OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# afluiré
## Català
### Verb

afluiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de afluir.

### Miscel·lània

* Anagrames: efluirà, efluïra, flaireu, refilau
# afluiríeu
## Català
### Verb

afluiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de afluir.
# afluixa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈfɫu.ʃə/ Occidental: nord-occidental /aˈfɫuj.ʃa/ valencià /aˈfɫuj.ʃa/, /aˈfɫu.ʃa/
   * Rimes: -ujʃa

### Verb

afluixa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de afluixar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb afluixar.
# afluirien
## Català
### Verb

afluirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afluir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flu·i·ri·en (5)
* Anagrama: inflaríeu
# afluiries
## Català
### Verb

afluiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de afluir.
# afluix
## Català
### Verb

afluix
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afluixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fluix (2)
* Heterograma de 6 lletres (afilux)
* Anagrama: fluixa
# agilitaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.təˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.taˈɾi.ew/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agilitaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agilitar.
# agilitassen
## Català
### Verb

agilitassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitar.
# agilitaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.təˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.taˈɾe/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agilitaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agilitar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.xi.li.taˈɾe/, meridional /a.hi.li.taˈɾe/
       Americà: alt /a.xi.li.t(a)ˈɾe/, baix /a.hi.li.taˈɾe/, austral /a.xi.li.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agilitaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb agilitar
# agilitaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.təˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.taˈɾi.a/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agilitaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agilitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agilitar.
# agilitarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.təˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.taˈɾi.en/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agilitarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agilitar.
# agilitaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.təˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.taˈɾas/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

agilitaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agilitar.
# agilitaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.təˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.taˈɾi.em/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.taˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

agilitaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de agilitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·li·ta·rí·em (6)
* Anagrama: legitimaria
# agilitareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒi.ɫi.təˈɾɛw/ balear /ə.ʒi.ɫi.təˈɾəw/, /ə.ʒi.ɫi.təˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.taˈɾew/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agilitareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agilitar.
# agilitaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.təˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.taˈɾi.es/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agilitaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agilitar.
# agilitarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.təˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.taˈɾa/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agilitarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agilitar.
# agonale
## Alemany

   * Pronúncia: /aɡoˈnaːlə/

### Adjectiu

agonale
* forma declinada de agonal

## Italià

   * Pronúncia: /a.ɡoˈnaː.le/

### Adjectiu

agonale inv. ‎(plural agonali)
* agonal

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·nà·le (4)
# agonaler
## Alemany

   * Pronúncia: /aɡoˈnaːlɐ/

### Adjectiu

agonaler
* forma declinada de agonal
# agonias
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ɡoˈni.as/

### Verb

agonias
* present de agonii
# agonalem
## Alemany

   * Pronúncia: /aɡoˈnaːləm/

### Adjectiu

agonalem
* forma declinada de agonal
# agonales
## Alemany

   * Pronúncia: /aɡoˈnaːləs/

### Adjectiu

agonales
* forma declinada de agonal

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣoˈna.les\, meridional \a.ɣoˈna.leh\
       Americà: alt /a.ɡoˈna.l(e)s/, baix \a.ɣoˈna.leh\, austral \a.ɣoˈna.les\
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

agonales inv. pl.
* forma plural de agonal
# agonicé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣo.niˈθe\
       Americà: alt /a.ɡo.n(i)ˈse/, baix \a.ɣo.niˈse\
   * Rimes: -e

### Verb

agonicé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb agonizar
# agonalen
## Alemany

   * Pronúncia: /aɡoˈnaːlən/

### Adjectiu

agonalen
* forma declinada de agonal
# agonali
## Italià

   * Pronúncia: /a.ɡoˈnaː.li/

### Adjectiu

agonali inv. pl.
* forma plural de agonale
# agonia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈni.ə/ balear /ə.ɣoˈni.ə/, /ə.ɣuˈni.ə/ Occidental: /a.ɣoˈni.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del llatí agonia ‎(«lluita»), segle XV, del grec antic ἀγωνία ‎(agōnía), de ἀγών ‎(agṓn, «combat»).

### Nom

agonia f. ‎(plural agonies)
* Darrera lluita contra la mort.
* (valencià) nàusees
* (plural, evissenc) nàusees

#### Traduccions

* Alemany: Agonie $^{(de)}$ f.
* Anglès: agony $^{(en)}$
* Búlgar: агония $^{(bg)}$ f. ‎(agonia)
* Castellà: agonía $^{(es)}$ f.
* Eslovac: agónia $^{(sk)}$ f.
* Esperanto: agonio $^{(eo)}$
* Francès: agonie $^{(fr)}$ f.
* Grec: οδύνη $^{(el)}$ f. ‎(odini), αγωνία $^{(el)}$ f. ‎(agonia)
* Islandès: kvöl $^{(is)}$ n., þjáning $^{(is)}$ f.
* Italià: agonia $^{(it)}$ f.
* Polonès: agonia $^{(pl)}$ f.
* Romanès: agonie $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·ni·a (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, EEiF
# afeccionessen
## Català
### Verb

afeccionessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeccionar-se.
# afeccionessi
## Català
### Verb

afeccionessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeccionar-se.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeccionar-se.
# afeccionava
## Català
### Verb

afeccionava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afeccionar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afeccionar-se.
# afeccionaven
## Català
### Verb

afeccionaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afeccionar-se.
# afeccione
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fək.siˈo.nə/, occidental /a.fek.siˈo.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

afeccione
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afeccionar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afeccionar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afeccionar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afeccionar-se.
# afecciones
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fək.siˈo.nəs/, occidental /a.fek.siˈo.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

afecciones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afeccionar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afeccionar-se.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.fekˈθjo.nes/, meridional /a.fekˈθjo.neh/
       Americà: alt /a.fekˈsjo.n(e)s/, baix /a.fekˈsjo.neh/, austral /a.fekˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

afecciones f. pl.
* forma plural de afección
# afeccionesses
## Català
### Verb

afeccionesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeccionar-se.
# afeccionaves
## Català
### Verb

afeccionaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afeccionar-se.
# afeccionen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fək.siˈo.nən/, occidental /a.fek.siˈo.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

afeccionen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afeccionar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afeccionar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afeccionar-se.
# agravios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈɣɾa.βjos\, meridional \aˈɣɾa.βjoh\
       Americà: alt /aˈɡɾa.b(jo)s/, baix \aˈɣɾa.βjoh\, austral \aˈɣɾa.βjos\
   * Rimes: -abjos

### Nom

agravios m. pl.
* forma plural de agravio
# agrazones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣɾaˈθo.nes\, meridional \a.ɣɾaˈθo.neh\
       Americà: alt /a.ɡɾaˈso.n(e)s/, baix \a.ɣɾaˈso.neh\, austral \a.ɣɾaˈso.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

agrazones m. pl.
* forma plural de agrazón
# agravio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈɣɾa.βjo\
       Americà: alt /aˈɡɾa.bjo/, baix \aˈɣɾa.βjo\
   * Rimes: -abjo

### Nom

agravio m. ‎(plural agravios)
* greuge

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·vio (3)
# agraí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈi/, occidental /a.ɣɾaˈi/
   * Rimes: -i
   * Homòfon: agrair

### Verb

agraí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de agrair.
    [Jo] agraí o vaig agrair.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agrair.
    [Ell/ella/vostè] agraí o va agrair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·í (3)
* Anagrama: agria
# agraíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈi.əm/, occidental /a.ɣɾaˈi.ɛm/

### Verb

agraíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de agrair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·í·em (4)
* Anagrames: agremia, agremià, amigaré
# agraíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈi.əw/, occidental /a.ɣɾaˈi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agraíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agrair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·í·eu (4)
* Anagrames: agueiar, aiguera, aigüera
# agrazón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣɾaˈθon\, meridional \a.ɣɾaˈθoŋ\
       Americà: alt /a.ɡ(ɾa)ˈson/, baix \a.ɣɾaˈsoŋ\, austral \a.ɣɾaˈson\
   * Rimes: -on

### Nom

agrazón m. ‎(plural agrazones)
* agrassot

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·zón (3)
# agraírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈi.ɾəm/, occidental /a.ɣɾaˈi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

agraírem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de agrair.
    [Nosaltres] agraírem o vam/vàrem agrair.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrair.
    Forma valenciana: [nosaltres] agraíssim, agraíssem o agraírem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·í·rem (4)
* Anagrames: agremiar, agrimaré, amagriré, emigrara, emigrarà
# afofolesses
## Català
### Verb

afofolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afofolar.
# afofolessin
## Català
### Verb

afofolessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afofolar.
# afofolava
## Català
### Verb

afofolava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afofolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afofolar.
# afofoles
## Català
### Verb

afofoles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afofolar.
# afofolessen
## Català
### Verb

afofolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afofolar.
# afofolaven
## Català
### Verb

afofolaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afofolar.
# afofolaves
## Català
### Verb

afofolaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afofolar.
# afofolen
## Català

   * Pronúncia: central /ə.fuˈfɔ.ɫən/, occidental /a.foˈfɔ.ɫen/
   * Rimes: -ɔlen

### Verb

afofolen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afofolar.
# afitoraré
## Català
### Verb

afitoraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ra·ré (5)
* Anagrama: atrofiaré
# afitorarà
## Català
### Verb

afitorarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ra·rà (5)
* Anagrames: atrofiara, atrofiarà
# afitorasses
## Català
### Verb

afitorasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ras·ses (5)
* Anagrama: atrofiasses
# afitorassis
## Català
### Verb

afitorassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ras·sis (5)
* Anagrama: atrofiassis
# afitorat
## Català
### Verb

afitorat
* Participi masculí singular del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·rat (4)
* Anagrama: atrofiat
# afitoraràs
## Català
### Verb

afitoraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ra·ràs (5)
* Anagrama: atrofiaràs
# afitoraríem
## Català
### Verb

afitoraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ra·rí·em (6)
* Anagrama: atrofiaríem
# afitoraríeu
## Català
### Verb

afitoraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ra·rí·eu (6)
* Anagrama: atrofiaríeu
# afitorassen
## Català
### Verb

afitorassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ras·sen (5)
* Anagrama: atrofiassen
# afitorassin
## Català
### Verb

afitorassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ras·sin (5)
* Anagrama: atrofiassin
# agradarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.gɾa.ɾaˈɾi.vas/

### Verb

agradarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agradar.
    Forma algueresa per [tu] agradaries.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·ri·ves (5)
* Anagrama: desgravaria
# agradarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.ɣɾə.ðəˈɾa/, occidental /a.ɣɾa.ðaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agradarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·rà (4)
* Anagrames: adargara, adargarà, agarrada
# agradaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.ðəˈɾe/, occidental /a.ɣɾa.ðaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agradaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·ré (4)
* Anagrama: adargaré

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣɾa.ðaˈɾe\
       Americà: alt /a.ɡɾa.daˈɾe/, baix \a.ɣɾa.ðaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

agradaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb agradar
# agradaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣɾə.ðəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾa.ðaˈɾi.ɛw/, valencià /a.ɣɾa.ðaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agradaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·rí·eu (5)
* Anagrama: adargaríeu
# agradaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣɾə.ðəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾa.ðaˈɾi.ɛm/, valencià /a.ɣɾa.ðaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

agradaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de agradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·rí·em (5)
* Anagrama: adargaríem
# agradassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈða.sən/, occidental /a.ɣɾaˈða.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

agradassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agradar.
    [Ells/elles/vostès] agradessin, agradessen, agradassen, agradassin o agradaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·das·sen (4)
* Anagrames: adargassen, dessagnara, dessagnarà, engrassada
# agradarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣɾaˈðaɾ.se\
       Americà: alt /a.ɡɾaˈdaɾ.s(e)/, baix \a.ɣɾaˈðaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

agradarse pron. ‎(present me agrado, passat me agradé, futur me agradaré)
* forma pronominal de agradar
# agradaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.ɣɾə.ðəˈɾas/, occidental /a.ɣɾa.ðaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

agradaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·ràs (4)
* Anagrama: adargaràs
# agradaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.gɾa.ɾaˈɾi.vu/

### Verb

agradaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agradar.
    Forma algueresa per [vosaltres/vós] agradaríeu.
# aguditzaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣu.ði.d͡zəˈɾe/, /ə.ɣu.ði.zəˈɾe/, occidental /a.ɣu.ði.d͡zaˈɾe/, /a.ɣu.ði.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aguditzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aguditzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·dit·za·ré (5)
* Anagrama: regitzada
# aguditzassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣu.ðiˈza.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

aguditzassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Ells/elles/vostès] aguditzessin, aguditzessen, aguditzassen, aguditzassin o aguditzaren.
# aguditzaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣu.ði.d͡zəˈɾas/, /ə.ɣu.ði.zəˈɾas/, occidental /a.ɣu.ði.d͡zaˈɾas/, /a.ɣu.ði.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aguditzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aguditzar.
# aguditzaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣu.ði.d͡zəˈɾi.əw/, /ə.ɣu.ði.zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣu.ði.d͡zaˈɾi.ɛw/, valencià /a.ɣu.ði.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aguditzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aguditzar.
# aguditzassen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣu.ðiˈd͡za.sən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣu.ðiˈd͡za.sen/, valencià /a.ɣu.ðiˈza.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

aguditzassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Ells/elles/vostès] aguditzessin, aguditzessen, aguditzassen, aguditzassin o aguditzaren.
# aguditzasses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣu.ðiˈd͡za.səs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣu.ðiˈd͡za.ses/, valencià /a.ɣu.ðiˈza.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

aguditzasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Tu] aguditzessis, aguditzesses, aguditzasses, aguditzassis o aguditzares.
# aguditzassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣu.ðiˈza.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

aguditzassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Tu] aguditzessis, aguditzesses, aguditzasses, aguditzassis o aguditzares.
# agarraies
## Català
### Verb

agarraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ra·ies (4)
* Anagrama: esgarraia
# agarrant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣəˈran/ balear /ə.ɣəˈrant/, /ə.ɣəˈran/ Occidental: nord-occidental /a.ɣaˈran/ valencià /a.ɣaˈrant/, /a.ɣaˈran/
   * Rimes: -ant

### Verb

agarrant
* Gerundi del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·rant (3)
* Anagrama: tragaran
# agarrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣəˈra/ Occidental: nord-occidental /a.ɣaˈra/ valencià /a.ɣaˈraɾ/, /a.ɣaˈra/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: agarrà
   * Etimologia: Del castellà agarrar, de garra.

### Verb

agarrar trans., pron. ‎(pronominal agarrar-se)
* Agafar fortament amb la mà alguna cosa.
* (valencià, tortosí) agafar
* (pronominal) aferrar-se

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: agarro, agarra, agarrem

#### Sinònims

* (agafar fortament) abrancar (alguerès)

#### Traduccions

* Anglès: grasp $^{(en)}$
* Castellà: agarrar $^{(es)}$
* Esperanto: kroĉi $^{(eo)}$
* Francès: prendre $^{(fr)}$, empaumer $^{(fr)}$, saisir $^{(fr)}$ avec la main
* Italià: impalmare $^{(it)}$
* Llatí: prehendere $^{(la)}$, inferre $^{(la)}$ manum
* Castellà: agarrarse $^{(es)}$, asirse $^{(es)}$
* Francès: s'attacher $^{(fr)}$, saisir $^{(fr)}$
* Italià: attenersi $^{(it)}$
* Llatí: manu apprehendere $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·rar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣaˈraɾ\
       Americà: alt /a.ɡaˈraɾ/, baix \a.ɣaˈraɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

agarrar trans. ‎(present agarro, passat agarré, futur agarraré)
* agafar

#### Sinònims

* coger
* retener

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·rrar (3)
# agarraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.rəˈɾan/, occidental /a.ɣa.raˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agarraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agarrar.
# agarraien
## Català
### Verb

agarraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ra·ien (4)
* Anagrama: arengaria
# agarrar-se
## Català
### Verb

agarrar-se
* Forma pronominal de agarrar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'agarro, s'agarra, ens agarrem

### Miscel·lània

* Anagrames: agarrares, esgarrara, esgarrarà
# agarrara
## Català
### Verb

agarrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.
# agarram
## Català
### Verb

agarram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ram (3)
* Anagrames: agramar, amargar, garrama, margara, margarà
# agarraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈra.ɾən/, occidental /a.ɣaˈra.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

agarraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agarrar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ra·ren (4)
* Anagrames: arregnara, arregnarà, arrengara, arrengarà
# aids
## Català antic
### Verb

aids
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de aidar

## Anglès

   * Pronúncia: /eɪdz/

### Nom

aids
* forma plural de aid (ajudes, ajuts)

### Verb

aids
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de aid: [ell/ella] ajuda.

### Miscel·lània

* Anagrames: dais, said
# aidin
## Català

   * Pronúncia: /ˈaj.ðin/

### Verb

aidin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aidar.
    [Que ells/elles/vostès] aidin o aiden.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aidar.
    Aidin o aiden [ells/elles/vostès].

#### Sinònims

* ajudin

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·din (2)
* Anagrames: adiïn, indià, índia, Índia