OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# locuitor
## Romanès

   * Pronúncia: /lo.ku.iˈtor

### Nom

locuitor m. ‎(plural locuitori, femení locuitoare)
* habitant

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | locuitor | locuitorul | (niște) | locuitori | locuitorii |
| Genitiu-datiu | (unui) | locuitor | locuitorului | (unor) | locuitori | locuitorilor |
| Vocatiu | | locuitorule, locuitore | locuitorule, locuitore | | locuitorilor | locuitorilor |
# locuitore
## Romanès
### Nom

locuitore
* vocatiu singular de locuitor
# locuitori
## Romanès
### Nom

locuitori
* forma plural de locuitor
# locuitoarele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

locuitoarele
* nominatiu i acusatiu definit plural de locuitoare
# locuitorii
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

locuitorii
* nominatiu i acusatiu definit plural de locuitor
# locuitoarea
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

locuitoarea
* nominatiu i acusatiu definit singular de locuitoare
# malsukcesantajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.suk.t͡seˈsan.tajn/

### Verb

malsukcesantajn
* acusatiu plural de malsukcesanta
# malsukcesantaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.suk.t͡seˈsan.taj/

### Verb

malsukcesantaj
* forma plural de malsukcesanta
# malsukcesante
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.suk.t͡seˈsan.te/

### Verb

malsukcesante
* participi actiu adverbial present de malsukcesi
# malstreĉus
## Esperanto

   * Pronúncia: /malˈstre.t͡ʃus/

### Verb

malstreĉus
* condicional de malstreĉi
# malsukcesanta
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.suk.t͡seˈsan.ta/

### Verb

malsukcesanta ‎(plural malsukcesantaj, acusatiu malsukcesantan, plural acusatiu malsukcesantajn)
* participi actiu present de malsukcesi
# malstreĉu
## Esperanto

   * Pronúncia: /malˈstre.t͡ʃu/

### Verb

malstreĉu
* volitiu de malstreĉi
# malsukcesantojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.suk.t͡seˈsan.tojn/

### Verb

malsukcesantojn
* acusatiu plural de malsukcesanto
# malsukcesantoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.suk.t͡seˈsan.toj/

### Verb

malsukcesantoj
* forma plural de malsukcesanto
# malsukcesantan
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.suk.t͡seˈsan.tan/

### Verb

malsukcesantan
* acusatiu de malsukcesanta
# malsukcesanto
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.suk.t͡seˈsan.to/

### Verb

malsukcesanto ‎(plural malsukcesantoj, acusatiu malsukcesanton, plural acusatiu malsukcesantojn)
* participi actiu nominal present de malsukcesi
# lustrasti
## Italià
### Verb

lustrasti
* segona persona singular (tu) del passat de lustrare
# lustrasse
## Italià
### Verb

lustrasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de lustrare
# lustrassimo
## Italià
### Verb

lustrassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de lustrare
# lustrassi
## Italià
### Verb

lustrassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de lustrare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de lustrare
# lustraste
## Italià
### Verb

lustraste
* segona persona plural (voi) del passat de lustrare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de lustrare
# lustrata
## Italià
### Verb

lustrata
* participi passat femení singular de lustrare
# lustrato
## Italià
### Verb

lustrato m. ‎(femení lustrata, plural masculí lustrati, plural femení lustrate)
* participi passat masculí singular de lustrare
# lustrassero
## Italià
### Verb

lustrassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de lustrare
# lustrate
## Italià
### Verb

lustrate
* participi passat femení plural de lustrare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de lustrare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de lustrare
# lustrati
## Italià
### Verb

lustrati
* participi passat masculí plural de lustrare
# luxàreu
## Català
### Verb

luxàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de luxar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb luxar.

### Miscel·lània

* Anagrames: xulareu, xulàreu
# luxàssem
## Català
### Verb

luxàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb luxar.

### Miscel·lània

* Anagrama: xulàssem
# luxàrem
## Català
### Verb

luxàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de luxar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb luxar.

### Miscel·lània

* Anagrames: xularem, xulàrem
# luxàsseu
## Català
### Verb

luxàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb luxar.

### Miscel·lània

* Anagrama: xulàsseu
# luxà
## Català
### Verb

luxà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de luxar.

### Miscel·lània

* Anagrames: xula, xulà
# luxàveu
## Català
### Verb

luxàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de luxar.

### Miscel·lània

* Anagrama: xulàveu
# maiatzentzat
## Basc
### Nom

maiatzentzat
* benefactiu definit plural de maiatz
* benefactiu indefinit de maiatz
# maiatzetarantz
## Basc
### Nom

maiatzetarantz
* al·latiu direccional definit plural de maiatz
* al·latiu direccional indefinit de maiatz
# maiatzerantz
## Basc
### Nom

maiatzerantz
* al·latiu direccional definit singular de maiatz
# maiatzetan
## Basc
### Nom

maiatzetan
* inessiu definit plural de maiatz
* inessiu indefinit de maiatz
# maiatzetara
## Basc
### Nom

maiatzetara
* al·latiu definit plural de maiatz
* al·latiu indefinit de maiatz
# maiatzera
## Basc
### Nom

maiatzera
* al·latiu definit singular de maiatz
# maiatzetaraino
## Basc
### Nom

maiatzetaraino
* terminatiu definit plural de maiatz
* terminatiu indefinit de maiatz
# maiatzengatik
## Basc
### Nom

maiatzengatik
* causal indefinit de maiatz
* causal definit plural de maiatz
# maiatzeraino
## Basc
### Nom

maiatzeraino
* terminatiu definit singular de maiatz
# maiatzetako
## Basc
### Nom

maiatzetako
* genitiu locatiu indefinit de maiatz
* genitiu locatiu definit plural de maiatz
# mancaste
## Italià
### Verb

mancaste
* segona persona plural (voi) del passat de mancare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de mancare
# mancati
## Italià
### Verb

mancati
* participi passat masculí plural de mancare
# mancato
## Italià
### Verb

mancato m. ‎(femení mancata, plural masculí mancati, plural femení mancate)
* participi passat masculí singular de mancare
# mancat
## Català
### Verb

mancat
* Participi masculí singular del verb mancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·cat (2)
* Anagrames: cantam, macant, tancam
# mancau
## Català
### Verb

mancau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de mancar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb mancar.
# mancassis
## Català
### Verb

mancassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.

### Miscel·lània

* Anagrama: cansàssim
# mancasti
## Italià
### Verb

mancasti
* segona persona singular (tu) del passat de mancare
# mancata
## Italià
### Verb

mancata
* participi passat femení singular de mancare
# mancate
## Italià
### Verb

mancate
* participi passat femení plural de mancare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de mancare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de mancare
# maestros de educación musical
## Castellà
### Nom

maestros de educación musical m. pl.
* forma plural de maestro de educación musical
# maestros de educación primaria
## Castellà
### Nom

maestros de educación primaria m. pl.
* forma plural de maestro de educación primaria
# maestros de lengua extranjera
## Castellà
### Nom

maestros de lengua extranjera m. pl.
* forma plural de maestro de lengua extranjera
# maestría
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ma.esˈtɾi.a/, meridional /ma.ehˈtɾi.a/
       Americà: alt /ma.(e)sˈt͡si.a/, baix /ma.ehˈtɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Nom

maestría m. ‎(plural maestrías)
* mestratge
* mestria
* màster

#### Sinònims

* estudios de máster, máster

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·es·trí·a (4)

### Vegeu també

* maestría. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# maestros de educación física
## Castellà
### Nom

maestros de educación física m. pl.
* forma plural de maestro de educación física
# maestros de educación infantil
## Castellà
### Nom

maestros de educación infantil m. pl.
* forma plural de maestro de educación infantil
# maestrías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ma.esˈtɾi.as/, meridional /ma.ehˈtɾi.ah/
       Americà: alt /ma.esˈt͡si.(a)s/, baix /ma.ehˈtɾi.ah/, austral /ma.ehˈtɾi.as/
   * Rimes: -ias

### Nom

maestrías m. pl.
* forma plural de maestría
# maestros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /maˈes.tɾos/, meridional /maˈeh.tɾoh/
       Americà: alt /maˈes.t͡s(o)s/, baix /maˈeh.tɾoh/, austral /maˈeh.tɾos/
   * Rimes: -estɾos

### Nom

maestros m. pl.
* forma plural de maestro
# maestros de educación especial
## Castellà
### Nom

maestros de educación especial m. pl.
* forma plural de maestro de educación especial
# maeva
## Tahitià

   * Pronúncia: /ˈmaˈɛ.va/, /ˈmɛ.va/

### Interjecció

maeva
* salve, salutació formal originalment reservada als caps

### Verb

maeva
* proclamar un rei

#### Sinònims

* mānava, salutació menys formal
# maritimo
## Llatí

   * Pronúncia: /maˈrɪ.tɪ.moː/

### Adjectiu

maritimō
* datiu masculí singular de maritimus
* datiu neutre singular de maritimus
* ablatiu masculí singular de maritimus
* ablatiu neutre singular de maritimus
# maritimis
## Llatí

   * Pronúncia: /maˈrɪ.tɪ.miːs/

### Adjectiu

maritimīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de maritimus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de maritimus
# maritimos
## Llatí

   * Pronúncia: /maˈrɪ.tɪ.moːs/

### Adjectiu

maritimōs
* acusatiu masculí plural de maritimus
# maritime
## Anglès

   * Etimologia: Del llatí maritimus.

### Adjectiu

maritime ‎(comparatiu more maritime, superlatiu most maritime)
* marítim

## Francès

   * Etimologia: Del llatí maritimus.

### Adjectiu

maritime inv. ‎(plural maritimes)
* marítim

#### Compostos i expressions

* armoise maritime

## Llatí

   * Pronúncia: /maˈrɪ.tɪ.mɛ/

### Adjectiu

maritime
* vocatiu masculí singular de maritimus
# maritimes
## Francès

   * Pronúncia: /ma.ʁiˈtim/

### Adjectiu

maritimes inv. pl.
* forma plural de maritime
# maritimi
## Llatí

   * Pronúncia: /maˈrɪ.tɪ.miː/

### Adjectiu

maritimī
* nominatiu masculí plural de maritimus
* vocatiu masculí plural de maritimus
* genitiu masculí singular de maritimus
* genitiu neutre singular de maritimus
# maritimam
## Llatí

   * Pronúncia: /maˈrɪ.tɪ.mam/

### Adjectiu

maritimam
* acusatiu femení singular de maritimus
# maritimarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ma.rɪ.tɪˈmaː.rʊm/

### Adjectiu

maritimārum
* genitiu femení plural de maritimus
# maritimas
## Llatí

   * Pronúncia: /maˈrɪ.tɪ.maːs/

### Adjectiu

maritimās
* acusatiu femení plural de maritimus
# maritimorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ma.rɪ.tɪˈmoː.rʊm/

### Adjectiu

maritimōrum
* genitiu masculí plural de maritimus
* genitiu neutre plural de maritimus
# malcaséssim
## Català
### Verb

malcaséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb malcasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ca·sés·sim (4)
* Anagrama: almescàssim
# malconversadora
## Català

   * Pronúncia: balear /ˌmaɫ.koɱ.vəɾ.səˈðo.ɾə/
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

malconversadora f. ‎(plural malconversadores)
* Forma femenina de malconversador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·con·ver·sa·do·ra (6)
# malconversadores
## Català

   * Pronúncia: balear /ˌmaɫ.koɱ.vəɾ.səˈðo.ɾəs/
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

malconversadores f. pl.
* Forma plural de malconversadora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·con·ver·sa·do·res (6)
# malcasí
## Català
### Verb

malcasí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de malcasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ca·sí (3)
* Anagrames: aclamis, amicals
# malconversador
## Català

   * Pronúncia: balear /ˌmaɫ.koɱ.vəɾ.səˈðo/, /ˌmaɫ.kuɱ.vər.səˈðo/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix mal- i conversador, segle XX.

### Adjectiu

malconversador m. ‎(femení malconversadora, plural masculí malconversadors, plural femení malconversadores)
* (mallorquí) Que conversa poc o malament.

#### Traduccions

* Castellà: mal conversador $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·con·ver·sa·dor (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# malconversadors
## Català

   * Pronúncia: balear /ˌmaɫ.koɱ.vəɾ.səˈðos/, /ˌmaɫ.kuɱ.vər.səˈðos/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Adjectiu

malconversadors m. pl.
* Forma plural de malconversador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·con·ver·sa·dors (5)
# malcasésseu
## Català
### Verb

malcasésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb malcasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ca·sés·seu (4)
* Anagrama: almescàsseu
# malcaséssiu
## Català
### Verb

malcaséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb malcasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ca·sés·siu (4)
* Anagrama: almescàssiu
# maligne
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məˈɫiŋ.nə/ Occidental: nord-occidental /maˈɫiŋ.ne/, valencià /maˈɫiɡ.ne/
   * Rimes: -iɡne
   * Etimologia: Del llatí malignus, segle XIV.

### Adjectiu

maligne m. ‎(femení maligna, plural invariable malignes)
* Propens a fer el mal, dolent.
* (dit d'una malaltia o tumor) Que té capacitat de metastatitzar.

#### Derivats

* malignitat

#### Traduccions

* Anglès: evil $^{(en)}$, wicked $^{(en)}$
* Castellà: maligno $^{(es)}$, malvado $^{(es)}$
* Italià: malvagio $^{(it)}$
* Portuguès: malvado $^{(pt)}$
* Anglès: malignant $^{(en)}$
* Castellà: maligno $^{(es)}$
* Italià: maligno $^{(it)}$
* Portuguès: maligno $^{(pt)}$

### Verb

maligne
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de malignar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb malignar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb malignar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb malignar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·lig·ne (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegilmn)
* Anagrama: malegin

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# maldigués
## Català
### Verb

maldigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb maldir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb maldir.
# maldiguéssiu
## Català
### Verb

maldiguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb maldir.
# maldiguí
## Català
### Verb

maldiguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de maldir.
# maldir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌmaɫˈdi/ Occidental: nord-occidental /ˌmaɫˈdi/ valencià /ˌmaɫˈdiɾ/, /ˌmaɫˈdi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix mal- i dir, segle XIV.

### Verb

maldir intr.
* Dir mal d'alguna persona.
* (antic, castellanisme) maleir
* (mallorquí) Anar malament alguna cosa o insinuar un mal funcionament.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: maldic, maldiu, maldiem

#### Sinònims

* (dir mal) difamar, malfamar

#### Traduccions

* Castellà: maldecir $^{(es)}$
* Francès: médire $^{(fr)}$
* Italià: maledire $^{(it)}$
* Llombard: maldir $^{(lmo)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·dir (2)
* Heterograma de 6 lletres (adilmr)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# maldiguéssom
## Català
### Verb

maldiguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb maldir.
# maldiguéssim
## Català
### Verb

maldiguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb maldir.
# maldiguéssem
## Català
### Verb

maldiguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb maldir.
# maldiguésseu
## Català
### Verb

maldiguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb maldir.
# maldiguéssou
## Català
### Verb

maldiguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb maldir.
# maldin
## Català

   * Pronúncia: /ˈmaɫ.ðin/

### Verb

maldin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb maldar.
    [Que ells/elles/vostès] maldin o malden.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb maldar.
    Maldin o malden [ells/elles/vostès].
# maliciés
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɫi.siˈes/, occidental /ma.ɫi.siˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

maliciés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb maliciar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb maliciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·li·ci·és (4)
* Anagrama: laïcisme
# maliciós
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɫi.siˈos/, occidental /ma.ɫi.siˈos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: Del llatí malitiosus.

### Adjectiu

maliciós m. ‎(femení maliciosa, plural masculí maliciosos, plural femení malicioses)
* Que implica maldat, desig o intenció de perjudicar.
    El programari maliciós és el programari que realitza funcions no desitjades o perjudicials en un sistema sense consentiment de l'usuari.
* Que no és de confiança, perquè probablement faci servir l'astúcia en benefici d'ell mateix.
    «És un home de cara colrada, de front ample solcat per arrugues horitzontals i uns ullets vius i maliciosos.» (Xavier Fàbregas, Entre Catalunya i Aragó, 1971)

#### Sinònims

* perjudicial, pervers, nociu
* murri, trapella, desvergonyit

#### Antònims

* bo, honest, beneficiós

#### Traduccions

* Anglès: malicious $^{(en)}$
* Castellà: malicioso $^{(es)}$
* Francès: méchant $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·li·ci·ós (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# marturiaries
## Català
### Verb

marturiaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de marturiar.
# marturiariva
## Català
### Verb

marturiariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de marturiar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de marturiar.
# marturiarives
## Català
### Verb

marturiarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de marturiar.
# marturiaràs
## Català
### Verb

marturiaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de marturiar.
# marturiaríeu
## Català
### Verb

marturiaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de marturiar.
# marturiarien
## Català
### Verb

marturiarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de marturiar.
# marturiarà
## Català
### Verb

marturiarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de marturiar.
# marturiaré
## Català
### Verb

marturiaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de marturiar.
# marturiariven
## Català
### Verb

marturiariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de marturiar.
# malkonsilatoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.kon.siˈla.toj/

### Verb

malkonsilatoj
* forma plural de malkonsilato
# malkonsilatojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.kon.siˈla.tojn/

### Verb

malkonsilatojn
* acusatiu plural de malkonsilato
# malkonsilaton
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.kon.siˈla.ton/

### Verb

malkonsilaton
* acusatiu de malkonsilato
# malkonsilintaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.kon.siˈlin.taj/

### Verb

malkonsilintaj
* forma plural de malkonsilinta
# malkonsilate
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.kon.siˈla.te/

### Verb

malkonsilate
* participi passiu adverbial present de malkonsili
# malkonsilintan
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.kon.siˈlin.tan/

### Verb

malkonsilintan
* acusatiu de malkonsilinta
# malkonsilato
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.kon.siˈla.to/

### Verb

malkonsilato ‎(plural malkonsilatoj, acusatiu malkonsilaton, plural acusatiu malkonsilatojn)
* participi passiu nominal present de malkonsili
# malkonsili
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.konˈsi.li/

### Verb

malkonsili ‎(present malkonsilas, passat malkonsilis, futur malkonsilos, condicional malkonsilus, volitiu malkonsilu)
* desaconsellar

#### Antònims

* konsili
# malkonsilinta
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.kon.siˈlin.ta/

### Verb

malkonsilinta ‎(plural malkonsilintaj, acusatiu malkonsilintan, plural acusatiu malkonsilintajn)
* participi actiu passat de malkonsili
# malkonsilintajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.kon.siˈlin.tajn/

### Verb

malkonsilintajn
* acusatiu plural de malkonsilinta
# malvenia
## Català
### Verb

malvenia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de malvendre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de malvendre.
# malvenies
## Català
### Verb

malvenies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de malvendre.
# malvens
## Català
### Verb

malvens
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de malvendre.
# malvenérem
## Català
### Verb

malvenérem
* (literari, balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de malvendre.
# malvenien
## Català
### Verb

malvenien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de malvendre.
# malvené
## Català
### Verb

malvené
* (literari, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de malvendre.
# marruquejaran
## Català
### Verb

marruquejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de marruquejar.
# marruquejares
## Català
### Verb

marruquejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de marruquejar.
# marruquejarien
## Català
### Verb

marruquejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de marruquejar.
# marruquejam
## Català
### Verb

marruquejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de marruquejar.
# marruquejaren
## Català
### Verb

marruquejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de marruquejar.
# marruquejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ru.kəˈʒa/ balear /mə.ru.kəˈd͡ʒa/, /mə.ru.kəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ma.ru.keˈʒa/ valencià /ma.ru.keˈd͡ʒaɾ/, /ma.ru.keˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: marruquejà
   * Etimologia: De marrucar i el sufix -ejar.

### Verb

marruquejar intr.
* (mallorquí) parrupar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ru·que·jar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# marruquejaria
## Català
### Verb

marruquejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de marruquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de marruquejar.
# marruquejareu
## Català
### Verb

marruquejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de marruquejar.
# maltractament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌmaɫ.tɾək.təˈmen/ balear /ˌmaɫ.tɾək.təˈment/, /ˌmaɫ.tɾək.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /ˌmaɫ.tɾak.taˈmen/ valencià /ˌmaɫ.tɾak.taˈment/, /ˌmaɫ.tɾak.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De maltractar i el sufix -ment, segle XIV.

### Nom

maltractament m. ‎(plural maltractaments)
* Acció de maltractar.

#### Traduccions

* Anglès: maltreatment $^{(en)}$, mistreatment $^{(en)}$
* Castellà: maltrato $^{(es)}$ m.
* Francès: maltraitance $^{(fr)}$ f.
* Llengua de signes catalana: MALTRACTAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·trac·ta·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC