OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ukrainaren
## Basc
### Nom propi

Ukrainaren
* genitiu indefinit de Ukraina
# Ukrainari
## Basc
### Nom propi

Ukrainari
* datiu indefinit de Ukraina
# abstingos
## Català
### Verb

abstingos
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abstenir-se.
# abstingo
## Català
### Verb

abstingo
* (col·loquial central, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abstenir-se.
# abstingueren
## Català
### Verb

abstingueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abstenir-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.
# abstingau
## Català
### Verb

abstingau
* (col·loquial occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abstenir-se.
# abstinguera
## Català
### Verb

abstinguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.
# abstinguen
## Català
### Verb

abstinguen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abstenir-se.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb abstenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·tin·guen (3)
* Anagrama: abstenguin
# acatalanàssem
## Català
### Verb

acatalanàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
# acatalanàrem
## Català
### Verb

acatalanàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acatalanar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
# acatalanàs
## Català
### Verb

acatalanàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
# acatalanà
## Català
### Verb

acatalanà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acatalanar.
# acatalanàssim
## Català
### Verb

acatalanàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
# acatalanàssiu
## Català
### Verb

acatalanàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
# acatalanàveu
## Català
### Verb

acatalanàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acatalanar.
# acatalanàreu
## Català
### Verb

acatalanàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acatalanar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
# acatalanàsseu
## Català
### Verb

acatalanàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
# abuliatako
## Basc
### Nom

abuliatako
* genitiu locatiu indefinit de abulia
# abuliatatik
## Basc
### Nom

abuliatatik
* ablatiu indefinit de abulia
# abulias
## Anglès
### Nom

abulias
* forma plural de abulia

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈβu.ljas\, meridional \aˈβu.ljah\
       Americà: alt /aˈbu.l(ja)s/, baix \aˈβu.ljah\, austral \aˈβu.ljas\
   * Rimes: -uljas

### Nom

abulias f. pl.
* forma plural de abulia
# abuliatara
## Basc
### Nom

abuliatara
* al·latiu indefinit de abulia
# abuliatarantz
## Basc
### Nom

abuliatarantz
* al·latiu direccional indefinit de abulia
# abuliatik
## Basc
### Nom

abuliatik
* ablatiu definit singular de abulia
# abuliarik
## Basc
### Nom

abuliarik
* partitiu indefinit de abulia
# abuliataraino
## Basc
### Nom

abuliataraino
* terminatiu indefinit de abulia
# abuliatzat
## Basc
### Nom

abuliatzat
* prolatiu indefinit de abulia
# abuliatan
## Basc
### Nom

abuliatan
* inessiu indefinit de abulia
# abraça
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβɾa.sə/, occidental /aˈbɾa.sa/
   * Rimes: -asa

### Verb

abraça
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abraçar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abraçar.
# abraçaia
## Català
### Verb

abraçaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abraçar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abraçar.
# abraz
## Basc
### Nom

abraz
* instrumental indefinit de abra
* instrumental definit singular de abra
# abraç
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβɾas/, occidental /aˈbɾas/
   * Rimes: -as
   * Etimologia: De abraçar i la desinència Ø.

### Nom

abraç m. ‎(plural abraços)
* (arcaisme, valencià) abraçada

### Verb

abraç
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abraçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·braç (2)
* Anagrames: barça, Barça

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# abraçaien
## Català
### Verb

abraçaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abraçar.
# abratzat
## Basc
### Nom

abratzat
* prolatiu indefinit de abra
# abrazo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈβɾa.θo\
       Americà: alt /aˈbɾa.s(o)/, baix \aˈβɾa.so\
   * Rimes: -aθo
   * Etimologia: De abrazar ‎(«abraçar»).

### Nom

abrazo m. ‎(plural abrazos)
* abraçada

#### Relacionats

* brazo

### Verb

abrazo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb abrazar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·zo (3)
* Anagrames: rabazo, rozaba

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre abrazo

## Gallec

   * Pronúncia: /aˈbra.θo/
   * Etimologia: De abrazar ‎(«abraçar»).

### Nom

abrazo m. ‎(plural abrazos)
* abraçada

#### Variants

* (reintegracionisme) abraço

#### Sinònims

* aperta

#### Relacionats

* brazo

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·zo (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre abrazo
# abrazos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈβɾa.θos\, meridional \aˈβɾa.θoh\
       Americà: alt /aˈbɾa.s(o)s/, baix \aˈβɾa.soh\, austral \aˈβɾa.sos\
   * Rimes: -aθos

### Nom

abrazos m. pl.
* forma plural de abrazo

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·zos (3)

## Gallec

   * Pronúncia: /aˈbɾa.θos/

### Nom

abrazos m. pl.
* forma plural de abrazo

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·zos (3)
# aboldronasses
## Català
### Verb

aboldronasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aboldronar.
# aboldronaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βuɫ.dɾu.nəˈɾe/ balear /ə.boɫ.dɾo.nəˈɾe/, /ə.buɫ.dɾu.nəˈɾe/ Occidental: /a.boɫ.dɾo.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aboldronaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aboldronar.
# aboldronassin
## Català
### Verb

aboldronassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aboldronar.
# aboldronaríeu
## Català
### Verb

aboldronaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aboldronar.
# aboldronassen
## Català
### Verb

aboldronassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aboldronar.
# aboldronassis
## Català
### Verb

aboldronassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aboldronar.
# aboldronau
## Català
### Verb

aboldronau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aboldronar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aboldronar.
# acienten
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.siˈen.tən/, occidental /a.siˈen.ten/
   * Rimes: -enten

### Verb

acienten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acientar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acientar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acientar.
# acientaves
## Català
### Verb

acientaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acientar.
# acientes
## Català
### Verb

acientes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acientar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·en·tes (4)
* Anagrames: escaient, escatien
# acientessin
## Català
### Verb

acientessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acientar.
# acientessen
## Català
### Verb

acientessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acientar.
# acientessis
## Català
### Verb

acientessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acientar.
# acientaven
## Català
### Verb

acientaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acientar.
# aciente
## Català
### Verb

aciente
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acientar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acientar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acientar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acientar.
# acientesses
## Català
### Verb

acientesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acientar.
# academitzessen
## Català
### Verb

academitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# academitzesses
## Català
### Verb

academitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# academitzeu
## Català
### Verb

academitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de academitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb academitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb academitzar.
# academitzes
## Català
### Verb

academitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de academitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb academitzar.
# academitzessis
## Català
### Verb

academitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# academitzin
## Català
### Verb

academitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb academitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb academitzar.
# academitzen
## Català
### Verb

academitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de academitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb academitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb academitzar.
# academitzi
## Català
### Verb

academitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de academitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb academitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb academitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb academitzar.
# academitzessin
## Català
### Verb

academitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# acompañante de equipo
## Castellà
### Nom

acompañante de equipo m. f. ‎(plural acompañantes de equipo)
* (basquetbol) acompanyant d'equip

### Vegeu també

* acompañante de equipo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# acompañantes de equipo
## Castellà
### Nom

acompañantes de equipo m. f. pl.
* forma plural de acompañante de equipo
# acompañamientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.kom.pa.ɲaˈmjen.tos/, meridional \a.kom.pa.ɲaˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /a.kom.pa.ɲaˈmjen.t(o)s/, baix \a.kom.pa.ɲaˈmjeŋ.toh\, austral /a.kom.pa.ɲaˈmjen.tos/
   * Rimes: -entos

### Nom

acompañamientos m. pl.
* forma plural de acompañamiento
# acompañamientos educativos
## Castellà
### Nom

acompañamientos educativos m. pl.
* forma plural de acompañamiento educativo
# acompañante
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.kom.paˈɲan.te/, meridional \a.kom.paˈɲaŋ.te\
       Americà: alt /a.kom.paˈɲan.t(e)/, baix \a.kom.paˈɲaŋ.te\, austral /a.kom.paˈɲan.te/
   * Rimes: -ante

### Nom

acompañante m. f. ‎(plural acompañantes)
* acompanyant

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·com·pa·ñan·te (5)

## Gallec
### Nom

acompañante m. f. ‎(plural acompañantes)
* acompanyant
# acompañantes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.kom.paˈɲan.tes/, meridional \a.kom.paˈɲaŋ.teh\
       Americà: alt /a.kom.paˈɲan.t(e)s/, baix \a.kom.paˈɲaŋ.teh\, austral /a.kom.paˈɲan.tes/
   * Rimes: -antes

### Nom

acompañantes m. f. pl.
* forma plural de acompañante

## Gallec
### Nom

acompañantes m. f. pl.
* forma plural de acompañante
# acompañaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.kom.pa.ɲaˈɾe/
       Americà: alt /a.kom.p(a).ɲaˈɾe/, baix /a.kom.pa.ɲaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

acompañaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acompañar
# acompañamiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.kom.pa.ɲaˈmjen.to/, meridional \a.kom.pa.ɲaˈmjeŋ.to\
       Americà: alt /a.kom.pa.ɲaˈmjen.t(o)/, baix \a.kom.pa.ɲaˈmjeŋ.to\, austral /a.kom.pa.ɲaˈmjen.to/
   * Rimes: -ento

### Nom

acompañamiento m. ‎(plural acompañamientos)
* acompanyament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·com·pa·ña·mien·to (6)
# acompañamiento educativo
## Castellà
### Nom

acompañamiento educativo m. ‎(plural acompañamientos educativos)
* acompanyament educatiu

### Vegeu també

* acompañamiento educativo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# abroqueréssim
## Català
### Verb

abroqueréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abroquerar.
# abrumadoramente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βɾu.maˌðo.ɾaˈmen.te\
       Americà: alt /a.bɾu.maˌdo.ɾaˈmen.t(e)/, baix \a.βɾu.maˌðo.ɾaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De abrumador i el sufix -mente, segle XIX.

### Adverbi

abrumadoramente
* aclaparadorament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bru·ma·do·ra·men·te (7)

### Vegeu també

* Vegeu-ne exemples d'ús a Google Llibres de abrumadoramente
* Vegeu exemples d'ús al Corpus Diacrónico del Español de abrumadoramente
* Vegeu exemples d'ús al Corpus de Referencia del Español Actual de abrumadoramente
# abroqueréssem
## Català
### Verb

abroqueréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abroquerar.
# abroquerésseu
## Català
### Verb

abroquerésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abroquerar.
# abrumo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈβɾu.mo\
       Americà: alt /aˈbɾu.mo/, baix \aˈβɾu.mo\
   * Rimes: -umo

### Verb

abrumo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb abrumar
# abroqueréssiu
## Català
### Verb

abroqueréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abroquerar.
# abroquerí
## Català
### Verb

abroquerí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de abroquerar.
# abrumarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βɾuˈmaɾ.se\
       Americà: alt /a.bɾuˈmaɾ.s(e)/, baix \a.βɾuˈmaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

abrumarse trans., pron. ‎(present me abrumo, passat me abrumé, futur me abrumaré)
* forma pronominal de abrumar
# abrumar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βɾuˈmaɾ\
       Americà: alt /a.bɾuˈmaɾ/, baix \a.βɾuˈmaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De bruma.

### Verb

abrumar trans., pron. ‎(pronominal abrumarse, present abrumo, passat abrumé, futur abrumaré)
* aclaparar
* desconcertar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bru·mar (3)
# abrumaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βɾu.maˈɾe\
       Americà: alt /a.bɾu.maˈɾe/, baix \a.βɾu.maˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

abrumaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb abrumar
# abraçallam
## Català
### Verb

abraçallam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abraçallar.
# abraçallara
## Català
### Verb

abraçallara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçallar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçallar.
# abraçall
## Català
### Verb

abraçall
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abraçallar.
# abraçaies
## Català
### Verb

abraçaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abraçar.
# abraçalla
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βɾəˈsa.ʎə/, occidental /a.bɾaˈsa.ʎa/
   * Rimes: -aʎa

### Verb

abraçalla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abraçallar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abraçallar.
# abraçallar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βɾə.səˈʎa/ Occidental: nord-occidental /a.βɾa.saˈʎa/ valencià /a.bɾa.saˈʎaɾ/, /a.βɾa.saˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: abraçallà
   * Etimologia: Del prefix a- i braçall.

### Verb

abraçallar trans.
* Premsar el pa de formatge amb la braçalladora.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: abraçallo, abraçalla, abraçallem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·ça·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DECat, Optimot
# abraçallaran
## Català
### Verb

abraçallaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abraçallar.
# acidificassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ði.fiˈka.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

acidificassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidificar.
    [Tu] acidifiquessis, acidifiquesses, acidificasses, acidificassis o acidificares.
# acidificasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ði.fiˈka.səs/, occidental /a.si.ði.fiˈka.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

acidificasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidificar.
    [Tu] acidifiquessis, acidifiquesses, acidificasses, acidificassis o acidificares.
# acidificassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ði.fiˈka.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

acidificassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidificar.
    [Ells/elles/vostès] acidifiquessin, acidifiquessen, acidificassen, acidificassin o acidificaren.
# acidificassimo
## Italià
### Verb

acidificassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de acidificare
# acidificaste
## Italià
### Verb

acidificaste
* segona persona plural (voi) del passat de acidificare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de acidificare
# acidificassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ði.fiˈka.sən/, occidental /a.si.ði.fiˈka.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

acidificassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidificar.
    [Ells/elles/vostès] acidifiquessin, acidifiquessen, acidificassen, acidificassin o acidificaren.
# acidificassi
## Italià
### Verb

acidificassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de acidificare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de acidificare
# acidificassero
## Italià
### Verb

acidificassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de acidificare
# acidificasti
## Italià
### Verb

acidificasti
* segona persona singular (tu) del passat de acidificare
# abstractions
## Anglès
### Nom

abstractions
* forma plural de abstraction

## Francès

   * Pronúncia: /ap.stʁakˈsjɔ̃/

### Nom

abstractions f. pl.
* forma plural de abstraction
# abstractivamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a(β)s.tɾakˌti.βaˈmen.te\, meridional \a(β)h.tɾakˌti.βaˈmen.te\
       Americà: alt /abs.t͡s(a)kˌti.baˈmen.te/, baix \a(β)h.tɾakˌti.βaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De abstractivo i el sufix -mente.

### Adverbi

abstractivamente
* abstractivament

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·trac·ti·va·men·te (6)
# abstractively
## Anglès

   * Pronúncia: EUA /æbˈstɹæk.tɪv.li/
   * Etimologia: De abstractive i el sufix -ly.

### Adverbi

abstractively ‎(comparatiu more abstractively, superlatiu most abstractively)
* (rar) abstractivament
# abstractly
## Anglès

   * Pronúncia: EUA /æbˈstɹækt.li/
   * Etimologia: De abstract i el sufix -ly.

### Adverbi

abstractly ‎(comparatiu more abstractly, superlatiu most abstractly)
* abstractament
# abstractionis
## Llatí

   * Pronúncia: /ap.strak.tɪˈoː.nɪs/

### Nom

abstractiōnis
* genitiu singular de abstractiō
# abstractionum
## Llatí

   * Pronúncia: /ap.strak.tɪˈoː.nʊm/

### Nom

abstractiōnum
* genitiu plural de abstractiō
# abstractioni
## Llatí

   * Pronúncia: /ap.strak.tɪˈoː.niː/

### Nom

abstractiōnī
* datiu singular de abstractiō
# abstractionibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ap.strak.tɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

abstractiōnibus
* datiu plural de abstractiō
* ablatiu plural de abstractiō
# abstractivament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əps.tɾəkˌti.βəˈmen/ balear /əps.tɾəkˌti.vəˈment/, /əps.tɾəkˌti.vəˈmen/ Occidental: nord-occidental /aps.tɾakˌti.βaˈmen/ valencià /aps.tɾakˌti.vaˈment/, /aps.tɾakˌti.βaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De abstractiu i el sufix -ment.

### Adverbi

abstractivament
* D'una manera abstractiva.

#### Traduccions

* Anglès: abstractively $^{(en)}$
* Castellà: abstractivamente $^{(es)}$
* Francès: abstractivement $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·trac·ti·va·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# abstracto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a(β)sˈtɾak.to\, meridional \a(β)hˈtɾak.to\
       Americà: alt /absˈt͡sak.t(o)/, baix \a(β)hˈtɾak.to\
   * Rimes: -akto

### Adjectiu

abstracto m. ‎(femení abstracta, plural masculí abstractos, plural femení abstractas)
* abstracte

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·trac·to (3)
# acatalanaren
## Català
### Verb

acatalanaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acatalanar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
# acatalanares
## Català
### Verb

acatalanares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acatalanar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ta·la·na·res (6)
* Anagrama: acatalanar-se
# acatalanar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kə.tə.ɫəˈna/ Occidental: nord-occidental /a.ka.ta.ɫaˈna/ valencià /a.ka.ta.ɫaˈnaɾ/, /a.ka.ta.ɫaˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acatalanà
   * Etimologia: Del prefix a-, català i la desinència -ar.

### Verb

acatalanar trans., pron. ‎(pronominal acatalanar-se)
* Adquirir costums catalans o característiques del parlar català.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acatalano, acatalana, acatalanem

#### Sinònims

* catalanitzar

#### Traduccions

* Castellà: catalanizar $^{(es)}$
* Occità: catalanizar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ta·la·nar (5)

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot