OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# afileris
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈɫe.ɾis/, occidental /a.fiˈɫe.ɾis/
   * Rimes: -eɾis

### Verb

afileris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afilerar.
# agrimaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾiˈma.βən/, balear /ə.ɣɾiˈma.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾiˈma.βen/ valencià /a.ɣɾiˈma.ven/, /a.ɣɾiˈma.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

agrimaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ma·ven (4)
* Anagrama: avinagrem
# agrimaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾiˈma.βəs/, balear /ə.ɣɾiˈma.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾiˈma.βes/ valencià /a.ɣɾiˈma.ves/, /a.ɣɾiˈma.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

agrimaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ma·ves (4)
* Anagrama: agrisàvem
# agrime
## Català
### Verb

agrime
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agrimar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agrimar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agrimar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·me (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegimr)
* Anagrames: agríem, Argemí, armegi, armegí, armeig, emigra, emigrà, maregi, maregí, mareig
# agrimasses
## Català
### Verb

agrimasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·mas·ses (4)
* Anagrames: agrisàssem, amagrisses
# agrimava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾiˈma.βə/, balear /ə.ɣɾiˈma.və/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾiˈma.βa/ valencià /a.ɣɾiˈma.va/, /a.ɣɾiˈma.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

agrimava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agrimar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ma·va (4)
* Anagrama: amargavi
# agrimassin
## Català
### Verb

agrimassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·mas·sin (4)
* Anagrama: amagrissin
# agrimat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾiˈmat/, occidental /a.ɣɾiˈmat/
   * Rimes: -at

### Verb

agrimat
* Participi masculí singular del verb agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·mat (3)
* Anagrama: amagrit
# agrimau
## Català
### Verb

agrimau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agrimar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·mau (3)
* Anagrames: amagriu, amargui, amarguí
# agrimassis
## Català
### Verb

agrimassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·mas·sis (4)
* Anagrames: agrisàssim, amagrissis
# agrimats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾiˈmats/, occidental /a.ɣɾiˈmats/
   * Rimes: -ats

### Verb

agrimats
* Participi masculí plural del verb agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·mats (3)
* Anagrama: amagrits
# afrevolesc
## Català
### Verb

afrevolesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afrevolir.
# afrevolesquin
## Català
### Verb

afrevolesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afrevolir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afrevolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fre·vo·les·quin (5)
* Anagrama: afrevolisquen
# afrevolesquis
## Català
### Verb

afrevolesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afrevolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fre·vo·les·quis (5)
* Anagrama: afrevolisques
# afrevolia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾə.βuˈɫi.ə/ balear /ə.fɾə.voˈɫi.ə/, /ə.fɾə.vuˈɫi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.fɾe.βoˈɫi.a/ valencià /a.fɾe.voˈɫi.a/, /a.fɾe.βoˈɫi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

afrevolia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afrevolir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afrevolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fre·vo·li·a (5)
* Anagrama: afileravo
# afrevolesqui
## Català
### Verb

afrevolesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afrevolir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afrevolir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afrevolir.
# agullat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣuˈʎat/, occidental /a.ɣuˈʎat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De agulla.

### Nom

agullat m. ‎(plural agullats)
* (central) Tauró petit de color cendrós amb una forta pua a l’aleta dorsal (Squalus acanthias).
* agulla (Belone belone)
* agullat xato

#### Sinònims

* agulladell, agulladol, agullat jove, agullat ver, caçó, ferró, peix de tall, pinta-roja, quelve, quissona, quissona de barra, quissona de fora, quissona vera
* (arcaismes, localismes) aüllat, cassó, guissona, ullat

#### Traduccions

* Anglès: picked dog-fish $^{(en)}$, picked dogfish $^{(en)}$, spiny dogfish $^{(en)}$, spurdog $^{(en)}$
* Asturià: mielga $^{(ast)}$, tollu $^{(ast)}$, colín $^{(ast)}$
* Castellà: crabudo $^{(es)}$, mielga $^{(es)}$, pinta roxa $^{(es)}$, pintarroja $^{(es)}$
* Francès: aiguillat commun $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llat (3)
* Anagrama: guatlla

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
* agullat. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# agullat negre
## Català
### Nom

agullat negre m. ‎(plural agullats negres)
* negret

### Vegeu també

* agullat negre. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# agulladol
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣu.ʎəˈðɔɫ/, occidental /a.ɣu.ʎaˈðɔɫ/
   * Rimes: -ɔl

### Nom

agulladol m. ‎(plural agulladols)
* agullat

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·lla·dol (4)

### Vegeu també

* agulladol. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# agullat jove
## Català
### Nom

agullat jove m. ‎(plural agullats joves)
* agullat

### Vegeu també

* agullat jove. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# agullas
## Gallec
### Nom

agullas f. pl.
* forma plural de agulla
# agullat ver
## Català
### Nom

agullat ver m. ‎(plural agullats vers)
* agullat

### Vegeu també

* agullat ver. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# agullat xato
## Català
### Nom

agullat xato m. ‎(plural agullats xatos)
* Peix dels esquàlids, amb el musell curt i punxegut, d’una llargada màxima de 95 centímetres (Squalus blainville).

#### Sinònims

* agullat, agullat fosc, caçó, mussola quissona, quelve, quissona, xato, cassó, quelva, ullat

#### Hiperònims

* taurons > esquàlids

#### Traduccions

* Anglès: longnose spurdog $^{(en)}$
* Asturià: mielga $^{(ast)}$, colín $^{(ast)}$
* Castellà: crabudo $^{(es)}$, galludo $^{(es)}$
* Francès: aiguillat coq $^{(fr)}$, aiguillat-coq $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC
* agullat xato. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# agullat fosc
## Català
### Nom

agullat fosc m. ‎(plural agullats foscs o agullats foscos)
* agullat xato

### Vegeu també

* agullat fosc. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# afirmis
## Català
### Verb

afirmis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afirmar.
# afirmos
## Català
### Verb

afirmos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afirmar.
# afirmà
## Català
### Verb

afirmà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afirmar.
# afirmàieu
## Català
### Verb

afirmàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afirmar.
# afirmin
## Català
### Verb

afirmin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afirmar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afirmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fir·min (3)
* Anagrames: infirma, infirmà
# afirmi
## Català
### Verb

afirmi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afirmar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afirmar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afirmar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afirmar.
# afirmo
## Català
### Verb

afirmo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afirmar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afirmar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afirmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fir·mo (3)
* Heterograma de 6 lletres (afimor)
* Anagrama: morfia
# afirmàrem
## Català
### Verb

afirmàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afirmar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afirmar.
# afirmàreu
## Català
### Verb

afirmàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afirmar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afirmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fir·mà·reu (4)
* Anagrama: arrufàiem
# agarressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈre.sən/, occidental /a.ɣaˈre.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

agarressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Anagrama: engrassaré
# agarreguéssom
## Català
### Verb

agarreguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.
# agarreguéssou
## Català
### Verb

agarreguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.
# agarresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈre.səs/, occidental /a.ɣaˈre.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

agarresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·res·ses (4)
* Anagrames: esgarressa, ressagar-se
# agarressa
## Català
### Verb

agarressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·res·sa (4)
* Anagrama: rerassaga
# agarressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈre.sin/, occidental /a.ɣaˈre.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

agarressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·res·sin (4)
* Anagrames: arrangessi, granissaré, ingressara, ingressarà
# agarrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣəˈrɛm/ balear /ə.ɣəˈrəm/, /ə.ɣəˈrɛm/ Occidental: /a.ɣaˈrem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

agarrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agarrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agarrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·rem (3)
* Anagrama: margaré
# agarressi
## Català
### Verb

agarressi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·res·si (4)
* Anagrames: agrisar-se, agrisares, garsaries
# aguditzessi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣu.ðiˈd͡ze.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

aguditzessi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguditzar.

#### Variants

* aguditzés, aguditzàs, aguditzara
# aguditzeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣu.ðiˈd͡zɛw/, /ə.ɣu.ðiˈzɛw/, occidental /a.ɣu.ðiˈd͡zew/, /a.ɣu.ðiˈzew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aguditzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aguditzar.
    [Vosaltres/vós] aguditzeu o aguditzau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Que vosaltres/vós] aguditzeu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aguditzar.
    Aguditzeu o aguditzau [vosaltres/vós].
# aguditzi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣuˈði.d͡zi/ Occidental: nord-occidental /a.ɣuˈði.d͡zi/, valencià /a.ɣuˈði.zi/
   * Rimes: -idzi

### Verb

aguditzi
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aguditzar.
    Forma septentrional: [jo] aguditzo, aguditze, aguditz o aguditzi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Que jo] aguditzi o aguditze.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Que ell/ella/vostè] aguditzi o aguditze.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aguditzar.
    Aguditzi o aguditze [ell/ella/vostè].
# aguditzin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣuˈði.d͡zin/ Occidental: nord-occidental /a.ɣuˈði.d͡zin/, valencià /a.ɣuˈði.zin/
   * Rimes: -idzin

### Verb

aguditzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Que ells/elles/vostès] aguditzin o aguditzen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aguditzar.
    Aguditzin o aguditzen [ells/elles/vostès].
# aguditzis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣuˈði.d͡zis/ Occidental: nord-occidental /a.ɣuˈði.d͡zis/, valencià /a.ɣuˈði.zis/
   * Rimes: -idzis

### Verb

aguditzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Que tu] aguditzis o aguditzes; [tu] no aguditzis o aguditzes.
# aguditzos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣuˈði.d͡zos/

### Verb

aguditzos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aguditzar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] aguditzis o aguditzes.
# aguditzesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣu.ðiˈd͡ze.səs/, /ə.ɣu.ðiˈze.səs/, occidental /a.ɣu.ðiˈd͡ze.ses/, /a.ɣu.ðiˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aguditzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Tu] aguditzessis, aguditzesses, aguditzasses, aguditzassis o aguditzares.
# aguditzessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣu.ðiˈd͡ze.sin/, /ə.ɣu.ðiˈze.sin/, occidental /a.ɣu.ðiˈd͡ze.sin/, /a.ɣu.ðiˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aguditzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Ells/elles/vostès] aguditzessin, aguditzessen, aguditzassen, aguditzassin o aguditzaren.
# aguditzessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣu.ðiˈd͡ze.sis/, /ə.ɣu.ðiˈze.sis/, occidental /a.ɣu.ðiˈd͡ze.sis/, /a.ɣu.ðiˈze.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aguditzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Tu] aguditzessis, aguditzesses, aguditzasses, aguditzassis o aguditzares.
# aguditzo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣuˈði.d͡zu/, occidental /a.ɣuˈði.d͡zo/

### Verb

aguditzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aguditzar.
    [Jo] aguditzo, aguditze, aguditz o aguditzi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Que jo] aguditzo, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] aguditzi o aguditze.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aguditzar.
    [Que ell/ella/vostè] aguditzo, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] aguditzi o aguditze.
# agarberí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.bəˈɾi/, occidental /a.ɣaɾ.beˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

agarberí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de agarberar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·be·rí (4)
* Anagrames: abrigaré, agarbiré, bregaria
# agarbes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣar.bəs/, occidental /aˈɣaɾ.bes/

### Verb

agarbes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de agarbar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agarbar.

### Miscel·lània

* Anagrama: gabares
# agarbesc
## Català
### Verb

agarbesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agarbir-se.
# agarbesqui
## Català
### Verb

agarbesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agarbir-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agarbir-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agarbir-se.
# agarbesquis
## Català
### Verb

agarbesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bes·quis (4)
* Anagrama: agarbisques
# agarbessi
## Català
### Verb

agarbessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbar.
# agarberéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.bəˈɾe.siw/, occidental /a.ɣaɾ.beˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

agarberéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·be·rés·siu (5)
* Anagrames: abrasigueres, aburgesaries, arribeguessa
# agarbesquin
## Català
### Verb

agarbesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agarbir-se.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bes·quin (4)
* Anagrama: agarbisquen
# agarbessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣərˈbe.sən/, occidental /a.ɣaɾˈbe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

agarbessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbar.
# agarbesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣərˈbe.səs/, occidental /a.ɣaɾˈbe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

agarbesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbar.
# agarrotàsseu
## Català
### Verb

agarrotàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.
# agarrotéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈte.səm/ balear /ə.ɣə.roˈte.səm/, /ə.ɣə.ruˈte.səm/ Occidental: /a.ɣa.roˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

agarrotéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.
# agarrotàssiu
## Català
### Verb

agarrotàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.
# agarrotésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈte.səw/ balear /ə.ɣə.roˈte.səw/, /ə.ɣə.ruˈte.səw/ Occidental: /a.ɣa.roˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

agarrotésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.
# agarrotéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈte.sim/ balear /ə.ɣə.roˈte.sim/, /ə.ɣə.ruˈte.sim/ Occidental: /a.ɣa.roˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

agarrotéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.
# agarrotés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈtes/ balear /ə.ɣə.roˈtes/, /ə.ɣə.ruˈtes/ Occidental: /a.ɣa.roˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

agarrotés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ro·tés (4)
* Anagrama: atorgares
# agarrotàssim
## Català
### Verb

agarrotàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.
# agarrotàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈta.βəw/ balear /ə.ɣə.roˈta.vəw/, /ə.ɣə.ruˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣa.roˈta.βew/ valencià /a.ɣa.roˈta.vew/, /a.ɣa.roˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

agarrotàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agarrotar.
# agarrotéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈte.siw/ balear /ə.ɣə.roˈte.siw/, /ə.ɣə.ruˈte.siw/ Occidental: /a.ɣa.roˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

agarrotéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.
# aixoplugue
## Català
### Verb

aixoplugue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aixoplugar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aixoplugar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aixoplugar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aixoplugar.
# aixoplugues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃuˈpɫu.ɣəs/ balear /ə.ʃoˈpɫu.ɣəs/, /ə.ʃuˈpɫu.ɣəs/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃoˈpɫu.ɣes/ valencià /aj.ʃoˈpɫu.ɣes/, /a.ʃoˈpɫu.ɣes/
   * Rimes: -uɡes

### Verb

aixoplugues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aixoplugar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aixoplugar.
# aixoplugau
## Català
### Verb

aixoplugau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aixoplugar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aixoplugar.
# aixoplugava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃu.pɫuˈɣa.βə/ balear /ə.ʃo.pɫuˈɣa.və/, /ə.ʃu.pɫuˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃo.pɫuˈɣa.βa/ valencià /aj.ʃo.pɫuˈɣa.va/, /a.ʃo.pɫuˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aixoplugava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aixoplugar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aixoplugar.
# aixoplugo
## Català
### Verb

aixoplugo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aixoplugar.
# aixopluguen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃuˈpɫu.ɣən/ balear /ə.ʃoˈpɫu.ɣən/, /ə.ʃuˈpɫu.ɣən/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃoˈpɫu.ɣen/ valencià /aj.ʃoˈpɫu.ɣen/, /a.ʃoˈpɫu.ɣen/
   * Rimes: -uɡen

### Verb

aixopluguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aixoplugar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aixoplugar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aixoplugar.
# aixoplugaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃu.pɫuˈɣa.βən/ balear /ə.ʃo.pɫuˈɣa.vən/, /ə.ʃu.pɫuˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃo.pɫuˈɣa.βen/ valencià /aj.ʃo.pɫuˈɣa.ven/, /a.ʃo.pɫuˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aixoplugaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aixoplugar.
# aixoplugaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃu.pɫuˈɣa.βəs/ balear /ə.ʃo.pɫuˈɣa.vəs/, /ə.ʃu.pɫuˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃo.pɫuˈɣa.βes/ valencià /aj.ʃo.pɫuˈɣa.ves/, /a.ʃo.pɫuˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

aixoplugaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aixoplugar.