OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# demanàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /de.maˈna.jew/

### Verb

demanàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de demanar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] demanàveu.
# demanàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈna.ɾəm/, occidental /de.maˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

demanàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de demanar.
    [Nosaltres] demanàrem o vam/vàrem demanar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    Forma valenciana: [nosaltres] demanéssim, demanéssem, demanàssem, demanàssim o demanàrem.
# demanàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈna.ɾəw/, occidental /de.maˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

demanàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de demanar.
    [Vosaltres/vós] demanàreu o vau/vàreu demanar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] demanéssiu, demanésseu, demanàsseu, demanàssiu o demanàreu.
# demanàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈna.səw/, occidental /de.maˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

demanàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Vosaltres/vós] demanéssiu, demanésseu, demanàsseu, demanàssiu o demanàreu.
# demanàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

demanàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Nosaltres] demanéssim, demanéssem, demanàssem, demanàssim o demanàrem.
# demanos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /deˈma.nos/

### Verb

demanos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb demanar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] demanis o demanes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ma·nos (3)
* Heterograma de 7 lletres (ademnos)
* Anagrames: madones, monedàs, nòmades
# curtissimae
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊrˈtɪs.sɪ.maj/

### Adjectiu

curtissimae
* nominatiu femení plural de curtissimus
* vocatiu femení plural de curtissimus
* genitiu femení singular de curtissimus
* datiu femení singular de curtissimus
# curtissimam
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊrˈtɪs.sɪ.mam/

### Adjectiu

curtissimam
* acusatiu femení singular de curtissimus
# curtissimis
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊrˈtɪs.sɪ.miːs/

### Adjectiu

curtissimīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de curtissimus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de curtissimus
# curtis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊr.tiːs/

### Adjectiu

curtīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de curtus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de curtus
# curtissima
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊrˈtɪs.sɪ.maː/, /kʊrˈtɪs.sɪ.ma/

### Adjectiu

curtissimā
* ablatiu femení singular de curtissimus
curtissima
* nominatiu femení singular de curtissimus
* nominatiu neutre plural de curtissimus
* vocatiu femení singular de curtissimus
* vocatiu neutre plural de curtissimus
* acusatiu neutre plural de curtissimus
# curtissime
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊrˈtɪs.sɪ.mɛ/

### Adjectiu

curtissime
* vocatiu masculí singular de curtissimus
# curtissimi
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊrˈtɪs.sɪ.miː/

### Adjectiu

curtissimī
* nominatiu masculí plural de curtissimus
* vocatiu masculí plural de curtissimus
* genitiu masculí singular de curtissimus
* genitiu neutre singular de curtissimus
# curtiorum
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊr.tɪˈoː.rʊm/

### Adjectiu

curtiōrum
* genitiu masculí/femení/neutre plural de curtior
# curtissimarum
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊr.tɪs.sɪˈmaː.rʊm/

### Adjectiu

curtissimārum
* genitiu femení plural de curtissimus
# curtissimas
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊrˈtɪs.sɪ.maːs/

### Adjectiu

curtissimās
* acusatiu femení plural de curtissimus
# crespada
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾəsˈpa.ðə/, occidental /kɾesˈpa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

crespada
* Participi femení singular del verb crespar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cres·pa·da (3)
# crespam
## Català
### Verb

crespam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de crespar.

#### Variants

* crespem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cres·pam (2)
* Heterograma de 7 lletres (acemprs)
* Anagrama: càmpers
# crespar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾəsˈpa/ Occidental: nord-occidental /kɾesˈpa/ valencià /kɾesˈpaɾ/, /kɾesˈpa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: crespà
   * Etimologia: Del llatí crispare.

### Verb

crespar trans.
* Fer tornar cresp, el cabell arrissat, la roba ondulada.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: crespo, crespa, crespem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* cardar, encrespar

#### Traduccions

* Anglès: curl $^{(en)}$
* Castellà: encrespar $^{(es)}$
* Francès: friser $^{(fr)}$
* Italià: arricciare $^{(it)}$
* Anglès: crinkle $^{(en)}$
* Castellà: encañonar $^{(es)}$
* Francès: plisser $^{(fr)}$
* Italià: increspare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cres·par (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# cresparan
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾəs.pəˈɾan/, occidental /kɾes.paˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

cresparan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de crespar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cres·pa·ran (3)
# cresparem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾəs.pəˈɾɛm/ balear /kɾəs.pəˈɾəm/, /kɾəs.pəˈɾɛm/ Occidental: /kɾes.paˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

cresparem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de crespar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cres·pa·rem (3)
# cresparen
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾəsˈpa.ɾən/, occidental /kɾesˈpa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

cresparen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de crespar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cres·pa·ren (3)
* Anagrama: encrespar
# crespares
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾəsˈpa.ɾəs/, occidental /kɾesˈpa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

crespares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de crespar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cres·pa·res (3)
* Anagrama: espàrrecs
# crespant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾəsˈpan/ balear /kɾəsˈpant/, /kɾəsˈpan/ Occidental: nord-occidental /kɾesˈpan/ valencià /kɾesˈpant/, /kɾesˈpan/
   * Rimes: -ant

### Verb

crespant
* Gerundi del verb crespar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cres·pant (2)
* Heterograma de 8 lletres (acenprst)
# crespareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾəs.pəˈɾɛw/ balear /kɾəs.pəˈɾəw/, /kɾəs.pəˈɾɛw/ Occidental: /kɾes.paˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

crespareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de crespar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cres·pa·reu (3)
* Anagrames: esperruca, esperrucà, recuperàs
# derivasses
## Català
### Verb

derivasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb derivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ri·vas·ses (4)
* Anagrames: adveressis, asservides
# derivat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾiˈβat/, balear /də.ɾiˈvat/ Occidental: nord-occidental /de.ɾiˈβat/ valencià /de.ɾiˈvat/, /de.ɾiˈβat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De derivar, segle XIX.

### Nom

derivat m. ‎(plural derivats)
* (lingüística) Mot que prové d’un altre pel procés de derivació, normalment amb afixos.
* (química) Substància que prové d’una altra per reacció química o alguna preparació.

#### Traduccions

* Anglès: derivative $^{(en)}$
* Castellà: derivado $^{(es)}$ m.
* Francès: dérivé $^{(fr)}$ m.
* Italià: derivato $^{(it)}$ m.

### Verb

derivat
* Participi masculí singular del verb derivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ri·vat (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeirtv)
* Anagrama: advertí

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# derivatitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾi.βə.tiˈd͡za/, balear /də.ɾi.və.tiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /de.ɾi.βa.tiˈd͡za/ valencià /de.ɾi.va.tiˈzaɾ/, /de.ɾi.βa.tiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De derivat i el sufix -itzar.

### Verb

derivatitzar trans.
* Sotmetre a derivatització.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: derivatitzo, derivatitza, derivatitzem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ri·va·tit·zar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# derivative instruments
## Anglès
### Nom

derivative instruments
* forma plural de derivative instrument
# derivative instrument
## Anglès
### Nom

derivative instrument ‎(plural derivative instruments)
* (economia) producte derivat, derivat financer

### Vegeu també

* derivative instrument. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 30 setembre 2014].
# derivava
## Català
### Verb

derivava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de derivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de derivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ri·va·va (4)
* Anagrama: vedariva
# derivassin
## Català
### Verb

derivassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb derivar.
# derivats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɾiˈβats/, balear /də.ɾiˈvats/ Occidental: nord-occidental /de.ɾiˈβats/ valencià /de.ɾiˈvats/, /de.ɾiˈβats/
   * Rimes: -ats

### Nom

derivats m. pl.
* Forma plural de derivat.

### Verb

derivats
* Participi masculí plural del verb derivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ri·vats (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeirstv)
* Anagrama: advertís
# derivassis
## Català
### Verb

derivassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb derivar.
# derivau
## Català
### Verb

derivau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de derivar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb derivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ri·vau (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeiruv)
* Anagrames: deuriva, redívau, reduïva
# debutaien
## Català
### Verb

debutaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de debutar.
# debutaies
## Català
### Verb

debutaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de debutar.
# debutaran
## Català
### Verb

debutaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de debutar.
# debutam
## Català
### Verb

debutam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de debutar.
# debutara
## Català
### Verb

debutara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb debutar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb debutar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bu·ta·ra (4)
* Anagrama: rebatuda
# debutaren
## Català
### Verb

debutaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de debutar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb debutar.
# debutares
## Català
### Verb

debutares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de debutar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb debutar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bu·ta·res (4)
* Anagrama: rebatudes
# delimitazione
## Italià

   * Pronúncia: /de.li.mi.tatˈt͡sjoː.ne/

### Nom

delimitazione f. ‎(plural delimitazioni)
* delimitació

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·li·mi·ta·zió·ne (6)
# delimitazioni
## Italià

   * Pronúncia: /de.li.mi.tatˈt͡sjoː.ni/

### Nom

delimitazioni f. pl.
* forma plural de delimitazione
# delimito
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈliː.mɪ.toː/
   * Etimologia: Del prefix de- i ‎līmitō.

### Verb

dēlīmitō ‎(1a present$^?$), dēlīmitās ‎(2a present), dēlīmitāre ‎(infinitiu), dēlīmitāvī ‎(perfet), dēlīmitātum ‎(supí)
* delimitar, jo delimito
# delincuencia juvenil
## Castellà
### Nom

delincuencia juvenil f. ‎(plural delincuencias juveniles)
* delinqüència juvenil

### Vegeu també

* delincuencia juvenil. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# delinco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \deˈliŋ.ko\
       Americà: alt \deˈliŋ.k(o)\, baix \deˈliŋ.ko\
   * Rimes: -inko

### Verb

delinco
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb delinquir
# delincuencias juveniles
## Castellà
### Nom

delincuencias juveniles f. pl.
* forma plural de delincuencia juvenil
# delineaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.li.ne.aˈθjo.nes/, meridional /de.li.ne.aˈθjo.neh/
       Americà: alt /de.li.ne.aˈsjo.n(e)s/, baix /de.li.ne.aˈsjo.neh/, austral /de.li.ne.aˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

delineaciones f. pl.
* forma plural de delineación
# delimitavi
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.liː.mɪˈtaː.wiː/

### Verb

dēlīmitāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de dēlīmitō
# delincuencia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.liŋˈkwen.θja\, meridional \de.liŋˈkweŋ.θja\
       Americà: alt \de.liŋˈkwen.sja\, baix \de.liŋˈkweŋ.sja\, austral \de.liŋˈkwen.sja\
   * Rimes: -enθja

### Nom

delincuencia f. ‎(plural delincuencias)
* delinqüència

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·lin·cuen·cia (4)
# delincuencias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.liŋˈkwen.θjas\, meridional \de.liŋˈkweŋ.θjah\
       Americà: alt \de.liŋˈkwen.s(ja)s\, baix \de.liŋˈkweŋ.sjah\, austral \de.liŋˈkwen.sjas\
   * Rimes: -enθjas

### Nom

delincuencias f. pl.
* forma plural de delincuencia: delinqüències
# deixaríveu
## Català
### Verb

deixaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de deixar.
# deixasses
## Català
### Verb

deixasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb deixar.
# deixassin
## Català
### Verb

deixassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb deixar.
# deixassen
## Català
### Verb

deixassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb deixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dei·xas·sen (3)
* Anagrames: enxisades, indexessa
# desengalavernar-se
## Català
### Verb

desengalavernar-se
* Forma pronominal de desengalavernar.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desengan
## Català
### Verb

desengan
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desenganar.

## Català antic
### Verb

desengan
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de desenganar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de desenganar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de desenganar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de desenganar
# desenganar-se
## Català
### Verb

desenganar-se
* Forma pronominal de desenganar.

### Miscel·lània

* Anagrames: andaregessen, desenganares
# desenganara
## Català antic
### Verb

desenganara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de desenganar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de desenganar
# desenganam
## Català
### Verb

desenganam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desenganar.

## Català antic
### Verb

desenganam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de desenganar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de desenganar
# desenganar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəŋ.ɡəˈna/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.ɡaˈna/ valencià /de.zeŋ.ɡaˈnaɾ/, /de.zeŋ.ɡaˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desenganà

### Verb

desenganar trans., pron. ‎(pronominal desenganar-se)
* (balear) desenganyar

#### Antònims

* enganar

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ga·nar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB

## Català antic
### Verb

desenganar
* desenganyar
    "Car lo meu offici no es dir plasenteries ne lagots, sino desenganar" (Lo sompni, Bernat Metge)

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# desdejunésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.də.ʒuˈne.səw/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈne.sew/, valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desdejunésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* desdejunéssiu, desdejunàssiu, desdejunàsseu, desdejunàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nés·seu (5)
# desdejuní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.də.ʒuˈni/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈni/, valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

desdejuní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desdejunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·ní (4)
# desdejunàssiu
## Català
### Verb

desdejunàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* desdejunéssiu, desdejunésseu, desdejunàsseu, desdejunàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nàs·siu (5)
# desdejunés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.də.ʒuˈnes/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈnes/, valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

desdejunés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* [1] desdejunessi, desdejunàs, desdejunara
* [2] desdejunessi, desdejunàs, desdejunara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nés (4)
# desdejunàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.də.ʒuˈna.βəw/, balear /dəz.ðə.ʒuˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈna.βew/ valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈna.vew/, /dez.ðe.d͡ʒuˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desdejunàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desdejunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nà·veu (5)
# desdejunéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.də.ʒuˈne.sim/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈne.sim/, valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desdejunéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* desdejunéssem, desdejunàssim, desdejunàssem, desdejunàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nés·sim (5)
# desdejunéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.də.ʒuˈne.siw/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈne.siw/, valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

desdejunéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* desdejunésseu, desdejunàssiu, desdejunàsseu, desdejunàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nés·siu (5)
# desdejunàssim
## Català
### Verb

desdejunàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* desdejunéssim, desdejunéssem, desdejunàssem, desdejunàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nàs·sim (5)
# desdejunàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.də.ʒuˈna.βəm/, balear /dəz.ðə.ʒuˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈna.βem/ valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈna.vem/, /dez.ðe.d͡ʒuˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

desdejunàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desdejunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nà·vem (5)
# desdejunéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.də.ʒuˈne.səm/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈne.sem/, valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desdejunéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* desdejunéssim, desdejunàssim, desdejunàssem, desdejunàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nés·sem (5)
# descargolar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kər.ɣuˈɫar.sə/, occidental /des.kar.ɣuˈlar.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

descargolar-se
* Forma pronominal de descargolar.

#### Variants

* descaragolar-se

### Miscel·lània

* Anagrama: descargolares
# descargolara
## Català
### Verb

descargolara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descargolar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descargolar.

#### Variants

* [1] descargolés, descargolàs
* [2] descargolés, descargolàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·car·go·la·ra (5)
* Anagrama: descaragolar
# descargolares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kər.ɡuˈɫa.ɾəs/ balear /dəs.kəɾ.ɣoˈɫa.ɾəs/, /dəs.kər.ɣuˈɫa.ɾəs/ Occidental: /des.kaɾ.ɣoˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

descargolares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de descargolar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descargolar.

#### Variants

* [2] descargolessis, descargolesses, descargolassis, descargolasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·car·go·la·res (5)
* Anagrama: descargolar-se
# descargolaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kər.ɡuˈɫa.ɾən/ balear /dəs.kəɾ.ɣoˈɫa.ɾən/, /dəs.kər.ɣuˈɫa.ɾən/ Occidental: /des.kaɾ.ɣoˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

descargolaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de descargolar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descargolar.

#### Variants

* [2] descargolessin, descargolessen, descargolassin, descargolassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·car·go·la·ren (5)
# descargolaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kər.ɡu.ɫəˈɾi.ə/ balear /dəs.kəɾ.ɣo.ɫəˈɾi.ə/, /dəs.kər.ɣu.ɫəˈɾi.ə/ Occidental: /des.kaɾ.ɣo.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

descargolaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de descargolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de descargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·car·go·la·ri·a (6)
# descargolarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kər.ɡu.ɫəˈɾi.ən/ balear /dəs.kəɾ.ɣo.ɫəˈɾi.ən/, /dəs.kər.ɣu.ɫəˈɾi.ən/ Occidental: /des.kaɾ.ɣo.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

descargolarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de descargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·car·go·la·ri·en (6)
# descargolaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kər.ɡu.ɫəˈɾan/ balear /dəs.kəɾ.ɣo.ɫəˈɾan/, /dəs.kər.ɣu.ɫəˈɾan/ Occidental: /des.kaɾ.ɣo.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

descargolaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de descargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·car·go·la·ran (5)
# descargolarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kər.ɡu.ɫəˈɾɛm/ balear /dəs.kəɾ.ɣo.ɫəˈɾəm/, /dəs.kər.ɣu.ɫəˈɾɛm/ Occidental: /des.kaɾ.ɣo.ɫaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

descargolarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de descargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·car·go·la·rem (5)
# descargolareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kər.ɡu.ɫəˈɾɛw/ balear /dəs.kəɾ.ɣo.ɫəˈɾəw/, /dəs.kər.ɣu.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /des.kaɾ.ɣo.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

descargolareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de descargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·car·go·la·reu (5)
# descargolaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kər.ɡu.ɫəˈɾi.əs/ balear /dəs.kəɾ.ɣo.ɫəˈɾi.əs/, /dəs.kər.ɣu.ɫəˈɾi.əs/ Occidental: /des.kaɾ.ɣo.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

descargolaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de descargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·car·go·la·ri·es (6)