OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# honey
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈhʌ.ni/
   * Rimes: -ʌni
   * Etimologia: De l'anglès antic huniġ.

### Nom

honey ‎(normalment incomptable, plural honeys)
* mel
    I would like a tea with a bit of honey. ― M'agradaria un te amb una mica de mel.
* amor meu, preciositat, vida
    I love you, honey. ― T'estimo, amor.

#### Derivats

* honeybee
* honeymoon ‎(«lluna de mel»)

### Adjectiu

honey ‎(comparatiu more honey, superlatiu most honey)
* dolç
    It smells honey there in the bakery. ― La pastisseria fa una olor dolça.

### Verb

honey ‎(3a persona singular present honeys, gerundi honeying, passat i participi honeyed)
* endolcir
    Love, you honey my nights. ― Amor, endolceixes les meves nits.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hon·ey (2)
# honeymooned
## Anglès
### Verb

honeymooned
* passat i participi de honeymoon

### Miscel·lània

* Síl·labes: hon·ey·mooned (3)
# honeymooning
## Anglès
### Verb

honeymooning
* gerundi de honeymoon

### Miscel·lània

* Síl·labes: hon·ey·moon·ing (4)
# honeypot
## Anglès
### Nom

honeypot ‎(plural honeypots)
* (informàtica) esquer

### Vegeu també

* honeypot. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# honestus
## Llatí

   * Pronúncia: /hɔˈnɛs.tʊs/
   * Etimologia: De honos.

### Adjectiu

honestus m., honesta f., honestum n. ‎(comparatiu honestior, superlatiu hoestissimus)
* honest
* honorable

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | honestus | honesta | honestum | honestī | honestae | honesta |
| Vocatiu | honeste | honesta | honestum | honestī | honestae | honesta |
| Acusatiu | honestum | honestam | honestum | honestōs | honestās | honesta |
| Genitiu | honestī | honestae | honestī | honestōrum | honestārum | honestōrum |
| Datiu | honestō | honestae | honestō | honestīs | honestīs | honestīs |
| Ablatiu | honestō | honestā | honestō | honestīs | honestīs | honestīs |
# honeyed
## Anglès
### Verb

honeyed
* passat i participi de honey
# honeying
## Anglès
### Verb

honeying
* gerundi de honey
# honeymoon
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈhʌn.iˌmuːn/
   * Etimologia: De honey ‎(«mel») i moon ‎(«lluna»).

### Nom

honeymoon ‎(plural honeymoons)
* lluna de mel

### Verb

honeymoon ‎(3a persona singular present honeymoons, gerundi honeymooning, passat i participi honeymooned)
* passar la lluna de mel
    They honeymooned in Thailand. ― Ells van passar la lluna de mel a Tailàndia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hon·ey·moon (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en anglès
# incomodaran
## Català
### Verb

incomodaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de incomodar.
# incomodar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.ku.muˈða/ balear /iŋ.ko.moˈða/, /iŋ.ku.muˈða/ Occidental: nord-occidental /iŋ.ko.moˈða/ valencià /iŋ.ko.moˈðaɾ/, /iŋ.ko.moˈða/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: incomodà
   * Etimologia: Del llatí vulgar incommodāre.

### Verb

incomodar trans., pron. ‎(pronominal incomodar-se)
* Causar molèstia, incomoditat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: incomodo, incomoda, incomodem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Derivats

Relacionats:
* incòmode, incòmodament
* incomoditat

#### Sinònims

* empipar, emprenyar, enfadar, enfurismar, enutjar, fastiguejar, indignar, irritar, molestar, mortificar, ofendre.
* descomodar (alguerès)

#### Traduccions

* Anglès: incommode $^{(en)}$, bother $^{(en)}$
* Castellà: incomodar $^{(es)}$
* Francès: incommoder $^{(fr)}$, gêner $^{(fr)}$
* Italià: incommodare $^{(it)}$
* Llatí: incommodare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mo·dar (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: incomodar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.ko.moˈðaɾ\
       Americà: alt \iŋ.k(o).moˈdaɾ\, baix \iŋ.ko.moˈðaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí incommodāre.

### Verb

incomodar ‎(present incomodo, passat incomodé, futur incomodaré)
* incomodar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mo·dar (4)
# incomodaien
## Català
### Verb

incomodaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de incomodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mo·da·ien (5)
* Anagrama: denominació
# incomodamente
## Italià

   * Pronúncia: /iŋˌkɔ.mo.daˈmen.te/
   * Etimologia: De incomodo i el sufix -mente.

### Adverbi

incomodamente
* incòmodament

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mo·da·mén·te (6)
# incomodar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.ku.muˈðar.sə/ balear /iŋ.ko.moˈðaɾ.sə/, /iŋ.ku.mu.ðərˈsə/ Occidental: /iŋ.ko.moˈðaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

incomodar-se
* Forma pronominal de incomodar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'incomodo, s'incomoda, ens incomodem Vocal rizotònica: /ɔ/

### Miscel·lània

* Anagrames: incomodares, moderacions
# incomodara
## Català
### Verb

incomodara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.
# incomodaies
## Català
### Verb

incomodaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de incomodar.
# incomodam
## Català
### Verb

incomodam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de incomodar.
# immutau
## Català
### Verb

immutau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de immutar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb immutar.
# immutava
## Català
### Verb

immutava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de immutar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de immutar.
# immute
## Català
### Verb

immute
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de immutar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb immutar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb immutar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb immutar.
# immutaven
## Català
### Verb

immutaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de immutar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mu·ta·ven (4)
* Anagrama: minutàvem
# immuten
## Català

   * Pronúncia: oriental /imˈmu.tən/, occidental /imˈmu.ten/
   * Rimes: -uten

### Verb

immuten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de immutar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb immutar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb immutar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mu·ten (3)
* Anagrama: minutem
# immutes
## Català

   * Pronúncia: oriental /imˈmu.təs/, occidental /imˈmu.tes/
   * Rimes: -utes

### Verb

immutes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de immutar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb immutar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mu·tes (3)
* Anagrames: musteïm, mustiem, mutisme
# immutaves
## Català
### Verb

immutaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de immutar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mu·ta·ves (4)
* Anagrama: mustiàvem
# impartially
## Anglès

   * Etimologia: De impartial i el sufix -ly.

### Adverbi

impartially ‎(comparatiu more impartially, superlatiu most impartially)
* imparcialment, equànimement
# impartesc
## Català
### Verb

impartesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de impartir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·par·tesc (3)
* Heterograma de 9 lletres (aceimprst)
* Anagrama: imprecats
# impartesquin
## Català
### Verb

impartesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb impartir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb impartir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·par·tes·quin (4)
* Anagrama: impartisquen
# impartesques
## Català
### Verb

impartesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb impartir.
# impartesca
## Català
### Verb

impartesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb impartir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb impartir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·par·tes·ca (4)
* Anagrama: impactares
# impartesquen
## Català
### Verb

impartesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb impartir.
# impartesqui
## Català
### Verb

impartesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb impartir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb impartir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb impartir.
# impartesquis
## Català
### Verb

impartesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb impartir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·par·tes·quis (4)
* Anagrames: impartisques, prismàtiques
# impartia
## Català
### Verb

impartia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de impartir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de impartir.
# informassin
## Català
### Verb

informassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.
# informat
## Català
### Verb

informat
* Participi masculí singular del verb informar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·for·mat (3)
* Heterograma de 8 lletres (afimnort)
* Anagrama: formatin
# informaticé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.foɾ.ma.tiˈθe\
       Americà: alt \iɱ.foɾ.ma.t(i)ˈse\, baix \iŋ.foɾ.ma.tiˈse\, austral \iɱ.foɾ.ma.tiˈse\
   * Rimes: -e

### Verb

informaticé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb informatizar
# informassis
## Català
### Verb

informassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.
# informaríeu
## Català
### Verb

informaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de informar.
# informasses
## Català
### Verb

informasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.
# informas
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈfoːr.maːs/

### Verb

īnfōrmās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de īnfōrmō
# informassen
## Català
### Verb

informassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.
# informaríveu
## Català
### Verb

informaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de informar.
# il·lusionaran
## Català
### Verb

il·lusionaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de il·lusionar.
# il·lusionaren
## Català
### Verb

il·lusionaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de il·lusionar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lusionar.
# il·lusionareu
## Català
### Verb

il·lusionareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de il·lusionar.
# il·lusionar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫu.zi.uˈna/, /i.ɫu.zi.uˈna/ balear /iɫ.ɫu.zi.oˈna/, /iɫ.ɫu.zi.uˈna/ Occidental: nord-occidental /iɫ.ɫu.zi.oˈna/, /i.ɫu.zi.oˈna/ valencià /iɫ.ɫu.zi.oˈnaɾ/, /i.ɫu.zi.oˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: il·lusionà
   * Etimologia: De il·lusió i la desinència -ar.

### Verb

il·lusionar trans., pron. ‎(pronominal il·lusionar-se)
* Produir il·lusió.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: il·lusiono, il·lusiona, il·lusionem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* il·ludir (alguerès)

#### Traduccions

* Anglès: excite $^{(en)}$
* Castellà: ilusionar $^{(es)}$
* Francès: illusionner $^{(fr)}$
* Italià: illudere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·si·o·nar (5)

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 2
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# il·lusionares
## Català
### Verb

il·lusionares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de il·lusionar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lusionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·si·o·na·res (6)
* Anagrama: il·lusionar-se
# il·lusionaria
## Català
### Verb

il·lusionaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de il·lusionar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de il·lusionar.
# il·lusionants
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫu.zi.uˈnans/, /i.ɫu.zi.uˈnans/ balear /iɫ.ɫu.zi.oˈnans/, /iɫ.ɫu.zi.uˈnans/ Occidental: /iɫ.ɫu.zi.oˈnans/, /i.ɫu.zi.oˈnans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

il·lusionants inv. pl.
* Forma plural de il·lusionant.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·si·o·nants (5)
# il·lusionar-se
## Català
### Verb

il·lusionar-se
* Forma pronominal de il·lusionar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'il·lusiono, s'il·lusiona, ens il·lusionem Vocal rizotònica: /o/

### Miscel·lània

* Anagrama: il·lusionares
# il·lusionara
## Català
### Verb

il·lusionara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lusionar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lusionar.
# inculquéssiu
## Català

   * Pronúncia: /iŋ.kuɫˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

inculquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculcar.
    [Vosaltres/vós] inculquéssiu, inculquésseu, inculcàsseu, inculcàssiu o inculcàreu.
# inculquí
## Català

   * Pronúncia: /iŋ.kuɫˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

inculquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de inculcar.
    [Jo] inculquí o vaig inculcar.
# incultae
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈkʊɫ.taj/

### Adjectiu

incultae
* nominatiu femení plural de incultus
* vocatiu femení plural de incultus
* genitiu femení singular de incultus
* datiu femení singular de incultus
# incultamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋˌkul.taˈmen.te\
       Americà: alt \iŋˌkul.taˈmen.t(e)\, baix \iŋˌkul.taˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De inculto i el sufix -mente.

### Adverbi

incultamente
* incultament

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·ta·men·te (5)
# incultam
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈkʊɫ.tam/

### Adjectiu

incultam
* acusatiu femení singular de incultus
# incultament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋˌkuɫ.təˈmen/ balear /iŋˌkuɫ.təˈment/, /iŋˌkuɫ.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /iŋˌkuɫ.taˈmen/ valencià /iŋˌkuɫ.taˈment/, /iŋˌkuɫ.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De inculte i el sufix -ment.

### Adverbi

incultament
* D’una manera inculta.

#### Antònims

* cultament

#### Traduccions

* Castellà: incultamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·ta·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# inculquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kuɫˈke.səm/, occidental /iŋ.kuɫˈke.sem/
       Informal: /iŋ.kuɫˈke.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

inculquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculcar.
    [Nosaltres] inculquéssim, inculquéssem, inculcàssem, inculcàssim o inculcàrem.
# inculquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kuɫˈke.səw/, occidental /iŋ.kuɫˈke.sew/
       Informal: /iŋ.kuɫˈke.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

inculquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculcar.
    [Vosaltres/vós] inculquéssiu, inculquésseu, inculcàsseu, inculcàssiu o inculcàreu.
# inculquéssim
## Català

   * Pronúncia: /iŋ.kuɫˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

inculquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculcar.
    [Nosaltres] inculquéssim, inculquéssem, inculcàssem, inculcàssim o inculcàrem.
# imperatoria
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.pe.ɾaˈto.ɾja/
       Americà: alt /im.p(e).ɾaˈto.ɾja/, baix /im.pe.ɾaˈto.ɾja/
   * Rimes: -oɾja

### Adjectiu

imperatoria f. ‎(plural imperatorias)
* forma femenina de imperatorio
# imperatorio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.pe.ɾaˈto.ɾjo/
       Americà: alt /im.p(e).ɾaˈto.ɾjo/, baix /im.pe.ɾaˈto.ɾjo/
   * Rimes: -oɾjo

### Adjectiu

imperatorio m. ‎(femení imperatoria, plural masculí imperatorios, plural femení imperatorias)
* imperatori

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ra·to·rio (5)
# imperatoris
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pə.ɾəˈtɔ.ɾis/, occidental /im.pe.ɾaˈtɔ.ɾis/
   * Rimes: -ɔɾis

### Adjectiu

imperatoris m. pl.
* Forma plural de imperatori.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ra·to·ris (5)
* Anagrama: importaries
# imperats
## Català
### Verb

imperats
* Participi masculí plural del verb imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·rats (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeimprst)
* Anagrames: estampir, impetràs, tempiràs
# imperatum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.pɛˈraː.tʊm/

### Verb

imperātum
* supí acusatiu de imperō
# imperatorialment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pə.ɾə.tu.ɾiˌaɫˈmen/ balear /im.pə.ɾə.to.ɾiˌaɫˈment/, /im.pə.ɾə.tu.ɾiˌaɫˈmen/ Occidental: nord-occidental /im.pe.ɾa.to.ɾiˌaɫˈmen/ valencià /im.pe.ɾa.to.ɾiˌaɫˈment/, /im.pe.ɾa.to.ɾiˌaɫˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De imperatorial i el sufix -ment.

### Adverbi

imperatorialment
* D’una manera imperatorial.

#### Traduccions

* Anglès: imperatorially $^{(en)}$
* Castellà: imperialmente $^{(es)}$
* Francès: impérialement $^{(fr)}$
* Italià: imperialmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ra·to·ri·al·ment (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# imperatori
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pə.ɾəˈtɔ.ɾi/, occidental /im.pe.ɾaˈtɔ.ɾi/
   * Rimes: -ɔɾi

### Adjectiu

imperatori m. ‎(femení imperatòria, plural masculí imperatoris, plural femení imperatòries)
* allò pertanyent a l'emperador o a la potestat i majestat imperial

#### Derivats

* imperatorial, sinònim
** imperatorialment

#### Traduccions

* Castellà: imperatorio $^{(es)}$
* Francès: impérial $^{(fr)}$
* Italià: imperiale $^{(it)}$
* Llatí: imperatorius $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ra·to·ri (5)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# imperatorially
## Anglès

   * Etimologia: De imperatorial i el sufix -ly.

### Adverbi

imperatorially ‎(comparatiu more imperatorially, superlatiu most imperatorially)
* imperatorialment
# imperatorias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /im.pe.ɾaˈto.ɾjas/, meridional /im.pe.ɾaˈto.ɾjah/
       Americà: alt /im.pe.ɾaˈto.ɾ(ja)s/, baix /im.pe.ɾaˈto.ɾjah/, austral /im.pe.ɾaˈto.ɾjas/
   * Rimes: -oɾjas

### Adjectiu

imperatorias f. pl.
* forma plural de imperatoria
# imperatorios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /im.pe.ɾaˈto.ɾjos/, meridional /im.pe.ɾaˈto.ɾjoh/
       Americà: alt /im.pe.ɾaˈto.ɾ(jo)s/, baix /im.pe.ɾaˈto.ɾjoh/, austral /im.pe.ɾaˈto.ɾjos/
   * Rimes: -oɾjos

### Adjectiu

imperatorios m. pl.
* forma plural de imperatorio
# impermeabilitzassin
## Català
### Verb

impermeabilitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impermeabilitzar.
# impermeabilitzaré
## Català
### Verb

impermeabilitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de impermeabilitzar.

### Miscel·lània

* Anagrama: permeabilitzaríem
# impermeabilitzaríeu
## Català
### Verb

impermeabilitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de impermeabilitzar.
# impermeabilitzassen
## Català
### Verb

impermeabilitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impermeabilitzar.
# impermeabilitzasses
## Català
### Verb

impermeabilitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impermeabilitzar.
# impermeabilitzassis
## Català
### Verb

impermeabilitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impermeabilitzar.
# impermeabilitzaràs
## Català
### Verb

impermeabilitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de impermeabilitzar.
# imposarà
## Català
### Verb

imposarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de imposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·po·sa·rà (4)
* Anagrames: mariposa, paròsmia, sarampió
# imposaré
## Català
### Verb

imposaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de imposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·po·sa·ré (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeimoprs)
* Anagrames: poemaris, posaríem, reimposa, reimposà, soparíem
# imposaries
## Català
### Verb

imposaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de imposar.
# imposareu
## Català
### Verb

imposareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de imposar.

### Miscel·lània

* Anagrama: reimposau
# imposaria
## Català
### Verb

imposaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de imposar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de imposar.
# imposassen
## Català
### Verb

imposassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb imposar.
# imposarien
## Català
### Verb

imposarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de imposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·po·sa·ri·en (5)
* Anagrama: piromanies
# imposaríeu
## Català
### Verb

imposaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de imposar.
# imposaràs
## Català
### Verb

imposaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de imposar.
# insistiré
## Català
### Verb

insistiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de insistir.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.sis.tiˈɾe/, meridional \iŋ.sih.tiˈɾe\
       Americà: alt /in.s(i)s.tiˈɾe/, baix \iŋ.sih.tiˈɾe\, austral /in.sih.tiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

insistiré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb insistir
# insistiríeu
## Català
### Verb

insistiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de insistir.
# insistirives
## Català
### Verb

insistirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de insistir.
# insistisc
## Català
### Verb

insistisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de insistir.
# insistiríveu
## Català
### Verb

insistiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de insistir.
# insistis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈsɪs.tɪs/

### Verb

īnsistis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de īnsistō
# insistirà
## Català
### Verb

insistirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de insistir.
# insistiràs
## Català
### Verb

insistiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de insistir.
# infantilismo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.fan.tiˈliz.mo\, meridional \iɱ.faŋ.tiˈlih.mo\
       Americà: alt \iɱ.fan.t(i)ˈliz.mo\, baix \iŋ.faŋ.tiˈlih.mo\, austral \iɱ.fan.tiˈlih.mo\
   * Rimes: -izmo

### Nom

infantilismo m. ‎(plural infantilismos)
* infantilisme

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lis·mo (5)

### Vegeu també

* infantilismo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].