OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# adversam
## Llatí

   * Pronúncia: /adˈwɛr.sam/

### Adjectiu

adversam
* acusatiu femení singular de adversus
# adversariae
## Llatí

   * Pronúncia: /ad.wɛrˈsaː.rɪ.aj/

### Adjectiu

adversāriae
* nominatiu femení plural de adversārius
* vocatiu femení plural de adversārius
* genitiu femení singular de adversārius
* datiu femení singular de adversārius
# adversament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ədˌbɛr.səˈmen/ balear /əbˌvɛɾ.səˈment/, /əbˌvɛr.səˈmen/ Occidental: nord-occidental /adˌbɛr.saˈmen/ valencià /adˌvɛɾ.saˈment/, /adˌbɛɾ.saˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De advers i el sufix -ment.

### Adverbi

adversament
* D'una manera adversa.

#### Traduccions

* Anglès: adversely $^{(en)}$
* Castellà: adversamente $^{(es)}$
* Francès: adversativement $^{(fr)}$
* Italià: avversamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ver·sa·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# adversan
## Esperanto

   * Pronúncia: /adˈver.san/

### Adjectiu

adversan
* acusatiu de adversa
# adversariam
## Llatí

   * Pronúncia: /ad.wɛrˈsaː.rɪ.am/

### Adjectiu

adversāriam
* acusatiu femení singular de adversārius
# adversajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /adˈver.sajn/

### Adjectiu

adversajn
* acusatiu plural de adversa
# adversari
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.bərˈsa.ɾi/, balear /əb.vəɾˈsa.ɾi/ Occidental: nord-occidental /ad.berˈsa.ɾi/ valencià /ad.veɾˈsa.ɾi/, /ad.beɾˈsa.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: Del llatí adversārius, segle XIII.

### Nom

adversari m. ‎(plural adversaris, femení adversària)
* Persona que va contra algú en situacions oposades: un joc, un judici, una guerra, etc.

#### Sinònims

* competidor, contrari, oponent, antagonista, rival

#### Antònims

* company, camarada, amic

#### Traduccions

* Alemany: Gegner $^{(de)}$
* Anglès: adversary $^{(en)}$
* Àrab: خَصْم‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: ախոյան $^{(hy)}$ ‎(akhoian)
* Búlgar: проти́вник $^{(bg)}$ m. ‎(protívnik)
* Castellà: adversario $^{(es)}$
* Coreà: 적대자 $^{(ko)}$ ‎(jeokdaeja)
* Danès: modstander $^{(da)}$ c.
* Eslovac: odporca $^{(sk)}$ m., protivník $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: nasprotnik $^{(sl)}$ m.
* Finès: vastustaja $^{(fi)}$
* Francès: adversaire $^{(fr)}$ m. f.
* Friülà: riversari $^{(fur)}$ m.
* Gallec: adversario $^{(gl)}$ m.
* Grec: αντίπαλος $^{(el)}$ m. ‎(andípalos)
* Grec antic: ἀντίπαλος $^{(grc)}$ m. ‎(antípalos)
* Hebreu: יָרִיב‎ $^{(he)}$ m.
* Hindi: प्रतियोगी $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: ellenfél $^{(hu)}$
* Islandès: andstæðingur $^{(is)}$ m.
* Italià: avversario $^{(it)}$
* Japonès: 敵 $^{(ja)}$
* Kazakh: қарсылас $^{(kk)}$ ‎(qarsılas/kharsilas)
* Kirguís: теңтайлашуучу $^{(ky)}$ ‎(tengtailaixuutxu)
* Llatí: adversarius $^{(la)}$ m.
* Neerlandès: tegenstander $^{(nl)}$ m.
* Polonès: przeciwnik $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: adversário $^{(pt)}$ m.
* Romanès: adversar $^{(ro)}$ m.
* Rus: сопе́рник $^{(ru)}$ m. ‎(sopérnik)
* Sànscrit: विपक्ष $^{(sa)}$ m.
* Serbocroat: протӣвнӣк $^{(sh)}$, protivnik $^{(sh)}$ m.
* Suec: motståndare $^{(sv)}$ c.
* Telugu: వ్యతిరేకి $^{(te)}$
* Turc: rakip $^{(tr)}$
* Txec: protivník $^{(cs)}$ m.
* Ucraïnès: супроти́вник $^{(uk)}$ m. ‎(suprotívnik)
* Uzbek: raqib $^{(uz)}$
* Vietnamita: đối thủ $^{(vi)}$
* Xinès: 敵手 $^{(zh)}$ ‎(敌手, díshǒu)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ver·sa·ri (4)
* Anagrames: derivaràs, desvariar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB

## Llatí

   * Pronúncia: /ad.wɛrˈsaː.riː/

### Nom

adversārī
* vocatiu singular de adversārius
* genitiu singular de adversārius
# adversaria
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \að.βeɾˈsa.ɾja\
       Americà: alt \ad.βeɾˈsa.ɾja\, baix \að.βeɾˈsa.ɾja\
   * Rimes: -aɾja

### Nom

adversaria f. ‎(plural adversarias)
* forma femenina de adversario

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ver·sa·ria (4)
* Anagrames: adarvareis, adarvaréis, adverarais, adverarías, desvararía, desvariara, desvariará

## Llatí

   * Pronúncia: /ad.wɛrˈsaː.rɪ.aː/, /ad.wɛrˈsaː.rɪ.a/

### Adjectiu

adversāriā
* ablatiu femení singular de adversārius
adversāria
* nominatiu femení singular de adversārius
* nominatiu neutre plural de adversārius
* vocatiu femení singular de adversārius
* vocatiu neutre plural de adversārius
* acusatiu neutre plural de adversārius
# adversariarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ad.wɛr.saː.rɪˈaː.rʊm/

### Adjectiu

adversāriārum
* genitiu femení plural de adversārius
# acetylated oxidised starch
## Anglès
### Nom

acetylated oxidised starch
* midó acetilat oxidat

#### Sinònims

* E1451, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* acetylated oxidised starch. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# aceto-
## Català
### Prefix

aceto-
* acètic
* acetil

#### Variants

* acet-
* aceti-

#### Traduccions

* Anglès: aceto- $^{(en)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# acetolisis
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.θe.toˈli.sis/, meridional /a.θe.toˈli.sih/
       Americà: alt /a.se.toˈli.s(i)s/, baix /a.se.toˈli.sih/, austral /a.se.toˈli.sis/
   * Rimes: -isis

### Nom

acetolisis f. ‎(plural invariable)
* (química) acetòlisi

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ce·to·li·sis (5)

### Vegeu també

* acetolisis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# acetolyses
## Anglès
### Nom

acetolyses
* forma plural de acetolysis
# acetres
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈθe.tɾes/, meridional /aˈθe.tɾeh/
       Americà: alt /aˈse.t͡s(e)s/, baix /aˈse.tɾeh/, austral /aˈse.tɾes/
   * Rimes: -etɾes

### Nom

acetres m. pl.
* forma plural de acetre
# acetolysis
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix aceto- i el sufix -lysis.

### Nom

acetolysis ‎(comptable i incomptable, plural acetolyses)
* (química) acetòlisi

### Vegeu també

* acetolysis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# acetonuria
## Anglès

   * Etimologia: De acetone i el sufix -uria.

### Nom

acetonuria ‎(incomptable)
* (medicina) acetonúria

### Vegeu també

* acetonuria. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# acetre
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈθe.tɾe/
       Americà: alt /aˈse.t͡s(e)/, baix /aˈse.tɾe/
   * Rimes: -etɾe
   * Etimologia: De l'àrab andalusí السَّطْل ‎(as-sáṭl), de سَطْل ‎(saṭl).

### Nom

acetre m. ‎(plural acetres)
* sitra

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ce·tre (3)

### Vegeu també

* "Palabras moribundas" Palbars Moribundes
# acetylated starch
## Anglès
### Nom

acetylated starch
* midó acetilat

#### Sinònims

* E1420, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* acetylated starch. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# acróbata
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈkɾo.βa.ta\
       Americà: alt /aˈkɾo.ba.t(a)/, baix \aˈkɾo.βa.ta\
   * Rimes: -obata

### Nom

acróbata m. f. ‎(plural acróbatas)
* acròbata

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cró·ba·ta (4)

## Gallec
### Nom

acróbata m. f. ‎(plural acróbatas)
* acròbata
# acróbatas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈkɾo.βa.tas\, meridional \aˈkɾo.βa.tah\
       Americà: alt /aˈkɾo.ba.t(a)s/, baix \aˈkɾo.βa.tah\, austral \aˈkɾo.βa.tas\
   * Rimes: -obatas

### Nom

acróbatas m. f. pl.
* forma plural de acróbata

## Gallec
### Nom

acróbatas m. f. pl.
* forma plural de acróbata
# acròstic
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɾɔs.tik/, occidental /aˈkɾɔs.tik/
   * Etimologia: Del grec antic ἀκροστιχίς ‎(akrostikhís, literalment «extrem de línia»), segle XVII.

### Adjectiu

acròstic m. ‎(femení acròstica, plural masculí acròstics, plural femení acròstiques)
* Dit de la composició que usa un recurs acròstic, tant com a joc lúdic com d’enigmística.
    Tanta temor, Teresa, tanta pena,
    entre excessives glòries i alegries!
    Repara, i mira, que agraviar podries
    esta esperança de ma llum serena.
    Sossega, esposa casta, i asserena
    aqueixa pena, que han bastat les mies...
    (Sonet set vegades acrostich, Rector de Vallfogona, amb sis acròstics verticals amb el nom de Teresa de Jesús més un final d’horitzontal)

### Nom

acròstic m. ‎(plural acròstics)
* Composició poètica en què certes lletres, generalment la primera de cada vers, formen un mot o un missatge.

#### Traduccions

* Anglès: acrostic $^{(en)}$
* Castellà: acróstico $^{(es)}$ m.
* Francès: acrostiche $^{(fr)}$ m. f.
* Italià: acrostico $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cròs·tic (3)
* Anagrama: toràcics

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# acròtric
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɾɔ.tɾik/, occidental /aˈkɾɔ.tɾik/

### Adjectiu

acròtric m. ‎(femení acròtrica, plural masculí acròtrics, plural femení acròtriques)
* (botànica) Que té pèls o flagels a l’àpex.

#### Traduccions

* Castellà: acrótrico $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·crò·tric (3)

### Vegeu també

* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# aferesira
## Basc
### Nom

aferesira
* al·latiu definit singular de aferesi
# aferesietatik
## Basc
### Nom

aferesietatik
* ablatiu definit plural de aferesi
# aferesiez
## Basc
### Nom

aferesiez
* instrumental definit plural de aferesi
# aferesiko
## Basc
### Nom

aferesiko
* genitiu locatiu definit singular de aferesi
# aferesietako
## Basc
### Nom

aferesietako
* genitiu locatiu definit plural de aferesi
# aferesietara
## Basc
### Nom

aferesietara
* al·latiu definit plural de aferesi
# aferesietarantz
## Basc
### Nom

aferesietarantz
* al·latiu direccional definit plural de aferesi
# aferesik
## Basc
### Nom

aferesik
* ergatiu indefinit de aferesi
# aferesietan
## Basc
### Nom

aferesietan
* inessiu definit plural de aferesi
# aferesietaraino
## Basc
### Nom

aferesietaraino
* terminatiu definit plural de aferesi
# admiraies
## Català
### Verb

admiraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ra·ies (4)
* Anagrama: amidaries
# admiralon
## Esperanto

   * Pronúncia: /ad.miˈra.lon/

### Nom

admiralon
* acusatiu de admiralo
# admiral
## Anglès
### Nom

admiral ‎(plural admirals)
* almirall
# admiram
## Català
### Verb

admiram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ram (3)
* Anagrama: maridam
# admirant
## Català
### Verb

admirant
* Gerundi del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·rant (3)
* Anagrama: maridant
# admiralo
## Esperanto

   * Pronúncia: /ad.miˈra.lo/
   * Àudio: França

### Nom

admiralo ‎(acusatiu admiralon, plural admiraloj, plural acusatiu admiralojn)
* almirall
# admiraloj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ad.miˈra.loj/

### Nom

admiraloj
* forma plural de admiralo
# admiralojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ad.miˈra.lojn/

### Nom

admiralojn
* acusatiu plural de admiralo
# admirals
## Anglès
### Nom

admirals
* forma plural de admiral
# aciençassis
## Català
### Verb

aciençassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aciençar.
# aciençaven
## Català
### Verb

aciençaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aciençar.
# aciençaves
## Català
### Verb

aciençaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aciençar.
# aciençassin
## Català
### Verb

aciençassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aciençar.
# aciençava
## Català
### Verb

aciençava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aciençar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aciençar.
# aciençasses
## Català
### Verb

aciençasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aciençar.
# aciençau
## Català
### Verb

aciençau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aciençar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aciençar.
# acienço
## Català
### Verb

acienço
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aciençar.
# adobavi
## Català
### Verb

adobavi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adobar.

#### Variants

* adobava

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ba·vi (4)
* Anagrama: obviada

## Occità
### Verb

adobavi
* primera persona singular (ieu, jo) de l'imperfet d'indicatiu de adobar
# adobassí
## Català
### Verb

adobassí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de adobassar.
# adobavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈβa.βu/, nord-occidental /a.ðoˈβa.βo/

### Verb

adobavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adobar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] adobàveu.
# adobe
## Català

   * Pronúncia: occidental /aˈðo.βe/

### Verb

adobe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adobar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adobar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adobar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adobar.

#### Variants

* [1] adobo, adob, adobi
* [2,3,4] adobi

## Anglès

   * Pronúncia: /aˈdəʊbi/
   * Etimologia: Del castellà adobe.

### Nom

adobe ‎(normalment incomptable, plural adobes)
* tova

### Miscel·lània

* Anagrama: abode

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈðo.βe\
       Americà: alt /aˈdo.be/, baix \aˈðo.βe\
   * Rimes: -obe

### Nom

adobe m. ‎(plural adobes)
* tova

### Verb

adobe
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb adobar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb adobar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb adobar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·be (3)
* Anagrama: beoda

## Francès

   * Pronúncia: /aˈdɔb/
   * Etimologia: Del castellà adobe.

### Nom

adobe m. ‎(plural adobes)
* tova

## Occità
### Verb

adobe
* primera persona singular (ieu, jo) del present de subjuntiu de adobar
* tercera persona singular (el/eth, ela/era) del present de subjuntiu de adobar

## Portuguès

   * Etimologia: Del castellà adobe.

### Nom

adobe m.
* tova
# adobaves
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈβa.βəs/, /ə.ðuˈba.vəs/, occidental /a.ðoˈβa.βes/, /a.ðoˈba.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

adobaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adobar.
# adobats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈβats/, occidental /a.ðoˈβats/
   * Rimes: -ats

### Verb

adobats
* Participi masculí plural del verb adobar.
    adobats [ells/aquells]...; [els he...] adobat o adobats.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·bats (3)
* Anagrames: obstada, sobtada
# adobau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ə.ðuˈβaw/, alguerès /a.ðoˈβaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

adobau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adobar.
    [Vosaltres/vós] adobeu o adobau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adobar.
    Adobeu o adobau [vosaltres/vós].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·bau (3)
* Anagrama: bouada
# adobaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈβa.βən/, /ə.ðuˈba.vən/, occidental /a.ðoˈβa.βen/, /a.ðoˈba.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

adobaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adobar.
# adobat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈβat/, occidental /a.ðoˈβat/
   * Rimes: -at

### Verb

adobat
* Participi masculí singular del verb adobar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·bat (3)
* Anagrama: botada
# aestivi
## Llatí

   * Pronúncia: /ajsˈtiː.wiː/

### Adjectiu

aestīvī
* nominatiu masculí plural de aestīvus
* vocatiu masculí plural de aestīvus
* genitiu masculí singular de aestīvus
* genitiu neutre singular de aestīvus
# aestivo
## Llatí

   * Pronúncia: /ajsˈtiː.woː/

### Adjectiu

aestīvō
* datiu masculí singular de aestīvus
* datiu neutre singular de aestīvus
* ablatiu masculí singular de aestīvus
* ablatiu neutre singular de aestīvus
# af
## Multilingüe
### Símbol

af
* Codi de llengua ISO 639-1 de l'afrikaans.
# aestive
## Llatí

   * Pronúncia: /ajsˈtiː.wɛ/

### Adjectiu

aestīve
* vocatiu masculí singular de aestīvus
# aestivis
## Llatí

   * Pronúncia: /ajsˈtiː.wiːs/

### Adjectiu

aestīvīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de aestīvus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de aestīvus
# aestivum
## Llatí

   * Pronúncia: /ajsˈtiː.wʊm/

### Adjectiu

aestīvum
* nominatiu neutre singular de aestīvus
* vocatiu neutre singular de aestīvus
* acusatiu masculí singular de aestīvus
* acusatiu neutre singular de aestīvus
# afable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈfab.bɫə/, /əˈfa.βɫə/ balear /əˈfab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /aˈfab.bɫe/, /aˈfa.βɫe/ valencià /aˈfa.bɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: Del llatí affabĭlis ‎(«a qui es pot parlar»), segle XIX.

### Adjectiu

afable inv. ‎(plural afables)
* Dit d'una persona agradable en el tracte i en la conversa.

#### Derivats

* afablement

#### Traduccions

* Castellà: afable $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·ble (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈfa.βle\
       Americà: alt /aˈfa.ble/, baix \aˈfa.βle\
   * Rimes: -able

### Adjectiu

afable inv. ‎(plural afables)
* afable

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·ble (3)

## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈfa.ble/

### Adverbi

afable
* afablement
# aestivorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ajs.tiːˈwoː.rʊm/

### Adjectiu

aestīvōrum
* genitiu masculí plural de aestīvus
* genitiu neutre plural de aestīvus
# aestivos
## Llatí

   * Pronúncia: /ajsˈtiː.woːs/

### Adjectiu

aestīvōs
* acusatiu masculí plural de aestīvus
# aestivus
## Llatí
### Adjectiu

aestīvus m., aestīva f., aestīvum n.
* estival

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | aestīvus | aestīva | aestīvum | aestīvī | aestīvae | aestīva |
| Vocatiu | aestīve | aestīva | aestīvum | aestīvī | aestīvae | aestīva |
| Acusatiu | aestīvum | aestīvam | aestīvum | aestīvōs | aestīvās | aestīva |
| Genitiu | aestīvī | aestīvae | aestīvī | aestīvōrum | aestīvārum | aestīvōrum |
| Datiu | aestīvō | aestīvae | aestīvō | aestīvīs | aestīvīs | aestīvīs |
| Ablatiu | aestīvō | aestīvā | aestīvō | aestīvīs | aestīvīs | aestīvīs |

#### Sinònims

* aestīvālis

### Vegeu també

* Lewis, Charlton T.; Short, Charles. «aestivus». A: A Latin Dictionary. Oxford: Clarendon Press, 1879.
# afaiçonàs
## Català
### Verb

afaiçonàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonésseu
## Català
### Verb

afaiçonésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonàsseu
## Català
### Verb

afaiçonàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonéssem
## Català
### Verb

afaiçonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonàssiu
## Català
### Verb

afaiçonàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonés
## Català
### Verb

afaiçonés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonàssem
## Català
### Verb

afaiçonàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonàssim
## Català
### Verb

afaiçonàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonàveu
## Català
### Verb

afaiçonàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afaiçonar.
# acotàs
## Català
### Verb

acotàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·tàs (3)
* Anagrames: acatos, acosta, acostà, atacos
# acotàssem
## Català
### Verb

acotàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotar.
# acotàsseu
## Català
### Verb

acotàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotar.
# acotàveu
## Català
### Verb

acotàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acotar.
# acotàreu
## Català
### Verb

acotàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acotar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotar.
# acoté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.koˈte/
       Americà: alt /a.k(o)ˈte/, baix /a.koˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

acoté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acotar
# acotàssim
## Català
### Verb

acotàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotar.
# adossàssem
## Català
### Verb

adossàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adossàssim
## Català
### Verb

adossàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adossàssiu
## Català
### Verb

adossàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adossàveu
## Català
### Verb

adossàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adossar.
# adossés
## Català
### Verb

adossés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dos·sés (3)
* Anagrama: ossades
# adossàreu
## Català
### Verb

adossàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adossar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dos·sà·reu (4)
* Anagrama: adoràsseu
# adossàsseu
## Català
### Verb

adossàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adossàs
## Català
### Verb

adossàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# agarrotament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ru.təˈmen/ balear /ə.ɣə.ro.təˈment/, /ə.ɣə.ru.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.ɣa.ro.taˈmen/ valencià /a.ɣa.ro.taˈment/, /a.ɣa.ro.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

agarrotament m. ‎(plural agarrotaments)
* Efecte d'agarrotar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ro·ta·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# agarrotaments
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ru.təˈmens/ balear /ə.ɣə.ro.təˈmens/, /ə.ɣə.ru.təˈmens/ Occidental: /a.ɣa.ro.taˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

agarrotaments m. pl.
* Forma plural de agarrotament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ro·ta·ments (5)
# agarrota
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣəˈrɔ.tə/ Occidental: nord-occidental /a.ɣaˈrɔ.ta/ valencià /a.ɣaˈrɔ.ta/, /a.ɣaˈrɔ.tɔ/
   * Rimes: -ɔta

### Verb

agarrota
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de agarrotar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb agarrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ro·ta (4)
* Anagrames: atorgara, atorgarà