OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aparteguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.paɾ.teˈɣe.sow/

### Verb

aparteguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apartar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] apartéssiu, apartésseu, apartàsseu, apartàssiu o apartàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·te·gués·sou (5)
* Anagrama: atrapeguéssou
# anastomitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəs.tu.mi.d͡zəˈɾan/ balear /ə.nəs.to.mi.d͡zəˈɾan/, /ə.nəs.tu.mi.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.nas.to.mi.d͡zaˈɾan/, valencià /a.nas.to.mi.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

anastomitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de anastomitzar.
# anastomitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəs.tu.miˈd͡za.ɾən/ balear /ə.nəs.to.miˈd͡za.ɾən/, /ə.nəs.tu.miˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.nas.to.miˈd͡za.ɾen/, valencià /a.nas.to.miˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

anastomitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de anastomitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anastomitzar.
# anastomitzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəs.tu.mi.d͡zəˈɾi.ə/ balear /ə.nəs.to.mi.d͡zəˈɾi.ə/, /ə.nəs.tu.mi.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.nas.to.mi.d͡zaˈɾi.a/, valencià /a.nas.to.mi.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

anastomitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de anastomitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de anastomitzar.
# anastomitzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəs.tu.mi.d͡zəˈɾi.əs/ balear /ə.nəs.to.mi.d͡zəˈɾi.əs/, /ə.nəs.tu.mi.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.nas.to.mi.d͡zaˈɾi.es/, valencià /a.nas.to.mi.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

anastomitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de anastomitzar.
# anastomitzaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəs.tu.mi.d͡zəˈɾas/ balear /ə.nəs.to.mi.d͡zəˈɾas/, /ə.nəs.tu.mi.d͡zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.nas.to.mi.d͡zaˈɾas/, valencià /a.nas.to.mi.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

anastomitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de anastomitzar.
# anastomitzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəs.tu.mi.d͡zəˈɾi.ən/ balear /ə.nəs.to.mi.d͡zəˈɾi.ən/, /ə.nəs.tu.mi.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.nas.to.mi.d͡zaˈɾi.en/, valencià /a.nas.to.mi.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

anastomitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de anastomitzar.
# anastomitzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəs.tu.mi.d͡zəˈɾɛw/ balear /ə.nəs.to.mi.d͡zəˈɾəw/, /ə.nəs.tu.mi.d͡zəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.nas.to.mi.d͡zaˈɾew/, valencià /a.nas.to.mi.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

anastomitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de anastomitzar.
# titular
## Català

   * Pronúncia: (adjectiu)
       Oriental: central /ti.tuˈɫar/, balear /ti.tuˈɫa/ Occidental: /ti.tuˈɫaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Pronúncia: (verb)
       Oriental: /ti.tuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /ti.tuˈɫa/ valencià /ti.tuˈɫaɾ/, /ti.tuˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: titulà
   * Etimologia: Adjectiu: del baix llatí titularis, segle XVII.
   * Etimologia: Verb: del llatí titulāre, segle XIII. Doblet de titllar.

### Adjectiu

titular inv. ‎(plural titulars)
* Que té algun títol.
* (esports de pilota) Dit del jugador que forma part de l'alineació inicial d'un partit o una partida.

#### Traduccions

* Anglès: first team $^{(en)}$
* Castellà: titular $^{(es)}$
* Francès: titulaire $^{(fr)}$

### Nom

titular m. f. ‎(plural titulars)
* (esports de pilota) Jugador que forma part de l'alineació inicial d'un partit o una partida.

#### Traduccions

* Anglès: first team player $^{(en)}$
* Castellà: titular $^{(es)}$
* Francès: titulaire $^{(fr)}$

### Verb

titular trans., pron. ‎(pronominal titular-se)
* Posar títol, inscripció o nom a alguna cosa.
* Adquirir algun títol.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: titulo, titula, titulem

#### Sinònims

* intitular (bibliografia, alguerès)
* intestar (alguerès)

#### Traduccions

* Anglès: title $^{(en)}$
* Castellà: titular $^{(es)}$
* Francès: intituler $^{(fr)}$
* Italià: intitulare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·tu·lar (3)
* Anagrama: rutilat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* titular. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 3

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈtɪtʃəlɚ/

### Adjectiu

titular ‎(no comparable)
* titular, nominal

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ti.tuˈlaɾ/
       Americà: alt /t(i).tuˈlaɾ/, baix /ti.tuˈlaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Adjectiu

titular inv. ‎(plural titulares)
* titular

### Nom

titular m. f. ‎(plural titulares)
* titular

### Verb

titular trans., intr., pron. ‎(pronominal titularse, present titulo, passat titulé, futur titularé)
* titular

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·tu·lar (3)
# titulare
## Llatí

   * Pronúncia: /tɪˈtʊ.la.rɛ/

### Adjectiu

titulāre
* nominatiu neutre singular de titulāris
* vocatiu neutre singular de titulāris
* acusatiu neutre singular de titulāris

### Verb

titulare
* infinitiu del present actiu de titulō
# titulares
## Català
### Verb

titulares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de titular.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb titular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·tu·la·res (4)
* Anagrama: titular-se

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ti.tuˈla.ɾes/, meridional /ti.tuˈla.ɾeh/
       Americà: alt /t(i).tuˈla.ɾes/, baix /ti.tuˈla.ɾeh/, austral /ti.tuˈla.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Adjectiu

titulares inv. pl.
* forma plural de titular

### Nom

titulares m. f. pl.
* forma plural de titular

## Llatí

   * Pronúncia: /tɪ.tʊˈlaː.reːs/

### Adjectiu

titulārēs
* nominatiu masculí/femení plural de titulāris
* vocatiu masculí/femení plural de titulāris
* acusatiu masculí/femení plural de titulāris
# titular-se
## Català
### Verb

titular-se
* Forma pronominal de titular.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: em titulo, es titula, ens titulem

### Miscel·lània

* Anagrama: titulares
# titulara
## Català
### Verb

titulara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb titular.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb titular.
# titularan
## Català
### Verb

titularan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de titular.
# titularen
## Català
### Verb

titularen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de titular.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb titular.
# titulareu
## Català
### Verb

titulareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de titular.
# titulari
## Llatí

   * Pronúncia: /tɪ.tʊˈlaː.riː/

### Adjectiu

titulārī
* datiu masculí/femení/neutre singular de titulāris
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de titulāris
# tomaquets
## Occità
### Nom

tomaquets m. pl.
* forma plural de tomaquet
# tomar alivio
## Castellà
### Verb

tomar alivio intr. pron.
* (golf) alleujar-se

#### Sinònims

* aliviarse

### Vegeu també

* tomar alivio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# tomaques
## Català

   * Pronúncia: oriental /tuˈma.kəs/, occidental /toˈma.kes/
   * Rimes: -akes

### Nom

tomaques f. pl.
* Forma plural de tomaca.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ma·ques (3)
* Heterograma de 8 lletres (aemoqstu)
* Anagrama: mosqueta
# tomarem
## Català
### Verb

tomarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de tomar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ma·rem (3)
* Anagrames: amortem, memorat
# tomaquet
## Occità
### Nom

tomaquet m. ‎(plural tomaquets)
* (botànica) tomaquera (Solanum lycopersicum L.)

#### Variants

* estomaguet, estomaquet

#### Sinònims

* poma d'amor, tomata

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las plantas, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, p. 317. ISBN 978-2-85910-453-5.
# torquéssiu
## Català
### Verb

torquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb torcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·qués·siu (3)
* Anagrama: rostisqueu
# torquí
## Català
### Verb

torquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de torcar.
# torquéssim
## Català
### Verb

torquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb torcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·qués·sim (3)
* Anagrama: rostisquem
# torrada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tuˈra.ðə/ balear /toˈra.ðə/, /tuˈra.ðə/ Occidental: /toˈra.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De torrar.

### Nom

torrada f. ‎(plural torrades)
* Acció de torrar.
* Llesca de pa torrat.

#### Derivats

* torrada de Santa Teresa

#### Traduccions

* Anglès: toasting $^{(en)}$
* Castellà: tostado $^{(es)}$ m.
* Francès: grillage $^{(fr)}$
* Alemany: Toast $^{(de)}$ m., Röstbrot $^{(de)}$ n.
* Anglès: toast $^{(en)}$
* Armeni: տոստ $^{(hy)}$ ‎(tost)
* Asturià: turrada $^{(ast)}$, tostada $^{(ast)}$
* Belarús: грэ́нка $^{(be)}$ ‎(hrenka), тост $^{(be)}$ m. ‎(tost)
* Castellà: tostada $^{(es)}$ f.
* Coreà: 토스트 $^{(ko)}$ ‎(toseuteu)
* Danès: ristet brød $^{(da)}$ n.
* Eslovac: hrianka $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: prepečenec $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: rostpano $^{(eo)}$
* Estonià: röstsai $^{(et)}$
* Feroès: snerkt breyð $^{(fo)}$ n.
* Francès: rôtie $^{(fr)}$ f., pain grillé $^{(fr)}$ m., toast $^{(fr)}$ m.
* Friülà: brustulâ $^{(fur)}$
* Gallec: torrada $^{(gl)}$ f., rebanda $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: tost $^{(cy)}$ m.
* Grec: φρυγανιά $^{(el)}$ f. ‎(friganià)
* Irlandès: tósta $^{(ga)}$ m.
* Islandès: ristað brauð $^{(is)}$ n.
* Italià: toast $^{(it)}$ m., pane tostato $^{(it)}$ m.
* Llengua de signes catalana: PA+TORRAR $^{(csc)}$
* Macedoni: двопек $^{(mk)}$ m., тост $^{(mk)}$ m.
* Maori: tohi $^{(mi)}$
* Persa: نان تست‎ $^{(fa)}$
* Polonès: tost $^{(pl)}$ m., grzanka $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: torrada $^{(pt)}$ f.
* Rus: грено́к $^{(ru)}$ m. ‎(grenok), гре́нка $^{(ru)}$ f. ‎(grenka), тост $^{(ru)}$ m. ‎(tost)
* Serbocroat: тост $^{(sh)}$, tost $^{(sh)}$ m.
* Txec: toust $^{(cs)}$ m., topinka $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: грі́нка $^{(uk)}$ f. ‎(hrinka), тост $^{(uk)}$ m. ‎(tost)
* Uzbek: tost $^{(uz)}$
* Xinès: 烤麵包 $^{(zh)}$ ‎(烤面包, kǎomiànbāo)

### Verb

torrada
* Participi femení singular del verb torrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ra·da (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# torrades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tuˈra.ðəs/ balear /toˈra.ðəs/, /tuˈra.ðəs/ Occidental: /toˈra.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

torrades f. pl.
* Forma plural de torrada.

### Verb

torrades
* Participi femení plural del verb torrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ra·des (3)
* Anagrames: derrotàs, restador
# torracollons
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌto.rə.kuˈʎons/ balear /ˌto.rə.koˈʎons/, /ˌto.rə.kuˈjons/ Occidental: /ˌto.ra.koˈʎons/
   * Rimes: -ons
   * Etimologia: De torra i collons.

### Nom

torracollons m. f. ‎(plural invariable)
* (vulgarisme) Persona pesada i molesta que no facilita les coses.

#### Traduccions

* Anglès: dickhead $^{(en)}$, wanker $^{(en)}$
* Castellà: gilipollas $^{(es)}$
* Francès: con $^{(fr)}$
* Italià: coglione $^{(it)}$

### Adjectiu

torracollons inv. inv.
* (vulgarisme) Pesat, molest, és a dir, propi dels torracollons.
    «Valldeperes i Jaquetot l'escriu entre cometes i en caixa alta —és una manera antiga i torracollons de dir majúscula— perquè no sap com encarar-s'hi.» (Enric Gomà, El català tranquil: Un manifest (pàg. 102), 2021.)

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ra·co·llons (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# torrades de Santa Teresa
## Català
### Nom

torrades de Santa Teresa f. pl.
* Forma plural de torrada de Santa Teresa.
# torra
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈtɔ.rə/ Occidental: nord-occidental /ˈtɔ.ra/ valencià /ˈtɔ.ra/, /ˈtɔ.rɔ/

### Verb

torra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de torrar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb torrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ra (2)
* Anagrama: rotar

## Català antic
### Nom

torra f. ‎(plural torras o torres)
* forma alternativa de torre ‎(«casa de camp de lleure»)
    E foren en una torra de un caualler antich e prom qui era gran amich del dit en Domingo de la Figuera (Crònica de Ramon Muntaner)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# torrada de Santa Teresa
## Català
### Nom

torrada de Santa Teresa f. ‎(plural torrades de Santa Teresa)
* Forma alternativa de torradeta de Santa Teresa.

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# tiznaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tiz.naˈɾe/, meridional /tih.naˈɾe/
       Americà: alt /t(i)z.naˈɾe/, baix /tih.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

tiznaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb tiznar
# tiña
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈti.ɲa/
   * Rimes: -iɲa

### Nom

tiña f. ‎(plural tiñas)
* tinya

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·ña (2)
# tiñas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈti.ɲas/, meridional /ˈti.ɲah/
       Americà: alt /ˈti.ɲ(a)s/, baix /ˈti.ɲah/, austral /ˈti.ɲas/
   * Rimes: -iɲas

### Nom

tiñas f. pl.
* forma plural de tiña
# tiza
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈti.θa/
       Americà: alt /ˈti.s(a)/, baix /ˈti.sa/
   * Rimes: -iθa

### Nom

tiza f. ‎(plural tizas)
* guix

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·za (2)
# tiznar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tizˈnaɾ/, meridional /tihˈnaɾ/
       Americà: alt /t(i)zˈnaɾ/, baix /tihˈnaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: (pendent)

### Verb

tiznar ‎(present tizno, passat tizné, futur tiznaré)
* Mascarar (tacar de mascara).

### Miscel·lània

* Síl·labes: tiz·nar (2)
* Heterograma de 6 lletres (ainrtz)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
# tià
## Català

   * Pronúncia: /tiˈa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Probablement del lígur tian, relacionat amb el napolità tiano i el sicilià tianu, del grec antic τήγανον ‎(tḗganon).

### Nom

tià m. ‎(plural tians)
* (menorquí) cassola

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·à (2)
* Anagrama: tai

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# tizno
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈtiz.no/, meridional /ˈtih.no/
       Americà: alt /ˈtiz.no/, baix /ˈtih.no/
   * Rimes: -izno

### Verb

tizno
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb tiznar
# tizné
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tizˈne/, meridional /tihˈne/
       Americà: alt /t(i)zˈne/, baix /tihˈne/
   * Rimes: -e

### Verb

tizné
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb tiznar
# tizas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈti.θas/, meridional /ˈti.θah/
       Americà: alt /ˈti.s(a)s/, baix /ˈti.sah/, austral /ˈti.sas/
   * Rimes: -iθas

### Nom

tizas f. pl.
* forma plural de tiza
# tiès
## Català antic

   * Etimologia: Del francès antic tiais, del llatí tardà theodiscus. Doblet de tudesc.

### Adjectiu

tiès ‎(femení tiesa)
* alemany, germànic

#### Sinònims

* tudesc

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# totalicé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /to.ta.liˈθe/
       Americà: alt /t(o).ta.liˈse/, baix /to.ta.liˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

totalicé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb totalizar
# totalitarian
## Anglès

   * Etimologia: De l'italià totalitario i el sufix -an.

### Adjectiu

totalitarian ‎(comparatiu more totalitarian, superlatiu most totalitarian)
* totalitari
# total
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tuˈtaɫ/ balear /toˈtaɫ/, /tuˈtaɫ/ Occidental: /toˈtaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí totalis, segle XVI.

### Adjectiu

total inv. ‎(plural totals)
* Que conté totes les parts.

#### Traduccions

* Francès: total $^{(fr)}$

### Adverbi

total
* en conclusió
    Total: van decidir que no hi anirien pas.

#### Traduccions

* Francès: total $^{(fr)}$, bref $^{(fr)}$

### Nom

total m. ‎(plural totals)
* Ens que és complet, que conté totes les parts i no en manca cap.
* Resultat d'una suma.

#### Traduccions

* Francès: total $^{(fr)}$ m.
* Asturià: total $^{(ast)}$ m.
* Francès: total $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·tal (2)
* Anagrama: tolta

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈtəʊ.təl/ àudio (EUA)

### Adjectiu

total ‎(comparatiu more total, superlatiu most total)
* total, sencer, global, complet

### Nom

total ‎(plural totals)
* total

### Verb

total ‎(3a persona singular present totals, gerundi totalling [RU] o totaling [EUA], passat i participi totalled [RU] o totaled [EUA])
* sumar, totalitzar

## Francès

   * Pronúncia: /tɔˈtal/
   * Etimologia: Del llatí totalis.

### Adjectiu

total m. ‎(femení totale, plural masculí totaux, plural femení totales)
* total

### Adverbi

total
* (col·loquial) total

#### Sinònims

* bref

### Nom

total m. ‎(plural totaux)
* total
# totale
## Francès

   * Pronúncia: /tɔˈtal/

### Adjectiu

totale f. ‎(plural totales)
* forma femenina de total
# totaled
## Anglès
### Verb

totaled
* passat i participi de total
# totalitat
## Català

   * Pronúncia: oriental /tu.tə.ɫiˈtat/, occidental /to.ta.ɫiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí totalitas

### Nom

totalitat f. ‎(plural totalitats)
* Referència a tots els components d'un conjunt, sense excepcions.

#### Traduccions

* Anglès: totality $^{(en)}$
* Castellà: totalidad $^{(es)}$
* Francès: totalité $^{(fr)}$
* Italià: totalità $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ta·li·tat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# totae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtoː.taj/

### Adjectiu

tōtae
* nominatiu femení plural de tōtus
* vocatiu femení plural de tōtus
# totales
## Francès

   * Pronúncia: /tɔˈtal/

### Adjectiu

totales f. pl.
* forma plural de totale
# totaling
## Anglès
### Verb

totaling
* gerundi de total
# apergaminéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.miˈne.siw/, occidental /a.peɾ.ɣa.miˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

apergaminéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# apergaminàssiu
## Català
### Verb

apergaminàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# apergaminàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pər.ɡə.miˈna.βəw/, balear /ə.pəɾ.ɣə.miˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.per.ɣa.miˈna.βew/ valencià /a.peɾ.ɣa.miˈna.vew/, /a.peɾ.ɣa.miˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

apergaminàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apergaminar-se.
# apergaminí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.miˈni/, occidental /a.peɾ.ɣa.miˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

apergaminí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de apergaminar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·per·ga·mi·ní (5)
* Anagrames: impregnaia, paginaríem
# apergaminéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.miˈne.səm/, occidental /a.peɾ.ɣa.miˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

apergaminéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# apergaminéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.miˈne.sim/, occidental /a.peɾ.ɣa.miˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

apergaminéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# apergaminésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.miˈne.səw/, occidental /a.peɾ.ɣa.miˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

apergaminésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# apergaminàssim
## Català
### Verb

apergaminàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# apergaminés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.miˈnes/, occidental /a.peɾ.ɣa.miˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

apergaminés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# anatematitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nə.tə.mə.tiˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /a.na.te.ma.tiˈd͡ze.sim/, valencià /a.na.te.ma.tiˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

anatematitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatematitzar.
# anatemelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

anatemelor
* genitiu i datiu definit plural de anatemă
* vocatiu plural de anatemă
# anatemei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

anatemei
* genitiu i datiu definit singular de anatemă
# anatematitzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nə.tə.mə.tiˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /a.na.te.ma.tiˈd͡zi/, valencià /a.na.te.ma.tiˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

anatematitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de anatematitzar.
# anatemi
## Italià

   * Pronúncia: /a.naˈtɛː.mi/

### Nom

anatemi m. pl.
* forma plural de anatema
# anatemo
## Romanès
### Nom

anatemo
* vocatiu singular de anatemă
# anatematitzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nə.tə.mə.tiˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /a.na.te.ma.tiˈd͡ze.siw/, valencià /a.na.te.ma.tiˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

anatematitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatematitzar.
# anateme
## Romanès
### Nom

anateme
* forma plural de anatemă
* genitiu i datiu indefinit singular de anatemă
# anatemele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

anatemele
* nominatiu i acusatiu definit plural de anatemă
# aparençaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾən.səˈɾan/, occidental /a.pa.ɾen.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aparençaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aparençar.
# aparençaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾənˈsa.ɾən/, occidental /a.pa.ɾenˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aparençaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aparençar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparençar.
# aparença
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈɾɛn.sə/ balear /ə.pəˈɾən.sə/, /ə.pəˈɾɛn.sə/ Occidental: /a.paˈɾen.sa/
   * Rimes: -ɛnsa
   * Etimologia: De aparèixer i el sufix -ença, segle XIV.

### Nom

aparença f. ‎(plural aparences)
* Aspecte exterior i general d'una cosa, que pot diferir amb la imatge en detall de la mateixa cosa.
* Primera impressió sobre un tema, sense aprofundir en el seu estudi.

#### Traduccions

* Alemany: Anschein $^{(de)}$ m., Schein $^{(de)}$ m., Erscheinung $^{(de)}$ f.
* Anglès: appearance $^{(en)}$
* Castellà: apariencia $^{(es)}$ f.
* Francès: apparence $^{(fr)}$ f.
* Italià: apparenza $^{(it)}$ f.
* Portuguès: aparência $^{(it)}$ f.

### Verb

aparença
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aparençar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aparençar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·ren·ça (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot