OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# comitè d'avaluadors externs
## Català
### Nom

comitè d'avaluadors externs m. ‎(plural comitens d'avaluadors externs)
* Òrgan format per persones alienes a un centre educatiu que en realitza una avaluació externa i emet un informe en el qual descriu i valora la situació de la institució amb relació a uns criteris establerts com a estàndards de qualitat.

#### Traduccions

* Anglès: external assessment committee $^{(en)}$, external evaluation committee $^{(en)}$
* Castellà: comité de evaluadores externos $^{(es)}$
* Francès: comité d'évaluateurs externes $^{(fr)}$

### Vegeu també

* comitè d'avaluadors externs. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# comité d'autoévaluation
## Francès
### Nom

comité d'autoévaluation m. ‎(plural comités d'autoévaluation)
* comitè d'autoavaluació

### Vegeu també

* comité d'autoévaluation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# comité d'évaluateurs externes
## Francès
### Nom

comité d'évaluateurs externes m. ‎(plural comités d'évaluateurs externes)
* comitè d'avaluadors externs

### Vegeu també

* comité d'évaluateurs externes. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# coneguéssiu
## Català
### Verb

coneguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb conèixer.
# coneixe
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈnɛ.ʃə/ balear /koˈnə.ʃə/, /kuˈnɛ.ʃə/ Occidental: nord-occidental /koˈnej.ʃe/ valencià /koˈnej.ʃe/, /koˈne.ʃe/

### Verb

coneixe
* (col·loquial) forma reduïda de l'infinitiu conèixer seguit de pronoms febles.
    Conèixer-los → Coneixe'ls
# coneguéssem
## Català
### Verb

coneguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb conèixer.
# coneguésseu
## Català
### Verb

coneguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb conèixer.
# coneguéssim
## Català
### Verb

coneguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb conèixer.
# coneix
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈnɛʃ/ balear /koˈnəʃ/, /kuˈnɛʃ/ Occidental: /koˈnejʃ/
   * Rimes: -ɛjʃ

### Verb

coneix
* (col·loquial balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de conèixer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de conèixer.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb conèixer.
# conegués
## Català
### Verb

conegués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb conèixer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb conèixer.
# coneguí
## Català
### Verb

coneguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de conèixer.
# coneguéreu
## Català
### Verb

coneguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de conèixer.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb conèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·ne·gué·reu (4)
* Anagrames: conreegueu, reconegueu
# coneixem
## Català
### Verb

coneixem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de conèixer.
* (col·loquial central, septentrional, alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb conèixer.
# començàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.mənˈsa.ɾəw/, occidental /ko.menˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

començàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de començar.
    [Vosaltres/vós] començàreu o vau/vàreu començar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb començar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] comencéssiu, comencésseu, començàsseu, començàssiu o començàreu.
# començàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ku.mənˈsa.βəw/, /ku.mənˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ko.menˈsa.βɛw/, /ko.menˈsa.ɛw/ valencià /ko.menˈsa.vew/, /ko.menˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

començàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de començar.
# començàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.mənˈsa.səw/, occidental /ko.menˈsa.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

començàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb començar.
    [Vosaltres/vós] comencéssiu, comencésseu, començàsseu, començàssiu o començàreu.
# començàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.mənˈsa.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

començàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb començar.
    [Nosaltres] comencéssim, comencéssem, començàssem, començàssim o començàrem.
# començàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.mənˈsa.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

començàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb començar.
    [Vosaltres/vós] comencéssiu, comencésseu, començàsseu, començàssiu o començàreu.
# començàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.mənˈsas/, occidental /ko.menˈsas/
   * Rimes: -as

### Verb

començàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb començar.
    [Jo] comencés, començàs o començara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb començar.
    [Ell/ella/vostè] comencés, començàs o començara.
# començàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.mənˈsa.səm/, occidental /ko.menˈsa.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

començàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb començar.
    [Nosaltres] comencéssim, comencéssem, començàssem, començàssim o començàrem.
# coregnésseu
## Català
### Verb

coregnésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb coregnar.
# coregència
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəˈʒɛn.si.ə/ balear /ko.rəˈʒɛn.si.ə/, /ku.rəˈʒɛn.si.ə/ Occidental: nord-occidental /ko.reˈʒɛn.si.a/, valencià /ko.reˈd͡ʒɛn.si.a/
   * Rimes: -ɛnsia
   * Etimologia: De coregent i el sufix -ència.

### Nom

coregència f. ‎(plural coregències)
* Forma de govern conjunta amb coregents.

#### Variants

* corregència (ortografia del 2016)

#### Relacionats

* regència

#### Traduccions

* Anglès: coregency $^{(en)}$
* Castellà: corregencia $^{(es)}$
* Francès: corégence $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·re·gèn·ci·a (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC1, GDLC
# coregnéssim
## Català
### Verb

coregnéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb coregnar.
# coregnéssiu
## Català
### Verb

coregnéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb coregnar.
# coregnéssem
## Català
### Verb

coregnéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb coregnar.
# coreligionari
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rə.ɫi.ʒi.uˈna.ɾi/ balear /ko.rə.ɫi.ʒi.oˈna.ɾi/, /ku.rə.ɫi.ʒi.uˈna.ɾi/ Occidental: nord-occidental /ko.re.ɫi.ʒi.oˈna.ɾi/, valencià /ko.re.ɫi.d͡ʒi.oˈna.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: Del prefix co- i religionari, segle XIX.

### Nom

coreligionari m. ‎(plural coreligionaris, femení coreligionària)
* Persona seguidora de la mateixa religió, o del mateix corrent polític, que una altra.

#### Variants

* correligionari (ortografia del 2016)

#### Traduccions

* Anglès: co-religionist $^{(en)}$
* Castellà: correligionario $^{(es)}$
* Francès: coreligionnaire $^{(fr)}$
* Italià: correligionario $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·re·li·gi·o·na·ri (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC1, GDLC
# coregní
## Català
### Verb

coregní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de coregnar.
# convenien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bəˈni.ən/ balear /koɱ.vəˈni.ən/, /kuɱ.vəˈni.ən/ Occidental: nord-occidental /kom.beˈni.en/ valencià /koɱ.veˈni.en/, /kom.beˈni.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

convenien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de convenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ve·ni·en (4)
# convenient
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bə.niˈen/ balear /koɱ.və.niˈent/, /kuɱ.və.niˈen/ Occidental: nord-occidental /kom.be.niˈen/ valencià /koɱ.ve.niˈent/, /kom.be.niˈen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí convenientem, participi de conveniō, segle XVI.

### Adjectiu

convenient inv. ‎(plural convenients)
* Que convé.

#### Sinònims

* convenible, condecent, conforme, congruent, expedient, millor

#### Antònims

* inconvenient

#### Traduccions

* Alemany: passend $^{(de)}$
* Anglès: suitable $^{(en)}$, convenient $^{(en)}$
* Castellà: conveniente $^{(es)}$
* Francès: convenable $^{(fr)}$
* Italià: conveniente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ve·ni·ent (4)
* Anagrama: conteniven

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Adjectiu

convenient ‎(comparatiu more convenient, superlatiu most convenient)
* convenient
* oportú
# convenientemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kom.beˌnjen.teˈmen.te/, meridional \kom.beˌnjeŋ.teˈmen.te\
       Americà: alt /kom.beˌnjen.teˈmen.t(e)/, baix \koŋ.beˌnjeŋ.teˈmen.te\, austral /kom.beˌnjen.teˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De conveniente i el sufix -mente.

### Adverbi

convenientemente
* convenientment

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ve·nien·te·men·te (6)
# conveniently
## Anglès

   * Etimologia: De convenient i el sufix -ly.

### Adverbi

conveniently ‎(comparatiu more conveniently, superlatiu most conveniently)
* convenientment
# convenim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bəˈnim/ balear /koɱ.vəˈnim/, /kuɱ.vəˈnim/ Occidental: nord-occidental /kom.beˈnim/ valencià /koɱ.veˈnim/, /kom.beˈnim/
   * Rimes: -im

### Verb

convenim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de convenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ve·nim (3)
# convenientment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bə.niˌemˈmen/ balear /koɱ.və.niˌemˈment/, /kuɱ.və.niˌemˈmen/ Occidental: nord-occidental /kom.be.niˌemˈmen/ valencià /koɱ.ve.niˌemˈment/, /kom.be.niˌemˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De convenient i el sufix -ment.

### Adverbi

convenientment
* D'una manera convenient.

#### Antònims

* desconvenientment
* inconvenientment

#### Traduccions

* Anglès: conveniently $^{(en)}$
* Castellà: convenientemente $^{(es)}$
* Francès: convenablement $^{(fr)}$
* Italià: convenevolmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ve·ni·ent·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# convenients
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bə.niˈens/ balear /koɱ.və.niˈens/, /kuɱ.və.niˈens/ Occidental: nord-occidental /kom.be.niˈens/ valencià /koɱ.ve.niˈens/, /kom.be.niˈens/
   * Rimes: -ens

### Adjectiu

convenients inv. pl.
* Forma plural de convenient.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ve·ni·ents (4)
# convenies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bəˈni.əs/ balear /koɱ.vəˈni.əs/, /kuɱ.vəˈni.əs/ Occidental: nord-occidental /kom.beˈni.es/ valencià /koɱ.veˈni.es/, /kom.beˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

convenies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de convenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ve·ni·es (4)
# convenint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bəˈnin/ balear /koɱ.vəˈnint/, /kuɱ.vəˈnin/ Occidental: nord-occidental /kom.beˈnin/ valencià /koɱ.veˈnint/, /kom.beˈnin/
   * Rimes: -int

### Verb

convenint
* Gerundi del verb convenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ve·nint (3)
# convenio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /komˈbe.njo/
       Americà: alt /k(o)mˈbe.njo/, baix \koŋˈbe.njo\, austral /komˈbe.njo/
   * Rimes: -enjo
   * Etimologia: Del verb convenir

### Nom

convenio m. ‎(plural convenios)
* conveni

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ve·nio (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈwɛ.nɪ.oː/
   * Etimologia: Format per la unió del prefix con- ‎(«juntament») i el verb veniō ‎(«venir»).

### Verb

conveniō ‎(1a present$^?$), convenīs ‎(2a present), convenīre ‎(infinitiu), convēnī ‎(perfet), conventum ‎(supí)
* reunir-se, jo em reuneixo, aplegar, jo aplego
* ajuntar-se, apropar-se, jo m'apropo
* acordar, jo acordo

#### Derivats

| convena conveniēns convenienter convenientia conventīcius | conventiō conventō conventum conventus disconveniō |
# congènites
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɲˈʒɛ.ni.təs/ balear /koɲˈʒɛ.ni.təs/, /kuɲˈʒɛ.ni.təs/ Occidental: /koɲˈd͡ʒɛ.ni.tes/

### Adjectiu

congènites f. pl.
* Forma plural de congènita.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·gè·ni·tes (4)
# congélations
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.ʒe.laˈsjɔ̃/

### Nom

congélations f. pl.
* forma plural de congélation
# congènits
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɲˈʒɛ.nits/ balear /koɲˈʒɛ.nits/, /kuɲˈʒɛ.nits/ Occidental: /koɲˈd͡ʒɛ.nits/
   * Rimes: -ɛnits

### Adjectiu

congènits m. pl.
* Forma plural de congènit.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·gè·nits (3)
# congélation
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.ʒe.laˈsjɔ̃/

### Nom

congélation f. ‎(plural congélations)
* congelació

#### Derivats

* décongélation
* recongélation
# congénitas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \koŋˈxe.ni.tas\, meridional \koŋˈhe.ni.tah\
       Americà: alt \koŋˈxe.ni.t(a)s\, baix \koŋˈhe.ni.tah\, austral \koŋˈxe.ni.tas\
   * Rimes: -enitas

### Adjectiu

congénitas f. pl.
* forma plural de congénita

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·gé·ni·tas (4)

## Portuguès
### Adjectiu

congénitas f. pl.
* forma plural de congénita

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·gé·ni·tas (4)
# congénito
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \koŋˈxe.ni.to\, meridional \koŋˈhe.ni.to\
       Americà: alt \koŋˈxe.ni.t(o)\, baix \koŋˈhe.ni.to\, austral \koŋˈxe.ni.to\
   * Rimes: -enito
   * Etimologia: Del llatí congenĭtus.

### Adjectiu

congénito m. ‎(femení congénita, plural masculí congénitos, plural femení congénitas)
* congènit

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·gé·ni·to (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre congénito

## Portuguès

   * Pronúncia: /kõˈgɛ.ni.tu/
   * Etimologia: Del llatí congenĭtus.

### Adjectiu

congénito m. ‎(femení congénita, plural masculí congénitos, plural femení congénitas)
* congènit

#### Variants

* (Brasil) congênito

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·gé·ni·to (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Priberam da Língua Portuguesa sobre congénito
# congénitos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \koŋˈxe.ni.tos\, meridional \koŋˈhe.ni.toh\
       Americà: alt \koŋˈxe.ni.t(o)s\, baix \koŋˈhe.ni.toh\, austral \koŋˈxe.ni.tos\
   * Rimes: -enitos

### Adjectiu

congénitos m. pl.
* forma plural de congénito

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·gé·ni·tos (4)

## Portuguès
### Adjectiu

congénitos m. pl.
* forma plural de congénito

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·gé·ni·tos (4)
# congé sabbatique
## Francès
### Nom

congé sabbatique m. ‎(plural congés sabbatiques)
* any sabàtic

#### Sinònims

* année sabbatique

### Vegeu també

* congé sabbatique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# congénita
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \koŋˈxe.ni.ta\, meridional \koŋˈhe.ni.ta\
       Americà: alt \koŋˈxe.ni.t(a)\, baix \koŋˈhe.ni.ta\, austral \koŋˈxe.ni.ta\
   * Rimes: -enita

### Adjectiu

congénita f. ‎(plural congénitas)
* forma femenina de congénito

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·gé·ni·ta (4)

## Portuguès
### Adjectiu

congénita f. ‎(plural congénitas)
* forma femenina de congénito

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·gé·ni·ta (4)
# congés sabbatiques
## Francès
### Nom

congés sabbatiques m. pl.
* forma plural de congé sabbatique
# comportamiento atípico
## Castellà
### Nom

comportamiento atípico f. ‎(plural comportamientos atípicos)
* comportament atípic

#### Sinònims

* comportamiento anormal

### Vegeu també

* comportamiento atípico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# comportamiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kom.poɾ.taˈmjen.to/, meridional \kom.poɾ.taˈmjeŋ.to\
       Americà: alt /kom.poɾ.taˈmjen.t(o)/, baix \kom.poɾ.taˈmjeŋ.to\, austral /kom.poɾ.taˈmjen.to/
   * Rimes: -ento

### Nom

comportamiento m. ‎(plural comportamientos)
* comportament

#### Sinònims

* conducta

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·por·ta·mien·to (5)

### Vegeu també

* comportamiento. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# comportar-se
## Català
### Verb

comportar-se
* Forma pronominal de comportar.

### Miscel·lània

* Anagrama: comportares
# comportara
## Català
### Verb

comportara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb comportar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb comportar.
# comportamientos atípicos
## Castellà
### Nom

comportamientos atípicos f. pl.
* forma plural de comportamiento atípico
# comportamientos anormales
## Castellà
### Nom

comportamientos anormales f. pl.
* forma plural de comportamiento anormal
# comportamiento anormal
## Castellà
### Nom

comportamiento anormal f. ‎(plural comportamientos anormales)
* comportament atípic

#### Sinònims

* comportamiento atípico

### Vegeu també

* comportamiento anormal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# comportamientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kom.poɾ.taˈmjen.tos/, meridional \kom.poɾ.taˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /kom.poɾ.taˈmjen.t(o)s/, baix \kom.poɾ.taˈmjeŋ.toh\, austral /kom.poɾ.taˈmjen.tos/
   * Rimes: -entos

### Nom

comportamientos m. pl.
* forma plural de comportamiento
# converties
## Català
### Verb

converties
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de convertir.
# convertible
## Anglès

   * Pronúncia: /kɔ̃.vɛʁ.ti.bl/

### Adjectiu

convertible ‎(comparatiu more convertible, superlatiu most convertible)
* convertible

### Nom

convertible ‎(plural convertibles)
* (automobilisme) descapotable
# convertibles
## Anglès
### Nom

convertibles
* forma plural de convertible
# convertien
## Català
### Verb

convertien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de convertir.
# converti
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈwɛr.tiː/

### Verb

convertī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de convertō
# convertiguera
## Català
### Verb

convertiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb convertir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb convertir.
# convertia
## Català
### Verb

convertia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de convertir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de convertir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ver·ti·a (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceinortv)
* Anagrama: tocariven
# construiguérem
## Català
### Verb

construiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de construir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb construir.
# construiguera
## Català
### Verb

construiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb construir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb construir.
# construigueres
## Català
### Verb

construigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de construir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb construir.
# construigueven
## Català
### Verb

construigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de construir.
# construigué
## Català
### Verb

construigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de construir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de construir.
# construigueva
## Català
### Verb

construigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de construir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de construir.
# construigueves
## Català
### Verb

construigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de construir.
# construigueren
## Català
### Verb

construigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de construir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb construir.
# construiguessen
## Català
### Verb

construiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb construir.
# construiguesses
## Català
### Verb

construiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb construir.
# comprometia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pɾu.məˈti.ə/ balear /kom.pɾo.məˈti.ə/, /kum.pɾu.məˈti.ə/ Occidental: /kom.pɾo.meˈti.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

comprometia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de comprometre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de comprometre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pro·me·ti·a (5)
* Anagrama: comportàiem
# comprometiven
## Català
### Verb

comprometiven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de comprometre.
# comprometin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pɾuˈmɛ.tin/ balear /kom.pɾoˈmə.tin/, /kum.pɾuˈmɛ.tin/ Occidental: /kom.pɾoˈme.tin/
   * Rimes: -ɛtin

### Verb

comprometin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb comprometre.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb comprometre.
# comprometiva
## Català
### Verb

comprometiva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de comprometre.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de comprometre.
# comprometives
## Català
### Verb

comprometives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de comprometre.
# comprometien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pɾu.məˈti.ən/ balear /kom.pɾo.məˈti.ən/, /kum.pɾu.məˈti.ən/ Occidental: /kom.pɾo.meˈti.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

comprometien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de comprometre.
# comprometies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pɾu.məˈti.əs/ balear /kom.pɾo.məˈti.əs/, /kum.pɾu.məˈti.əs/ Occidental: /kom.pɾo.meˈti.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

comprometies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de comprometre.
# comprometo
## Català

   * Pronúncia: central /kum.pɾuˈmɛ.tu/, occidental /kom.pɾoˈme.to/
   * Rimes: -ɛto

### Verb

comprometo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de comprometre.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb comprometre.