(només en singular)
* anglès antic

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·glo·sa·jón (4)
# anglonormand
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɫu.nurˈman/ balear /əŋ.ɡɫo.noɾˈmant/, /əŋ.ɡɫu.nurˈman/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡɫo.norˈman/ valencià /aŋ.ɡɫo.noɾˈmant/, /aŋ.ɡɫo.noɾˈman/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: Del prefix anglo- i normand

### Nom

anglonormand m. ‎(només en singular)
* Idioma que parlava la noblesa de les illes Britàniques del segles XI al XIII, barreja del francès antic parlat a Normandia i de l'anglès antic.

### Adjectiu

anglonormand m. ‎(femení anglonormanda, plural masculí anglonormands, plural femení anglonormandes)
* Relatiu als del rei d'Anglaterra dit Guillem el Conqueridor i els seus descendents directes o als cavallers que el van acompanyar en la seva conquesta.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: an·glo·nor·mand (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# anglosajonas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aŋ.ɡlo.saˈxo.nas\, meridional \aŋ.ɡlo.saˈho.nah\
       Americà: alt \aŋ.ɡlo.s(a)ˈxo.nas\, baix \aŋ.ɡlo.saˈho.nah\, austral \aŋ.ɡlo.saˈxo.nas\
   * Rimes: -onas

### Adjectiu

anglosajonas f. pl.
* forma plural de anglosajona
# amarreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈrɛw/ balear /ə.məˈrəw/, /ə.məˈrɛw/ Occidental: /a.maˈrew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amarreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amarrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amarrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·reu (3)
* Anagrames: amuraré, armareu, armàreu, mauraré
# amarrez
## Basc
### Nom

amarrez
* instrumental definit plural de amarra
# amarretako
## Basc
### Nom

amarretako
* genitiu locatiu definit plural de amarra
# amarretan
## Basc
### Nom

amarretan
* inessiu definit plural de amarra
# amarretatik
## Basc
### Nom

amarretatik
* ablatiu definit plural de amarra
# amarria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈri.ə/, occidental /a.maˈri.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amarria
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amarrir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·a (4)
* Anagrames: armaria, arraïma, arraïmà, raïmarà
# amarretara
## Basc
### Nom

amarretara
* al·latiu definit plural de amarra
# amarretaraino
## Basc
### Nom

amarretaraino
* terminatiu definit plural de amarra
# amarretarantz
## Basc
### Nom

amarretarantz
* al·latiu direccional definit plural de amarra
# amarri
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈma.ri/, occidental /aˈma.ri/
   * Rimes: -ari

### Verb

amarri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amarrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amarrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amarrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri (3)
* Anagrames: armari, arraïm, arriam, arrima, arrimà, mirara, mirarà, raïmar
# amorrés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈres/ balear /ə.moˈres/, /ə.muˈres/ Occidental: /a.moˈres/
   * Rimes: -es

### Verb

amorrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amorrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amorrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·rés (3)
* Anagrames: arrosem, orsarem, orsàrem
# amassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈma.sis/, occidental /aˈma.sis/
   * Rimes: -asis
   * Homòfon: amacis

### Verb

amassis ‎(infinitiu amassar)
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amassar.
    [Que tu] amassis o amasses; [tu] no amassis o amasses.
amassis ‎(infinitiu amar)
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amar.
    [Tu] amassis, amessis, amesses, amasses o amares.
# amassàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.maˈsa.jew/

### Verb

amassàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amassar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] amassàveu.
# amassàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈsa.ɾəm/, occidental /a.maˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem
   * Homòfon: amaçàrem

### Verb

amassàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amassar.
    [Nosaltres] amassàrem o vam/vàrem amassar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amassar.
    Forma valenciana: [nosaltres] amasséssim, amasséssem, amassàssem, amassàssim o amassàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mas·sà·rem (4)
* Anagrama: amaràssem
# amassàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈsa.ɾəw/, occidental /a.maˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew
   * Homòfon: amaçàreu

### Verb

amassàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amassar.
    [Vosaltres/vós] amassàreu o vau/vàreu amassar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amassar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] amasséssiu, amassésseu, amassàsseu, amassàssiu o amassàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mas·sà·reu (4)
* Anagrama: amaràsseu
# amassàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈsas/
   * Rimes: -as
   * Homòfon: amaçàs

### Verb

amassàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amassar.
    [Jo] amassés, amassàs o amassara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amassar.
    [Ell/ella/vostè] amassés, amassàs o amassara.
# amassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈma.sin/, occidental /aˈma.sin/
   * Rimes: -asin
   * Homòfon: amacin

### Verb

amassin ‎(infinitiu amassar)
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amassar.
    [Que ells/elles/vostès] amassin o amassen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amassar.
    Amassin o amassen [ells/elles/vostès].
amassin ‎(infinitiu amar)
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amar.
    [Ells/elles] amassin, amessin, amessen, amassen o amaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mas·sin (3)
* Anagrames: amansis, amansís, anàssim
# amasso
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈma.su/, occidental /aˈma.so/
   * Rimes: -aso
   * Homòfon: amaço

### Verb

amasso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amassar.
    [Jo] amasso, amasse, amàs o amassi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amassar.
    [Que jo] amasso, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] amassi o amasse.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amassar.
    [Que ell/ella/vostè] amasso, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] amassi o amasse.
# amassà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈsa/, occidental /a.maˈsa/
   * Rimes: -a
   * Homòfons: amaçà, amaçar, amassar

### Verb

amassà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amassar.
    [Ell/ella/vostè] amassà o va amassar.
# amiguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.miˈɣɛm/ balear /ə.miˈɣəm/, /ə.miˈɣɛm/ Occidental: /a.miˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

amiguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amigar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amigar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·guem (3)
# amiguer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.miˈɣe/ Occidental: nord-occidental /a.miˈɣe/, valencià /a.miˈɣeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De amic i el sufix -er, segle XIX.

### Adjectiu

amiguer m. ‎(femení amiguera, plural masculí amiguers, plural femení amigueres)
* (especialment mallorquí) Que té o aparenta tenir moltes amistats.

#### Traduccions

* Castellà: amiguero $^{(es)}$

### Nom

amiguer m. ‎(plural amiguers, femení amiguera)
* (especialment mallorquí) Persona que té o aparenta tenir moltes amistats.

#### Traduccions

* Castellà: amiguero $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·guer (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegimru)
* Anagrames: agrimeu, argüíem, emigrau, guaríem, guiarem, guiàrem, Guimerà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# amiguegués
## Català
### Verb

amiguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gue·gués (4)