OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# grandigantaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ɡran.diˈɡan.taj/

### Verb

grandigantaj
* forma plural de grandiganta
# grandiganta
## Esperanto

   * Pronúncia: /ɡran.diˈɡan.ta/

### Verb

grandiganta ‎(plural grandigantaj, acusatiu grandigantan, plural acusatiu grandigantajn)
* participi actiu present de grandigi
# grandeses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾənˈdɛ.zəs/ balear /ɡɾənˈdə.zəs/, /ɡɾənˈdɛ.zəs/ Occidental: /ɡɾanˈde.zes/
   * Rimes: -ɛzes

### Nom

grandeses f. pl.
* Forma plural de grandesa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gran·de·ses (3)
# grandest
## Anglès
### Adjectiu

grandest
* forma superlativa de grand
# grandibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɡran.dɪ.bʊs/

### Adjectiu

grandibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de grandis
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de grandis
# ignoram
## Català
### Verb

ignoram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ignorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ig·no·ram (3)
* Heterograma de 7 lletres (agimnor)
* Anagrama: margino
# ignorando
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɣ.noˈɾan.do\, meridional \iɣ.noˈɾaŋ.do\
       Americà: alt /iɡ.noˈɾan.do/, baix \iɣ.noˈɾaŋ.do\, austral \iɣ.noˈɾan.do\
   * Rimes: -ando

### Verb

ignorando
* gerundi del verb ignorar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ig·no·ran·do (4)
# ignorantemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɣ.noˌɾan.teˈmen.te\, meridional \iɣ.noˌɾaŋ.teˈmen.te\
       Americà: alt /iɡ.noˌɾan.teˈmen.t(e)/, baix \iɣ.noˌɾaŋ.teˈmen.te\, austral \iɣ.noˌɾan.teˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De ignorante i el sufix -mente.

### Adverbi

ignorantemente
* ignorantment

### Miscel·lània

* Síl·labes: ig·no·ran·te·men·te (6)

## Italià

   * Pronúncia: /iɲ.ɲoˌran.teˈmen.te/
   * Etimologia: De ignorante i el sufix -mente.

### Adverbi

ignorantemente
* ignorantment

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·gno·ran·te·mén·te (6)
# ignoraia
## Català
### Verb

ignoraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ignorar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ignorar.
# ignorant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.nuˈɾan/ balear /iŋ.noˈɾant/, /iŋ.nuˈɾan/ Occidental: nord-occidental /iŋ.noˈɾan/ valencià /iɡ.noˈɾant/, /iɡ.noˈɾan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: Del llatí ignorans, segle XIV.

### Adjectiu

ignorant inv. ‎(plural ignorants)
* Que sap poc o res sobre un tema en concret.

#### Traduccions

* Castellà: ignorante $^{(es)}$

### Verb

ignorant
* Gerundi del verb ignorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ig·no·rant (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB

## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Adjectiu

ignorant ‎(comparatiu ignoranter o more ignorant, superlatiu ignorantest o most ignorant)
* ignorant
# ignorades
## Català
### Verb

ignorades
* Participi femení plural del verb ignorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ig·no·ra·des (4)
* Heterograma de 9 lletres (adeginors)
* Anagrama: godinares
# ignoraien
## Català
### Verb

ignoraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ignorar.
# ignoraies
## Català
### Verb

ignoraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ignorar.
# ignorancia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɣ.noˈɾan.θja\, meridional \iɣ.noˈɾaŋ.θja\
       Americà: alt /iɡ.noˈɾan.sja/, baix \iɣ.noˈɾaŋ.sja\, austral \iɣ.noˈɾan.sja\
   * Rimes: -anθja

### Nom

ignorancia f. ‎(plural ignorancias)
* ignorància

### Miscel·lània

* Síl·labes: ig·no·ran·cia (4)
# ignorancias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɣ.noˈɾan.θjas\, meridional \iɣ.noˈɾaŋ.θjah\
       Americà: alt /iɡ.noˈɾan.s(ja)s/, baix \iɣ.noˈɾaŋ.sjah\, austral \iɣ.noˈɾan.sjas\
   * Rimes: -anθjas

### Nom

ignorancias f. pl.
* forma plural de ignorancia
# grupos heterogéneos
## Castellà
### Nom

grupos heterogéneos m. pl.
* forma plural de grupo heterogéneo
# grupos pequeños
## Castellà
### Nom

grupos pequeños m. pl.
* forma plural de grupo pequeño
# grups amino
## Català
### Nom

grups amino m. pl.
* Forma plural de grup amino.
# grupos sociales
## Castellà
### Nom

grupos sociales m. pl.
* forma plural de grupo social
# gruppo
## Italià

   * Pronúncia: /ˈɡrup.po/
   * Etimologia: Del protogermànic *kruppaz.

### Nom

gruppo m. ‎(plural gruppi)
* grup

#### Derivats

* grupetto, raggruppare

### Miscel·lània

* Síl·labes: grùp·po (2)

### Vegeu també

* Diccionari Treccani
# grupos homogéneos
## Castellà
### Nom

grupos homogéneos m. pl.
* forma plural de grupo homogéneo
# grupos medios
## Castellà
### Nom

grupos medios m. pl.
* forma plural de grupo medio
# gruppi
## Italià

   * Pronúncia: /ˈɡrup.pi/

### Nom

gruppi m. pl.
* forma plural de gruppo
# grups classes
## Català
### Nom

grups classes m. pl.
* Forma plural de grup classe.
# hidrogenau
## Català
### Verb

hidrogenau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de hidrogenar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb hidrogenar.
# hidrogenen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ðɾuˈʒɛ.nən/ balear /i.ðɾoˈʒə.nən/, /i.ðɾuˈʒɛ.nən/ Occidental: nord-occidental /i.ðɾoˈʒe.nen/, valencià /i.ðɾoˈd͡ʒe.nen/
   * Rimes: -ɛnen

### Verb

hidrogenen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de hidrogenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb hidrogenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb hidrogenar.
# hidrogenes
## Català
### Verb

hidrogenes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de hidrogenar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb hidrogenar.
# hidrogenava
## Català
### Verb

hidrogenava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de hidrogenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de hidrogenar.
# hidrogenaven
## Català
### Verb

hidrogenaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de hidrogenar.
# hidrogene
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ðɾuˈʒɛ.nə/ balear /i.ðɾoˈʒə.nə/, /i.ðɾuˈʒɛ.nə/ Occidental: nord-occidental /i.ðɾoˈʒe.ne/, valencià /i.ðɾoˈd͡ʒe.ne/
   * Rimes: -ɛne

### Verb

hidrogene
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de hidrogenar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb hidrogenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb hidrogenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb hidrogenar.

## Romanès
### Nom

hidrogene
* vocatiu singular de hidrogen
# hidrogenessen
## Català
### Verb

hidrogenessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrogenar.
# hidrogenaves
## Català
### Verb

hidrogenaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de hidrogenar.
# hidrogenesses
## Català
### Verb

hidrogenesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrogenar.
# halissarar
## Caló català

   * Pronúncia: /xə.li.səˈɾa/
   * Etimologia: Del Wanderwort romaní *xal-i-sar. Vegeu també l’infix -iss-.

### Verb

halissarar ‎(xəlisará)
* forma alternativa de halar ‎(«menjar»)

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33
# halis
## Català

   * Pronúncia: /ˈa.ɫis/, /ˈha.ɫis/
   * Rimes: -alis

### Verb

halis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb halar.
# halitoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /haˈli.toj/

### Nom

halitoj
* forma plural de halito
# halitoses
## Anglès
### Nom

halitoses
* forma plural de halitosis
# halin
## Català

   * Pronúncia: /ˈa.ɫin/, /ˈha.ɫin/
   * Rimes: -alin

### Verb

halin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb halar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb halar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·lin (2)
* Anagrama: inhal
# halitosis
## Anglès

   * Pronúncia: /hæl.ɪˈtoʊs.ɪs/
   * Etimologia: Del llatí hālitus i el sufix -osis.

### Nom

halitosis ‎(plural halitoses)
* halitosi

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.liˈto.sis/, meridional /a.liˈto.sih/
       Americà: alt /a.liˈto.s(i)s/, baix /a.liˈto.sih/, austral /a.liˈto.sis/
   * Rimes: -osis

### Nom

halitosis f. ‎(plural invariable)
* (Patologia) halitosi

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·li·to·sis (4)

### Vegeu també

* halitosis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# halipa
## Tagal
### Nom

halipa
* califa
# halito
## Esperanto

   * Pronúncia: /haˈli.to/

### Nom

halito ‎(acusatiu haliton, plural halitoj, plural acusatiu halitojn)
* halita
# halitojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /haˈli.tojn/

### Nom

halitojn
* acusatiu plural de halito
# haliton
## Esperanto

   * Pronúncia: /haˈli.ton/

### Nom

haliton
* acusatiu de halito
# güellaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡwə.ʎəˈɾan/, occidental /ɡwe.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

güellaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de güellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: güe·lla·ran (3)
* Anagrama: allarguen
# güellareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡwə.ʎəˈɾɛw/ balear /ɡwə.ʎəˈɾəw/, /ɡwə.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /ɡwe.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

güellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de güellar.
# güellarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡwə.ʎəˈɾi.ən/, occidental /ɡwe.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

güellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de güellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: güe·lla·ri·en (4)
* Anagrama: alleugerin
# güellara
## Català
### Verb

güellara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb güellar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb güellar.

#### Variants

* [1] güellés
* [2] güellés

### Miscel·lània

* Síl·labes: güe·lla·ra (3)
* Anagrames: agullera, allargue, llagareu, llagàreu, llaugera
# güellares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡwəˈʎa.ɾəs/, occidental /ɡweˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

güellares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de güellar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb güellar.

#### Variants

* [2] güellessis, güellesses, güellasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: güe·lla·res (3)
* Anagrames: agulleres, esguellar, esgüellar, llaugeres
# güellaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡwə.ʎəˈɾi.ə/, occidental /ɡwe.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

güellaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de güellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de güellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: güe·lla·ri·a (4)
* Anagrames: Aguillera, alligareu, alligàreu, llagaríeu
# güellaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡwə.ʎəˈɾi.əs/, occidental /ɡwe.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

güellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de güellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: güe·lla·ri·es (4)
* Anagrames: alleugeris, alleugerís, legislareu, legislàreu
# güellaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡwəˈʎa.ɾən/, occidental /ɡweˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

güellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de güellar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb güellar.

#### Variants

* [2] güellessin, güellessen, güellassen
# güellarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡwə.ʎəˈɾa/, occidental /ɡwe.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

güellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de güellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: güe·lla·rà (3)
* Anagrames: agullera, allargue, llagareu, llagàreu, llaugera
# heretareu
## Català
### Verb

heretareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de heretar.
# heretarives
## Català
### Verb

heretarives
* (col·loquial alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de heretar.
# heretaries
## Català
### Verb

heretaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de heretar.
# heretarà
## Català
### Verb

heretarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de heretar.
# heretares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾəˈta.ɾəs/, occidental /e.ɾeˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

heretares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de heretar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb heretar.
# heretaràs
## Català
### Verb

heretaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de heretar.
# heretaré
## Català
### Verb

heretaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de heretar.
# heretarien
## Català
### Verb

heretarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de heretar.
# heretariva
## Català
### Verb

heretariva
* (col·loquial alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de heretar.
* (col·loquial alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de heretar.
# heretariven
## Català
### Verb

heretariven
* (col·loquial alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de heretar.
# ileus
## Anglès
### Nom

ileus ‎(plural ileuses)
* íleus, ili

### Vegeu també

* ileus. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# ileïtis
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ɫəˈi.tis/, occidental /i.ɫeˈi.tis/
   * Rimes: -itis
   * Etimologia: Del prefix ile- i el sufix -itis.

### Nom

ileïtis f. ‎(plural invariable)
* Inflamació de l'ili.

#### Traduccions

* Anglès: ileitis $^{(en)}$
* Francès: iléite $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·le·ï·tis (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# iliac arteries
## Anglès
### Nom

iliac arteries
* forma plural de iliac artery
# ileum
## Anglès
### Nom

ileum ‎(plural ilea)
* (anatomia) ili, íleum

### Vegeu també

* ileum. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪ.lewm/

### Nom

ileum n. ‎(genitiu ileī)
* (Terminologia Anatomica) ili, íleum

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | ileum | ilea |
| Vocatiu | ileum | ilea |
| Acusatiu | ileum | ilea |
| Genitiu | ileī | ileōrum |
| Datiu | ileō | ileīs |
| Ablatiu | ileō | ileīs |

### Vegeu també

* ileum. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# ileuses
## Anglès
### Nom

ileuses
* forma plural de ileus
# ili
## Català

   * Pronúncia: /ˈi.ɫi/
   * Rimes: -ili
   * Etimologia: Del llatí īleum, del grec antic εἰλεός ‎(eileós), de εἰλέω ‎(eiléō, «caragolar»), segle XIX [1].
   * Etimologia: Del llatí īlium, genitiu plural de īle [2].

### Nom

ili m. ‎(plural ilis)
* Part extrema de l'intestí prim, entre el cec i el jejú.
* íleus

#### Sinònims

* íleum
* budell llarg

#### Traduccions

* Anglès: ileum $^{(en)}$
* Castellà: íleon $^{(es)}$
* Francès: iléon $^{(fr)}$
* Italià: ileo $^{(it)}$
* Llatí: ileum $^{(la)}$

### Nom

ili m. ‎(plural ilis)
* Part de l’os coxal unit amb l'isqui i el pubis en la part anterior i lateral de la pelvis.

#### Sinònims

* ílium

#### Traduccions

* Anglès: ilium $^{(en)}$
* Castellà: ilion $^{(es)}$
* Francès: ilium $^{(fr)}$
* Italià: ilio $^{(it)}$
* Llatí: ilium $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·li (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat

## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈi.li/
   * Etimologia: Del francès ils o del llatí illī, amb i pronominal.

### Pronom

ili ‎(acusatiu ilin)
* ells, elles

#### Relacionats

| | | | nominatiu | acusatiu |
| primera persona | singular | singular | mi | min |
| primera persona | plural | plural | ni | nin |
| segona persona | singular | singular | ci$^1$ | cin$^1$ |
| segona persona | sing. i pl. | sing. i pl. | vi | vin |
| tercera persona | singular | masc. | li | lin |
| tercera persona | singular | fem. | ŝi | ŝin |
| tercera persona | singular | neut. | ĝi | ĝin |
| tercera persona | plural | plural | ili | ilin |
| tercera persona | sing. i pl. | reflexiu | si | sin |
| tercera persona | sing. i pl. | indefinit | oni | onin |
    $^1$ Arcaic

#### Sinònims

* iŝi (només femení, no normatiu)

#### Derivats

* lia

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre ili

## Italià

   * Pronúncia: /ˈiː.li/

### Nom

ili m. pl.
* forma plural de ilio
# iletrados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.leˈtɾa.ðos\, meridional \i.leˈtɾa.(ð)oh\
       Americà: alt /i.leˈt͡sa.d(o)s/, baix \i.leˈtɾa.ðoh\, austral \i.leˈtɾa.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

iletrados m. pl.
* forma plural de iletrado
# ilhuicaatl
## Nàhuatl clàssic
### Nom

ilhuicaatl
* oceà
# ilhuicatl
## Nàhuatl clàssic
### Nom

ilhuicatl
* cel
# ilia
## Anglès
### Nom

ilia
* forma plural de ilium

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪ.lɪ.a/

### Nom

ilia
* nominatiu plural de ilium
* vocatiu plural de ilium
* acusatiu plural de ilium
# hidrogenaria
## Català
### Verb

hidrogenaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de hidrogenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de hidrogenar.
# hidrogenaran
## Català
### Verb

hidrogenaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de hidrogenar.
# hidrogenarà
## Català
### Verb

hidrogenarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de hidrogenar.
# hidrogenaries
## Català
### Verb

hidrogenaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de hidrogenar.
# hidrogenarien
## Català
### Verb

hidrogenarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de hidrogenar.
# hidrogenara
## Català
### Verb

hidrogenara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrogenar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrogenar.
# hidrogenaren
## Català
### Verb

hidrogenaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de hidrogenar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrogenar.
# hidrogenares
## Català
### Verb

hidrogenares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de hidrogenar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrogenar.
# hidrogenareu
## Català
### Verb

hidrogenareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de hidrogenar.
# hirondelles
## Francès

   * Pronúncia: /i.ʁɔ̃ˈdɛl/

### Nom

hirondelles f. pl.
* forma plural de hirondelle
# hirpices
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈhɪr.pɪ.keːs/

### Nom

hirpicēs
* nominatiu plural de hirpex
* vocatiu plural de hirpex
* acusatiu plural de hirpex
# hirpici
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈhɪr.pɪ.kiː/

### Nom

hirpicī
* datiu singular de hirpex
# hiritzat
## Basc
### Nom

hiritzat
* prolatiu indefinit de hiri
# hirpice
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈhɪr.pɪ.kɛ/

### Nom

hirpice
* ablatiu singular de hirpex
# hiritik
## Basc
### Nom

hiritik
* ablatiu definit singular de hiri
# hiriz
## Basc
### Nom

hiriz
* instrumental indefinit de hiri
# hirondelle
## Francès

   * Pronúncia: /i.ʁɔ̃ˈdɛl/

### Nom

hirondelle f. ‎(plural hirondelles)
* oreneta
# hirpex
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈhɪr.pɛks/
   * Etimologia: De hirpus ‎(«llop»), d'origen sabí.

### Nom

hirpex m. ‎(genitiu hirpicis)
* rascle, esterrossadora

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | hirpex | hirpicēs |
| Vocatiu | hirpex | hirpicēs |
| Acusatiu | hirpicem | hirpicēs |
| Genitiu | hirpicis | hirpicum |
| Datiu | hirpicī | hirpicibus |
| Ablatiu | hirpice | hirpicibus |

#### Variants

* irpex, hyrpex
# hirpicem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈhɪr.pɪ.kɛm/

### Nom

hirpicem
* acusatiu singular de hirpex
# hoc
## Català antic

   * Etimologia: Del llatí hoc ‎(«això») amb el sentit afirmatiu adoptat en occità.

### Adverbi

hoc
* sí
    Hoc cert és: certament, és veritat.

#### Variants

* oc
* hoch

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, CIVAL

## Llatí

   * Pronúncia: /hoːk/
   * Etimologia: Derivat de hic

### Adverbi

hōc
* Per això (emprat en forma acusativa)
* D'aquí en endavant, a partir d'ara (emprat en forma dativa)

### Adjectiu

hoc
* nominatiu neutre singular de hic
* vocatiu neutre singular de hic
* acusatiu neutre singular de hic
hōc
* ablatiu masculí singular de hic
* ablatiu neutre singular de hic
# hoces
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈo.θes/, meridional /ˈo.θeh/
       Americà: alt /ˈo.s(e)s/, baix /ˈo.seh/, austral /ˈo.ses/
   * Rimes: -oθes

### Nom

hoces f. pl.
* forma plural de hoz
# hobiratzailerengatik
## Basc
### Nom

hobiratzailerengatik
* causal indefinit de hobiratzaile
# hobiratzaileri
## Basc
### Nom

hobiratzaileri
* datiu indefinit de hobiratzaile
# hobiratzailerengandik
## Basc
### Nom

hobiratzailerengandik
* ablatiu indefinit de hobiratzaile
# hobiratzailerentzat
## Basc
### Nom

hobiratzailerentzat
* benefactiu indefinit de hobiratzaile
# hobiratzailerik
## Basc
### Nom

hobiratzailerik
* partitiu indefinit de hobiratzaile
# hobiratzailez
## Basc
### Nom

hobiratzailez
* instrumental indefinit de hobiratzaile
# hobiratzailetzat
## Basc
### Nom

hobiratzailetzat
* prolatiu indefinit de hobiratzaile
# idealización
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.ðe.a.li.θaˈθjon\, meridional \i.ðe.a.li.θaˈθjoŋ\
       Americà: alt /i.de.a.li.s(a)ˈsjon/, baix \i.ðe.a.li.saˈsjoŋ\, austral \i.ðe.a.li.saˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

idealización f. ‎(plural idealizaciones)
* idealització

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·de·a·li·za·ción (6)

### Vegeu també

* idealización. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# idealizar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.ðe.a.liˈθaɾ\
       Americà: alt /i.de.a.l(i)ˈsaɾ/, baix \i.ðe.a.liˈsaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

idealizar ‎(present idealizo, passat idealicé, futur idealizaré)
* idealitzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·de·a·li·zar (5)
# idealizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.ðe.a.li.θaˈɾe\
       Americà: alt /i.de.a.l(i).saˈɾe/, baix \i.ðe.a.li.saˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

idealizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb idealizar
# idealizations
## Anglès
### Nom

idealizations
* forma plural de idealization
# idealizacion
## Occità

   * Pronúncia: /i.de.a.li.zaˈsju/
   * Àudio: Bearn

### Nom

idealizacion f. ‎(plural idealizacions)
* idealització
# idealizacja
## Polonès

   * Pronúncia: /ˌi.dɛ.a.lʲiˈza.ʦ̑ʲja/

### Nom

idealizacja f.
* idealització
# idealize
## Anglès
### Verb

idealize ‎(3a persona singular present idealizes, gerundi idealizing, passat i participi idealized)
* idealitzar
# idealizaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.ðe.a.li.θaˈθjo.nes\, meridional \i.ðe.a.li.θaˈθjo.neh\
       Americà: alt /i.de.a.li.s(a)ˈsjo.nes/, baix \i.ðe.a.li.saˈsjo.neh\, austral \i.ðe.a.li.saˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

idealizaciones f. pl.
* forma plural de idealización
# idealizacions
## Occità

   * Pronúncia: /i.de.a.li.zaˈsjus/

### Nom

idealizacions f. pl.
* forma plural de idealizacion
# idealization
## Anglès
### Nom

idealization ‎(plural idealizations)
* idealització

### Vegeu també

* idealization. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# historiéssim
## Català
### Verb

historiéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb historiar.