OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# rechiamo
## Italià
### Verb

rechiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de recare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de recare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de recare
# recheresti
## Italià
### Verb

recheresti
* segona persona singular (tu) del condicional de recare
# debutaria
## Català
### Verb

debutaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de debutar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de debutar.
# debutariva
## Català
### Verb

debutariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de debutar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de debutar.
# debutarà
## Català
### Verb

debutarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de debutar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bu·ta·rà (4)
* Anagrama: rebatuda
# debutarives
## Català
### Verb

debutarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de debutar.
# debutaràs
## Català
### Verb

debutaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de debutar.
# debutaré
## Català
### Verb

debutaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de debutar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bu·ta·ré (4)
* Anagrama: debatreu

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.βu.taˈɾe\
       Americà: alt /de.bu.t(a)ˈɾe/, baix \de.βu.taˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

debutaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb debutar
# debutareu
## Català
### Verb

debutareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de debutar.
# debutarien
## Català
### Verb

debutarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de debutar.
# debutaries
## Català
### Verb

debutaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de debutar.
# debutariven
## Català
### Verb

debutariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de debutar.
# queixalaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ʃə.ɫəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /kej.ʃa.ɫaˈɾas/ valencià /kej.ʃa.ɫaˈɾas/, /ke.ʃa.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

queixalaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de queixalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: quei·xa·la·ràs (4)
# queixalassis
## Català
### Verb

queixalassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb queixalar.

#### Variants

* queixalessis, queixalesses, queixalasses, queixalares

### Miscel·lània

* Síl·labes: quei·xa·las·sis (4)
# queixalats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ʃəˈɫats/ Occidental: nord-occidental /kej.ʃaˈɫats/ valencià /kej.ʃaˈɫats/, /ke.ʃaˈɫats/
   * Rimes: -ats

### Verb

queixalats
* Participi masculí plural del verb queixalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: quei·xa·lats (3)
# queixalaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ʃə.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /kej.ʃa.ɫaˈɾi.ew/ valencià /kej.ʃa.ɫaˈɾi.ew/, /ke.ʃa.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

queixalaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de queixalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: quei·xa·la·rí·eu (5)
# queixalassen
## Català
### Verb

queixalassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb queixalar.

#### Variants

* queixalessin, queixalessen, queixalassin, queixalaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: quei·xa·las·sen (4)
# queixalassin
## Català
### Verb

queixalassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb queixalar.

#### Variants

* queixalessin, queixalessen, queixalassen, queixalaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: quei·xa·las·sin (4)
# queixalat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ʃəˈɫat/ Occidental: nord-occidental /kej.ʃaˈɫat/ valencià /kej.ʃaˈɫat/, /ke.ʃaˈɫat/
   * Rimes: -at

### Verb

queixalat
* Participi masculí singular del verb queixalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: quei·xa·lat (3)
# queixalaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ʃə.ɫəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /kej.ʃa.ɫaˈɾe/ valencià /kej.ʃa.ɫaˈɾe/, /ke.ʃa.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

queixalaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de queixalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: quei·xa·la·ré (4)
# queixalaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ʃə.ɫəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /kej.ʃa.ɫaˈɾi.em/ valencià /kej.ʃa.ɫaˈɾi.em/, /ke.ʃa.ɫaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

queixalaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de queixalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: quei·xa·la·rí·em (5)
# queixalasses
## Català
### Verb

queixalasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb queixalar.

#### Variants

* queixalessis, queixalesses, queixalassis, queixalares

### Miscel·lània

* Síl·labes: quei·xa·las·ses (4)
# desaltàssem
## Català antic
### Verb

desaltàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de desaltar

#### Variants

* desaltàrem
# desaltàvets
## Català antic
### Verb

desaltàvets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desaltar
# desaltàrets
## Català antic
### Verb

desaltàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de desaltar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de desaltar

#### Variants

* [1] desaltàs, desaltàreu
* [2] desaltàssets, desaltàsseu, desaltàreu
# desaltàs
## Català antic
### Verb

desaltàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de desaltar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de desaltar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de desaltar

#### Variants

* [1] desaltàrets, desaltàreu
* [2] desaltara
* [3] desaltara
# desaltàssets
## Català antic
### Verb

desaltàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de desaltar

#### Variants

* desaltàsseu, desaltàrets, desaltàreu
# desaltàsseu
## Català antic
### Verb

desaltàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de desaltar

#### Variants

* desaltàssets, desaltàrets, desaltàreu
# desaltàvem
## Català antic
### Verb

desaltàvem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desaltar
# desalté
## Català antic
### Verb

desalté
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de desaltar

#### Variants

* desaltí
# desaltàrem
## Català antic
### Verb

desaltàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de desaltar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de desaltar

#### Variants

* [1] desaltam
* [2] desaltàssem
# desaltàreu
## Català antic
### Verb

desaltàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de desaltar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de desaltar

#### Variants

* [1] desaltàs, desaltàrets
* [2] desaltàssets, desaltàsseu, desaltàrets
# dateguéssom
## Català
### Verb

dateguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb datar.
# dateguéssou
## Català
### Verb

dateguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb datar.
# dategués
## Català
### Verb

dategués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb datar.
# dategueu
## Català
### Verb

dategueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb datar.
# dates
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈda.təs/, occidental /ˈda.tes/
   * Rimes: -ates

### Nom

dates f. pl.
* Forma plural de data.

### Verb

dates
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de datar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb datar.

#### Variants

* [2] datis

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·tes (2)
* Anagrames: desat, edats, sedat, tsade

## Anglès
### Nom

dates
* forma plural de date

### Verb

dates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de date

## Francès

   * Pronúncia: /dat/

### Nom

dates f. pl.
* forma plural de date
# dateguesses
## Català
### Verb

dateguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb datar.
# rauríem
## Català
### Verb

rauríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de raure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rau·rí·em (3)
* Anagrames: arrimeu, mirareu, miràreu, rumiaré
# rauries
## Català
### Verb

rauries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de raure.
# raurà
## Català
### Verb

raurà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de raure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rau·rà (2)
* Anagrames: arrua, arruà
# rauràs
## Català
### Verb

rauràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de raure.
# raustos
## Català antic
### Nom

raustos
* forma plural de raust
# raus
## Català

   * Pronúncia: /ˈraws/
   * Rimes: -aws

### Verb

raus
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de raure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: Arús, saur, suar $^{(revers)}$, sura, usar
# raustes
## Català antic
### Nom

raustes
* forma plural de raust
# rauré
## Català
### Verb

rauré
* Primera persona del singular (jo) del futur de raure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rau·ré (2)
* Anagrames: arreu, errau
# rauríeu
## Català
### Verb

rauríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de raure.
# raust
## Català antic

   * Etimologia: De l'occità antic raust

### Nom

raust m. ‎(plural rausts o rauts o raustes o raustos)
* rostit

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# crep
## Català

   * Pronúncia: (nom) oriental /ˈkɾɛp/, occidental /ˈkɾep/
   * Rimes: -ɛp
   * Pronúncia: (verb) /ˈkɾep/
   * Rimes: -ep
   * Etimologia: Del francès crêpe, del francès antic crespe, del llatí crispus ‎(literalment «arrissat, crespat»), segle XX. Doblet de cresp.

### Nom

crep f. o m. ‎(plural creps)
* (cuina) Pasta de farina, aigua o llet, i ous, que, cuita a la paella, pren una forma prima i rodona i que se serveix, bé doblegada bé enrotllada, farcida amb condiments diversos.
    «Li faré menjar la seua puta botifarra abans de cremar la seua carcanada de celta borratxo en un auto-da-fe purificador amb els discos d'en Théodore Brotel i en un terrabastall de sacs de gemecs, una fetor de creps mullats amb sidra.» (Joan-Daniel Bezsonoff i Montalat, Les rambles de Saigon, 1996)
    «A l’hora de les postres, les hosts leticianes havien assolit la victòria final. I amb la dolçor d’una crep Suzette a la boca que li féu passejar la llengua per uns llavis que va humitejar, amollà: –Una novetat, no?, això d’anar investigant herències familiars.» (Àlan Greus, L'hereu, pàg. 161, 2002)

#### Notes

* Tot i que es registra en masculí, és força més corrent el seu ús en femení.

#### Traduccions

* Anglès: pancake $^{(en)}$, crepe $^{(en)}$
* Castellà: crepe $^{(es)}$ m. f., crep $^{(es)}$ m. f., crepa $^{(es)}$ f., panqueque $^{(es)}$ m.
* Francès: crêpe $^{(fr)}$ f.
* Gallec: filloa $^{(gl)}$ f.

### Verb

crep
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de crepar.

#### Variants

* crepo

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrama: prec

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# crepadura
## Català

   * Pronúncia: alguerès /kɾa.paˈɾu.ɾa/
   * Etimologia: Del sard o de l'italià crepatura.

### Nom

crepadura f. ‎(plural crepadures)
* (alguerès) esquerda

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·pa·du·ra (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DAlg
# crepam
## Català
### Verb

crepam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de crepar.

#### Variants

* crepem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·pam (2)
* Heterograma de 6 lletres (acempr)
* Anagrama: càmper
# crepar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾəˈpa/ Occidental: nord-occidental /kɾeˈpa/ valencià /kɾeˈpaɾ/, /kɾeˈpa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: [1] Del llatí vulgar *crepare, de crepere.
   * Etimologia: [2] Del francès crêper ‎(«arrissar»).

### Verb

crepar intr.
* (menorquí, eivissenc, alguerès) Estar rabiós.
* (alguerès) esquerdar

#### Conjugació

Vocal rizotònica: /e/

### Verb

crepar trans.
* Crespar el cabell.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: crepo, crepa, crepem Vocal rizotònica: /ɛ/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·par (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB, DAlg
# crepadures
## Català

   * Pronúncia: alguerès /kɾa.paˈɾu.ɾas/

### Nom

crepadures f. pl.
* Forma plural de crepadura.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·pa·du·res (4)
# crepant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾəˈpan/ balear /kɾəˈpant/, /kɾəˈpan/ Occidental: nord-occidental /kɾeˈpan/ valencià /kɾeˈpant/, /kɾeˈpan/
   * Rimes: -ant

### Verb

crepant
* Gerundi del verb crepar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·pant (2)
* Heterograma de 7 lletres (acenprt)
* Anagrama: pertanc
# creparan
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾə.pəˈɾan/, occidental /kɾe.paˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

creparan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de crepar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·pa·ran (3)
# crepa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈkɾɛ.pə/, balear /ˈkɾe.pə/ Occidental: /ˈkɾe.pa/

### Verb

crepa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de crepar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb crepar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·pa (2)
* Anagrames: parec, pecar, perca
# reformarà
## Català
### Verb

reformarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de reformar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·for·ma·rà (4)
* Anagrames: aforrarem, aforràrem
# reformaríveu
## Català
### Verb

reformaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de reformar.
# reformaré
## Català
### Verb

reformaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de reformar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /re.foɾ.maˈɾe/
       Americà: alt /re.f(o)ɾ.maˈɾe/, baix /re.foɾ.maˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

reformaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb reformar
# reformaríeu
## Català
### Verb

reformaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de reformar.
# reformas
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈfoːr.maːs/

### Verb

refōrmās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de refōrmō
# reformas educativas
## Castellà
### Nom

reformas educativas f. pl.
* forma plural de reforma educativa
# reformarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /re.foɾˈmaɾ.se/
       Americà: alt /re.foɾˈmaɾ.s(e)/, baix /re.foɾˈmaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

reformarse trans., pron. ‎(present me reformo, passat me reformé, futur me reformaré)
* forma pronominal de reformar
# reformaràs
## Català
### Verb

reformaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de reformar.
# rajades morelles
## Català
### Nom

rajades morelles f. pl.
* Forma plural de rajada morella.
# rajades peludes
## Català
### Nom

rajades peludes f. pl.
* Forma plural de rajada peluda.
# rajades estelades
## Català
### Nom

rajades estelades f. pl.
* Forma plural de rajada estelada.
# rajades estrellades
## Català
### Nom

rajades estrellades f. pl.
* Forma plural de rajada estrellada.
# rajades jaspiades
## Català
### Nom

rajades jaspiades f. pl.
* Forma plural de rajada jaspiada.
# rajades pigallades
## Català
### Nom

rajades pigallades f. pl.
* Forma plural de rajada pigallada.
# rajades ondulades
## Català
### Nom

rajades ondulades f. pl.
* Forma plural de rajada ondulada.
# rajades ordinàries
## Català
### Nom

rajades ordinàries f. pl.
* Forma plural de rajada ordinària.
# rajades escrita
## Català
### Nom

rajades escrita f. pl.
* Forma plural de rajada escrita.
# rajades manta
## Català
### Nom

rajades manta f. pl.
* Forma plural de rajada manta.
# depreciação
## Portuguès
### Nom

depreciação f. ‎(plural depreciações)
* (economia) depreciació

### Vegeu també

* depreciação. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 30 setembre 2014].
# depredada
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pɾəˈða.ðə/, occidental /de.pɾeˈða.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

depredada
* Participi femení singular del verb depredar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·pre·da·da (4)
# depre
## Català

   * Pronúncia: (no adaptat) /ˈde.pre/
   * Etimologia:
       [1] del castellà depre, apòcope de depresivo.
       [2] del castellà depre, apòcope de depresión.

### Adjectiu

depre inv. ‎(plural depres)
* (col·loquial) Forma abreujada de depressiu.

#### Traduccions

* Castellà: depre $^{(es)}$

### Nom

depre f. ‎(plural depres)
* (col·loquial) Forma abreujada de depressió.
    «Aquesta setmana la depre del dissabte a la nit empalmarà amb la de diumenge.» (Anna Vila Gestí, tuit del 25 de setembre de 2021)

#### Traduccions

* Castellà: depre $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·pre (2)
* Anagrames: perde, perdé

### Vegeu també

* Obres de referència: ésAdir
# depreciation
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪˌpɹiːʃɪˈeɪʃən/

### Nom

depreciation ‎(comptable i incomptable, plural depreciations)
* (economia) depreciació

#### Sinònims

* mark-down
* write-down

### Vegeu també

* depreciation. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 30 setembre 2014].
# depreda
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈpɾe.ðə/, occidental /deˈpɾe.ða/
   * Rimes: -eda

### Verb

depreda
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de depredar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb depredar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·pre·da (3)
# depravedly
## Anglès

   * Etimologia: De depraved i el sufix -ly.

### Adverbi

depravedly ‎(comparatiu more depravedly, superlatiu most depravedly)
* depravadament
# depreciations
## Anglès
### Nom

depreciations
* forma plural de depreciation
# depred
## Català
### Verb

depred
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de depredar.

#### Variants

* depredo, deprede, depredi

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·pred (2)
# depredades
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pɾəˈða.ðəs/, occidental /de.pɾeˈða.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

depredades
* Participi femení plural del verb depredar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·pre·da·des (4)
# creuavo
## Català
### Verb

creuavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de creuar.

### Miscel·lània

* Anagrama: revocau
# creuassis
## Català
### Verb

creuassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb creuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·uas·sis (3)
* Anagrames: cruiasses, cuirasses, cuirassés, sarcísseu
# creuats
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾəˈwats/, occidental /kɾeˈwats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

creuats m. pl.
* Forma plural de creuat.

### Verb

creuats
* Participi masculí plural del verb creuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·uats (2)
* Heterograma de 7 lletres (acerstu)
* Anagrames: acurtes, acurtés, castreu, escurat, estucar, trescau
# creuava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾəˈwa.βə/, balear /kɾəˈwa.və/ Occidental: nord-occidental /kɾeˈwa.βa/ valencià /kɾeˈwa.va/, /kɾeˈwa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

creuava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de creuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de creuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·ua·va (3)
* Anagrames: arcàveu, caràveu, evacuar, vacareu, vacàreu
# creuat
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾəˈwat/, occidental /kɾeˈwat/
   * Rimes: -at

### Adjectiu

creuat m. ‎(femení creuada, plural masculí creuats, plural femení creuades)
* (esports de pilota) Dit del cop, el xut o la passada en què la pilota, la bola, el disc o el volant descriu una trajectòria obliqua.
* (valencià) croat

#### Traduccions

* Anglès: crosscourt $^{(en)}$
* Castellà: cruzado $^{(es)}$
* Francès: croisé $^{(fr)}$

### Verb

creuat
* Participi masculí singular del verb creuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·uat (2)
* Heterograma de 6 lletres (acertu)
* Anagrames: acurte, traceu

### Vegeu també

* creuat. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# daçonassin
## Català
### Verb

daçonassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb daçonar.

#### Variants

* daçonessin, daçonassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·ço·nas·sin (4)
# daçonats
## Català
### Verb

daçonats
* Participi masculí plural del verb daçonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·ço·nats (3)
# daçonau
## Català
### Verb

daçonau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de daçonar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb daçonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·ço·nau (3)
# daçonaves
## Català
### Verb

daçonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de daçonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·ço·na·ves (4)
# daçonassis
## Català
### Verb

daçonassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb daçonar.

#### Variants

* daçonessis, daçonasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·ço·nas·sis (4)
# daçonava
## Català
### Verb

daçonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de daçonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de daçonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·ço·na·va (4)
# daçonat
## Català
### Verb

daçonat
* Participi masculí singular del verb daçonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·ço·nat (3)
# daçonen
## Català
### Verb

daçonen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de daçonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·ço·nen (3)
# daçonaven
## Català
### Verb

daçonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de daçonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·ço·na·ven (4)
# daçonem
## Català
### Verb

daçonem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb daçonar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb daçonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·ço·nem (3)
* Heterograma de 7 lletres (acdemno)
# desbloquejarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bɫu.kə.ʒəˈɾɛm/ balear /dəz.bɫo.kə.ʒəˈɾəm/, /dəz.bɫu.kə.ʒəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /dez.βɫo.ke.ʒaˈɾem/, valencià /dez.bɫo.ke.d͡ʒaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desbloquejarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de desbloquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·que·ja·rem (5)
# desbloquejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bɫu.kə.ʒəˈɾa/ balear /dəz.bɫo.kə.ʒəˈɾa/, /dəz.bɫu.kə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /dez.βɫo.ke.ʒaˈɾa/, valencià /dez.bɫo.ke.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

desbloquejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desbloquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·que·ja·rà (5)
# desbloquejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bɫu.kəˈʒa.ɾəs/ balear /dəz.bɫo.kəˈd͡ʒa.ɾəs/, /dəz.bɫu.kəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /dez.βɫo.keˈʒa.ɾes/, valencià /dez.bɫo.keˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desbloquejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desbloquejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbloquejar.

#### Variants

* [2] desbloquegessis, desbloquegesses, desbloquejassis, desbloquejasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·que·ja·res (5)
# desbloquejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bɫu.kə.ʒəˈɾan/ balear /dəz.bɫo.kə.ʒəˈɾan/, /dəz.bɫu.kə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /dez.βɫo.ke.ʒaˈɾan/, valencià /dez.bɫo.ke.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desbloquejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desbloquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·que·ja·ran (5)