OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escolésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈɫe.səw/ balear /əs.koˈɫe.səw/, /əs.kuˈɫe.səw/ Occidental: /es.koˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

escolésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escolar.

#### Variants

* escoléssiu, escolàssiu, escolàsseu, escolàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·lés·seu (4)
# escombra
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkom.bɾə/, occidental /esˈkom.bɾa/
       Informal: nord-occidental, alguerès /asˈkom.bɾa/, nord-occidental /asˈkom.bɾɛ/
   * Etimologia: De escombrar, segle XIII.

### Nom

escombra f. ‎(plural escombres)
* (central, nord-occidental, septentrional, alguerès) Estri de neteja format per uns pèls o un raspall i un mànec llarg per moure-la amb comoditat.
* (mallorquí) runa
* (mallorquí, menorquí) rasa

#### Sinònims

* granera (valencià, balear, nord-occidental), escampa (nord-occidental), buixeta o buixa (nord-occidental), escoba (nord-occidental), ramàs (nord-occidental), raspall (nord-occidental), baleja

#### Notes

Escombra, com a estri de neteja, és d'ús general en català central, nord-occidental, septentrional i alguerès, però al sud de Catalunya s'usa localment granera. En canvi, granera és d'ús general en valencià i en balear on pràcticament és desconegut escombra. L'ús dels dos termes és paral·lel als verbs agranar i escombrar.

#### Traduccions

* Alemany: Besen $^{(de)}$ m.
* Anglès: broom $^{(en)}$
* Àrab: مِكْنَسَة‎ $^{(ar)}$ f.
* Basc: erratza $^{(eu)}$
* Castellà: escoba $^{(es)}$
* Cors: cappia $^{(co)}$
* Danès: kost $^{(da)}$ c.
* Eslovac: metla $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: metla $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: balailo $^{(eo)}$
* Finès: luuta $^{(fi)}$
* Francès: balai $^{(fr)}$
* Friülà: scove $^{(fur)}$, balai $^{(fur)}$ m.
* Gallec: vasoira $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: ysgubell $^{(cy)}$ f.
* Grec: σκούπα $^{(el)}$ f. ‎(skupa)
* Grec antic: σάρον $^{(grc)}$ n. ‎(sáron)
* Groenlandès: saligutit $^{(kl)}$
* Hindi: झाड़ू $^{(hi)}$ f.
* Irlandès: scuab $^{(ga)}$ f.
* Islandès: sópur $^{(is)}$ m.
* Italià: scopa $^{(it)}$
* Japonès: 箒 $^{(ja)}$
* Llatí: scopae $^{(la)}$ f. pl., ruscum $^{(la)}$ n.
* Llengua de signes catalana: ESCOMBRAR $^{(csc)}$
* Mongol: шүүр $^{(mn)}$
* Neerlandès: bezem $^{(nl)}$ m.
* Occità: escoba $^{(oc)}$ f., engranièra $^{(oc)}$ f. balaja $^{(oc)}$ f.
* Persa: جاروب $^{(fa)}$
* Polonès: miotła $^{(pl)}$
* Portuguès: vassoura $^{(pt)}$
* Quítxua: pichana $^{(qu)}$
* Retoromànic: scua $^{(rm)}$ f.
* Romanès: mătură $^{(ro)}$ f.
* Sard: scova $^{(sc)}$
* Sicilià: scupa $^{(scn)}$ f.
* Suec: kvast $^{(sv)}$ c.
* Tai: ไม้กวาด $^{(th)}$
* Turc: süpürge $^{(tr)}$
* Txec: koště $^{(cs)}$ n., smeták $^{(cs)}$ m.
* Való: ramon $^{(wa)}$
* Vènet: scóa $^{(vec)}$
* Volapük: svip $^{(vo)}$
* Xinès: 掃帚 $^{(zh)}$ ‎(扫帚, sǎozhǒu)

### Verb

escombra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escombrar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·com·bra (3)
* Heterograma de 8 lletres (abcemors)
* Anagrames: boscarem, boscàrem, emboscar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB, Optimot
* Atles Lingüístic del Domini Català
# esgarriacries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˌri.əˈkɾi.əs/, occidental /ez.ɣaˌri.aˈkɾi.es/
       Informal: nord-occidental /az.ɣaˌri.aˈkɾi.es/
   * Rimes: -ies
   * Etimologia: De esgarriar i cria.

### Nom

esgarriacries m. f. ‎(plural invariable)
* Aquell que s'esforça en destorbar converses, jocs, etc.

#### Sinònims

* desbaratafestes, aixafaguitarres

#### Traduccions

* Anglès: spoilsport $^{(en)}$
* Castellà: aguafiestas $^{(es)}$
* Francès: troubre-fête $^{(fr)}$
* Portuguès: estraga-prazeres $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·a·cri·es (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# esgarriadissa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ri.əˈði.sə/, occidental /ez.ɣa.ri.aˈði.sa/
   * Rimes: -isa
   * Etimologia: De esgarriar i el sufix -dissa

### Nom

esgarriadissa f. ‎(plural esgarriadisses)
* Esgarriada confusa de moltes coses.

#### Traduccions
### Adjectiu

esgarriadissa f. ‎(plural esgarriadisses)
* Forma femenina de esgarriadís.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·a·dis·sa (6)
* Anagrama: esgardissaria

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# envolteguessen
## Català
### Verb

envolteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envoltar.
# envolteguéssom
## Català
### Verb

envolteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb envoltar.
# envoltavo
## Català
### Verb

envoltavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de envoltar.
# envoltegués
## Català
### Verb

envoltegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb envoltar.
# envolte
## Català
### Verb

envolte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de envoltar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb envoltar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb envoltar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb envoltar.

### Miscel·lània

* Anagrama: Novetlè
# envolteguessa
## Català
### Verb

envolteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb envoltar.
# envoltavi
## Català
### Verb

envoltavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de envoltar.
# envolteguem
## Català
### Verb

envolteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb envoltar.
# envolteguesses
## Català
### Verb

envolteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envoltar.
# envoltegueu
## Català
### Verb

envoltegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb envoltar.
# escandixen
## Català
### Verb

escandixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escandir.

#### Variants

* escandeixen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·di·xen (4)
* Anagrama: ascendixen
# escandixes
## Català
### Verb

escandixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de escandir.

#### Variants

* escandeixes

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·di·xes (4)
* Anagrama: ascendixes
# escandixo
## Català
### Verb

escandixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escandir.

#### Variants

* escandeixo, escandesc, escandeixi, escandisc

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·di·xo (4)
* Heterograma de 9 lletres (acdeinosx)
* Anagrama: ascendixo
# escandíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kənˈdi.əm/, occidental /es.kanˈdi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

escandíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·dí·em (4)
* Anagrama: ascendíem
# escandix
## Català
### Verb

escandix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escandir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escandir.

#### Variants

* [1] escandeix
* [2] escandeix

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·dix (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdeinsx)
* Anagrames: ascendix, candixes
# escandí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kənˈdi/, occidental /es.kanˈdi/
   * Rimes: -i

### Verb

escandí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escandir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·dí (3)
* Heterograma de 7 lletres (acdeins)
* Anagrames: ascendí, cadenis, candies
# escandits
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kənˈdits/, occidental /es.kanˈdits/
   * Rimes: -its

### Verb

escandits
* Participi masculí plural del verb escandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·dits (3)
* Anagrames: ascendits, dissecant
# escandiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kənˈdiw/, occidental /es.kanˈdiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

escandiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escandir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escandir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escandir.

#### Variants

* [2] escandigueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·diu (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdeinsu)
* Anagrames: acuindes, acuindés, ascendiu, cuinades, induesca
# escandíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kənˈdi.əw/, occidental /es.kanˈdi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

escandíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·dí·eu (4)
* Anagrama: ascendíeu
# escandírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kənˈdi.ɾəm/, occidental /es.kanˈdi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

escandírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escandir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escandir.

#### Variants

* [2] escandíssim, escandíssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·dí·rem (4)
* Anagrames: ascendirem, ascendírem, mendicares
# esganyàs
## Català
### Verb

esganyàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esganyar-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esganyar-se.
# esganyàveu
## Català
### Verb

esganyàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esganyar-se.
# esganyàssiu
## Català
### Verb

esganyàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esganyar-se.
# esganyéssim
## Català
### Verb

esganyéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esganyar-se.
# esganyéssiu
## Català
### Verb

esganyéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esganyar-se.
# esganyàsseu
## Català
### Verb

esganyàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esganyar-se.
# esganyés
## Català
### Verb

esganyés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esganyar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esganyar-se.
# esganyà
## Català
### Verb

esganyà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esganyar-se.
# esganyessis
## Català
### Verb

esganyessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esganyar-se.
# esganyeu
## Català
### Verb

esganyeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esganyar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esganyar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esganyar-se.
# esganyis
## Català
### Verb

esganyis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esganyar-se.
# esganyàreu
## Català
### Verb

esganyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esganyar-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esganyar-se.
# esganyes
## Català
### Verb

esganyes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esganyar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esganyar-se.
# esganyin
## Català
### Verb

esganyin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esganyar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esganyar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: enganyis
# eponychium
## Anglès
### Nom

eponychium ‎(plural eponychia)
* (anatomia) eponiqui

### Vegeu també

* eponychium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɔˈnʏ.kɪ.ʊm/

### Nom

eponychium n. ‎(genitiu eponychiī)
* (Terminologia Anatomica) eponiqui

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | eponychium | eponychia |
| Vocatiu | eponychium | eponychia |
| Acusatiu | eponychium | eponychia |
| Genitiu | eponychiī | eponychiōrum |
| Datiu | eponychiō | eponychiīs |
| Ablatiu | eponychiō | eponychiīs |

### Vegeu també

* eponychium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# eponym
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɛpənɪm/ àudio (EUA)

### Nom

eponym ‎(plural eponyms)
* epònim
# epooforon
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.po.oˈfo.ron/

### Nom

epooforon
* acusatiu de epooforo
# epooforojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.po.oˈfo.rojn/

### Nom

epooforojn
* acusatiu plural de epooforo
# eponychiis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɔˈnʏ.kɪ.iːs/

### Nom

eponychiīs
* datiu plural de eponychium
* ablatiu plural de eponychium
# eponychio
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɔˈnʏ.kɪ.oː/

### Nom

eponychiō
* datiu singular de eponychium
* ablatiu singular de eponychium
# eponychiorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɔ.nʏ.kɪˈoː.rʊm/

### Nom

eponychiōrum
* genitiu plural de eponychium
# eponyms
## Anglès
### Nom

eponyms
* forma plural de eponym
# epooforo
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.po.oˈfo.ro/
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

epooforo ‎(acusatiu epooforon, plural epooforoj, plural acusatiu epooforojn)
* (anatomia) epoòfor
# epooforoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.po.oˈfo.roj/

### Nom

epooforoj
* forma plural de epooforo
# esgrogueíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾu.ɣəˈi.ɾəw/ balear /əz.ɣɾo.ɣəˈi.ɾəw/, /əz.ɣɾu.ɣəˈi.ɾəw/ Occidental: /ez.ɣɾo.ɣeˈi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

esgrogueíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esgrogueir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgrogueir.

#### Variants

* [2] esgrogueíssiu, esgrogueísseu
# esgrogueíssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾu.ɣəˈi.sim/ balear /əz.ɣɾo.ɣəˈi.sim/, /əz.ɣɾu.ɣəˈi.sim/ Occidental: /ez.ɣɾo.ɣeˈi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

esgrogueíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgrogueir.

#### Variants

* esgrogueíssem, esgrogueírem
# esgrogueírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾu.ɣəˈi.ɾəm/ balear /əz.ɣɾo.ɣəˈi.ɾəm/, /əz.ɣɾu.ɣəˈi.ɾəm/ Occidental: /ez.ɣɾo.ɣeˈi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

esgrogueírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esgrogueir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgrogueir.

#### Variants

* [2] esgrogueíssim, esgrogueíssem
# esgrogueís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾu.ɣəˈis/ balear /əz.ɣɾo.ɣəˈis/, /əz.ɣɾu.ɣəˈis/ Occidental: /ez.ɣɾo.ɣeˈis/
   * Rimes: -is

### Verb

esgrogueís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgrogueir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgrogueir.

#### Variants

* [1] esgrogueïra
* [2] esgrogueïra
# esgrogueíssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾu.ɣəˈi.siw/ balear /əz.ɣɾo.ɣəˈi.siw/, /əz.ɣɾu.ɣəˈi.siw/ Occidental: /ez.ɣɾo.ɣeˈi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

esgrogueíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgrogueir.

#### Variants

* esgrogueísseu, esgrogueíreu
# esgrogueísseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾu.ɣəˈi.səw/ balear /əz.ɣɾo.ɣəˈi.səw/, /əz.ɣɾu.ɣəˈi.səw/ Occidental: /ez.ɣɾo.ɣeˈi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

esgrogueísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgrogueir.

#### Variants

* esgrogueíssiu, esgrogueíreu
# esgrogueíssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾu.ɣəˈi.səm/ balear /əz.ɣɾo.ɣəˈi.səm/, /əz.ɣɾu.ɣəˈi.səm/ Occidental: /ez.ɣɾo.ɣeˈi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

esgrogueíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgrogueir.

#### Variants

* esgrogueíssim, esgrogueírem
# esgrogueïa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾu.ɣəˈi.ə/ balear /əz.ɣɾo.ɣəˈi.ə/, /əz.ɣɾu.ɣəˈi.ə/ Occidental: /ez.ɣɾo.ɣeˈi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esgrogueïa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esgrogueir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esgrogueir.
# escopinyeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɲɛw/ balear /əs.ko.piˈɲəw/, /əs.ku.piˈɲɛw/ Occidental: /es.ko.piˈɲew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escopinyeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escopinyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escopinyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escopinyar.
# escopinyaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɲa.βəs/ balear /əs.ko.piˈɲa.vəs/, /əs.ku.piˈɲa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.ko.piˈɲa.βes/ valencià /es.ko.piˈɲa.ves/, /es.ko.piˈɲa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

escopinyaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escopinyar.
# escopinyen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈpi.ɲən/ balear /əs.koˈpi.ɲən/, /əs.kuˈpi.ɲən/ Occidental: /es.koˈpi.ɲen/
   * Rimes: -iɲen

### Verb

escopinyen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escopinyar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escopinyar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escopinyar.
# escopinyesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɲe.səs/ balear /əs.ko.piˈɲe.səs/, /əs.ku.piˈɲe.səs/ Occidental: /es.ko.piˈɲe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

escopinyesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopinyar.
# escopinye
## Català
### Verb

escopinye
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escopinyar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escopinyar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escopinyar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escopinyar.
# escopinyessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɲe.sən/ balear /əs.ko.piˈɲe.sən/, /əs.ku.piˈɲe.sən/ Occidental: /es.ko.piˈɲe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

escopinyessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopinyar.
# escopinyessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɲe.sin/ balear /əs.ko.piˈɲe.sin/, /əs.ku.piˈɲe.sin/ Occidental: /es.ko.piˈɲe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

escopinyessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopinyar.
# escopinyessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɲe.sis/ balear /əs.ko.piˈɲe.sis/, /əs.ku.piˈɲe.sis/ Occidental: /es.ko.piˈɲe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

escopinyessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopinyar.
# esparray
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈraj/, occidental /es.paˈraj/

### Nom

esparray m. ‎(plural esparrays)
* (arcaisme) Forma alternativa de esparrall.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ray (3)

### Vegeu també

* esparray. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# esparrayón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.pa.raˈʝon/, meridional \eh.pa.raˈʝoŋ\
       Americà: alt /es.p(a).raˈʝon/, baix \eh.pa.raˈʝoŋ\, austral \eh.pa.raˈʒon\
   * Rimes: -on

### Nom

esparrayón m. ‎(plural esparrayones)
* esparrall

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·rra·yón (4)

### Vegeu també

* esparrayón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# esparrayones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.pa.raˈʝo.nes/, meridional /eh.pa.raˈʝo.neh/
       Americà: alt /es.pa.raˈʝo.n(e)s/, baix /eh.pa.raˈʝo.neh/, austral \eh.pa.raˈʒo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

esparrayones m. pl.
* forma plural de esparrayón
# esparrelló
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈʎo/, occidental /es.pa.reˈʎo/

### Nom

esparrelló m. ‎(plural esparrellons)
* (arcaisme) Forma alternativa de esparralló.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·re·lló (4)

### Vegeu també

* esparrelló. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# esparro
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈpa.ru/ balear /əsˈpa.ro/, /əsˈpa.ru/ Occidental: /esˈpa.ro/

### Nom

esparro m. ‎(plural esparros)
* (arcaisme) esparrall

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ro (3)
* Anagrames: arropes, arropés, peroràs, reposar

### Vegeu també

* esparro. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# esparrayon
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈjon/, occidental /es.pa.raˈjon/

### Nom

esparrayon m. ‎(plural esparrayons)
* (arcaisme) esparrall

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·yon (4)
* Anagrama: penyoraràs

### Vegeu també

* esparrayon. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escantonàssiu
## Català
### Verb

escantonàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantonar.

#### Variants

* escantonéssiu, escantonésseu, escantonàsseu
# escantoní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kən.tuˈni/ balear /əs.kən.toˈni/, /əs.kən.tuˈni/ Occidental: /es.kan.toˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

escantoní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escantonar.

### Miscel·lània

* Anagrama: atencions
# escanvia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəmˈbi.ə/, balear /əs.kəɱˈvi.ə/ Occidental: nord-occidental /es.kamˈbi.a/ valencià /es.kaɱˈvi.a/, /es.kamˈbi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

escanvia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escanviar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escanviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·vi·a (4)
* Anagrames: acensavi, envaïsca, saciaven
# escantonés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kən.tuˈnes/ balear /əs.kən.toˈnes/, /əs.kən.tuˈnes/ Occidental: /es.kan.toˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

escantonés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantonar.

#### Variants

* [1] escantonessi, escantonàs
* [2] escantonessi, escantonàs

### Miscel·lània

* Anagrama: cantoneses
# escantonéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kən.tuˈne.səm/ balear /əs.kən.toˈne.səm/, /əs.kən.tuˈne.səm/ Occidental: /es.kan.toˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

escantonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantonar.

#### Variants

* escantonéssim, escantonàssim, escantonàssem
# escantonésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kən.tuˈne.səw/ balear /əs.kən.toˈne.səw/, /əs.kən.tuˈne.səw/ Occidental: /es.kan.toˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

escantonésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantonar.

#### Variants

* escantonéssiu, escantonàssiu, escantonàsseu