OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# alabateguesses
## Català
### Verb

alabateguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alabatre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·ba·te·gues·ses (6)
* Anagrama: atabaleguesses
# alabategués
## Català
### Verb

alabategués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alabatre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·ba·te·gués (5)
* Anagrama: atabalegués
# alabate
## Català
### Verb

alabate
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de alabatre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·ba·te (4)
* Anagrama: atabale
# alabateguessen
## Català
### Verb

alabateguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alabatre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·ba·te·gues·sen (6)
* Anagrama: atabaleguessen
# alabateguéssou
## Català
### Verb

alabateguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alabatre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·ba·te·gués·sou (6)
* Anagrama: atabaleguéssou
# alabateguessa
## Català
### Verb

alabateguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alabatre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·ba·te·gues·sa (6)
* Anagrama: atabaleguessa
# alabateguéssom
## Català
### Verb

alabateguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alabatre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·ba·te·gués·som (6)
* Anagrama: atabaleguéssom
# agarbonat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣər.buˈnat/ balear /ə.ɣəɾ.boˈnat/, /ə.ɣər.buˈnat/ Occidental: /a.ɣaɾ.boˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

agarbonat
* Participi masculí singular del verb agarbonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bo·nat (4)
* Anagrama: bagotaran
# agarbonaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣər.buˈna.βən/ balear /ə.ɣəɾ.boˈna.vən/, /ə.ɣər.buˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βoˈna.βen/ valencià /a.ɣaɾ.boˈna.ven/, /a.ɣaɾ.βoˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

agarbonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agarbonar.
# agarbonaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣər.buˈna.βəs/ balear /ə.ɣəɾ.boˈna.vəs/, /ə.ɣər.buˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βoˈna.βes/ valencià /a.ɣaɾ.boˈna.ves/, /a.ɣaɾ.βoˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

agarbonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agarbonar.
# agarbonasses
## Català
### Verb

agarbonasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbonar.
# agarbonassin
## Català
### Verb

agarbonassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbonar.
# agarbonau
## Català
### Verb

agarbonau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agarbonar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agarbonar.
# agarbone
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣərˈbo.nə/, occidental /a.ɣaɾˈbo.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

agarbone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agarbonar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agarbonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agarbonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agarbonar.

### Miscel·lània

* Anagrames: abarnego, bonegara, bonegarà
# agarbonassis
## Català
### Verb

agarbonassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbonar.
# agarbonava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣər.buˈna.βə/ balear /ə.ɣəɾ.boˈna.və/, /ə.ɣər.buˈna.və/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βoˈna.βa/ valencià /a.ɣaɾ.boˈna.va/, /a.ɣaɾ.βoˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

agarbonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agarbonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agarbonar.
# industrialitzassin
## Català
### Verb

industrialitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb industrialitzar.
# industrialitzaven
## Català
### Verb

industrialitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de industrialitzar.
# industrialitzassis
## Català
### Verb

industrialitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb industrialitzar.
# industrialitzava
## Català
### Verb

industrialitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de industrialitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de industrialitzar.
# industrialitzaves
## Català
### Verb

industrialitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de industrialitzar.
# industrialitzau
## Català
### Verb

industrialitzau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de industrialitzar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb industrialitzar.
# industrialitze
## Català
### Verb

industrialitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de industrialitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb industrialitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb industrialitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb industrialitzar.
# impairments
## Anglès
### Nom

impairments
* forma plural de impairment
# imparando
## Italià
### Verb

imparando
* gerundi de imparare
# impara
## Italià
### Verb

impara
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de imparare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de imparare
# imparammo
## Italià
### Verb

imparammo
* primera persona plural (noi) del passat de imparare
# imparano
## Italià
### Verb

imparano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de imparare
# imparante
## Italià
### Verb

imparante
* participi present de imparare
# impairment
## Anglès
### Nom

impairment ‎(plural impairments)
* deficiència

### Vegeu també

* impairment. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# imparai
## Italià
### Verb

imparai
* primera persona singular (io) del passat de imparare
# impactí
## Català
### Verb

impactí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de impactar.
# impactó
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.pakˈto/
       Americà: alt /im.p(a)kˈto/, baix /im.pakˈto/
   * Rimes: -o

### Verb

impactó
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb impactar

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pac·tó (3)
* Heterograma de 7 lletres (acimopt)
* Anagrama: compita
# infligesquen
## Català
### Verb

infligesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb infligir.
# infligesques
## Català
### Verb

infligesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb infligir.
# infligesquin
## Català
### Verb

infligesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb infligir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb infligir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fli·ges·quin (4)
* Anagrama: infligisquen
# infligesca
## Català
### Verb

infligesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb infligir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb infligir.
# infligesc
## Català
### Verb

infligesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infligir.
# infligesqui
## Català
### Verb

infligesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb infligir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb infligir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb infligir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fli·ges·qui (4)
* Anagrames: lignifiques, lignifiqués
# amagaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɣəˈɾas/, occidental /a.ma.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

amagaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amagar.
# amagaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɣəˈɾi.əw/, occidental /a.ma.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

amagaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ga·rí·eu (5)
* Anagrama: amargàieu
# amagarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɣəˈɾi.ən/, occidental /a.ma.ɣaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amagarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ga·ri·en (5)
* Anagrames: agranàiem, amargaien, manegaria
# amagaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɣəˈɾi.əs/, occidental /a.ma.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amagaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ga·ri·es (5)
* Anagrames: amargaies, masegaria
# amagariven
## Català
### Verb

amagariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ga·ri·ven (5)
* Anagrama: agermanavi
# amagarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɣəˈɾa/, occidental /a.ma.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amagarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amagar.
# amagaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɣəˈɾi.əm/, occidental /a.ma.ɣaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

amagaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de amagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ga·rí·em (5)
* Anagrama: amargàiem
# amagariva
## Català
### Verb

amagariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de amagar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amagar.
# amagarives
## Català
### Verb

amagarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de amagar.
# amagaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɣəˈɾe/, occidental /a.ma.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amagaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amagar.
# aldus
## Neerlandès

   * Pronúncia: /ɑl.ˈdʏs/
   * Etimologia: Documentat ja en neerlandès mitjà (1236) amb la mateixa forma, compost de al i dus ‎(«així») (vegeu també alhier ‎(«ací») i aldaar ‎(«allà»)).

### Adverbi

aldus
* així, d'aquesta manera
* segons

### Vegeu també

* Per a la discussió etimològica del mot, consulteu l'entrada al a l'Etymologiebank.nl.
# aldonis
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈdo.nis/

### Verb

aldonis
* passat de aldoni
# aldonos
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈdo.nos/
   * Àudio: França

### Verb

aldonos
* futur de aldoni
# aldonu
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈdo.nu/
   * Àudio: França

### Verb

aldonu
* volitiu de aldoni
# aldà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈda/, occidental /aɫˈda/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De l'alt alemany antic alt ‎(«vell»), segle XV.

### Adjectiu

aldà m. ‎(femení aldana, plural masculí aldans, plural femení aldanes)
* (antic, balear) Vell per desgast.

#### Variants

* oldà

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·dà (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# aleaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.le.aˈθjo.nes/, meridional /a.le.aˈθjo.neh/
       Americà: alt /a.le.aˈsjo.n(e)s/, baix /a.le.aˈsjo.neh/, austral /a.le.aˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

aleaciones f. pl.
* forma plural de aleación
# aldre
## Català antic

   * Etimologia: De al i re amb consonant epentètica.

### Pronom

aldre
* altra cosa

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL
# ale
## Multilingüe
### Símbol

ale
* Codi de llengua ISO 639-1 de l'aleuta.

## Català
### Verb

ale
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le (2)
* Anagrama: ela $^{(revers)}$

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈa.le/
   * Rimes: -ale

### Interjecció

ale
* hala

#### Variants

* hale

#### Sinònims

* hala

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le (2)
* Anagrames: ELA $^{(revers)}$, lea

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre ale

## Finès

   * Etimologia: Forma reduïda col·loquial de alennusmyynti, de alennus ‎(«descompte») + myynti ‎(«venda»).

### Nom

ale ‎(genitiu alen, partitiu alea)
* (col·loquial) rebaixes

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Kielitoimiston sanakirja sobre ale

## Romanès
### Article

ale f. n. pl.
* article possessiu femení i neutre plural, de les

#### Relacionats

| Cas | Articles definits | Articles definits | Articles definits | Articles definits | Articles definits | Articles definits | Articles adjectivals | Articles adjectivals | Articles adjectivals | Articles adjectivals | Articles adjectivals | Articles adjectivals | Articles possessius | Articles possessius | Articles possessius | Articles possessius | Articles possessius | Articles possessius | Articles indefinits | Articles indefinits | Articles indefinits | Articles indefinits | Articles indefinits | Articles indefinits |
| Cas | singular | singular | singular | plural | plural | plural | singular | singular | singular | plural | plural | plural | singular | singular | singular | plural | plural | plural | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| Cas | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. |
| nominatiu acusatiu | -l (-le, -ul) | -l (-le, -ul) | -a (-ua) | -i | -le | -le | cel | cel | cea | cei | cele | cele | al | al | a | ai | ale | ale | un | un | o | niște | niște | niște |
| genitiu datiu | -lui (-ului) | -lui (-ului) | -i (-ei) | -lor | -lor | -lor | celui | celui | celei | celor | celor | celor | (alui) | (alui) | (alei) | (alor) | (alor) | (alor) | unui | unui | unei | unor | unor | unor |

#### Vegeu també

* al

## Polonès

   * Pronúncia: /ˈa.lɛ/
   * Etimologia: Del protoeslau *ale.

### Conjunció

ale
* però

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre ale
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre ale
# aldonus
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈdo.nus/
   * Àudio: França

### Verb

aldonus
* condicional de aldoni
# aldosteronism
## Anglès

   * Etimologia: De aldosterone i el sufix -ism.

### Nom

aldosteronism ‎(incomptable)
* hiperaldosteronisme primari

#### Sinònims

* primary aldosteronism

### Vegeu també

* aldosteronism. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# injectésseu
## Català
### Verb

injectésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
# injectés
## Català
### Verb

injectés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
# injectéssem
## Català
### Verb

injectéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
# injectàssim
## Català
### Verb

injectàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
# injectàveu
## Català
### Verb

injectàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de injectar.
# injectàsseu
## Català
### Verb

injectàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.

### Miscel·lània

* Anagrama: cuetejassin
# injectàssiu
## Català
### Verb

injectàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
# injectéssim
## Català
### Verb

injectéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
# implantaries
## Català
### Verb

implantaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de implantar.
# implantariva
## Català
### Verb

implantariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de implantar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de implantar.
# implantariven
## Català
### Verb

implantariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de implantar.
# implantarien
## Català
### Verb

implantarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de implantar.
# implantarives
## Català
### Verb

implantarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de implantar.
# implantaràs
## Català
### Verb

implantaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de implantar.
# implantaria
## Català
### Verb

implantaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de implantar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de implantar.
# implantarà
## Català
### Verb

implantarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de implantar.
# implantaré
## Català
### Verb

implantaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de implantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plan·ta·ré (4)
* Anagrames: parlamenti, parlamentí, plantaríem, talpinarem, talpinàrem

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /im.plan.taˈɾe/, meridional \im.plaŋ.taˈɾe\
       Americà: alt /im.plan.t(a)ˈɾe/, baix \im.plaŋ.taˈɾe\, austral /im.plan.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

implantaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb implantar
# inseminazione
## Italià

   * Pronúncia: /in.se.mi.natˈt͡sjoː.ne/

### Nom

inseminazione f. ‎(plural inseminazioni)
* inseminació

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·mi·na·zió·ne (6)
# insemineguesses
## Català
### Verb

insemineguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inseminar.
# inseminavo
## Català
### Verb

inseminavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inseminar.
# insemine
## Català
### Verb

insemine
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inseminar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inseminar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inseminar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inseminar.
# insemineguem
## Català
### Verb

insemineguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb inseminar.
# insemineguessen
## Català
### Verb

insemineguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inseminar.
# inseminegueu
## Català
### Verb

inseminegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb inseminar.
# inseminavi
## Català
### Verb

inseminavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inseminar.
# inseminazioni
## Italià

   * Pronúncia: /in.se.mi.natˈt͡sjoː.ni/

### Nom

inseminazioni f. pl.
* forma plural de inseminazione
# insemineguessa
## Català
### Verb

insemineguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inseminar.
# insonoritzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.su.nu.ɾiˈd͡za/ balear /in.so.no.ɾiˈd͡za/, /in.su.nu.ɾiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /in.so.no.ɾiˈd͡za/ valencià /in.so.no.ɾiˈzaɾ/, /in.so.no.ɾiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: insonoritzà
   * Etimologia: De insonor i el sufix -itzar.

### Verb

insonoritzar trans.
* Condicionar un espai per a aïllar-lo dels sorolls.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: insonoritzo, insonoritza, insonoritzem

#### Traduccions

* Anglès: soundproof $^{(en)}$
* Castellà: insonorizar $^{(es)}$
* Francès: insonoriser $^{(fr)}$
* Italià: insonorizzare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·no·rit·zar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# insonoritzara
## Català
### Verb

insonoritzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb insonoritzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb insonoritzar.
# insonoritzaran
## Català
### Verb

insonoritzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de insonoritzar.
# insonoritzam
## Català
### Verb

insonoritzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de insonoritzar.
# insonoritzaren
## Català
### Verb

insonoritzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de insonoritzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insonoritzar.
# insonoritzares
## Català
### Verb

insonoritzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de insonoritzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insonoritzar.
# infiltrí
## Català
### Verb

infiltrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de infiltrar.
# infinitament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fiˌni.təˈmen/ balear /iɱ.fiˌni.təˈment/, /iɱ.fiˌni.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fiˌni.taˈmen/ valencià /iɱ.fiˌni.taˈment/, /iɱ.fiˌni.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De infinit i el sufix -ment.

### Adverbi

infinitament
* D’una manera infinita.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fi·ni·ta·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# infiltréssiu
## Català
### Verb

infiltréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infiltrar.
# infiltrésseu
## Català
### Verb

infiltrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infiltrar.
# infiltréssim
## Català
### Verb

infiltréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infiltrar.