OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# errepubliketaraino
## Basc
### Nom

errepubliketaraino
* terminatiu definit plural de errepublika
# errepublikez
## Basc
### Nom

errepublikez
* instrumental definit plural de errepublika
# errepubliketatik
## Basc
### Nom

errepubliketatik
* ablatiu definit plural de errepublika
# erres
## Català

   * Pronúncia: (lletra) oriental /ˈe.rəs/, occidental /ˈe.res/
   * Pronúncia: (errades, errar) oriental /ˈɛ.rəs/, occidental /ˈɛ.res/
   * Rimes: -ɛres

### Nom

erres f. pl.
* Forma plural de erra/erre ‎(«r/R»).
* Forma plural de erra ‎(«errada»).

### Verb

erres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de errar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb errar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·res (2)
* Anagrama: erers

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈe.res/, meridional /ˈe.reh/
       Americà: alt /ˈe.r(e)s/, baix /ˈe.reh/, austral /ˈe.res/
   * Rimes: -eres

### Nom

erres f. pl.
* forma plural de erre

## Francès

   * Pronúncia: /ɛʁ/

### Nom

erres m. pl.
* forma plural de erre
# esboldreg
## Català
### Verb

esboldreg
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esboldregar.

#### Variants

* esboldrego, esboldregui

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dreg (3)
# esbocinar-se
## Català
### Verb

esbocinar-se
* Forma pronominal de esbocinar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esbroncaies
# esboldrega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫˈdɾɛ.ɣə/ balear /əz.boɫˈdɾə.ɣə/, /əz.buɫˈdɾɛ.ɣə/ Occidental: /ez.boɫˈdɾe.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa

### Verb

esboldrega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esboldregar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·ga (4)
* Anagrames: doblegar-se, doblegares
# esbojarradament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bu.ʒəˌra.ðəˈmen/ balear /əz.bo.ʒəˌra.ðəˈment/, /əz.bu.ʒəˌra.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ez.βo.ʒaˌra.ðaˈmen/ valencià /ez.bo.d͡ʒaˌra.ðaˈment/, /ez.βo.d͡ʒaˌra.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De esbojarrat i el sufix -ment.

### Adverbi

esbojarradament
* D'una manera esbojarrada.

#### Traduccions

* Anglès: wildly $^{(en)}$, crazily $^{(en)}$
* Castellà: alocadamente $^{(es)}$
* Francès: follement $^{(fr)}$, espièglement $^{(fr)}$
* Italià: pazzamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bo·jar·ra·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# esbatíveu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ez.baˈti.βɛw/

### Verb

esbatíveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esbatre.
    Forma dialectal d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] esbatíeu.
# esbatívom
## Català
### Verb

esbatívom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esbatre.

#### Variants

* esbatívem, esbatévem, esbatíem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ba·tí·vom (4)
* Heterograma de 9 lletres (abeimostv)
# esbelega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəˈɫɛ.ɣə/ balear /əz.bəˈɫə.ɣə/, /əz.bəˈɫɛ.ɣə/ Occidental: /ez.beˈɫe.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa

### Verb

esbelega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esbelegar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esbelegar.
# esbatíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəˈti.əw/, occidental /ez.baˈti.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esbatíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esbatre.
# esbatí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəˈti/, occidental /ez.baˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

esbatí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esbatre.
    [Jo] esbatí o vaig esbatre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ba·tí (3)
* Heterograma de 6 lletres (abeist)
* Anagrames: baties, batiés, bestia, bèstia, estiba
# esbatívou
## Català
### Verb

esbatívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esbatre.

#### Variants

* esbatíveu, esbatéveu, esbatíeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ba·tí·vou (4)
* Heterograma de 9 lletres (abeiostuv)
# endinyi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdi.ɲi/, occidental /enˈdi.ɲi/
   * Rimes: -iɲi

### Verb

endinyi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de endinyar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb endinyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb endinyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb endinyar.
# endinyàreu
## Català
### Verb

endinyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de endinyar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.
# endinyessin
## Català
### Verb

endinyessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.
# endinyà
## Català
### Verb

endinyà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de endinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·di·nyà (3)
* Anagrama: adinyen
# endinyessis
## Català
### Verb

endinyessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.

### Miscel·lània

* Anagrama: disenyessin
# endinyo
## Català
### Verb

endinyo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de endinyar.
# endinyàrem
## Català
### Verb

endinyàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de endinyar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.
# endinyeu
## Català
### Verb

endinyeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de endinyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb endinyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb endinyar.
# endinyis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdi.ɲis/, occidental /enˈdi.ɲis/
   * Rimes: -iɲis

### Verb

endinyis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb endinyar.

### Miscel·lània

* Anagrama: disenyin
# endinyin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdi.ɲin/, occidental /enˈdi.ɲin/
   * Rimes: -iɲin

### Verb

endinyin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb endinyar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb endinyar.
# esboldregau
## Català
### Verb

esboldregau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esboldregar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esboldregar.

#### Variants

* [1] esboldregueu
* [2] esboldregueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gau (4)
# esboldrego
## Català
### Verb

esboldrego
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esboldregar.

#### Variants

* esboldregui, esboldreg

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·go (4)
# esboldregassis
## Català
### Verb

esboldregassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldreguessis, esboldreguesses, esboldregasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gas·sis (5)
# esboldregats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣats/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣats/, /əz.buɫ.dɾəˈɣats/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣats/
   * Rimes: -ats

### Verb

esboldregats
* Participi masculí plural del verb esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gats (4)
# esboldregassin
## Català
### Verb

esboldregassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldreguessin, esboldreguessen, esboldregassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gas·sin (5)
# esboldregasses
## Català
### Verb

esboldregasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldreguessis, esboldreguesses, esboldregassis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gas·ses (5)
# esboldregat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣat/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣat/, /əz.buɫ.dɾəˈɣat/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣat/
   * Rimes: -at

### Verb

esboldregat
* Participi masculí singular del verb esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gat (4)
# esboldregava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣa.βə/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣa.və/, /əz.buɫ.dɾəˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /ez.βoɫ.dɾeˈɣa.βa/ valencià /ez.boɫ.dɾeˈɣa.va/, /ez.βoɫ.dɾeˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esboldregava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esboldregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·ga·va (5)
# esboldregaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣa.βən/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣa.vən/, /əz.buɫ.dɾəˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /ez.βoɫ.dɾeˈɣa.βen/ valencià /ez.boɫ.dɾeˈɣa.ven/, /ez.βoɫ.dɾeˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esboldregaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·ga·ven (5)
# esboldregaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣa.βəs/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣa.vəs/, /əz.buɫ.dɾəˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ez.βoɫ.dɾeˈɣa.βes/ valencià /ez.boɫ.dɾeˈɣa.ves/, /ez.βoɫ.dɾeˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esboldregaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·ga·ves (5)
# escargotière
## Francès
### Nom

escargotière m. ‎(plural escargotières)
* closquer, conquiller, petxiner

### Vegeu també

* escargotière. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# escardàreu
## Català
### Verb

escardàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escardar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escardar.

#### Variants

* [2] escardàsseu
# escardàssem
## Català
### Verb

escardàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escardar.

#### Variants

* escardàrem
# escargòl
## Occità

   * Pronúncia: /es.kaɾˈɡɔl/

### Nom

escargòl m. ‎(plural escargòls)
* (zoologia) caragol, caragol bover (Helix aspersa)

#### Variants

* cacalaus, cagaraula, cagaròl, escagaròl, escagaròt

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las bèstias, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, p. 98. ISBN 978-2-85910-454-2.
# escardàsseu
## Català
### Verb

escardàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escardar.

#### Variants

* escardàreu
# escardàveu
## Català
### Verb

escardàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escardar.
# escardí
## Català
### Verb

escardí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escardar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·dí (3)
* Heterograma de 7 lletres (acdeirs)
* Anagrames: adrecis, cadires, càrdies, cediràs, criades, escàrid, ricades
# escargotières
## Francès
### Nom

escargotières m. pl.
* forma plural de escargotière
# enreveixinam
## Català
### Verb

enreveixinam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enreveixinar.
# enreveixinar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.βə.ʃiˈna/, balear /ən.rə.və.ʃiˈna/ Occidental: nord-occidental /en.re.βej.ʃiˈna/ valencià /en.re.vej.ʃiˈnaɾ/, /en.re.βe.ʃiˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enreveixinà
   * Etimologia: Del prefix en- i reveixinar.

### Verb

enreveixinar trans., pron. ‎(pronominal enreveixinar-se)
* Posar rígida una cosa flexible.
    Va sortir de la piscina i els mugrons es van enreveixinar.
* (pronominal) enutjar-se

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enreveixino, enreveixina, enreveixinem

#### Sinònims

* enrevenxinar
* reveixinar
* revenxinar

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·re·vei·xi·nar (5)
* Anagrames: arreveixinen, eixivernaren, renaixeriven, reveixinaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# enreveixinar-se
## Català
### Verb

enreveixinar-se
* Forma pronominal de enreveixinar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enreveixinares
# enreular-se
## Català
### Verb

enreular-se
* Forma pronominal de enreular.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# enreveixina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.βəˈʃi.nə/, balear /ən.rə.vəˈʃi.nə/ Occidental: nord-occidental /en.re.βejˈʃi.na/ valencià /en.re.vejˈʃi.na/, /en.re.βeˈʃi.na/
   * Rimes: -ina

### Verb

enreveixina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de enreveixinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb enreveixinar.
# enreveixinara
## Català
### Verb

enreveixinara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enreveixinar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enreveixinar.
# esbalandrarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.ɫən.dɾəˈɾi.ən/, occidental /ez.ba.ɫan.dɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esbalandrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esbalandrar.
# esbalandraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.ɫənˈdɾa.ɾən/, occidental /ez.ba.ɫanˈdɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esbalandraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esbalandrar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalandrar.

#### Variants

* [2] esbalandressin, esbalandressen, esbalandrassen
# esbalandrares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.ɫənˈdɾa.ɾəs/, occidental /ez.ba.ɫanˈdɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esbalandrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esbalandrar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalandrar.

#### Variants

* [2] esbalandressis, esbalandresses, esbalandrasses

### Miscel·lània

* Anagrama: esbalandrar-se
# esbalandraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.ɫən.dɾəˈɾi.ə/, occidental /ez.ba.ɫan.dɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esbalandraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esbalandrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esbalandrar.
# esbalandraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.ɫən.dɾəˈɾi.əs/, occidental /ez.ba.ɫan.dɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esbalandraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esbalandrar.
# esbalandrareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.ɫən.dɾəˈɾɛw/ balear /əz.bə.ɫən.dɾəˈɾəw/, /əz.bə.ɫən.dɾəˈɾɛw/ Occidental: /ez.ba.ɫan.dɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esbalandrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esbalandrar.
# esbalandraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.ɫən.dɾəˈɾan/, occidental /ez.ba.ɫan.dɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esbalandraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esbalandrar.
# esbalandrara
## Català
### Verb

esbalandrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalandrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalandrar.

#### Variants

* [1] esbalandrés
* [2] esbalandrés
# esbalandrarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.ɫən.dɾəˈɾa/, occidental /ez.ba.ɫan.dɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esbalandrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esbalandrar.
# enrosaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈza.βən/ balear /ən.roˈza.vən/, /ən.ruˈza.vən/ Occidental: nord-occidental /en.roˈza.βen/ valencià /en.roˈza.ven/, /en.roˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

enrosaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·sa·ven (4)
* Anagrames: ennovar-se, ennovares
# enrosat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈzat/ balear /ən.roˈzat/, /ən.ruˈzat/ Occidental: /en.roˈzat/
   * Rimes: -at

### Verb

enrosat
* Participi masculí singular del verb enrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·sat (3)
* Heterograma de 7 lletres (aenorst)
* Anagrames: anostre, Ànteros, astoren, ensotar, nosatre, notares, roentàs
# enrosats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈzats/ balear /ən.roˈzats/, /ən.ruˈzats/ Occidental: /en.roˈzats/
   * Rimes: -ats

### Verb

enrosats
* Participi masculí plural del verb enrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·sats (3)
* Anagrames: anostres, anostrés, atrossen, ensostra, ensostrà, entossar, nosatres, ressonat, rotassen, tornessa, tossaren
# enrosc
## Català
### Verb

enrosc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enroscar.

#### Variants

* enrosco, enrosque, enrosqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·rosc (2)
* Heterograma de 6 lletres (cenors)
* Anagrames: cernos, conres, conrés, Crosne, necròs, renocs, rònecs, rosenc
# enrosau
## Català
### Verb

enrosau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enrosar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·sau (3)
* Heterograma de 7 lletres (aenorsu)
* Anagrames: anouers, ourensà, reanuso, sonareu, sonàreu
# enrosava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈza.βə/ balear /ən.roˈza.və/, /ən.ruˈza.və/ Occidental: nord-occidental /en.roˈza.βa/ valencià /en.roˈza.va/, /en.roˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

enrosava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enrosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enrosar.
# enrosaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈza.βəs/ balear /ən.roˈza.vəs/, /ən.ruˈza.vəs/ Occidental: nord-occidental /en.roˈza.βes/ valencià /en.roˈza.ves/, /en.roˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

enrosaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enrosar.

### Miscel·lània

* Anagrama: avoressen
# escatainés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.təjˈnes/, occidental /es.ka.tajˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

escatainés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatainar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatainar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·tai·nés (4)
* Anagrama: anestèsica
# escatainàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.təjˈna.βəw/, balear /əs.kə.təjˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.ka.tajˈna.βew/ valencià /es.ka.tajˈna.vew/, /es.ka.tajˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

escatainàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escatainar.
# escatainésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.təjˈne.səw/, occidental /es.ka.tajˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

escatainésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatainar.

#### Variants

* escatainéssiu
# escatainàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.təjˈna.ɾəw/, occidental /es.ka.tajˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

escatainàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escatainar.
# escatainéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.təjˈne.siw/, occidental /es.ka.tajˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

escatainéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatainar.

#### Variants

* escatainésseu
# escatainàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.təjˈna.ɾəm/, occidental /es.ka.tajˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

escatainàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escatainar.
# escatainéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.təjˈne.sim/, occidental /es.ka.tajˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

escatainéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatainar.

#### Variants

* escatainéssem
# escatainéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.təjˈne.səm/, occidental /es.ka.tajˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

escatainéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatainar.

#### Variants

* escatainéssim
# escatainí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.təjˈni/, occidental /es.ka.tajˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

escatainí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escatainar.
# entapissàssim
## Català
### Verb

entapissàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entapissar.
# entapissàveu
## Català
### Verb

entapissàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entapissar.
# entapissésseu
## Català
### Verb

entapissésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entapissar.
# entapisséssiu
## Català
### Verb

entapisséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entapissar.
# entapissàssiu
## Català
### Verb

entapissàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entapissar.
# entapissés
## Català
### Verb

entapissés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entapissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entapissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·pis·sés (4)
* Anagrama: patinesses
# entapisséssem
## Català
### Verb

entapisséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entapissar.
# entapisséssim
## Català
### Verb

entapisséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entapissar.
# entapissàsseu
## Català
### Verb

entapissàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entapissar.
# escantell
## Català
### Verb

escantell
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escantellar.

#### Variants

* escantello, escantelli

### Miscel·lània

* Anagrames: Centellas, encetalls, escellant
# escantella
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kənˈte.ʎə/, occidental /es.kanˈte.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Verb

escantella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escantellar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escantellar.

### Miscel·lània

* Anagrames: acastellen, canalletes, encasellat
# escaneo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kaˈne.o/, meridional /eh.kaˈne.o/
       Americà: alt /es.k(a)ˈne.o/, baix /eh.kaˈne.o/
   * Rimes: -eo

### Verb

escaneo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb escanear
# escantellam
## Català
### Verb

escantellam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escantellar.

#### Variants

* escantellem
# escano
## Italià
### Verb

escano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de uscire
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de uscire
# escaneé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.ka.neˈe/, meridional /eh.ka.neˈe/
       Americà: alt /es.k(a).neˈe/, baix /eh.ka.neˈe/
   * Rimes: -e

### Verb

escaneé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb escanear