OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# encarceràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.səˈɾa.ɾəm/, occidental /eŋ.kaɾ.seˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

encarceràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de encarcerar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarcerar.

## Català antic
### Verb

encarceràrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de encarcerar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de encarcerar
# encarceràreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.səˈɾa.ɾəw/, occidental /eŋ.kaɾ.seˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

encarceràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de encarcerar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarcerar.

## Català antic
### Verb

encarceràreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de encarcerar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de encarcerar
# encarceràrets
## Català antic
### Verb

encarceràrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de encarcerar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de encarcerar
# embotonessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tuˈne.sin/ balear /əm.bo.toˈne.sin/, /əm.bu.tuˈne.sin/ Occidental: /em.bo.toˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

embotonessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotonar.

#### Variants

* embotonessen, embotonassin, embotonassen, embotonaren
# embotonà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tuˈna/ balear /əm.bo.toˈna/, /əm.bu.tuˈna/ Occidental: /em.bo.toˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

embotonà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de embotonar.

### Miscel·lània

* Anagrama: abotonem
# embotonessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tuˈne.sis/ balear /əm.bo.toˈne.sis/, /əm.bu.tuˈne.sis/ Occidental: /em.bo.toˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

embotonessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotonar.

#### Variants

* embotonesses, embotonassis, embotonasses, embotonares
# embotoneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tuˈnɛw/ balear /əm.bo.toˈnəw/, /əm.bu.tuˈnɛw/ Occidental: /em.bo.toˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

embotoneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de embotonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb embotonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb embotonar.

#### Variants

* [1] embotonau
* [3] embotonau
# embotoni
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈto.ni/ balear /əm.boˈto.ni/, /əm.buˈto.ni/ Occidental: /em.boˈto.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

embotoni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embotonar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb embotonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb embotonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb embotonar.

#### Variants

* [1] embotono, embotone, emboton
* [2] embotone
* [3] embotone
* [4] embotone

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bo·to·ni (4)
* Anagrama: embotino
# embotonin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈto.nin/ balear /əm.boˈto.nin/, /əm.buˈto.nin/ Occidental: /em.boˈto.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

embotonin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb embotonar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb embotonar.

#### Variants

* [1] embotonen
* [2] embotonen
# embotonis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈto.nis/ balear /əm.boˈto.nis/, /əm.buˈto.nis/ Occidental: /em.boˈto.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

embotonis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb embotonar.

#### Variants

* embotones
# embotonessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tuˈne.sən/ balear /əm.bo.toˈne.sən/, /əm.bu.tuˈne.sən/ Occidental: /em.bo.toˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

embotonessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotonar.

#### Variants

* embotonessin, embotonassin, embotonassen, embotonaren
# embotonesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tuˈne.səs/ balear /əm.bo.toˈne.səs/, /əm.bu.tuˈne.səs/ Occidental: /em.bo.toˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

embotonesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotonar.

#### Variants

* embotonessis, embotonassis, embotonasses, embotonares
# embotono
## Català
### Verb

embotono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embotonar.

#### Variants

* embotone, embotoni, emboton
# encetegueu
## Català
### Verb

encetegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encetar.

#### Variants

* enceteu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·te·gueu (4)
# encetaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.səˈta.βən/, balear /ən.səˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /en.seˈta.βen/ valencià /en.seˈta.ven/, /en.seˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

encetaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de encetar.

#### Variants

* encetaien

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·ta·ven (4)
# enceteguem
## Català
### Verb

enceteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb encetar.

#### Variants

* encetem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·te·guem (4)
# enceteguessen
## Català
### Verb

enceteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encetar.

#### Variants

* encetessin, encetessen, encetassin, encetassen, encetaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·te·gues·sen (5)
# enceteguesses
## Català
### Verb

enceteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encetar.

#### Variants

* encetessis, encetesses, encetassis, encetasses, encetares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·te·gues·ses (5)
# encetaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.səˈta.βəs/, balear /ən.səˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /en.seˈta.βes/ valencià /en.seˈta.ves/, /en.seˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

encetaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encetar.

#### Variants

* encetaies

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·ta·ves (4)
# encete
## Català
### Verb

encete
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encetar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encetar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encetar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encetar.

#### Variants

* [1] enceto, enceti, encet
* [2] enceti, enceto
* [3] enceti, enceto
* [4] enceti

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·te (3)
# encetavo
## Català
### Verb

encetavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encetar.

#### Variants

* encetàieu, encetàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·ta·vo (4)
# enceteguessa
## Català
### Verb

enceteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encetar.

#### Variants

* encetessi, encetessa, encetés, encetàs, encetara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·te·gues·sa (5)
# enfanga
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱˈfaŋ.ɡə/, occidental /eɱˈfaŋ.ɡa/
   * Rimes: -aŋɡa

### Verb

enfanga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de enfangar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb enfangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga (3)
# enfangaies
## Català
### Verb

enfangaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enfangar.

#### Variants

* enfangaves

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·ies (4)
# enfangaia
## Català
### Verb

enfangaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enfangar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enfangar.

#### Variants

* [1] enfangavi, enfangava
* [2] enfangava

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·ia (4)
# enfangaien
## Català
### Verb

enfangaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enfangar.

#### Variants

* enfangaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·ien (4)
# enfangam
## Català
### Verb

enfangam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enfangar.

#### Variants

* enfanguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gam (3)
# enfangar-se
## Català
### Verb

enfangar-se
* Forma pronominal de enfangar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enfangares
# enfangada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fəŋˈɡa.ðə/, occidental /eɱ.faŋˈɡa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

enfangada
* Participi femení singular del verb enfangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·da (4)
# enfangades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fəŋˈɡa.ðəs/, occidental /eɱ.faŋˈɡa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

enfangades
* Participi femení plural del verb enfangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·des (4)
# enfangant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fəŋˈɡan/ balear /əɱ.fəŋˈɡant/, /əɱ.fəŋˈɡan/ Occidental: nord-occidental /eɱ.faŋˈɡan/ valencià /eɱ.faŋˈɡant/, /eɱ.faŋˈɡan/
   * Rimes: -ant

### Verb

enfangant
* Gerundi del verb enfangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gant (3)
# enfangar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fəŋˈɡa/ Occidental: nord-occidental /eɱ.faŋˈɡa/ valencià /eɱ.faŋˈɡaɾ/, /eɱ.faŋˈɡa/ Informal: nord-occidental /aɱ.faŋˈɡa/, valencià /aɱ.faŋˈɡaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enfangà
   * Etimologia: Del prefix en- i fang, segle XVI.

### Verb

enfangar trans., pron. ‎(pronominal enfangar-se)
* Omplir de fang.
* (figurat, pronominal) Ficar-se en una situació difícil de sortir-se’n.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enfango, enfanga, enfanguem

#### Traduccions

* Anglès: muddy $^{(en)}$
* Castellà: enfangar $^{(es)}$
* Francès: embourber $^{(fr)}$
* Italià: infangare $^{(it)}$
* Anglès: embroil $^{(en)}$, get one's hands dirty $^{(en)}$
* Castellà: liarse $^{(es)}$
* Francès: tremper $^{(fr)}$
* Italià: impegolarsi $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# encaterinasses
## Català
### Verb

encaterinasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaterinar.
# encaterinaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.tə.ɾiˈna.βən/, balear /əŋ.kə.tə.ɾiˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.te.ɾiˈna.βen/ valencià /eŋ.ka.te.ɾiˈna.ven/, /eŋ.ka.te.ɾiˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

encaterinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de encaterinar.
# encaterinaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.tə.ɾiˈna.βəs/, balear /əŋ.kə.tə.ɾiˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.te.ɾiˈna.βes/ valencià /eŋ.ka.te.ɾiˈna.ves/, /eŋ.ka.te.ɾiˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

encaterinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encaterinar.
# encaterinassen
## Català
### Verb

encaterinassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaterinar.
# encaterinaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.tə.ɾi.nəˈɾi.əw/, occidental /eŋ.ka.te.ɾi.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

encaterinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encaterinar.
# encaterinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.tə.ɾiˈna.βə/, balear /əŋ.kə.tə.ɾiˈna.və/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.te.ɾiˈna.βa/ valencià /eŋ.ka.te.ɾiˈna.va/, /eŋ.ka.te.ɾiˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

encaterinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de encaterinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de encaterinar.
# embornal
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.burˈnaɫ/ balear /əm.boɾˈnaɫ/, /əm.burˈnaɫ/ Occidental: /em.boɾˈnaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del català antic embrunal, de umbrenal per metàtesi, del grec antic ὀμβρινὰ τρήματα ‎(ombrinà trḗmata, «forats pluvials»), segle XIII.

### Nom

embornal m. ‎(plural embornals)
* (nàutica) Forat fet als costats d'una embarcació per evacuar l'aigua que s'acumula a la coberta.
* (obres públiques) Forat en una calçada per a desguassar l’aigua de pluja.

#### Sinònims

* (nàutica) embó
* (obres públiques) albelló

#### Traduccions

* Anglès: scupper $^{(en)}$
* Castellà: imbornal $^{(es)}$ m., embornal $^{(es)}$ m.
* Francès: dalot $^{(fr)}$ m.
* Anglès: storm drain $^{(en)}$
* Castellà: imbornal $^{(es)}$ m.
* Francès: dalot $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bor·nal (3)
* Heterograma de 8 lletres (abelmnor)
* Anagrama: moblaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia: /em.boɾˈnal/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del català embornal.

### Nom

embornal m. ‎(plural embornales)
* (nàutica) forma alternativa de imbornal

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bor·nal (3)
* Heterograma de 8 lletres (abelmnor)
# emborrachar
## Castellà

   * Pronúncia: /em.bo.raˈt͡ʃaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

emborrachar trans., pron. ‎(pronominal emborracharse, present emborracho, passat emborraché, futur emborracharé)
* emborratxar

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bo·rra·char (4)
# emborracho
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /em.boˈra.t͡ʃo/
       Americà: alt /em.boˈra.t͡ʃ(o)/, baix /em.boˈra.t͡ʃo/
   * Rimes: -atʃo

### Verb

emborracho
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb emborrachar
# embornales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /em.boɾˈna.les/, meridional /em.boɾˈna.leh/
       Americà: alt /em.boɾˈna.l(e)s/, baix /em.boɾˈna.leh/, austral /em.boɾˈna.les/
   * Rimes: -ales

### Nom

embornales m. pl.
* forma plural de embornal
# emborracharse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /em.bo.raˈt͡ʃaɾ.se/
       Americà: alt /em.bo.raˈt͡ʃaɾ.s(e)/, baix /em.bo.raˈt͡ʃaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

emborracharse trans., pron. ‎(present me emborracho, passat me emborraché, futur me emborracharé)
* forma pronominal de emborrachar
# emborracharé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /em.bo.ra.t͡ʃaˈɾe/
       Americà: alt /em.bo.ra.t͡ʃ(a)ˈɾe/, baix /em.bo.ra.t͡ʃaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

emborracharé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb emborrachar
# emborraché
## Castellà

   * Pronúncia: /em.bo.raˈt͡ʃe/
   * Rimes: -e

### Verb

emborraché
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb emborrachar
# emfatitzàsseu
## Català
### Verb

emfatitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emfatitzar.

#### Variants

* emfatitzéssiu, emfatitzésseu, emfatitzàssiu, emfatitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·tit·zàs·seu (5)
# emfatitzo
## Català
### Verb

emfatitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emfatitzar.

#### Variants

* emfatitze, emfatitzi, emfatitz

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·tit·zo (4)
# emfatitzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.tiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.tiˈd͡za/, valencià /eɱ.fa.tiˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

emfatitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de emfatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·tit·zà (4)
# emfatitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.tiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.tiˈd͡za.ɾew/, valencià /eɱ.fa.tiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

emfatitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de emfatitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emfatitzar.

#### Variants

* [2] emfatitzéssiu, emfatitzésseu, emfatitzàssiu, emfatitzàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·tit·zà·reu (5)
# emfatitzàssiu
## Català
### Verb

emfatitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emfatitzar.

#### Variants

* emfatitzéssiu, emfatitzésseu, emfatitzàsseu, emfatitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·tit·zàs·siu (5)
# emfatitzàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fə.tiˈd͡za.βəm/, balear /əɱ.fə.tiˈd͡za.vəm/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.tiˈd͡za.βem/ valencià /eɱ.fa.tiˈza.vem/, /eɱ.fa.tiˈza.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

emfatitzàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de emfatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·tit·zà·vem (5)
# emfatitzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.tiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.tiˈd͡za.ɾem/, valencià /eɱ.fa.tiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

emfatitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de emfatitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emfatitzar.

#### Variants

* [2] emfatitzéssim, emfatitzéssem, emfatitzàssim, emfatitzàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·tit·zà·rem (5)
# emfatitzàs
## Català
### Verb

emfatitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emfatitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emfatitzar.

#### Variants

* [1] emfatitzés, emfatitzara
* [2] emfatitzés, emfatitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·tit·zàs (4)
* Anagrama: emfasitzat
# emfatitzàssem
## Català
### Verb

emfatitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emfatitzar.

#### Variants

* emfatitzéssim, emfatitzéssem, emfatitzàssim, emfatitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·tit·zàs·sem (5)
# emfatitzàssim
## Català
### Verb

emfatitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emfatitzar.

#### Variants

* emfatitzéssim, emfatitzéssem, emfatitzàssem, emfatitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·tit·zàs·sim (5)
# enfangos
## Català
### Verb

enfangos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enfangar.

#### Variants

* enfanguis, enfangues

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gos (3)
# enfangueguessen
## Català
### Verb

enfangueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfangar.

#### Variants

* enfanguessin, enfanguessen, enfangassin, enfangassen, enfangaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gue·gues·sen (5)
# enfango
## Català
### Verb

enfango
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enfangar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enfangar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enfangar.

#### Variants

* [1] enfangue, enfangui, enfang
* [2] enfangui, enfangue
* [3] enfangui, enfangue

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·go (3)
* Anagrama: enfonga
# enfangueguesses
## Català
### Verb

enfangueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfangar.

#### Variants

* enfanguessis, enfanguesses, enfangassis, enfangasses, enfangares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gue·gues·ses (5)
# enfangavo
## Català
### Verb

enfangavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enfangar.

#### Variants

* enfangàieu, enfangàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·vo (4)
# enfangueguessa
## Català
### Verb

enfangueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfangar.

#### Variants

* enfanguessi, enfanguessa, enfangués, enfangàs, enfangara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gue·gues·sa (5)
# enfangue
## Català
### Verb

enfangue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enfangar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enfangar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enfangar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enfangar.

#### Variants

* [1] enfango, enfangui, enfang
* [2] enfangui, enfango
* [3] enfangui, enfango
* [4] enfangui

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gue (3)
* Anagrama: ufanegen
# enfangueguem
## Català
### Verb

enfangueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enfangar.

#### Variants

* enfanguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gue·guem (4)
# enfanguegueu
## Català
### Verb

enfanguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enfangar.

#### Variants

* enfangueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gue·gueu (4)
# enfanguegués
## Català
### Verb

enfanguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfangar.

#### Variants

* enfanguessi, enfangués, enfangàs, enfangara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gue·gués (4)
# empavoneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βuˈnɛw/ balear /əm.pə.voˈnəw/, /əm.pə.vuˈnɛw/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βoˈnew/ valencià /em.pa.voˈnew/, /em.pa.βoˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

empavoneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de empavonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb empavonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb empavonar.

#### Variants

* [1] empavonau
* [3] empavonau

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·neu (4)
* Anagrama: emponàveu
# empavonis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈβo.nis/, balear /əm.pəˈvo.nis/ Occidental: nord-occidental /em.paˈβo.nis/ valencià /em.paˈvo.nis/, /em.paˈβo.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

empavonis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb empavonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nis (4)
* Heterograma de 9 lletres (aeimnopsv)
* Anagrama: imposaven
# empavono
## Català
### Verb

empavono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empavonar.

#### Variants

* empavon

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·no (4)
# empavonessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βuˈne.sin/ balear /əm.pə.voˈne.sin/, /əm.pə.vuˈne.sin/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βoˈne.sin/ valencià /em.pa.voˈne.sin/, /em.pa.βoˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

empavonessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.

#### Variants

* empavonessen, empavonassin, empavonassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nes·sin (5)