OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# argilessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒiˈɫe.sən/, occidental /aɾ.d͡ʒiˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

argilessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·les·sen (4)
* Anagrama: alegressin
# argilaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʒiˈɫa.βəs/, balear /əɾ.ʒiˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ar.d͡ʒiˈɫa.βes/ valencià /aɾ.d͡ʒiˈɫa.ves/, /aɾ.d͡ʒiˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

argilaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·la·ves (4)
* Anagrames: gal-vaires, galivares, levigaràs
# argile
## Català
### Verb

argile
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de argilar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb argilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb argilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·le (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegilr)
* Anagrames: alegri, alegrí, algerí
# argiles
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈʒi.ɫəs/, occidental /aɾˈd͡ʒi.ɫes/
   * Rimes: -iles

### Nom

argiles f. pl.
* Forma plural de argila.

### Verb

argiles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de argilar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·les (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegilrs)
* Anagrames: alegris, regalis
# argilesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒiˈɫe.səs/, occidental /aɾ.d͡ʒiˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

argilesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·les·ses (4)
* Anagrama: alegressis
# argilessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒiˈɫe.sin/, occidental /aɾ.d͡ʒiˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

argilessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.
# argilem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʒiˈɫɛm/ balear /əɾ.ʒiˈɫəm/, /ər.ʒiˈɫɛm/ Occidental: /aɾ.d͡ʒiˈɫem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

argilem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de argilar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb argilar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·lem (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegilmr)
* Anagrama: regalim
# argilen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈʒi.ɫən/, occidental /aɾˈd͡ʒi.ɫen/
   * Rimes: -ilen

### Verb

argilen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de argilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb argilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·len (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegilnr)
* Anagrames: alegrin, laringe
# argilaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒi.ɫəˈɾi.əw/, occidental /aɾ.d͡ʒi.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

argilaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de argilar.
# argilassen
## Català
### Verb

argilassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·las·sen (4)
* Anagrama: alegrassin
# argilasses
## Català
### Verb

argilasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·las·ses (4)
* Anagrama: alegrassis
# argilassis
## Català
### Verb

argilassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.
# argilassin
## Català
### Verb

argilassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.
# argilats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒiˈɫats/, occidental /aɾ.d͡ʒiˈɫats/
   * Rimes: -ats

### Verb

argilats
* Participi masculí plural del verb argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·lats (3)
* Anagrama: triagals
# argilau
## Català
### Verb

argilau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de argilar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·lau (3)
* Anagrames: Aguilar, igualar
# argilava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʒiˈɫa.βə/, balear /əɾ.ʒiˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /ar.d͡ʒiˈɫa.βa/ valencià /aɾ.d͡ʒiˈɫa.va/, /aɾ.d͡ʒiˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

argilava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de argilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·la·va (4)
* Anagrames: galivara, galivarà
# argilat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒiˈɫat/, occidental /aɾ.d͡ʒiˈɫat/
   * Rimes: -at

### Verb

argilat
* Participi masculí singular del verb argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·lat (3)
* Anagrama: triagal
# arrepentíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈti.əm/, occidental /a.re.penˈti.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

arrepentíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arrepentir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tí·em (5)
* Anagrames: penetraríem, temperarien
# arrepentí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈti/, occidental /a.re.penˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

arrepentí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrepentir-se.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arrepentir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tí (4)
* Anagrames: peritaren, repartien, reptarien, treparien
# arrepentits
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈtits/, occidental /a.re.penˈtits/
   * Rimes: -its

### Verb

arrepentits
* Participi masculí plural del verb arrepentir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tits (4)
* Anagrama: interpretàs
# arrepentixes
## Català
### Verb

arrepentixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrepentir-se.

#### Variants

* arrepenteixes

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·ti·xes (5)
# arrepentix
## Català
### Verb

arrepentix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrepentir-se.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arrepentir-se.

#### Variants

* [1] arrepenteix
* [2] arrepenteix

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tix (4)
* Anagrama: repartixen
# arrepentixen
## Català
### Verb

arrepentixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrepentir-se.

#### Variants

* arrepenteixen

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·ti·xen (5)
# arrepentissis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈti.sis/, occidental /a.re.penˈti.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

arrepentissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepentir-se.

#### Variants

* arrepentisses, arrepentires

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tis·sis (5)
# arrepentiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈtiw/, occidental /a.re.penˈtiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

arrepentiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrepentir-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arrepentir-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrepentir-se.

#### Variants

* [2] arrepentigueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tiu (4)
# arrepentit
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈtit/, occidental /a.re.penˈtit/
   * Rimes: -it

### Verb

arrepentit
* Participi masculí singular del verb arrepentir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tit (4)
* Anagrames: interpreta, interpretà
# arrepentixo
## Català
### Verb

arrepentixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrepentir-se.

#### Variants

* arrepenteixo, arrepentesc, arrepentisc

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·ti·xo (5)
# arrestessi
## Català
### Verb

arrestessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·res·tes·si (4)
* Anagrames: aterressis, aterrisses, aterrissés, retirasses, trairesses
# arrestelléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎe.siw/, occidental /a.res.teˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arrestelléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestellar.
# arrestellí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎi/, occidental /a.res.teˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

arrestellí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrestellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: setrillera
# arresten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈres.tən/, occidental /aˈres.ten/
   * Rimes: -esten

### Verb

arresten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrestar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrestar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·res·ten (3)
* Anagrames: entrar-se, entrares, estrenar, rentares, restaren, serranet, trenares, tresaren
# arrestesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəsˈte.səs/, occidental /a.resˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arrestesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestar.
# arrestelléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎe.sim/, occidental /a.res.teˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrestelléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestellar.
# arrestessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəsˈte.sən/, occidental /a.resˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arrestessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestar.
# arrestessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəsˈte.sin/, occidental /a.resˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arrestessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestar.
# arrestem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəsˈtɛm/ balear /ə.rəsˈtəm/, /ə.rəsˈtɛm/ Occidental: /a.resˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arrestem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arrestar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arrestar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arrestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·res·tem (3)
* Anagrames: arremets, restarem, restàrem, tremares, tremeràs, tresarem, tresàrem
# arrestes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈres.təs/, occidental /aˈres.tes/
   * Rimes: -estes

### Verb

arrestes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrestar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·res·tes (3)
* Anagrames: restares, tresares
# arniaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ni.əˈɾi.əw/, occidental /aɾ.ni.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arniaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arniar.
# arniassin
## Català
### Verb

arniassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.
# arniassis
## Català
### Verb

arniassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Anagrama: assirians
# arniaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ni.əˈɾas/, occidental /aɾ.ni.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arniaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arniar.

### Miscel·lània

* Anagrama: sarraïna
# arniat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈat/, occidental /aɾ.niˈat/
   * Rimes: -at

### Verb

arniat
* Participi masculí singular del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·at (3)
* Anagrames: aïrant, tirana, Tirana
# assentàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈta.ɾəm/, occidental /a.senˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

assentàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assentar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tà·rem (4)
* Anagrames: amartessen, enartàssem, esmentaràs

## Català antic
### Verb

assentàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de assentar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de assentar
# assentixa
## Català
### Verb

assentixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assentir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assentir.
# assents
## Català antic
### Verb

assents
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de assentar
# assentix
## Català
### Verb

assentix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de assentir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb assentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tix (3)
* Anagrames: enxisats, taxessin, xitassen
# assentixes
## Català
### Verb

assentixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de assentir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assentir.
# assentixo
## Català
### Verb

assentixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assentir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assentir.
# assentixos
## Català
### Verb

assentixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assentir.
# assento
## Català

   * Pronúncia: central /əˈsen.tu/, occidental /aˈsen.to/
   * Rimes: -ento

### Verb

assento
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·to (3)
* Anagrames: assoten, entossa, entossà, notessa, sotanes
# arreveixinàssem
## Català
### Verb

arreveixinàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreveixinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·vei·xi·nàs·sem (6)
# arreveixinin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βəˈʃi.nin/, balear /ə.rə.vəˈʃi.nin/ Occidental: nord-occidental /a.re.βejˈʃi.nin/ valencià /a.re.vejˈʃi.nin/, /a.re.βeˈʃi.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

arreveixinin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arreveixinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arreveixinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·vei·xi·nin (5)
# arreveixinàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βə.ʃiˈna.ɾəw/, balear /ə.rə.və.ʃiˈna.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.re.βej.ʃiˈna.ɾew/ valencià /a.re.vej.ʃiˈna.ɾew/, /a.re.βe.ʃiˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arreveixinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arreveixinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·vei·xi·nà·reu (6)
# arreveixinàsseu
## Català
### Verb

arreveixinàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreveixinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·vei·xi·nàs·seu (6)
# arreveixino
## Català
### Verb

arreveixino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arreveixinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·vei·xi·no (5)
# arreveixinà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βə.ʃiˈna/, balear /ə.rə.və.ʃiˈna/ Occidental: nord-occidental /a.re.βej.ʃiˈna/ valencià /a.re.vej.ʃiˈna/, /a.re.βe.ʃiˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

arreveixinà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arreveixinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·vei·xi·nà (5)
* Anagrames: aixerriaven, eixivernara, eixivernarà, renaixeriva, reveixinara, reveixinarà
# arreveixini
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βəˈʃi.ni/, balear /ə.rə.vəˈʃi.ni/ Occidental: nord-occidental /a.re.βejˈʃi.ni/ valencià /a.re.vejˈʃi.ni/, /a.re.βeˈʃi.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

arreveixini
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arreveixinar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arreveixinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arreveixinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arreveixinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·vei·xi·ni (5)
# arreveixinis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βəˈʃi.nis/, balear /ə.rə.vəˈʃi.nis/ Occidental: nord-occidental /a.re.βejˈʃi.nis/ valencià /a.re.vejˈʃi.nis/, /a.re.βeˈʃi.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

arreveixinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arreveixinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·vei·xi·nis (5)
# arreveixinàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βə.ʃiˈna.ɾəm/, balear /ə.rə.və.ʃiˈna.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.re.βej.ʃiˈna.ɾem/ valencià /a.re.vej.ʃiˈna.ɾem/, /a.re.βe.ʃiˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arreveixinàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arreveixinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·vei·xi·nà·rem (6)
# arqueológico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.ke.oˈlo.xi.ko/, meridional /aɾ.ke.oˈlo.hi.ko/
       Americà: alt /aɾ.ke.oˈlo.x(i).ko/, baix /aɾ.ke.oˈlo.hi.ko/, austral /aɾ.ke.oˈlo.xi.ko/
   * Rimes: -oxiko

### Adjectiu

arqueológico m. ‎(femení arqueológica, plural masculí arqueológicos, plural femení arqueológicas)
* arqueològic

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·o·ló·gi·co (6)

### Vegeu també

* arqueológico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# arqueològic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.kə.uˈɫɔ.ʒik/ balear /əɾ.kə.oˈɫɔ.ʒik/, /ər.kə.uˈɫɔ.ʒik/ Occidental: nord-occidental /ar.ke.oˈɫɔ.ʒik/, valencià /aɾ.ke.oˈɫɔ.d͡ʒik/
   * Rimes: -ɔʒik
   * Etimologia: De arqueologia i el sufix -ic

### Adjectiu

arqueològic m. ‎(femení arqueològica, plural masculí arqueològics, plural femení arqueològiques)
* Relatiu o pertanyent a l'arqueologia.
* Molt antic, inservible.

#### Derivats

* arqueòleg

#### Traduccions

* Anglès: archaeological $^{(en)}$
* Castellà: arqueológico $^{(es)}$ m.
* Gallec: arqueolóxico $^{(gl)}$ m.
* Italià: archeologico $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·o·lò·gic (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# arqueomagnetismo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.ke.o.maɣ.neˈtiz.mo\, meridional \aɾ.ke.o.maɣ.neˈtih.mo\
       Americà: alt /aɾ.k(e).o.maɡ.neˈtiz.mo/, baix \aɾ.ke.o.maɣ.neˈtih.mo\
   * Rimes: -izmo

### Nom

arqueomagnetismo m. ‎(plural arqueomagnetismos)
* (arqueologia) arqueomagnetisme

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·o·mag·ne·tis·mo (7)

### Vegeu també

* arqueomagnetismo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# arqueomagnetismos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.ke.o.maɣ.neˈtiz.mos\, meridional \aɾ.ke.o.maɣ.neˈtih.moh\
       Americà: alt /aɾ.ke.o.maɡ.neˈtiz.m(o)s/, baix \aɾ.ke.o.maɣ.neˈtih.moh\, austral \aɾ.ke.o.maɣ.neˈtih.mos\
   * Rimes: -izmos

### Nom

arqueomagnetismos m. pl.
* forma plural de arqueomagnetismo
# arqueológica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.ke.oˈlo.xi.ka/, meridional /aɾ.ke.oˈlo.hi.ka/
       Americà: alt /aɾ.ke.oˈlo.x(i).ka/, baix /aɾ.ke.oˈlo.hi.ka/, austral /aɾ.ke.oˈlo.xi.ka/
   * Rimes: -oxika

### Adjectiu

arqueológica f. ‎(plural arqueológicas)
* forma femenina de arqueológico
# arqueológicas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.ke.oˈlo.xi.kas/, meridional /aɾ.ke.oˈlo.hi.kah/
       Americà: alt /aɾ.ke.oˈlo.xi.k(a)s/, baix /aɾ.ke.oˈlo.hi.kah/, austral /aɾ.ke.oˈlo.xi.kas/
   * Rimes: -oxikas

### Adjectiu

arqueológicas f. pl.
* forma plural de arqueológica
# arqueológicos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.ke.oˈlo.xi.kos/, meridional /aɾ.ke.oˈlo.hi.koh/
       Americà: alt /aɾ.ke.oˈlo.xi.k(o)s/, baix /aɾ.ke.oˈlo.hi.koh/, austral /aɾ.ke.oˈlo.xi.kos/
   * Rimes: -oxikos

### Adjectiu

arqueológicos m. pl.
* forma plural de arqueológico
# assabentaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.βən.təˈɾe/, occidental /a.sa.ben.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

assabentaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de assabentar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esbatanares
# assabentassin
## Català
### Verb

assabentassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assabentar.
# assabentaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.βən.təˈɾas/, occidental /a.sa.ben.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

assabentaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de assabentar.
# assabentaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.βən.təˈɾi.əw/, occidental /a.sa.ben.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

assabentaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assabentar.
# assabentassen
## Català
### Verb

assabentassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assabentar.
# assabentasses
## Català
### Verb

assabentasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assabentar.
# assabentassis
## Català
### Verb

assabentassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assabentar.
# assamarressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.məˈre.sis/, occidental /a.sa.maˈre.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

assamarressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·res·sis (5)
* Anagrama: arramassessis
# assamarreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.məˈrɛw/ balear /ə.sə.məˈrəw/, /ə.sə.məˈrɛw/ Occidental: /a.sa.maˈrew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assamarreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assamarrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb assamarrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·reu (4)
* Anagrames: amarràsseu, arramasseu
# assamarrin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈma.rin/, occidental /a.saˈma.rin/
   * Rimes: -arin

### Verb

assamarrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assamarrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·rin (4)
* Anagrames: amarrassin, arramassin, arranàssim
# assamarris
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈma.ris/, occidental /a.saˈma.ris/
   * Rimes: -aris

### Verb

assamarris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·ris (4)
* Anagrames: amarrassis, arramassis, arrasàssim