OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# contamino
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈtaː.mɪ.noː/
   * Etimologia: Del prefix con- ‎(«juntament»), l'arrel del verb tangere, i el sufix -men ‎(«l'instrument a través del qual es fa l'acció»), és a dir «passar a través del tacte».

### Verb

contaminō ‎(1a present$^?$), contāminās ‎(2a present), contāmināre ‎(infinitiu), contāmināvī ‎(perfet), contāminātum ‎(supí)
* tocar, entrar en contacte, jo toco
* contaminar, jo contamino
# contarella de mentides
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.təˌɾe.ʎə.ðə.mənˈti.ðəs/ balear /kon.təˌɾe.ʎə.ðə.mənˈti.ðəs/, /kun.təˌɾe.ʎə.ðə.mənˈti.ðəs/ Occidental: /kon.taˌɾe.ʎa.ðe.menˈti.ðes/

### Nom

contarella de mentides f. ‎(plural contarelles de mentides)
* Relat basat en una competició entre diversos personatges per veure qui diu la mentida més grossa.

#### Traduccions
### Vegeu també

* TermFolk
# contar los golpes
## Castellà
### Verb

contar los golpes intr.
* (tennis de taula) comptar els cops

### Vegeu també

* contar los golpes. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# congriar-se
## Català
### Verb

congriar-se
* Forma pronominal de congriar.
# congrio común
## Castellà
### Nom

congrio común m. ‎(plural congrios comunes)
* congre

### Vegeu també

* congrio común. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# congresos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \koŋˈɡɾe.sos\, meridional \koŋˈɡɾe.soh\
       Americà: alt \koŋˈɡɾe.s(o)s\, baix \koŋˈɡɾe.soh\, austral \koŋˈɡɾe.sos\
   * Rimes: -esos

### Nom

congresos m. pl.
* forma plural de congreso
# congret
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋˈɡɾɛt/ balear /koŋˈɡɾət/, /kuŋˈɡɾɛt/ Occidental: /koŋˈɡɾet/
   * Rimes: -ɛt

### Nom

congret m. ‎(plural congrets)
* congre

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·gret (2)
* Heterograma de 7 lletres (cegnort)

### Vegeu també

* congret. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# congrinyol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋ.ɡɾiˈɲɔɫ/ balear /koŋ.ɡɾiˈɲɔɫ/, /kuŋ.ɡɾiˈɲɔɫ/ Occidental: /koŋ.ɡɾiˈɲɔɫ/
   * Rimes: -ɔl

### Nom

congrinyol m. ‎(plural congrinyols)
* congre

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·gri·nyol (3)

### Vegeu també

* congrinyol. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# congrio
## Castellà

   * Pronúncia: \ˈkoŋ.ɡɾjo\
   * Rimes: -onɡɾjo

### Nom

congrio m. ‎(plural congrios)
* congre

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·grio (2)

### Vegeu també

* congrio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# contrabasista
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

contrabasista
* nominatiu i acusatiu definit singular de contrabasistă
# contrabasistele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

contrabasistele
* nominatiu i acusatiu definit plural de contrabasistă
# contrabandiştii
## Romanès
### Nom

contrabandiştii
* nominatiu i acusatiu definit plural de contrabandist
# contrabase
## Romanès
### Nom

contrabase
* vocatiu singular de contrabas
# contrabasist
## Romanès
### Nom

contrabasist m. ‎(plural contrabasiști, femení contrabasistă)
* contrabaix (músic)

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | contrabasist | contrabasistul | (niște) | contrabasiști | contrabasiștii |
| Genitiu-datiu | (unui) | contrabasist | contrabasistului | (unor) | contrabasiști | contrabasiștilor |
| Vocatiu | | contrabasistule, contrabasiste | contrabasistule, contrabasiste | | contrabasiștilor | contrabasiștilor |

#### Sinònims

* contrabas
# contrabasistei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

contrabasistei
* genitiu i datiu definit singular de contrabasistă
# contrabandiştilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

contrabandiştilor
* genitiu i datiu definit plural de contrabandist
* vocatiu plural de contrabandist
# contrabas
## Romanès
### Nom

contrabas n. ‎(plural contrabasuri)
* contrabaix (instrument)

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | contrabas | contrabasul | (niște) | contrabasuri | contrabasurile |
| Genitiu-datiu | (unui) | contrabas | contrabasului | (unor) | contrabasuri | contrabasurilor |
| Vocatiu | | contrabasule, contrabase | contrabasule, contrabase | | contrabasurilor | contrabasurilor |

### Nom

contrabas m. ‎(plural contrabași)
* contrabaix (músic)

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | contrabas | contrabasul | (niște) | contrabași | contrabașii |
| Genitiu-datiu | (unui) | contrabas | contrabasului | (unor) | contrabași | contrabașilor |
| Vocatiu | | contrabasule, contrabase | contrabasule, contrabase | | contrabașilor | contrabașilor |

#### Sinònims

* contrabasist
# contrabasiste
## Romanès
### Nom

contrabasiste
* vocatiu singular de contrabasist
contrabasiste
* forma plural de contrabasistă
* genitiu i datiu indefinit singular de contrabasistă
# contrabandişti
## Romanès
### Nom

contrabandişti
* forma plural de contrabandist
# colege
## Romanès
### Nom

colege
* vocatiu singular de coleg
colege
* forma plural de colegă
* genitiu i datiu indefinit singular de colegă
# colectivas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ko.lekˈti.βas\, meridional \ko.lekˈti.βah\
       Americà: alt /ko.lekˈti.b(a)s/, baix \ko.lekˈti.βah\, austral \ko.lekˈti.βas\
   * Rimes: -ibas

### Adjectiu

colectivas f. pl.
* forma plural de colectiva
# colectivos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ko.lekˈti.βos\, meridional \ko.lekˈti.βoh\
       Americà: alt /ko.lekˈti.b(o)s/, baix \ko.lekˈti.βoh\, austral \ko.lekˈti.βos\
   * Rimes: -ibos

### Adjectiu

colectivos m. pl.
* forma plural de colectivo
# colega
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \koˈle.ɣa\
       Americà: alt /k(o)ˈle.ɡa/, baix \koˈle.ɣa\
   * Rimes: -eɡa
   * Etimologia: Del llatí collēga.

### Nom

colega m. f. ‎(plural colegas)
* col·lega

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·le·ga (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceglo)

## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

colega
* nominatiu i acusatiu definit singular de colegă
# colegas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \koˈle.ɣas\, meridional \koˈle.ɣah\
       Americà: alt /koˈle.ɡ(a)s/, baix \koˈle.ɣah\, austral \koˈle.ɣas\
   * Rimes: -eɡas

### Nom

colegas m. f. pl.
* forma plural de colega

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·le·gas (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceglos)
# colegele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

colegele
* nominatiu i acusatiu definit plural de colegă
# colegelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

colegelor
* genitiu i datiu definit plural de colegă
* vocatiu plural de colegă
# colectivo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ko.lekˈti.βo\
       Americà: alt /k(o).lekˈti.bo/, baix \ko.lekˈti.βo\
   * Rimes: -ibo
   * Etimologia: Del llatí collectīvus.

### Adjectiu

colectivo m. ‎(femení colectiva, plural masculí colectivos, plural femení colectivas)
* col·lectiu
* (Argentina, Bolívia, Equador, Paraguai, Perú) autobús

#### Sinònims

* (autobús) autobús

#### Antònims

* particular, privado

#### Derivats

* colectividad
* colectivismo
* colectivizar

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·lec·ti·vo (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre colectivo
# coleg
## Romanès

   * Pronúncia: /koˈleɡ/

### Nom

coleg m. ‎(plural colegi, femení colegă)
* col·lega

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | coleg | colegul | (niște) | colegi | colegii |
| Genitiu-datiu | (unui) | coleg | colegului | (unor) | colegi | colegilor |
| Vocatiu | | colegule, colege | colegule, colege | | colegilor | colegilor |
# colegei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

colegei
* genitiu i datiu definit singular de colegă
# contaríveu
## Català
### Verb

contaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de contar.

### Miscel·lània

* Anagrama: contraíveu
# contariven
## Català
### Verb

contariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de contar.

### Miscel·lània

* Anagrames: contraïven, encontravi
# contaríets
## Català antic
### Verb

contaríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de contar
# constituigueren
## Català
### Verb

constituigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de constituir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb constituir.
# constituigueva
## Català
### Verb

constituigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de constituir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de constituir.
# constituigueves
## Català
### Verb

constituigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de constituir.
# constituigué
## Català
### Verb

constituigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de constituir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de constituir.
# constituido
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ko(n)s.tiˈtwi.ðo\, meridional \ko(ŋ)h.tiˈtwi.ðo\
       Americà: alt /kons.t(i)ˈtwi.do/, baix \ko(ŋ)h.tiˈtwi.ðo\, austral \ko(n)h.tiˈtwi.ðo\
   * Rimes: -ido

### Verb

constituido
* participi masculí singular del verb constituir («constituït»)
# constituiguera
## Català
### Verb

constituiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb constituir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb constituir.
# constituigueres
## Català
### Verb

constituigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de constituir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb constituir.
# constituiguessen
## Català
### Verb

constituiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb constituir.
# constituiguesses
## Català
### Verb

constituiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb constituir.
# constituigueven
## Català
### Verb

constituigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de constituir.
# contribuíveu
## Català
### Verb

contribuíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de contribuir.
# contribuïgueu
## Català
### Verb

contribuïgueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb contribuir.
# contribuïes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾi.βuˈi.əs/ balear /kon.tɾi.buˈi.əs/, /kun.tɾi.buˈi.əs/ Occidental: /kon.tɾi.buˈi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

contribuïes
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de contribuir.
# contribuïra
## Català
### Verb

contribuïra
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb contribuir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb contribuir.
# contribuïen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾi.βuˈi.ən/ balear /kon.tɾi.buˈi.ən/, /kun.tɾi.buˈi.ən/ Occidental: /kon.tɾi.buˈi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

contribuïen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de contribuir.
# contribuïa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾi.βuˈi.ə/ balear /kon.tɾi.buˈi.ə/, /kun.tɾi.buˈi.ə/ Occidental: /kon.tɾi.buˈi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

contribuïa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de contribuir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de contribuir.
# corprén
## Català
### Verb

corprén
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de corprendre.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb corprendre.

#### Variants

* [1] corprèn
* [2] corprèn
# corps
## Francès

   * Pronúncia: /kɔʁ/
   * Etimologia: Del llatí corpus.

### Nom

corps m. ‎(plural corps)
* cos
# corpus adiposum fossae ischioanalis
## Llatí
### Nom

corpus adiposum fossae ischioanalis
* (Terminologia Anatomica) cos adipós isquiorectal

### Vegeu també

* corpus adiposum fossae ischioanalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# corpulent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kur.puˈɫen/ balear /koɾ.puˈɫent/, /kur.puˈɫen/ Occidental: nord-occidental /kor.puˈɫen/ valencià /koɾ.puˈɫent/, /koɾ.puˈɫen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí corpulentus.

### Adjectiu

corpulent m. ‎(femení corpulenta, plural masculí corpulents, plural femení corpulentes)
* De cos gros.

#### Traduccions

* Alemany: wohlbeleibt $^{(de)}$
* Anglès: corpulent $^{(en)}$
* Castellà: corpulento $^{(es)}$
* Francès: corpulent $^{(fr)}$
* Italià: corpulento $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·pu·lent (3)
* Heterograma de 9 lletres (celnoprtu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# corpus
## Català

   * Pronúncia: /ˈkɔr.pus/
   * Etimologia: Del llatí corpus, segle XIV, doblet de cos. Calc semàntic de l'anglès corpus, segle XX.

### Nom

corpus m. ‎(plural invariable)
* Col·lecció general de textos sobre una matèria o del mateix caràcter.
* Conjunt de la literatura usat per l’anàlisi i la descripció d’una llengua.

#### Traduccions

* Anglès: corpus $^{(en)}$
* Castellà: corpus $^{(es)}$
* Francès: corpus $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·pus (2)
* Heterograma de 6 lletres (coprsu)
* Anagrames: cuprós, porucs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɔr.pʊs/
   * Etimologia: Derivat del protoindoeuropeu *krep-.

### Nom

corpus n. ‎(genitiu corporis)
* cos

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | corpus | corpora |
| Vocatiu | corpus | corpora |
| Acusatiu | corpus | corpora |
| Genitiu | corporis | corporum |
| Datiu | corporī | corporibus |
| Ablatiu | corpore | corporibus |
# combregarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾə.ɣəˈɾɛm/ balear /kom.bɾə.ɣəˈɾəm/, /kum.bɾə.ɣəˈɾɛm/ Occidental: /kom.bɾe.ɣaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

combregarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de combregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·ga·rem (4)
# combregara
## Català
### Verb

combregara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb combregar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb combregar.

#### Variants

* [1] combreguessi, combregués, combregàs
* [2] combreguessi, combregués, combregàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·ga·ra (4)
# combregaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾə.ɣəˈɾi.ə/ balear /kom.bɾə.ɣəˈɾi.ə/, /kum.bɾə.ɣəˈɾi.ə/ Occidental: /kom.bɾe.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

combregaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de combregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de combregar.

#### Variants

* [1] combregariva
* [2] combregariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·ga·ri·a (5)
# combregaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾə.ɣəˈɾan/ balear /kom.bɾə.ɣəˈɾan/, /kum.bɾə.ɣəˈɾan/ Occidental: /kom.bɾe.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

combregaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de combregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·ga·ran (4)
# combregaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾəˈɣa.ɾən/ balear /kom.bɾəˈɣa.ɾən/, /kum.bɾəˈɣa.ɾən/ Occidental: /kom.bɾeˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

combregaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de combregar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb combregar.

#### Variants

* [2] combreguessin, combreguessen, combregassin, combregassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·ga·ren (4)
# combregareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾə.ɣəˈɾɛw/ balear /kom.bɾə.ɣəˈɾəw/, /kum.bɾə.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /kom.bɾe.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

combregareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de combregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·ga·reu (4)
# combregarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾə.ɣəˈɾi.ən/ balear /kom.bɾə.ɣəˈɾi.ən/, /kum.bɾə.ɣəˈɾi.ən/ Occidental: /kom.bɾe.ɣaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

combregarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de combregar.

#### Variants

* combregariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·ga·ri·en (5)
# combregant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾəˈɣan/ balear /kom.bɾəˈɣant/, /kum.bɾəˈɣan/ Occidental: nord-occidental /kom.bɾeˈɣan/ valencià /kom.bɾeˈɣant/, /kom.bɾeˈɣan/
   * Rimes: -ant

### Verb

combregant
* Gerundi del verb combregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·gant (3)
* Heterograma de 10 lletres (abcegmnort)
# combregares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾəˈɣa.ɾəs/ balear /kom.bɾəˈɣa.ɾəs/, /kum.bɾəˈɣa.ɾəs/ Occidental: /kom.bɾeˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

combregares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de combregar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb combregar.

#### Variants

* [2] combreguessis, combreguesses, combregassis, combregasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·ga·res (4)
# contrafagot
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkɔn.tɾə.fəˈɣɔt/, occidental /ˌkon.tɾa.faˈɣɔt/
   * Rimes: -ɔt
   * Etimologia: Del prefix contra- i fagot.

### Nom

contrafagot m. ‎(plural contrafagots)
* Instrument aeròfon que consisteix en un fagot de registre greu, que sona una octava per sota de l'instrument normal.

#### Traduccions

* Anglès: contrabassoon $^{(en)}$
* Basc: kontrafagot $^{(eu)}$
* Castellà: contrafagot $^{(es)}$
* Francès: contrebasson $^{(fr)}$
* Gallec: contrafagot $^{(gl)}$ m.
* Italià: controfagotto $^{(it)}$

### Nom

contrafagot m. f. ‎(plural contrafagots)
* Músic que toca el contrafagot.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·fa·got (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* contrafagot. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kon.tɾa.faˈɣoð\, meridional \koŋ.tɾa.faˈɣo(ð)\
       Americà: alt /kon.t͡sa.f(a)ˈɡod/, baix \koŋ.tɾa.faˈɣoð\, austral \kon.tɾa.faˈɣod\
   * Rimes: -od

### Nom

contrafagot m. ‎(plural contrafagots)
* contrafagot

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·fa·got (4)

### Vegeu també

* contrafagot. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# contrafacéssiu
## Català
### Verb

contrafacéssiu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb contrafer.

#### Variants

* contraféssiu, contrafésseu, contraféreu
# contrafaria
## Català
### Verb

contrafaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de contrafer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de contrafer.

#### Variants

* [1] contrafariva
* [2] contrafariva
# contrafaran
## Català
### Verb

contrafaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de contrafer.
# contrafan
## Català
### Verb

contrafan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de contrafer.
# contrafareu
## Català
### Verb

contrafareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de contrafer.
# contrafaig
## Català
### Verb

contrafaig
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de contrafer.

#### Variants

* contrafaç
# controbatteremo
## Italià
### Verb

controbatteremo
* primera persona plural (noi) del futur de controbattere
# controbatteresti
## Italià
### Verb

controbatteresti
* segona persona singular (tu) del condicional de controbattere
# controbatterono
## Italià
### Verb

controbatterono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de controbattere
# controbatteremmo
## Italià
### Verb

controbatteremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de controbattere
# controbattereste
## Italià
### Verb

controbattereste
* segona persona plural (voi) del condicional de controbattere
# controbatterei
## Italià
### Verb

controbatterei
* primera persona singular (io) del condicional de controbattere
# controbatterete
## Italià
### Verb

controbatterete
* segona persona plural (voi) del futur de controbattere
# controbatterò
## Italià
### Verb

controbatterò
* primera persona singular (io) del futur de controbattere
# controbatterà
## Italià
### Verb

controbatterà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de controbattere
# controbattesse
## Italià
### Verb

controbattesse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de controbattere
# cube
## Francès

   * Pronúncia: /kyb/
   * Etimologia: Del llatí cubus.

### Nom

cube m. ‎(plural cubes)
* cub

#### Compostos i expressions

* centimètre cube
* mètre cube

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊ.bɛ/

### Nom

cube
* vocatiu singular de cubus
# cubertor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ku.βərˈto/ Occidental: nord-occidental /ku.βerˈto/, valencià /ku.beɾˈtoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: Variant dialectal de cobertor.

### Nom

cubertor m. ‎(plural cubertors)
* (valencià) cobertor

### Notes

* S’usa a la comarca de la Costera, almenys a la Font de la Figuera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ber·tor (3)
* Anagrama: octubrer

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# cubetas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kuˈβe.tas\, meridional \kuˈβe.tah\
       Americà: alt /kuˈbe.t(a)s/, baix \kuˈβe.tah\, austral \kuˈβe.tas\
   * Rimes: -etas

### Nom

cubetas f. pl.
* forma plural de cubeta
# cubi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊ.biː/

### Nom

cubī
* nominatiu plural de cubus
* vocatiu plural de cubus
* genitiu singular de cubus
# cubare
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊˈbaː.rɛ/

### Verb

cubāre
* infinitiu del present actiu de cubō
# cubas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊ.baːs/

### Verb

cubās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de cubō
# cubes
## Anglès

   * Pronúncia: /kjuːbz/
   * Rimes: -uːbz

### Nom

cubes
* forma plural de cube
* (eufemisme) testicles
    2006, Bill Lee, Richard Lally, The Wrong Stuff, ISBN 0307339785, pàgina 168 (Google Books):
       Actually, I should have just kicked him in the cubes and gotten my face out of there.

### Verb

cubes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de cube

### Miscel·lània

* Anagrama: Cebus

## Francès

   * Pronúncia: /kyb/

### Nom

cubes m. pl.
* forma plural de cube

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊ.bɛs/

### Verb

cubēs
* segona persona singular del present de subjuntiu actiu de cubō

## Portuguès

   * Pronúncia: /ku.bɨʃ/

### Verb

cubes
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de cubar
* segona persona singular (tu) negatiu de l'imperatiu de cubar