OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ecoangluzia
## Aragonès

   * Etimologia: Del prefix eco- i angluzia.

### Nom

ecoangluzia f.
* ecoansietat
# ecoansiedá
## Asturià

   * Etimologia: Del prefix eco- i ansiedá.

### Nom

ecoansiedá f.
* ecoansietat
# ecoeducation
## Anglès
### Nom

ecoeducation
* ecoformació

### Vegeu també

* ecoeducation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# eco-nkhawa
## Nyanja

   * Etimologia: Del prefix eco- i nkhawa.

### Nom

eco-nkhawa
* ecoansietat
# eco-wasiwasi
## Suahili

   * Etimologia: Del prefix eco- i wasiwasi.

### Nom

eco-wasiwasi
* ecoansietat
# ecoansiedat
## Aragonès

   * Etimologia: Del prefix eco- i ansiedat.

### Nom

ecoansiedat f.
* ecoansietat
# ecoformaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.ko.foɾ.maˈθjo.nes/, meridional /e.ko.foɾ.maˈθjo.neh/
       Americà: alt /e.ko.foɾ.maˈsjo.n(e)s/, baix /e.ko.foɾ.maˈsjo.neh/, austral /e.ko.foɾ.maˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

ecoformaciones f. pl.
* forma plural de ecoformación
# ecoansiedade
## Gallec

   * Etimologia: Del prefix eco- i ansiedade, segle XXI.

### Nom

ecoansiedade f.
* ecoansietat
# ellenizzai
## Italià
### Verb

ellenizzai
* primera persona singular (io) del passat de ellenizzare
# ellenizzarono
## Italià
### Verb

ellenizzarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de ellenizzare
# ellenizzante
## Italià
### Verb

ellenizzante
* participi present de ellenizzare
# ellenizzasse
## Italià
### Verb

ellenizzasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de ellenizzare
# elle sort
## Francès
### Interjecció

elle sort !
* (pilota basca) surt

### Vegeu també

* elle sort. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ellenizza
## Italià
### Verb

ellenizza
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de ellenizzare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de ellenizzare
# ellenizzammo
## Italià
### Verb

ellenizzammo
* primera persona plural (noi) del passat de ellenizzare
# ellenizzando
## Italià
### Verb

ellenizzando
* gerundi de ellenizzare
# ellenizzano
## Italià
### Verb

ellenizzano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de ellenizzare
# ellenizzare
## Italià

   * Pronúncia: /el.le.nitˈt͡saː.re/

### Verb

ellenizzare trans., intr.
* hel·lenitzar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: el·le·niz·zà·re (5)
# durably
## Anglès

   * Etimologia: De durable i el sufix -ly.

### Adverbi

durably ‎(comparatiu more durably, superlatiu most durably)
* durablement
# duraderamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \du.ɾaˌðe.ɾaˈmen.te\
       Americà: alt /du.ɾaˌde.ɾaˈmen.t(e)/, baix \du.ɾaˌðe.ɾaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De duradero i el sufix -mente.

### Adverbi

duraderamente
* durablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·ra·de·ra·men·te (6)
# durador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /du.ɾəˈðo/ Occidental: nord-occidental /du.ɾaˈðo/, valencià /du.ɾaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí durator, segle XIV.

### Adjectiu

durador m. ‎(femení duradora, plural masculí duradors, plural femení duradores)
* Que dura o ha de durar.

#### Sinònims

* durable

#### Traduccions

* Anglès: durable $^{(en)}$
* Castellà: duradero $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·ra·dor (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# duradella
## Català
### Nom

duradella f. ‎(plural duradelles)
* (arcaisme) Forma alternativa de doradella.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·ra·de·lla (4)

### Vegeu també

* duradella. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# durada
## Català

   * Pronúncia: oriental /duˈɾa.ðə/, occidental /duˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De durar, segle XIV.

### Nom

durada f. ‎(plural durades)
* Període de temps que dura una cosa.

#### Traduccions

* Anglès: duration $^{(en)}$
* Castellà: duración $^{(es)}$ f.
* Francès: durée $^{(fr)}$ f.
* Llengua de signes catalana: DURAR $^{(csc)}$

### Verb

durada
* Participi femení singular del verb durar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·ra·da (3)
* Anagrama: daurad

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# déus
## Català

   * Pronúncia: /ˈdews/
   * Rimes: -ews

### Nom

déus m. pl.
* Forma plural de déu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrama: dues
# développement
## Francès
### Nom

développement m. ‎(plural développements)
* desenvolupament
# développement cognitif
## Francès
### Nom

développement cognitif m. ‎(plural développements cognitifs)
* desenvolupament cognoscitiu

### Vegeu també

* développement cognitif. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# dévalorisation
## Francès

   * Pronúncia: /devaloʁizasjɔ̃/

### Nom

dévalorisation f. ‎(plural dévalorisations)
* (economia) depreciació

#### Sinònims

* dépréciation

### Vegeu també

* dévalorisation. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 30 setembre 2014].
# dévalorisations
## Francès

   * Pronúncia: /devaloʁizasjɔ̃/

### Nom

dévalorisations f. pl.
* forma plural de dévalorisation
# déu-n'hi-do
## Català

   * Pronúncia: /ˌdew.niˈðo/
   * Rimes: -o

### Adverbi

déu-n'hi-do
* (ortografia del 2016) Forma alternativa de Déu n'hi do.

#### Variants

* déu-n'hi-doret

### Interjecció

déu-n'hi-do
* (ortografia del 2016) Forma alternativa de Déu n'hi do.

#### Variants

* déu-n'hi-doret

### Miscel·lània

* Síl·labes: déu·n'hi·do (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# déu-n'hi-doret
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌdew.ni.ðuˈɾɛt/ balear /ˌdew.ni.ðoˈɾət/, /ˌdew.ni.ðuˈɾɛt/ Occidental: /ˌdew.ni.ðoˈɾet/
   * Rimes: -ɛt

### Adverbi

déu-n'hi-doret
* (ortografia del 2016) Forma alternativa de Déu n'hi doret.

### Interjecció

déu-n'hi-doret
* (ortografia del 2016) Forma alternativa de Déu n'hi doret.

### Miscel·lània

* Síl·labes: déu·n'hi·do·ret (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: Optimot
# emmascaràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.məs.kəˈɾa.ɾəm/, occidental /em.mas.kaˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

emmascaràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de emmascarar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmascarar.

#### Variants

* [2] emmascaréssim, emmascaréssem, emmascaràssim, emmascaràssem
# emmascaràsseu
## Català
### Verb

emmascaràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmascarar.

#### Variants

* emmascaréssiu, emmascarésseu, emmascaràssiu, emmascaràreu
# emmascaràreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.məs.kəˈɾa.ɾəw/, occidental /em.mas.kaˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

emmascaràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de emmascarar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmascarar.

#### Variants

* [2] emmascaréssiu, emmascarésseu, emmascaràssiu, emmascaràsseu
# emmascaràssim
## Català
### Verb

emmascaràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmascarar.

#### Variants

* emmascaréssim, emmascaréssem, emmascaràssem, emmascaràrem
# emmascaràssiu
## Català
### Verb

emmascaràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmascarar.

#### Variants

* emmascaréssiu, emmascarésseu, emmascaràsseu, emmascaràreu
# emmascarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.məs.kəˈɾa/, occidental /em.mas.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

emmascarà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de emmascarar.
# emmascaràssem
## Català
### Verb

emmascaràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmascarar.

#### Variants

* emmascaréssim, emmascaréssem, emmascaràssim, emmascaràrem
# emmascaro
## Català
### Verb

emmascaro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emmascarar.

#### Variants

* emmascare, emmascari, emmascar
# emmascaràs
## Català
### Verb

emmascaràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmascarar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmascarar.

#### Variants

* [1] emmascarés, emmascarara
* [2] emmascarés, emmascarara
# eixalavesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβe.səs/, balear /ə.ʃə.ɫəˈve.səs/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβe.ses/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈve.ses/, /e.ʃa.ɫaˈβe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

eixalavesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·ves·ses (5)
# eixalavà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβa/, balear /ə.ʃə.ɫəˈva/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβa/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈva/, /e.ʃa.ɫaˈβa/
   * Rimes: -a

### Verb

eixalavà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·và (4)
# eixalavo
## Català
### Verb

eixalavo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·vo (4)
# eixalavem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβɛm/ balear /ə.ʃə.ɫəˈvəm/, /ə.ʃə.ɫəˈvɛm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβem/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈvem/, /e.ʃa.ɫaˈβem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

eixalavem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de eixalavar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb eixalavar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·vem (4)
# eixalaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəˈɫa.βən/, balear /ə.ʃəˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaˈɫa.βen/ valencià /ej.ʃaˈɫa.ven/, /e.ʃaˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

eixalaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de eixalavar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb eixalavar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·ven (4)
# eixalavessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβe.sən/, balear /ə.ʃə.ɫəˈve.sən/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβe.sen/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈve.sen/, /e.ʃa.ɫaˈβe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

eixalavessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·ves·sen (5)
# eixalave
## Català
### Verb

eixalave
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb eixalavar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb eixalavar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·ve (4)
# eixalaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəˈɫa.βəs/, balear /ə.ʃəˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaˈɫa.βes/ valencià /ej.ʃaˈɫa.ves/, /e.ʃaˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

eixalaves
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de eixalavar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·ves (4)
# eixalaveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβɛw/ balear /ə.ʃə.ɫəˈvəw/, /ə.ʃə.ɫəˈvɛw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβew/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈvew/, /e.ʃa.ɫaˈβew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

eixalaveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de eixalavar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb eixalavar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·veu (4)
# eixalavàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβa.ɾəm/, balear /ə.ʃə.ɫəˈva.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβa.ɾem/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈva.ɾem/, /e.ʃa.ɫaˈβa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

eixalavàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·và·rem (5)
# emere
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɛ.mɛ.rɛ/

### Verb

emere
* infinitiu del present actiu de emō
# emerengandik
## Basc
### Nom

emerengandik
* ablatiu indefinit de eme
# emeren
## Basc
### Nom

emeren
* genitiu indefinit de eme
# emerenganaino
## Basc
### Nom

emerenganaino
* terminatiu indefinit de eme
# emerenganantz
## Basc
### Nom

emerenganantz
* al·latiu direccional indefinit de eme
# emerenganako
## Basc
### Nom

emerenganako
* genitiu locatiu indefinit de eme
# emeralds
## Anglès
### Nom

emeralds
* forma plural de emerald

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·me·ralds (3)
# emerekin
## Basc
### Nom

emerekin
* comitatiu indefinit de eme
# emerengan
## Basc
### Nom

emerengan
* inessiu indefinit de eme
# emerengana
## Basc
### Nom

emerengana
* al·latiu indefinit de eme
# edontziren
## Basc
### Nom

edontziren
* genitiu indefinit de edontzi
# edontzik
## Basc
### Nom

edontzik
* ergatiu indefinit de edontzi
# edontziko
## Basc
### Nom

edontziko
* genitiu locatiu definit singular de edontzi
# edontziraino
## Basc
### Nom

edontziraino
* terminatiu definit singular de edontzi
# edontzirekin
## Basc
### Nom

edontzirekin
* comitatiu indefinit de edontzi
# edontzietatik
## Basc
### Nom

edontzietatik
* ablatiu definit plural de edontzi
# edontzira
## Basc
### Nom

edontzira
* al·latiu definit singular de edontzi
# edontziez
## Basc
### Nom

edontziez
* instrumental definit plural de edontzi
# edontzirantz
## Basc
### Nom

edontzirantz
* al·latiu direccional definit singular de edontzi
# edontzirengatik
## Basc
### Nom

edontzirengatik
* causal indefinit de edontzi
# eixarmentaré
## Català
### Verb

eixarmentaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de eixarmentar.
# eixarmentassen
## Català
### Verb

eixarmentassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarmentar.
# eixarmentassis
## Català
### Verb

eixarmentassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarmentar.
# eixarmentasses
## Català
### Verb

eixarmentasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarmentar.
# eixarmentassin
## Català
### Verb

eixarmentassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarmentar.
# eixarmentau
## Català
### Verb

eixarmentau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de eixarmentar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb eixarmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xar·men·tau (4)
* Anagrama: enxautaríem
# eixarmentaríeu
## Català
### Verb

eixarmentaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de eixarmentar.
# empanyés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɲes/, occidental /em.paˈɲes/
   * Rimes: -es

### Verb

empanyés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanyar.

#### Variants

* [1] empanyara
* [2] empanyara

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nyés (3)
* Anagrama: espanyem
# empanyàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈɲa.βəw/, balear /əm.pəˈɲa.vəw/ Occidental: nord-occidental /em.paˈɲa.βew/ valencià /em.paˈɲa.vew/, /em.paˈɲa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

empanyàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de empanyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nyà·veu (4)
# empanís
## Català
### Verb

empanís
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empanissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nís (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeimnps)
* Anagrama: pansíem
# empapa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpa.pə/, occidental /emˈpa.pa/
   * Rimes: -apa

### Verb

empapa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de empapar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb empapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·pa (3)
# empanyéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɲe.sim/, occidental /em.paˈɲe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

empanyéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanyar.

#### Variants

* empanyéssem, empanyàssem, empanyàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nyés·sim (4)
* Anagrama: empinyàssem
# empanyéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɲe.siw/, occidental /em.paˈɲe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

empanyéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanyar.

#### Variants

* empanyésseu, empanyàsseu, empanyàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nyés·siu (4)
* Anagrama: empinyàsseu
# empanyí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɲi/, occidental /em.paˈɲi/
   * Rimes: -i

### Verb

empanyí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de empanyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nyí (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeimnpy)
* Anagrames: apinyem, empinya, empinyà
# empap
## Català
### Verb

empap
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empapar.

#### Variants

* empapo, empape

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pap (2)
* Anagrama: papem
# empanyéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɲe.səm/, occidental /em.paˈɲe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

empanyéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanyar.

#### Variants

* empanyéssim, empanyàssem, empanyàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nyés·sem (4)
# empanyésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɲe.səw/, occidental /em.paˈɲe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

empanyésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanyar.

#### Variants

* empanyéssiu, empanyàsseu, empanyàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nyés·seu (4)
# eixugaies
## Català
### Verb

eixugaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de eixugar.
# eixugam
## Català
### Verb

eixugam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de eixugar.
# eixugalls
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃuˈɣaʎs/ balear /ə.ʃuˈɣaʎs/, /ə.ʃuˈɣajs/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃuˈɣaʎs/ valencià /ej.ʃuˈɣaʎs/, /e.ʃuˈɣaʎʃ/
   * Rimes: -aʎs

### Nom

eixugalls m. pl.
* Forma plural de eixugall.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xu·galls (3)
# eixugamans
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃu.ɣəˈmans/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃu.ɣaˈmans/ valencià /ej.ʃu.ɣaˈmans/, /e.ʃu.ɣaˈmans/
   * Rimes: -ans

### Nom

eixugamans m. ‎(plural invariable)
* Forma alternativa de eixugamà.

### Nom

eixugamans m. pl.
* Forma plural de eixugamà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xu·ga·mans (4)
# eixugamà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃu.ɣəˈma/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃu.ɣaˈma/ valencià /ej.ʃu.ɣaˈma/, /e.ʃu.ɣaˈma/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De eixugar i mà.

### Nom

eixugamà m. ‎(plural eixugamans)
* (sovint en plural) Drap de cuina usat per a eixugar-se les mans.

#### Sinònims

* cànyom, capçal, capçana, capçó, capçol, drap de cuina, eixugamans, manil, torcamans, xugamà, xugamans

#### Traduccions

* Anglès: hand towel $^{(en)}$
* Castellà: paño de manos $^{(es)}$ m.
* Francès: essuie-main $^{(fr)}$ m.
* Italià: panno da cucina $^{(it)}$ m.

#### Falsos amics

* Italià: asciugamano ‎(«tovallola»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xu·ga·mà (4)
* Anagrama: eixaugam

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# eixugadors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃu.ɣəˈðos/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃu.ɣaˈðos/ valencià /ej.ʃu.ɣaˈðoɾs/, /e.ʃu.ɣaˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Adjectiu

eixugadors m. pl.
* Forma plural de eixugador.

### Nom

eixugadors m. pl.
* Forma plural de eixugador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xu·ga·dors (4)
* Heterograma de 10 lletres (adegiorsux)
# eixugaia
## Català
### Verb

eixugaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de eixugar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de eixugar.
# eixugall
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃuˈɣaʎ/ balear /ə.ʃuˈɣaʎ/, /ə.ʃuˈɣaj/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃuˈɣaʎ/ valencià /ej.ʃuˈɣaʎ/, /e.ʃuˈɣaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: De eixugar i el sufix -all.

### Nom

eixugall m. ‎(plural eixugalls)
* (eivissenc) eixugador

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xu·gall (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# eixugaien
## Català
### Verb

eixugaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de eixugar.
# emozioni
## Italià

   * Pronúncia: /e.motˈt͡sjoː.ni/

### Nom

emozioni f. pl.
* forma plural de emozione
# empacaia
## Català
### Verb

empacaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de empacar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de empacar.
# emoçom
## Gallec

   * Etimologia: Del llatí emotione.

### Nom

emoçom f. ‎(plural emoçons)
* (reintegracionista) forma alternativa de emoción

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Estraviz sobre emoçom
# empacaien
## Català
### Verb

empacaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de empacar.
# emozione
## Italià

   * Pronúncia: /e.motˈt͡sjoː.ne/

### Nom

emozione f. ‎(plural emozioni)
* emoció

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mo·zió·ne (4)
# empac
## Català
### Verb

empac
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pac (2)
* Anagrames: campe, capem, pecam
# empaca
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpa.kə/, occidental /emˈpa.ka/
   * Rimes: -aka

### Verb

empaca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de empacar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb empacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·ca (3)
* Anagrama: acampe

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /emˈpa.ka/
       Americà: alt /emˈpa.k(a)/, baix /emˈpa.ka/
   * Rimes: -aka

### Verb

empaca
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb empacar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb empacar

#### Variants

* [2]: (voseo) empacá

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·ca (3)
* Anagrames: acampe, acampé, campea, campeá
# emoçons
## Gallec
### Nom

emoçons f. pl.
* forma plural de emoçom
# empediríets
## Català antic
### Verb

empediríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de empedir

#### Variants

* empediríeu
# empediríeu
## Català antic
### Verb

empediríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de empedir

#### Variants

* empediríets
# empedissen
## Català antic
### Verb

empedissen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de empedir

#### Variants

* empediren
# empediràs
## Català antic
### Verb

empediràs
* segona persona singular (tu) del futur de empedir
# empedist
## Català antic
### Verb

empedist
* segona persona singular (tu) del passat de empedir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de empedir

#### Variants

* [1] empedires
* [2] empedíreu