OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acusatiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.zəˈtiw/, occidental /a.ku.zaˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí accusativus.

### Nom

acusatiu m. ‎(plural acusatius)
* Cas gramatical que adopta una paraula que expressa l'objecte d'un verb transitiu, és a dir, sobre qui o què recau l'acció del subjecte en una frase.
    En llatí "magister docet historiam" (el mestre ensenya Història) el mot "historiam" és l’acusatiu.
    En llatí "adire urbem" (visitar la ciutat) el mot "urbem" és l’acusatiu.

#### Traduccions

* Alemany: Akkusativ $^{(de)}$ m.
* Anglès: accusative $^{(en)}$
* Basc: akusatibo $^{(eu)}$
* Castellà: acusativo $^{(es)}$
* Eslovac: akuzatív $^{(sk)}$ m.
* Esperanto: akuzativo $^{(eo)}$
* Francès: accusatif $^{(fr)}$
* Italià: accusativo $^{(it)}$
* Polonès: biernik $^{(pl)}$ m.
* Romanès: acuzativ $^{(ro)}$ n.
* Txec: akuzativ $^{(cs)}$ m.

### Adjectiu

acusatiu m. ‎(femení acusativa, plural masculí acusatius, plural femení acusatives)
* Que delata la culpabilitat d'algú.
* Que forma part de la part acusadora en un judici legal.

#### Traduccions

* Anglès: accusative $^{(en)}$
* Castellà: acusativo $^{(es)}$
* Finès: akkusatiivi $^{(fi)}$
* Francès: accusatif $^{(fr)}$
* Italià: accusativo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sa·tiu (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# acusativos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ku.saˈti.βos\, meridional \a.ku.saˈti.βoh\
       Americà: alt /a.ku.s(a)ˈti.bos/, baix \a.ku.saˈti.βoh\, austral \a.ku.saˈti.βos\
   * Rimes: -ibos

### Adjectiu

acusativos m. pl.
* forma plural de acusativo

### Nom

acusativos m. pl.
* forma plural de acusativo
# acusava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈza.βə/, balear /ə.kuˈza.və/ Occidental: /a.kuˈza.βa/, /a.kuˈza.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

acusava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acusar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acusar.

#### Sinònims

* acusavi, acusaia, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sa·va (4)
* Anagrama: causava
# acusativas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ku.saˈti.βas\, meridional \a.ku.saˈti.βah\
       Americà: alt /a.ku.s(a)ˈti.bas/, baix \a.ku.saˈti.βah\, austral \a.ku.saˈti.βas\
   * Rimes: -ibas

### Adjectiu

acusativas f. pl.
* forma plural de acusativa
# acusatives
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.zəˈti.βə/, balear /ə.ku.zəˈti.vəs/ Occidental: /a.ku.zaˈti.βa/, /a.ku.zaˈti.ves/
   * Rimes: -ives

### Adjectiu

acusatives f. pl.
* Forma plural de acusativa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sa·ti·ves (5)
* Anagrama: activàsseu
# acunçaren
## Català
### Verb

acunçaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acunçar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acunçar.
# acunçar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kunˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.kunˈsa/ valencià /a.kunˈsaɾ/, /a.kunˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acunçà
   * Etimologia: Del llatí vulgar *comptiāre, de comptus ‎(«adornat»), segle XIII.

### Verb

acunçar trans.
* Arranjar convenientment.
* Polir, fer lluent, especialment pedres precioses.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acunço, acunça, acuncem

#### Traduccions

* Anglès: arrange $^{(en)}$, dress $^{(en)}$
* Castellà: aderezar $^{(es)}$
* Francès: arranger $^{(fr)}$
* Anglès: polish $^{(en)}$
* Castellà: pulir $^{(es)}$, labrar $^{(es)}$
* Francès: polir $^{(fr)}$, égriser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cun·çar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Català antic

   * Etimologia: Del llatí vulgar *comptiāre, de comptus ‎(«adornat»). Equivalent a a- i cunç ‎(«bon ordre»). Cognat de l’italià acconciare.

### Verb

acunçar
* acunçar
    «Lo bon lapidari compra sens acunçar les pedres» (Joan Roís de Corella, Lo Cartoxà, 1496)

#### Derivats

* acunçador, acunçament

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, DTCA, CIVAL
# acunçament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kun.səˈmen/ balear /ə.kun.səˈment/, /ə.kun.səˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.kun.saˈmen/ valencià /a.kun.saˈment/, /a.kun.saˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De acunçar i el sufix -ment.

### Nom

acunçament m. ‎(plural acunçaments)
* (antic) Acció d’acunçar, arranjament.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cun·ça·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Català antic

   * Etimologia: De acunçar.

### Nom

acunçament m. ‎(plural acunçaments o acunçamens)
* acunçament

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, CIVAL
# acunçaments
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kun.səˈmens/, occidental /a.kun.saˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

acunçaments m. pl.
* Forma plural de acunçament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cun·ça·ments (4)

## Català antic
### Nom

acunçaments
* forma plural de acunçament
# acunçaran
## Català
### Verb

acunçaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acunçar.
# acunçam
## Català
### Verb

acunçam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acunçar.
# acunçara
## Català
### Verb

acunçara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acunçar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acunçar.
# acunçares
## Català
### Verb

acunçares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acunçar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acunçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cun·ça·res (4)
* Anagrama: escurçana
# acensar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.sənˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.senˈsa/ valencià /a.senˈsaɾ/, /a.senˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acensà
   * Etimologia: Del prefix a- i cens, segle XVII.

### Verb

acensar trans.
* Donar a cens.
* rebre una finca acensada.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acenso, acensa, acensem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Castellà: acensuar $^{(es)}$
* Francès: acenser $^{(fr)}$
* Italià: accensare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·sar (3)
* Anagrames: arcanes, cansaré, carenàs, casaren, caserna, encasar, ensacar, renasca, sancera, secaran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.θenˈsaɾ/, meridional \a.θeŋˈsaɾ\
       Americà: alt /a.s(e)nˈsaɾ/, baix \a.seŋˈsaɾ\, austral /a.senˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De censo.

### Verb

acensar trans. ‎(present acenso, passat acensé, futur acensaré)
* forma alternativa de acensuar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·sar (3)
# acensa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɛn.sə/, occidental /aˈsen.sa/
   * Rimes: -ɛnsa

### Verb

acensa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acensar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·sa (3)
* Anagrames: acanes, acanés, asenca, encasa, encasà
# acensada
## Català
### Verb

acensada
* Participi femení singular del verb acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·sa·da (4)
* Anagrames: acanades, encasada
# acens
## Català
### Verb

acens
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cens (2)
* Anagrames: acnes, ànecs, asenc, canes, Canes, canse, casen, Censà, encàs

## Català antic

   * Etimologia: Del llatí ecce inde.

### Adverbi

acens
* aquí, per aquí

#### Antònims

* allens

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# acensam
## Català
### Verb

acensam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·sam (3)
* Anagrames: amanesc, encasam, escamna, escamnà
# acensaien
## Català
### Verb

acensaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acensar.
# acensaies
## Català
### Verb

acensaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acensar.
# acensaia
## Català
### Verb

acensaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acensar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acensar.
# acordellaren
## Català
### Verb

acordellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acordellar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordellar.
# acordellarà
## Català
### Verb

acordellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acordellar.
# acordellaries
## Català
### Verb

acordellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acordellar.
# acordellaria
## Català
### Verb

acordellaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acordellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acordellar.
# acordellaran
## Català
### Verb

acordellaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acordellar.
# acordellares
## Català
### Verb

acordellares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acordellar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordellar.
# acordellareu
## Català
### Verb

acordellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acordellar.
# acordellarien
## Català
### Verb

acordellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acordellar.
# acordellaràs
## Català
### Verb

acordellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acordellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escarrollada
# administratiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.mi.nis.tɾəˈtiw/, occidental /ad.mi.nis.tɾaˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí administrātīvus.

### Adjectiu

administratiu m. ‎(femení administrativa, plural masculí administratius, plural femení administratives)
* (política) Relatiu o pertanyent a l'administració.
    Per celebrar l'ajut cal seguir un procediment administratiu.

#### Traduccions

* Alemany: administrativ $^{(de)}$
* Anglès: administrative $^{(en)}$
* Castellà: administrativo $^{(es)}$
* Francès: administratif $^{(fr)}$
* Kurd: administratîv $^{(ku)}$

### Nom

administratiu m. ‎(plural administratius, femení administrativa)
* Treballador que fa tasques d'administració d'una empresa o oficina.
    El seu amic treballava d'administratiu en una multinacional.

#### Traduccions

* Alemany: Administrator $^{(de)}$ m., Verwalter $^{(de)}$ m.
* Anglès: administrative $^{(en)}$
* Castellà: administrativo $^{(es)}$
* Francès: administratif $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·nis·tra·tiu (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# administratrices de centre
## Francès
### Nom

administratrices de centre f. pl.
* forma plural de administratrice de centre
# administrative
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Adjectiu

administrative ‎(comparatiu more administrative, superlatiu most administrative)
* administratiu

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# administrativamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \að.mi.nis.tɾaˌti.βaˈmen.te\, meridional \að.mi.nih.tɾaˌti.βaˈmen.te\
       Americà: alt /ad.mi.nis.t͡s(a)ˌti.baˈmen.te/, baix \að.mi.nih.tɾaˌti.βaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De administrativo i el sufix -mente.

### Adverbi

administrativamente
* administrativament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·nis·tra·ti·va·men·te (8)
# administratively
## Anglès

   * Etimologia: De administrative i el sufix -ly.

### Adverbi

administratively ‎(comparatiu more administratively, superlatiu most administratively)
* administrativament
# administrativament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.mi.nis.tɾəˌti.βəˈmen/ balear /əd.mi.nis.tɾəˌti.vəˈment/, /əd.mi.nis.tɾəˌti.vəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ad.mi.nis.tɾaˌti.βaˈmen/ valencià /ad.mi.nis.tɾaˌti.vaˈment/, /ad.mi.nis.tɾaˌti.βaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De administratiu i el sufix -ment amb la forma femenina.

### Adverbi

administrativament
* d'una manera administrativa

#### Traduccions

* Anglès: administratively $^{(en)}$
* Castellà: administrativamente $^{(es)}$
* Esperanto: administre $^{(eo)}$
* Francès: administrativement $^{(fr)}$
* Italià: amministrativamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·nis·tra·ti·va·ment (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# administratrice de centre
## Francès
### Nom

administratrice de centre f. ‎(plural administratrices de centre)
* forma femenina de administrateur de centre
# administraries
## Català
### Verb

administraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de administrar.
# administrariven
## Català
### Verb

administrariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de administrar.
# administrares
## Català
### Verb

administrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de administrar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
# administraria
## Català
### Verb

administraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de administrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de administrar.
# administrariva
## Català
### Verb

administrariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de administrar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de administrar.
# administrarives
## Català
### Verb

administrarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de administrar.
# administrarà
## Català
### Verb

administrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de administrar.
# administraren
## Català
### Verb

administraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de administrar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
# administrarien
## Català
### Verb

administrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de administrar.
# administrareu
## Català
### Verb

administrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de administrar.
# addirizzerei
## Italià
### Verb

addirizzerei
* primera persona singular (io) del condicional de addirizzare
# addirizzeremmo
## Italià
### Verb

addirizzeremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de addirizzare
# addirizzerò
## Italià
### Verb

addirizzerò
* primera persona singular (io) del futur de addirizzare
# addirizzi
## Italià
### Verb

addirizzi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de addirizzare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de addirizzare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de addirizzare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de addirizzare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de addirizzare
# addirizzeremo
## Italià
### Verb

addirizzeremo
* primera persona plural (noi) del futur de addirizzare
# addirizzereste
## Italià
### Verb

addirizzereste
* segona persona plural (voi) del condicional de addirizzare
# addirizzeresti
## Italià
### Verb

addirizzeresti
* segona persona singular (tu) del condicional de addirizzare
# addirizzerete
## Italià
### Verb

addirizzerete
* segona persona plural (voi) del futur de addirizzare
# addirizziamo
## Italià
### Verb

addirizziamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de addirizzare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de addirizzare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de addirizzare
# addirizzerà
## Italià
### Verb

addirizzerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de addirizzare
# acide guanylique
## Francès
### Nom

acide guanylique m.
* àcid guanílic

#### Sinònims

* E626, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* acide guanylique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# acide octénylsuccinique
## Francès
### Nom

acide octénylsuccinique f.
* àcid octenilsuccínic

### Vegeu també

* acide octénylsuccinique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# acide périodique
## Francès
### Nom

acide périodique m. ‎(plural acides périodiques)
* àcid periòdic
# acide malique
## Francès
### Nom

acide malique m.
* àcid màlic

#### Sinònims

* E296, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* acide malique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# acide montanique
## Francès

   * Pronúncia: /a.sid mɔ̃.taˈnik/

### Nom

acide montanique m. ‎(incomptable)
* àcid montànic

### Vegeu també

* acide montanique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# acide métatartrique
## Francès
### Nom

acide métatartrique m.
* àcid metatartàric

#### Sinònims

* E353, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* acide métatartrique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# acide phosphorique
## Francès
### Nom

acide phosphorique m. ‎(plural acides phosphoriques)
* àcid fosfòric

#### Sinònims

* E338, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* acide phosphorique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# acide propionique
## Francès

   * Pronúncia: /a.sid pʁɔ.pjoˈnik/

### Nom

acide propionique m.
* àcid propiònic

#### Sinònims

* E280, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* acide propionique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# acide inosinique
## Francès
### Nom

acide inosinique m.
* àcid inosínic

#### Sinònims

* E630, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* acide inosinique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# acide lactique
## Francès

   * Pronúncia: /a.sid lakˈtik/

### Nom

acide lactique m.
* àcid làctic

#### Sinònims

* E270, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* acide lactique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# adobassassen
## Català
### Verb

adobassassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adobassar.
# adobassasses
## Català
### Verb

adobassasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adobassar.
# adobassaria
## Català
### Verb

adobassaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adobassar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adobassar.
# adobassarien
## Català
### Verb

adobassarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adobassar.
# adobassaries
## Català
### Verb

adobassaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adobassar.
# adobassaràs
## Català
### Verb

adobassaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adobassar.
# adobassaríeu
## Català
### Verb

adobassaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adobassar.
# adobassaré
## Català
### Verb

adobassaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adobassar.
# adobassarà
## Català
### Verb

adobassarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adobassar.
# acrònims
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɾɔ.nims/, occidental /aˈkɾɔ.nims/
   * Rimes: -ɔnims

### Nom

acrònims m. pl.
* Forma plural de acrònim.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·crò·nims (3)
* Heterograma de 8 lletres (acimnors)
* Anagrames: Corminas, maricons, romànics
# acròpet
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɾɔ.pət/, occidental /aˈkɾɔ.pet/
   * Etimologia: Del prefix acro- i el llatí -peta, del verb petō ‎(«adreçar-se»).

### Adjectiu

acròpet m. ‎(femení acròpeta, plural masculí acròpets, plural femení acròpetes)
* (botànica) Que es desenvolupa de la base vers l’àpex.
* (botànica) Dit de la cadena de conidis on el conidi més jove és el de l’àpex i el més vell el de la base.

#### Antònims

* basípet

#### Traduccions

* Anglès: acropetal $^{(en)}$
* Castellà: acrópeto $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·crò·pet (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceoprt)
* Anagrames: pertoca, pertocà

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# acròpetes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɾɔ.pə.təs/, occidental /aˈkɾɔ.pe.tes/

### Adjectiu

acròpetes f. pl.
* Forma plural de acròpeta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·crò·pe·tes (4)
* Anagrama: escorpeta
# acròspora
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈkɾɔs.pu.ɾə/ balear /əˈkɾɔs.po.ɾə/, /əˈkɾɔs.pu.ɾə/ Occidental: /aˈkɾɔs.po.ɾa/
   * Rimes: -ɔspoɾa
   * Etimologia: Del prefix acro- i el sufix -spora.

### Nom

acròspora f. ‎(plural acròspores)
* (botànica) Espora exògena formada a l’àpex d’una hifa o estructura de reproducció.

#### Traduccions

* Anglès: acrospore $^{(en)}$
* Castellà: acróspora $^{(es)}$ f.

### Adjectiu

acròspora f. ‎(plural acròspores)
* Forma femenina de acròspor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cròs·po·ra (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# acrònim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɾɔ.nim/, occidental /aˈkɾɔ.nim/
   * Rimes: -ɔnim
   * Etimologia: Del prefix acr- i el sufix -ònim, «extrem del nom», segle XX.

### Nom

acrònim m. ‎(plural acrònims)
* Abreviació formada per fragments d'una expressió de forma que es pot llegir com un mot.
    INCAVI és l'acrònim de l'Institut Català de la Vinya i el Vi
* Sigla llegible com un mot.
    Unesco són sigles que formen un acrònim
* Mot format amb segments d'altres mots per afèresi o apòcope.
    Informàtica prové de informació automàtica.

#### Notes

* El significat varia segons els autors. Habitualment es refereix a la primera accepció, en contraposició a sigla.
* Igual que les sigles, s'escriu amb majúscules, però segons el grau de lexicalització es pot escriure amb minúscules. Per exemple, làser, radar, sida, són sigles substantivades.

#### Sinònims

* (mot format amb segments) mot creuat

#### Traduccions

* Alemany: Akronym $^{(de)}$ n., Buchstabenwort $^{(de)}$ n.
* Anglès: acronym $^{(en)}$
* Basc: akronimo $^{(eu)}$
* Castellà: acrónimo $^{(es)}$
* Francès: acronyme $^{(fr)}$
* Italià: acronimo $^{(it)}$
* Portuguès: acronimo $^{(pt)}$
* Romanès: acronim $^{(ro)}$
* Anglès: portmanteau $^{(en)}$, blend $^{(en)}$
* Castellà: acrónimo $^{(es)}$
* Francès: mot-valise $^{(fr)}$
* Italià: parola macedonia $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·crò·nim (3)
* Heterograma de 7 lletres (acimnor)
* Anagrames: Cormina, orincam, romànic

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Categoria:Acrònims
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari d'abreviacions: Abreviatures, sigles i símbols ISBN 978-84-412-0734-9
# acròspor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈkɾɔs.pur/ balear /əˈkɾɔs.poɾ/, /əˈkɾɔs.pur/ Occidental: /aˈkɾɔs.poɾ/

### Adjectiu

acròspor m. ‎(femení acròspora, plural masculí acròspors, plural femení acròspores)
* Relatiu al desenvolupament de les estructures reproductores dels fongs en què una espora o conidi es forma a l’extrem d’una cèl·lula mare.

#### Traduccions

* Anglès: acrosporous $^{(en)}$
* Castellà: acrósporo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cròs·por (3)

### Vegeu també

* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.