OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ormegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.məˈʒe.sis/ balear /oɾ.məˈʒe.sis/, /ur.məˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /or.meˈʒe.sis/, valencià /oɾ.meˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

ormegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ormejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: orsegéssim
# orlí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈɫi/ balear /oɾˈɫi/, /urˈɫi/ Occidental: /oɾˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

orlí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de orlar.

### Miscel·lània

* Anagrama: liró
# ormegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.məˈʒe.sin/ balear /oɾ.məˈʒe.sin/, /ur.məˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /or.meˈʒe.sin/, valencià /oɾ.meˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

ormegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ormejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·me·ges·sin (4)
* Anagrames: enrogíssem, ignoréssem
# ormegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.məˈʒɛw/ balear /oɾ.məˈʒəw/, /ur.məˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /or.meˈʒew/, valencià /oɾ.meˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ormegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ormejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ormejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ormejar.
# ormege
## Català
### Verb

ormege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ormejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ormejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ormejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ormejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: oregem
# ormegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.məˈʒe.sən/ balear /oɾ.məˈʒe.sən/, /ur.məˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /or.meˈʒe.sen/, valencià /oɾ.meˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

ormegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ormejar.
# ormeges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈmɛ.ʒəs/ balear /oɾˈmə.ʒəs/, /urˈmɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /orˈme.ʒes/, valencià /oɾˈme.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

ormeges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ormejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ormejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: orsegem
# hostilitzésseu
## Català
### Verb

hostilitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostilitzar.
# hostilizar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /os.ti.liˈθaɾ/, meridional /oh.ti.liˈθaɾ/
       Americà: alt /os.ti.l(i)ˈsaɾ/, baix /oh.ti.liˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De hostil i el sufix -izar.

### Verb

hostilizar trans. ‎(present hostilizo, passat hostilicé, futur hostilizaré)
* hostilitzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: hos·ti·li·zar (4)
# hostilizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /os.ti.li.θaˈɾe/, meridional /oh.ti.li.θaˈɾe/
       Americà: alt /os.ti.l(i).saˈɾe/, baix /oh.ti.li.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

hostilizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb hostilizar
# hostilitzí
## Català
### Verb

hostilitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de hostilitzar.
# hostilizo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /os.tiˈli.θo/, meridional /oh.tiˈli.θo/
       Americà: alt /os.tiˈli.s(o)/, baix /oh.tiˈli.so/
   * Rimes: -iθo

### Verb

hostilizo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb hostilizar
# hostilitzéssem
## Català
### Verb

hostilitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostilitzar.
# hostilitzéssim
## Català
### Verb

hostilitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostilitzar.
# hostilitzéssiu
## Català
### Verb

hostilitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostilitzar.
# hostilment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /usˌtiɫˈmen/ balear /osˌtiɫˈment/, /usˌtiɫˈmen/ Occidental: nord-occidental /osˌtiɫˈmen/ valencià /osˌtiɫˈment/, /osˌtiɫˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De hostil i el sufix -ment.

### Adverbi

hostilment
* D’una manera hostil.

#### Traduccions

* Anglès: hostilely $^{(en)}$
* Castellà: hostilmente $^{(es)}$
* Francès: hostilement $^{(fr)}$
* Italià: ostilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: hos·til·ment (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# hostilitzés
## Català
### Verb

hostilitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostilitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostilitzar.
# peixares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pəˈʃa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /pejˈʃa.ɾes/ valencià /pejˈʃa.ɾes/, /peˈʃa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

peixares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de peixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pei·xa·res (3)
* Anagrames: exasperi, exasperí, paixeres, pareixes, pareixés
# parabolically
## Anglès

   * Etimologia: De parabolic i el sufix -ally.

### Adverbi

parabolically ‎(comparatiu more parabolically, superlatiu most parabolically)
* parabòlicament
# parabolis
## Llatí

   * Pronúncia: /paˈra.bɔ.liːs/

### Nom

parabolīs
* datiu plural de parabola
* ablatiu plural de parabola
# paraboloidica
## Italià

   * Pronúncia: /pa.ra.boˈlɔi.di.ka/

### Adjectiu

paraboloidica f. ‎(plural paraboloidiche)
* forma femenina de paraboloidico

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·bo·lòi·di·ca (6)
# paraboloidici
## Italià

   * Pronúncia: /pa.ra.boˈlɔi.di.t͡ʃi/

### Adjectiu

paraboloidici m. pl.
* forma plural de paraboloidico

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·bo·lòi·di·ci (6)
# paraboloidiche
## Italià

   * Pronúncia: /pa.ra.boˈlɔi.di.ke/

### Adjectiu

paraboloidiche f. pl.
* forma plural de paraboloidica

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·bo·lòi·di·che (6)
# parabolas
## Llatí

   * Pronúncia: /paˈra.bɔ.laːs/

### Nom

parabolās
* acusatiu plural de parabola
# paladejo
## Català
### Verb

paladejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de paladejar.

#### Variants

* paladege, paladegi, paladeig
# paladejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɫə.ðəˈʒa.βən/ balear /pə.ɫə.ðəˈd͡ʒa.vən/, /pə.ɫə.ðəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫa.ðeˈʒa.βen/ valencià /pa.ɫa.ðeˈd͡ʒa.ven/, /pa.ɫa.ðeˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

paladejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de paladejar.
# paladejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɫə.ðəˈʒa.βəs/ balear /pə.ɫə.ðəˈd͡ʒa.vəs/, /pə.ɫə.ðəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫa.ðeˈʒa.βes/ valencià /pa.ɫa.ðeˈd͡ʒa.ves/, /pa.ɫa.ðeˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

paladejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de paladejar.
# paladejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɫə.ðəˈʒa.ɾəm/ balear /pə.ɫə.ðəˈd͡ʒa.ɾəm/, /pə.ɫə.ðəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫa.ðeˈʒa.ɾem/, valencià /pa.ɫa.ðeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

paladejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de paladejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb paladejar.

#### Variants

* [2] paladegéssim, paladegéssem, paladejàssim, paladejàssem
# paladejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɫə.ðəˈʒa.βə/ balear /pə.ɫə.ðəˈd͡ʒa.və/, /pə.ɫə.ðəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫa.ðeˈʒa.βa/ valencià /pa.ɫa.ðeˈd͡ʒa.va/, /pa.ɫa.ðeˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

paladejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de paladejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de paladejar.
# paladejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɫə.ðəˈʒa/ balear /pə.ɫə.ðəˈd͡ʒa/, /pə.ɫə.ðəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /pa.ɫa.ðeˈʒa/, valencià /pa.ɫa.ðeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

paladejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de paladejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: palejada
# paladejassis
## Català
### Verb

paladejassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb paladejar.

#### Variants

* paladegessis, paladegesses, paladejasses, paladejares
# paladejau
## Català
### Verb

paladejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de paladejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb paladejar.

#### Variants

* [1] paladegeu
* [2] paladegeu
# perduressi
## Català
### Verb

perduressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdurar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdurar.

#### Variants

* [1] perduressa, perdureguessa, perdurés, perduràs, perdurara
* [2] perduregués, perdurés, perduràs, perdurara
# perdures
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈdu.ɾəs/, occidental /peɾˈðu.ɾes/
   * Rimes: -uɾes

### Verb

perdures
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de perdurar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb perdurar.

#### Variants

* [2] perduris, perduros
# perdureu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.duˈɾɛw/ balear /pəɾ.ðuˈɾəw/, /pər.ðuˈɾɛw/ Occidental: /peɾ.ðuˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

perdureu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de perdurar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb perdurar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb perdurar.

#### Variants

* [1] perdurau
* [2] perduregueu
* [3] perdurau
# perduressa
## Català
### Verb

perduressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdurar.

#### Variants

* perduressi, perdureguessa, perdurés, perduràs, perdurara
# perduresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.duˈɾe.səs/, occidental /peɾ.ðuˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

perduresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdurar.

#### Variants

* perdureguesses, perduressis, perdurassis, perdurasses, perdurares
# perduressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.duˈɾe.sən/, occidental /peɾ.ðuˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

perduressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdurar.

#### Variants

* perdureguessen, perduressin, perdurassin, perdurassen, perduraren
# perduressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.duˈɾe.sin/, occidental /peɾ.ðuˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

perduressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdurar.

#### Variants

* perdureguessen, perduressen, perdurassin, perdurassen, perduraren
# perduressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.duˈɾe.sis/, occidental /peɾ.ðuˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

perduressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdurar.

#### Variants

* perdureguesses, perduresses, perdurassis, perdurasses, perdurares
# perduri
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈdu.ɾi/, occidental /peɾˈðu.ɾi/
   * Rimes: -uɾi

### Verb

perduri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de perdurar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb perdurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb perdurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb perdurar.

#### Variants

* [1] perduro, perdure, perdur
* [2] perdure, perduro
* [3] perdure, perduro
* [4] perdure
# perdurin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈdu.ɾin/, occidental /peɾˈðu.ɾin/
   * Rimes: -uɾin

### Verb

perdurin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb perdurar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb perdurar.

#### Variants

* [1] perduren
* [2] perduren
# hebraïtzesses
## Català
### Verb

hebraïtzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb hebraïtzar.
# hebraïtzin
## Català
### Verb

hebraïtzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb hebraïtzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb hebraïtzar.
# hebraïtzo
## Català
### Verb

hebraïtzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de hebraïtzar.
# hebraïtzi
## Català
### Verb

hebraïtzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de hebraïtzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb hebraïtzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb hebraïtzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb hebraïtzar.
# hebraïtzà
## Català
### Verb

hebraïtzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de hebraïtzar.
# hebraïtzessis
## Català
### Verb

hebraïtzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb hebraïtzar.
# hebraïtzeu
## Català
### Verb

hebraïtzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de hebraïtzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb hebraïtzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb hebraïtzar.
# hebraïtzis
## Català
### Verb

hebraïtzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb hebraïtzar.
# hebraïtzessin
## Català
### Verb

hebraïtzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb hebraïtzar.
# hebraïtzàrem
## Català
### Verb

hebraïtzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de hebraïtzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hebraïtzar.
# incardinàsseu
## Català
### Verb

incardinàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incardinar.
# incardinàveu
## Català
### Verb

incardinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de incardinar.
# incardiné
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.kaɾ.ðiˈne\
       Americà: alt \iŋ.k(a)ɾ.ðiˈne\, baix \iŋ.kaɾ.ðiˈne\
   * Rimes: -e

### Verb

incardiné
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb incardinar
# incardinàssem
## Català
### Verb

incardinàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incardinar.
# incardinàssiu
## Català
### Verb

incardinàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incardinar.
# incardinés
## Català
### Verb

incardinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incardinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incardinar.
# incardinàreu
## Català
### Verb

incardinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de incardinar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incardinar.
# incardinàs
## Català
### Verb

incardinàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incardinar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incardinar.
# incardinàssim
## Català
### Verb

incardinàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incardinar.
# idéographique
## Francès

   * Pronúncia: /i.de.ɔ.gʁaˈfik/

### Adjectiu

idéographique inv. ‎(plural idéographiques)
* ideogràfic -a
# idéologique
## Francès

   * Pronúncia: /i.de.ɔ.lɔˈʒik/

### Adjectiu

idéologique inv. ‎(plural idéologiques)
* ideològic -a
# idéographiques
## Francès

   * Pronúncia: /i.de.ɔ.ɡʁaˈfik/

### Adjectiu

idéographiques inv. pl.
* forma plural de idéographique
# idéologie
## Francès

   * Pronúncia: /i.de.ɔ.lɔˈʒi/

### Nom

idéologie f. ‎(plural idéologies)
* ideologia

### Vegeu també

* idéologie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# idílicas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iˈði.li.kas\, meridional \iˈði.li.kah\
       Americà: alt /iˈdi.li.k(a)s/, baix \iˈði.li.kah\, austral \iˈði.li.kas\
   * Rimes: -ilikas

### Adjectiu

idílicas f. pl.
* forma plural de idílica
# idílica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iˈði.li.ka\
       Americà: alt /iˈdi.li.k(a)/, baix \iˈði.li.ka\
   * Rimes: -ilika

### Adjectiu

idílica f. ‎(plural idílicas)
* forma femenina de idílico
# idílico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iˈði.li.ko\
       Americà: alt /iˈdi.li.k(o)/, baix \iˈði.li.ko\
   * Rimes: -iliko

### Adjectiu

idílico m. ‎(femení idílica, plural masculí idílicos, plural femení idílicas)
* idíl·lic

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·dí·li·co (4)
# idílicos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iˈði.li.kos\, meridional \iˈði.li.koh\
       Americà: alt /iˈdi.li.k(o)s/, baix \iˈði.li.koh\, austral \iˈði.li.kos\
   * Rimes: -ilikos

### Adjectiu

idílicos m. pl.
* forma plural de idílico
# idéologies
## Francès

   * Pronúncia: /i.de.ɔ.lɔˈʒi/

### Nom

idéologies f. pl.
* forma plural de idéologie
# idéologiques
## Francès

   * Pronúncia: /i.de.ɔ.lɔˈʒik/

### Adjectiu

idéologiques inv. pl.
* forma plural de idéologique
# inculpeguéssou
## Català
### Verb

inculpeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.
# inculpavo
## Català
### Verb

inculpavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inculpar.
# inculpeguesses
## Català
### Verb

inculpeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.
# inculpegueu
## Català
### Verb

inculpegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb inculpar.
# inculpe
## Català
### Verb

inculpe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inculpar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inculpar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inculpar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inculpar.
# inculpeguem
## Català
### Verb

inculpeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb inculpar.
# inculpeguessa
## Català
### Verb

inculpeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.
# inculpegués
## Català
### Verb

inculpegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.
# inculpeguessen
## Català
### Verb

inculpeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.
# inculpeguéssom
## Català
### Verb

inculpeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.
# pases cortos
## Castellà
### Nom

pases cortos m. pl.
* forma plural de pase corto
# pases de bote
## Castellà
### Nom

pases de bote m. pl.
* forma plural de pase de bote
# pases de cadera
## Castellà
### Nom

pases de cadera m. pl.
* forma plural de pase de cadera
# pases de colocación
## Castellà
### Nom

pases de colocación m. pl.
* forma plural de pase de colocación
# pases cruzados
## Castellà
### Nom

pases cruzados m. pl.
* forma plural de pase cruzado
# pases con una mano
## Castellà
### Nom

pases con una mano m. pl.
* forma plural de pase con una mano
# pases de béisbol
## Castellà
### Nom

pases de béisbol m. pl.
* forma plural de pase de béisbol
# pases con rebote
## Castellà
### Nom

pases con rebote m. pl.
* forma plural de pase con rebote
# pases de bandeja
## Castellà
### Nom

pases de bandeja m. pl.
* forma plural de pase de bandeja
# pases de contraataque
## Castellà
### Nom

pases de contraataque m. pl.
* forma plural de pase de contraataque
# pactejara
## Català
### Verb

pactejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pactejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pactejar.

#### Variants

* [1] pactegés, pactejàs
* [2] pactegés, pactejàs
# pactejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pək.tə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /pak.te.ʒaˈɾan/, valencià /pak.te.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

pactejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de pactejar.
# pactejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pək.təˈʒa.ɾən/ balear /pək.təˈd͡ʒa.ɾən/, /pək.təˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /pak.teˈʒa.ɾen/, valencià /pak.teˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

pactejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de pactejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pactejar.

#### Variants

* [2] pactegessin, pactegessen, pactejassin, pactejassen
# pactejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pək.tə.ʒəˈɾɛw/ balear /pək.tə.ʒəˈɾəw/, /pək.tə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /pak.te.ʒaˈɾew/, valencià /pak.te.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

pactejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de pactejar.
# pactejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pək.tə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /pak.te.ʒaˈɾi.a/, valencià /pak.te.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

pactejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de pactejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de pactejar.
# pactejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pək.təˈʒa/ balear /pək.təˈd͡ʒa/, /pək.təˈʒa/ Occidental: nord-occidental /pak.teˈʒa/ valencià /pak.teˈd͡ʒaɾ/, /pak.teˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: pactejà
   * Etimologia: De pacte i el sufix -ejar, segle XVI.

### Verb

pactejar intr.
* pactar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: pactejo, pacteja, pactegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: pac·te·jar (3)
* Anagrama: parcejat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# pactejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pək.təˈʒa.ɾəs/ balear /pək.təˈd͡ʒa.ɾəs/, /pək.təˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /pak.teˈʒa.ɾes/, valencià /pak.teˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

pactejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de pactejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pactejar.

#### Variants

* [2] pactegessis, pactegesses, pactejassis, pactejasses
# pactejam
## Català
### Verb

pactejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de pactejar.

#### Variants

* pactegem

### Miscel·lània

* Anagrama: campejat
# pentinaies
## Català
### Verb

pentinaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de pentinar.

#### Variants

* pentinaves