OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# normal-vector interpolation shading
## Anglès
### Nom

normal-vector interpolation shading
* (videojocs) shading de Phong

#### Sinònims

* Phong shading

### Vegeu també

* normal-vector interpolation shading. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# normal school
## Anglès
### Nom

normal school ‎(plural normal schools)
* escola normal

### Vegeu també

* normal school. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# ordii
## Català
### Verb

ordii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ordiar.
# ordina
## Català
### Verb

ordina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ordinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ordinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·di·na (3)
* Heterograma de 6 lletres (adinor)
* Anagrames: adorin, adorni, adorní, nodria

## Català antic
### Verb

ordina
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de ordinar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de ordinar
# ordiessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.diˈe.sin/ balear /oɾ.ðiˈe.sin/, /ur.ðiˈe.sin/ Occidental: /oɾ.ðiˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

ordiessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordiar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ordinessi
# ordigueu
## Català
### Verb

ordigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ordir.
# ordiessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.diˈe.sis/ balear /oɾ.ðiˈe.sis/, /ur.ðiˈe.sis/ Occidental: /oɾ.ðiˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

ordiessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordiar.
# ordiesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.diˈe.səs/ balear /oɾ.ðiˈe.səs/, /ur.ðiˈe.səs/ Occidental: /oɾ.ðiˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

ordiesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordiar.
# onctueuse
## Francès
### Adjectiu

onctueuse f. ‎(plural onctueuses)
* forma femenina de onctueux
# onda de percusión
## Castellà
### Nom

onda de percusión f.
* ona de percussió

### Vegeu també

* onda de percusión. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# ondada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /unˈda.ðə/ balear /onˈda.ðə/, /unˈda.ðə/ Occidental: /onˈda.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

ondada f. ‎(plural ondades)
* Forma femenina de ondat.

### Verb

ondada
* Participi femení singular del verb ondar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·da·da (3)
* Anagrames: adonda, adondà, donada
# ondar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /unˈda/ balear /onˈda/, /unˈda/ Occidental: nord-occidental /onˈda/ valencià /onˈdaɾ/, /onˈda/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ondà
   * Etimologia: De onda.

### Verb

ondar trans.
* Fer prendre, o donar, forma ondada.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ondo, onda, ondem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* ondejar, ondular

#### Traduccions

* Anglès: wave $^{(en)}$, curl $^{(en)}$
* Castellà: ondular $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·dar (2)
* Anagrames: adorn, donar, ronda

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ond
## Català
### Verb

ond
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ondar.

#### Variants

* ondo, onde, ondi

### Miscel·lània

* Anagrama: don
# onda herciana
## Castellà
### Nom

onda herciana f. ‎(plural ondas hercianas)
* ona hertziana
# onda
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈon.də/, occidental /ˈon.da/
   * Rimes: -onda
   * Etimologia: Del llatí unda, segle XIV, cultisme doblet del patrimonial ona.

### Nom

onda f. ‎(plural ondes)
* Part curvilínia sinuosa que es forma en cossos flexibles.

#### Traduccions

* Anglès: wave $^{(en)}$
* Castellà: onda $^{(es)}$ f.
* Francès: onde $^{(fr)}$ f.

### Verb

onda
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ondar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ondar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·da (2)
* Anagrames: adon, dona, donà, dóna, nado, nadó

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈon.da/, meridional \ˈoŋ.da\
       Americà: alt /ˈon.da/, baix \ˈoŋ.da\, austral /ˈon.da/
   * Rimes: -onda
   * Etimologia: Del llatí unda.

### Nom

onda f. ‎(plural ondas)
* ona
* onda

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·da (2)
* Anagrames: ando, dona, doná, nado, nadó

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre onda
# ondant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /unˈdan/ balear /onˈdant/, /unˈdan/ Occidental: nord-occidental /onˈdan/ valencià /onˈdant/, /onˈdan/
   * Rimes: -ant

### Verb

ondant
* Gerundi del verb ondar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·dant (2)
* Anagrama: donant
# ondades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /unˈda.ðəs/ balear /onˈda.ðəs/, /unˈda.ðəs/ Occidental: /onˈda.ðes/
   * Rimes: -ades

### Adjectiu

ondades f. pl.
* Forma plural de ondada.

### Verb

ondades
* Participi femení plural del verb ondar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·da·des (3)
* Anagrames: adondes, adondés, donades
# ondam
## Català
### Verb

ondam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ondar.

#### Variants

* ondem

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·dam (2)
* Anagrama: donam
# optassen
## Català
### Verb

optassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb optar.

#### Variants

* optessin, optessen, optassin, optaren

### Miscel·lània

* Anagrames: espantós, esposant, topassen
# optassis
## Català
### Verb

optassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb optar.

#### Variants

* optessis, optesses, optasses, optares

### Miscel·lània

* Anagrames: tapissos, topassis
# optatum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔpˈtaː.tʊm/

### Verb

optātum
* supí acusatiu de optō
# optas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈop.tas/, meridional /ˈop.tah/
       Americà: alt /ˈop.t(a)s/, baix /ˈop.tah/, austral /ˈop.tas/
   * Rimes: -optas

### Verb

optas
* segona persona del singular (tú) del present d’indicatiu del verb optar

#### Variants

* (voseo) optás

### Miscel·lània

* Síl·labes: op·tas (2)
* Anagrames: aptos, pasto, pastó, patos, posta, potas, potás, topas, topás

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɔp.taːs/

### Verb

optās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de optō
# optasses
## Català
### Verb

optasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb optar.

#### Variants

* optessis, optesses, optassis, optares

### Miscel·lània

* Anagrames: esposats, passotes, topasses
# optava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upˈta.βə/ balear /opˈta.və/, /upˈta.və/ Occidental: nord-occidental /opˈta.βa/ valencià /opˈta.va/, /opˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

optava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de optar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de optar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: op·ta·va (3)
* Anagrames: tapavo, topava
# optassin
## Català
### Verb

optassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb optar.

#### Variants

* optessin, optessen, optassen, optaren

### Miscel·lània

* Anagrama: topassin
# optau
## Català
### Verb

optau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de optar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb optar.

#### Variants

* [1] opteu
* [2] opteu

### Miscel·lània

* Anagrames: pauto, pouat, topau
# ortodòxia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.tuˈðɔk.si.ə/ balear /oɾ.toˈðɔk.si.ə/, /ur.tuˈðɔk.si.ə/ Occidental: /oɾ.toˈðɔk.si.a/
   * Etimologia: Del grec antic ὀρθοδοξία ‎(orthodoxía), format per ὀρθός ‎(orthós, «recte») i δόξα ‎(dóxa, «opinió»).

### Nom

ortodòxia f. ‎(plural ortodòxies)
* Que és ortodox, que expressa conformitat total amb una doctrina.
* Doctrina o ideologia que és sostinguda i defensada per la major part d'una societat o per una institució religiosa.

#### Antònims

* heterodòxia
* heretgia

#### Traduccions

* Anglès: orthodoxy $^{(en)}$, Orthodoxy $^{(en)}$
* Basc: ortodoxia $^{(eu)}$
* Castellà: ortodoxia $^{(es)}$ f.
* Francès: orthodoxie $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·to·dò·xi·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# ortodoxietarantz
## Basc
### Nom

ortodoxietarantz
* al·latiu direccional definit plural de ortodoxia
# ortodoxiez
## Basc
### Nom

ortodoxiez
* instrumental definit plural de ortodoxia
# ortodoxo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \oɾ.toˈðok.so\
       Americà: alt /oɾ.toˈdok.s(o)/, baix \oɾ.toˈðok.so\
   * Rimes: -okso

### Adjectiu

ortodoxo m. ‎(femení ortodoxa, plural masculí ortodoxos, plural femení ortodoxas)
* ortodox

### Nom

ortodoxo m. ‎(plural ortodoxos, femení ortodoxa)
* ortodox

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·to·do·xo (4)
# ortodoxietatik
## Basc
### Nom

ortodoxietatik
* ablatiu definit plural de ortodoxia
# ortodoxietaraino
## Basc
### Nom

ortodoxietaraino
* terminatiu definit plural de ortodoxia
# opsonitzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.su.ni.d͡zəˈɾi.ən/ balear /op.so.ni.d͡zəˈɾi.ən/, /up.su.ni.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /op.so.ni.d͡zaˈɾi.en/, valencià /op.so.ni.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

opsonitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de opsonitzar.
# opsonitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.su.niˈd͡za/ balear /op.so.niˈd͡za/, /up.su.niˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /op.so.niˈd͡za/ valencià /op.so.niˈzaɾ/, /op.so.niˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: opsonitzà
   * Etimologia: De opsonina i el sufix -itzar.

### Verb

opsonitzar trans.
* (biologia) Els gèrmens o les cèl·lules, fer-los més sensibles a l’acció de fagòcits usant opsonines.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: opsonitzo, opsonitza, opsonitzem

#### Traduccions

* Anglès: opsonize $^{(en)}$
* Castellà: opsonizar $^{(es)}$
* Francès: opsoniser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: op·so·nit·zar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# opsonitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.su.ni.d͡zəˈɾan/ balear /op.so.ni.d͡zəˈɾan/, /up.su.ni.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /op.so.ni.d͡zaˈɾan/, valencià /op.so.ni.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

opsonitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de opsonitzar.
# opsonitzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.su.ni.d͡zəˈɾɛw/ balear /op.so.ni.d͡zəˈɾəw/, /up.su.ni.d͡zəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /op.so.ni.d͡zaˈɾew/, valencià /op.so.ni.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

opsonitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de opsonitzar.
# opsonitzara
## Català
### Verb

opsonitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb opsonitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb opsonitzar.

#### Variants

* [1] opsonitzés, opsonitzàs
* [2] opsonitzés, opsonitzàs
# opsonitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.su.niˈd͡za.ɾən/ balear /op.so.niˈd͡za.ɾən/, /up.su.niˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /op.so.niˈd͡za.ɾen/, valencià /op.so.niˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

opsonitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de opsonitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb opsonitzar.

#### Variants

* [2] opsonitzessin, opsonitzessen, opsonitzassin, opsonitzassen
# opsonitzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.su.niˈd͡za.ɾəs/ balear /op.so.niˈd͡za.ɾəs/, /up.su.niˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /op.so.niˈd͡za.ɾes/, valencià /op.so.niˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

opsonitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de opsonitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb opsonitzar.

#### Variants

* [2] opsonitzessis, opsonitzesses, opsonitzassis, opsonitzasses
# opsonitzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.su.ni.d͡zəˈɾi.ə/ balear /op.so.ni.d͡zəˈɾi.ə/, /up.su.ni.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /op.so.ni.d͡zaˈɾi.a/, valencià /op.so.ni.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

opsonitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de opsonitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de opsonitzar.
# obrives
## Català
### Verb

obrives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de obrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bri·ves (3)
* Heterograma de 7 lletres (beiorsv)
* Anagrames: observi, observí
# obriülls
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βɾiˈuʎs/ balear /o.bɾiˈuʎs/, /u.bɾiˈuʎs/ Occidental: nord-occidental /o.βɾiˈuʎs/ valencià /o.bɾiˈuʎs/, /o.βɾiˈuʎʃ/
   * Rimes: -uʎs
   * Etimologia: Variant de abriülls equivalent a obrir i ulls, perquè cal tenir els ulls ben oberts per a evitar punxar-se.

### Nom

obriülls m. ‎(plural invariable)
* Planta herbàcia de la família de les asteràcies, de capítols florals fortament espinosos (Centaurea calcitrapa).
* tríbol (Tribulus terrestris)

#### Sinònims

* abriülls, card vermell, floravia, herba de la febre, herba espitllera, narriola

#### Derivats

* obriüllar

#### Traduccions

* Anglès: starthistle $^{(en)}$
* Castellà: cardo estrellado $^{(es)}$ m., abrojo $^{(es)}$ m.
* Francès: centaurée chausse-trappe $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bri·ülls (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# obro
## Català

   * Pronúncia: central /ˈɔ.βɾu/, occidental /ˈɔ.bɾo/
   * Rimes: -ɔbɾo

### Verb

obro ‎(infinitiu obrar)
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de obrar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb obrar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb obrar.

### Verb

obro ‎(infinitiu obrir)
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de obrir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb obrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bro (2)
* Anagrames: boro, orbo $^{(revers)}$, robo

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈo.βɾo\
       Americà: alt /ˈo.bɾo/, baix \ˈo.βɾo\
   * Rimes: -obɾo

### Verb

obro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb obrar
# obràiem
## Català
### Verb

obràiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de obrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·brà·iem (3)
* Heterograma de 7 lletres (abeimor)
* Anagrames: boiarem, boiàrem, emboira, emboirà, robàiem
# obros
## Català
### Verb

obros ‎(infinitiu obrar)
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb obrar.
obros ‎(infinitiu obrir)
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb obrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bros (2)
* Anagrames: robos, sobro
# obràreu
## Català
### Verb

obràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de obrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb obrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·brà·reu (3)
* Anagrames: arboreu, borareu, boràreu, orbareu, orbàreu, robareu, robàreu
# obrà
## Català
### Verb

obrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de obrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·brà (2)
* Anagrames: abró, Arbó, baró, Baró, bora, borà, braó, orba, orbà, rabo, roba, robà
# obràieu
## Català
### Verb

obràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de obrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·brà·ieu (3)
* Heterograma de 7 lletres (abeioru)
* Anagrames: boiareu, boiàreu, robàieu
# obràrem
## Català
### Verb

obràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de obrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb obrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·brà·rem (3)
* Anagrames: arborem, borarem, boràrem, bromaré, bromera, ombraré, ombrera, orbarem, orbàrem, robarem, robàrem
# norvegià
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nur.bə.ʒiˈa/ balear /noɾ.və.ʒiˈa/, /nur.və.ʒiˈa/ Occidental: nord-occidental /nor.βe.ʒiˈa/ valencià /noɾ.ve.d͡ʒiˈa/, /noɾ.βe.d͡ʒiˈa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De Norvègia i el sufix -à, del neollatí Norvegia, segle XIX.

### Adjectiu

norvegià m. ‎(femení norvegiana, plural masculí norvegians, plural femení norvegianes)
* (rar) noruec
    «En lo Ritual de las Iglesias Norvegiana y de Dinamarca, també protestants, hy ha un article que tracta de la confessió privada ó auricular.» (Colecció de sermons morals, 1867)

### Nom

norvegià m. ‎(plural norvegians, femení norvegiana)
* (rar) noruec

### Miscel·lània

* Síl·labes: nor·ve·gi·à (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeginorv)
* Anagrames: enrogiva, vogarien, voràgine
# norvegesos
## Català
### Adjectiu

norvegesos m. pl.
* Forma plural de norvegés.

### Miscel·lània

* Síl·labes: nor·ve·ge·sos (4)
# norveginoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /nor.veˈɡi.noj/

### Nom

norveginoj
* forma plural de norvegino
# norveginojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /nor.veˈɡi.nojn/

### Nom

norveginojn
* acusatiu plural de norvegino
# norvegianes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nur.bə.ʒiˈa.nəs/ balear /noɾ.və.ʒiˈa.nəs/, /nur.və.ʒiˈa.nəs/ Occidental: nord-occidental /nor.βe.ʒiˈa.nes/ valencià /noɾ.ve.d͡ʒiˈa.nes/, /noɾ.βe.d͡ʒiˈa.nes/
   * Rimes: -anes

### Adjectiu

norvegianes f. pl.
* Forma plural de norvegiana.

### Nom

norvegianes f. pl.
* Forma plural de norvegiana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: nor·ve·gi·a·nes (5)
# norveginon
## Esperanto

   * Pronúncia: /nor.veˈɡi.non/

### Nom

norveginon
* acusatiu de norvegino
# norvegiana
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nur.bə.ʒiˈa.nə/ balear /noɾ.və.ʒiˈa.nə/, /nur.və.ʒiˈa.nə/ Occidental: nord-occidental /nor.βe.ʒiˈa.na/ valencià /noɾ.ve.d͡ʒiˈa.na/, /noɾ.βe.d͡ʒiˈa.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

norvegiana f. ‎(plural norvegianes)
* Forma femenina de norvegià.

### Nom

norvegiana f. ‎(plural norvegianes)
* Forma femenina de norvegià.

### Miscel·lània

* Síl·labes: nor·ve·gi·a·na (5)
# norvegiĉo
## Esperanto

   * Pronúncia: /nor.veˈɡi.t͡ʃo/
   * Etimologia: De norvego i l'infix -iĉ-.

### Nom

norvegiĉo ‎(acusatiu norvegiĉon, plural norvegiĉoj, plural acusatiu norvegiĉojn)
* noruec (home)

#### Variants

* norvegicho (sistema h), norvegicxo (sistema x)

#### Relacionats

* norvego, norvegino
# norvegians
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nur.bə.ʒiˈans/ balear /noɾ.və.ʒiˈans/, /nur.və.ʒiˈans/ Occidental: nord-occidental /nor.βe.ʒiˈans/ valencià /noɾ.ve.d͡ʒiˈans/, /noɾ.βe.d͡ʒiˈans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

norvegians m. pl.
* Forma plural de norvegià.

### Nom

norvegians m. pl.
* Forma plural de norvegià.

### Miscel·lània

* Síl·labes: nor·ve·gi·ans (4)
# norvegino
## Esperanto

   * Pronúncia: /nor.veˈɡi.no/
   * Etimologia: De norvego i el sufix -ino ‎(«femella»).

### Nom

norvegino ‎(acusatiu norveginon, plural norveginoj, plural acusatiu norveginojn)
* noruega
# oficien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fiˈsi.ən/ balear /o.fiˈsi.ən/, /u.fiˈsi.ən/ Occidental: /o.fiˈsi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

oficien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de oficiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb oficiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb oficiar.

#### Variants

* [2] oficiïn
* [3] oficiïn
# oficies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fiˈsi.əs/ balear /o.fiˈsi.əs/, /u.fiˈsi.əs/ Occidental: /o.fiˈsi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

oficies
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de oficiar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb oficiar.

#### Variants

* [2] oficiïs
# oficiessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fi.siˈe.sən/ balear /o.fi.siˈe.sən/, /u.fi.siˈe.sən/ Occidental: /o.fi.siˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

oficiessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb oficiar.

#### Variants

* oficiessin, oficiassin, oficiassen, oficiaren
# oficieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fi.siˈɛw/ balear /o.fi.siˈəw/, /u.fi.siˈɛw/ Occidental: /o.fi.siˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

oficieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de oficiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb oficiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb oficiar.

#### Variants

* [1] oficiau
* [3] oficiau
# oficiesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fi.siˈe.səs/ balear /o.fi.siˈe.səs/, /u.fi.siˈe.səs/ Occidental: /o.fi.siˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

oficiesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb oficiar.

#### Variants

* oficiessis, oficiassis, oficiasses, oficiares
# oficiessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fi.siˈe.sin/ balear /o.fi.siˈe.sin/, /u.fi.siˈe.sin/ Occidental: /o.fi.siˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

oficiessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb oficiar.

#### Variants

* oficiessen, oficiassin, oficiassen, oficiaren
# oficina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fiˈsi.nə/ balear /o.fiˈsi.nə/, /u.fiˈsi.nə/ Occidental: /o.fiˈsi.na/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: Del llatí tardà officīna, segle XIV.

### Nom

oficina f. ‎(plural oficines)
* Lloc on s'atenen els serveis d'una administració pública.
    Oficina de recaptació d'impostos.
* Lloc de treball.
    L'oficina de l'empresa on treballa. Les oficines d'un centre comercial.
* Lloc on es fan preparacions farmacèutiques.

#### Compostos i expressions

* oficina de premsa
* oficina de turisme

#### Traduccions

* Anglès: office $^{(en)}$
* Castellà: oficina $^{(es)}$ f.
* Francès: office $^{(fr)}$ m., bureau $^{(fr)}$ m.
* Italià: ufficio $^{(it)}$ m.
* Polonès: biuro $^{(pl)}$ n.

#### Falsos amics

* Italià: officina ‎(«taller»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·fi·ci·na (4)
* Anagrama: aficion

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /o.fiˈθi.na/
       Americà: alt /o.f(i)ˈsi.na/, baix /o.fiˈsi.na/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: Del llatí tardà officīna.

### Nom

oficina f. ‎(plural oficinas)
* oficina

#### Derivats

* oficinista

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·fi·ci·na (4)
* Anagrames: afición, ofician

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre oficina
# oficiessi
## Català
### Verb

oficiessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb oficiar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb oficiar.

#### Variants

* [1] oficiés, oficiàs, oficiara
* [2] oficiés, oficiàs, oficiara