OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# torbaren
## Català
### Verb

torbaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de torbar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb torbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ba·ren (3)
* Anagrames: barroten, brotaren, rebotran, trobaren
# torbaria
## Català
### Verb

torbaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de torbar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de torbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ba·ri·a (4)
* Anagrames: abarroti, abarrotí, brotaria, orbitara, orbitarà, trobaria
# torbarien
## Català
### Verb

torbarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de torbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ba·ri·en (4)
* Anagrames: brotarien, orbitaren, trobarien
# testam
## Català
### Verb

testam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de testar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tes·tam (2)
* Anagrama: tastem

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtɛs.tam/

### Nom

testam
* acusatiu singular de testa
# testaies
## Català
### Verb

testaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de testar.
# testamento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tes.taˈmen.to/, meridional \teh.taˈmeŋ.to\
       Americà: alt /t(e)s.taˈmen.to/, baix \teh.taˈmeŋ.to\, austral /teh.taˈmen.to/
   * Rimes: -ento

### Nom

testamento m. ‎(plural testamentos)
* testament

### Miscel·lània

* Síl·labes: tes·ta·men·to (4)

## Esperanto

   * Pronúncia: /te.staˈmen.to/

### Nom

testamento ‎(acusatiu testamenton, plural testamentoj, plural acusatiu testamentojn)
* testament

## Italià

   * Pronúncia: /te.staˈmen.to/

### Nom

testamento m. ‎(plural testamenti)
* testament

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·sta·mén·to (4)
# testamenti
## Italià

   * Pronúncia: /te.staˈmen.ti/

### Nom

testamenti m. pl.
* forma plural de testamento
# testamentojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /te.staˈmen.tojn/

### Nom

testamentojn
* acusatiu plural de testamento
# testamenton
## Esperanto

   * Pronúncia: /te.staˈmen.ton/

### Nom

testamenton
* acusatiu de testamento
# testamentos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tes.taˈmen.tos/, meridional \teh.taˈmeŋ.toh\
       Americà: alt /tes.taˈmen.t(o)s/, baix \teh.taˈmeŋ.toh\, austral /teh.taˈmen.tos/
   * Rimes: -entos

### Nom

testamentos m. pl.
* forma plural de testamento
# testaien
## Català
### Verb

testaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de testar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tes·ta·ien (3)
* Anagrama: teatines
# testament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /təs.təˈmen/, balear /təs.təˈment/ Occidental: nord-occidental /tes.taˈmen/, valencià /tes.taˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí testamentum, derivat del verb testari ‎(«testificar en un judici») amb el sufix d'origen indoeuropeu *ment ‎(«instrument, mitjà»), segle XIII.

### Nom

testament m. ‎(plural testaments)
* Document amb valor legal que expressa la voluntat d'una persona pel que fa al repartiment dels seus béns en cas de mort.

#### Traduccions

* Alemany: Testament $^{(de)}$ n.
* Anglès: will $^{(en)}$, testament $^{(en)}$
* Àrab: وَصِيَّة‎‎ $^{(ar)}$ f.
* Armeni: կտակ $^{(hy)}$ ‎(ktak)
* Belarús: запаве́т $^{(be)}$ m. ‎(zapavet)
* Castellà: testamento $^{(es)}$
* Coreà: 유서 $^{(ko)}$ ‎(yuseo)
* Danès: testamente $^{(da)}$
* Eslovac: závet $^{(sk)}$ m., posledná vôľa $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: oporoka $^{(sl)}$ f.
* Finès: testamentti $^{(fi)}$
* Francès: testament $^{(fr)}$
* Grec: διαθήκη $^{(el)}$ f. ‎(diathiki)
* Grec antic: διαθήκη $^{(grc)}$ f. ‎(diathḗkē)
* Hongarès: végrendelet $^{(hu)}$
* Irlandès: tiomna $^{(ga)}$ m.
* Islandès: erfðaskrá $^{(is)}$ f.
* Italià: testamento $^{(it)}$
* Japonès: 遺書 $^{(ja)}$
* Llatí: testamentum $^{(la)}$ n.
* Neerlandès: testament $^{(nl)}$ n.
* Polonès: testament $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: testamento $^{(pt)}$ m.
* Romanès: testament $^{(ro)}$ n.
* Rus: заве́т $^{(ru)}$ m. ‎(zavet)
* Serbocroat: опорука $^{(sh)}$, oporuka $^{(sh)}$ f., oporuka $^{(sh)}$ f.
* Suec: testamente $^{(sv)}$ n.
* Turc: kalıtyazı $^{(tr)}$
* Txec: závěť $^{(cs)}$ f., poslední vůle $^{(cs)}$ f.
* Xinès: 遺囑 $^{(zh)}$ ‎(遗嘱, yízhǔ)

### Miscel·lània

* Síl·labes: tes·ta·ment (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# testamentoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /te.staˈmen.toj/

### Nom

testamentoj
* forma plural de testamento
# testificaien
## Català
### Verb

testificaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de testificar.
# testifica
## Català

   * Pronúncia: oriental /təs.tiˈfi.kə/, occidental /tes.tiˈfi.ka/
   * Rimes: -ika

### Verb

testifica
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de testificar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb testificar.
# testificam
## Català
### Verb

testificam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de testificar.
# testificaia
## Català
### Verb

testificaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de testificar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de testificar.
# testificaies
## Català
### Verb

testificaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de testificar.
# testificara
## Català
### Verb

testificara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb testificar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb testificar.
# torcàreu
## Català
### Verb

torcàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de torcar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb torcar.
# torcàrem
## Català
### Verb

torcàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de torcar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb torcar.
# torcàveu
## Català
### Verb

torcàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de torcar.
# torcàssim
## Català
### Verb

torcàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb torcar.
# torcàssiu
## Català
### Verb

torcàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb torcar.
# tomballaven
## Català
### Verb

tomballaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de tomballar.
# tomballavo
## Català
### Verb

tomballavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de tomballar.
# tomballege
## Català
### Verb

tomballege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tomballejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb tomballejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb tomballejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb tomballejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tom·ba·lle·ge (4)
* Anagrama: ballotegem
# tomballava
## Català
### Verb

tomballava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de tomballar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de tomballar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tom·ba·lla·va (4)
* Anagrama: batallàvom
# tomballaves
## Català
### Verb

tomballaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tomballar.
# tomballavi
## Català
### Verb

tomballavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de tomballar.
# tomballe
## Català
### Verb

tomballe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tomballar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb tomballar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb tomballar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb tomballar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tom·ba·lle (3)
* Anagrama: batollem
# tomballeges
## Català
### Verb

tomballeges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de tomballejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb tomballejar.
# tomballegen
## Català
### Verb

tomballegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de tomballejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb tomballejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb tomballejar.
# torisquéssem
## Català
### Verb

torisquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb toriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ris·qués·sem (4)
* Anagrames: esmortesquis, esmortisques, orquestéssim, tosquiréssem
# torisquéssim
## Català
### Verb

torisquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb toriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ris·qués·sim (4)
* Anagrama: tosquiréssim
# torisquí
## Català
### Verb

torisquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de toriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ris·quí (3)
* Anagrames: tosquiri, tosquirí
# torisquéssiu
## Català
### Verb

torisquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb toriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ris·qués·siu (4)
* Anagrama: tosquiréssiu
# torisqués
## Català
### Verb

torisqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb toriscar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb toriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ris·qués (3)
* Anagrames: orquestis, rostesqui, torquessi, tosquires, tosquirés
# tormenta de ideas
## Castellà
### Nom

tormenta de ideas f. ‎(plural tormentas de ideas)
* pluja d'idees

#### Sinònims

* brainstorming
* lluvia de ideas

### Vegeu també

* tormenta de ideas. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# torisquin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tuˈɾis.kin/ balear /toˈɾis.kin/, /tuˈɾis.kin/ Occidental: /toˈɾis.kin/
   * Rimes: -iskin

### Verb

torisquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb toriscar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb toriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ris·quin (3)
* Anagrama: tosquirin
# torisquis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tuˈɾis.kis/ balear /toˈɾis.kis/, /tuˈɾis.kis/ Occidental: /toˈɾis.kis/
   * Rimes: -iskis

### Verb

torisquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb toriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ris·quis (3)
* Anagrama: tosquiris
# torisquésseu
## Català
### Verb

torisquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb toriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ris·qués·seu (4)
* Anagrames: orquestéssiu, tosquirésseu
# timoneja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ti.muˈnɛ.ʒə/ balear /ti.moˈnə.ʒə/, /ti.muˈnɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /ti.moˈne.ʒa/, valencià /ti.moˈne.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

timoneja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de timonejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb timonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·mo·ne·ja (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeijmnot)
* Anagrama: matinejo
# timonegis
## Català
### Verb

timonegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb timonejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esgotimin
# timonegéssiu
## Català
### Verb

timonegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb timonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·mo·ne·gés·siu (5)
* Anagrama: motiuegessin
# timonegéssim
## Català
### Verb

timonegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb timonejar.
# timonegés
## Català
### Verb

timonegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb timonejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb timonejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esgotimen
# timonegésseu
## Català
### Verb

timonegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb timonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·mo·ne·gés·seu (5)
* Anagrama: motiuegessen
# timonegéssem
## Català
### Verb

timonegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb timonejar.
# timonegí
## Català
### Verb

timonegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de timonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·mo·ne·gí (4)
* Anagrama: timoneig
# timoneig
## Català
### Verb

timoneig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de timonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·mo·neig (3)
* Anagrames: timonegi, timonegí
# torbaven
## Català
### Verb

torbaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de torbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ba·ven (3)
* Heterograma de 8 lletres (abenortv)
* Anagrames: brotaven, trobaven
# torbassis
## Català
### Verb

torbassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb torbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·bas·sis (3)
* Anagrames: brotassis, trobassis
# torbava
## Català
### Verb

torbava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de torbar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de torbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ba·va (3)
* Anagrames: brotava, trobava
# torbat
## Català
### Verb

torbat
* Participi masculí singular del verb torbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·bat (2)
* Anagrames: brotat, trobat, Trobat
# torbaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /turˈba.βəs/ balear /toɾˈba.vəs/, /turˈba.vəs/ Occidental: nord-occidental /torˈβa.βes/ valencià /toɾˈba.ves/, /toɾˈβa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

torbaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de torbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ba·ves (3)
* Heterograma de 8 lletres (abeorstv)
* Anagrames: brotaves, observat, trobaves
# torbassen
## Català
### Verb

torbassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb torbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·bas·sen (3)
* Anagrames: bastoners, brotassen, trobassen
# torbasses
## Català
### Verb

torbasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb torbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·bas·ses (3)
* Anagrames: brotasses, esbrossat, esbrostàs, trobasses
# torbats
## Català
### Verb

torbats
* Participi masculí plural del verb torbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·bats (2)
* Anagrames: brostat, brotats, trobats
# torbau
## Català
### Verb

torbau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de torbar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb torbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·bau (2)
* Heterograma de 6 lletres (abortu)
* Anagrames: brotau, obtura, obturà, taburó, trobau
# torbassin
## Català
### Verb

torbassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb torbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·bas·sin (3)
* Anagrames: brotassin, trobassin
# timidest
## Anglès
### Adjectiu

timidest
* forma superlativa de timid
# timiditat
## Català

   * Pronúncia: /ti.mi.ðiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí timidĭtas, segle XVII

### Nom

timiditat f. ‎(plural timiditats)
* timidesa

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·mi·di·tat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# timidité
## Francès

   * Pronúncia: /ti.mi.diˈte/

### Nom

timidité f. ‎(plural timidités)
* timidesa

### Vegeu també

* timidité. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# timidez
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ti.miˈðeθ\, meridional \ti.miˈðeh\
       Americà: alt /t(i).miˈdes/, baix \ti.miˈðeh\, austral \ti.miˈðes\
   * Rimes: -eθ

### Nom

timidez f. ‎(plural timideces)
* timidesa

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·mi·dez (3)

### Vegeu també

* timidez. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# timidités
## Francès

   * Pronúncia: /ti.mi.diˈte/

### Nom

timidités f. pl.
* forma plural de timidité
# timidi
## Italià

   * Pronúncia: /ˈtiː.mi.di/

### Adjectiu

timidi m. pl.
* forma plural de timido

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtɪ.mɪ.diː/

### Adjectiu

timidī
* nominatiu masculí plural de timidus
* vocatiu masculí plural de timidus
* genitiu masculí singular de timidus
* genitiu neutre singular de timidus
# timidis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtɪ.mɪ.diːs/

### Adjectiu

timidīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de timidus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de timidus
# timideses
## Català
### Nom

timideses f. pl.
* Forma plural de timidesa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·mi·de·ses (4)
* Anagrames: desestimi, desestimí, editéssim, meditessi
# timidezza
## Maltès
### Nom

timidezza
* timidesa
# tirem
## Català
### Verb

tirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de tirar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb tirar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb tirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·rem (2)
* Anagrames: merit $^{(revers)}$, mèrit, Miret, ritme, temir, treim, tremi, tremí, triem
# tireguéssom
## Català
### Verb

tireguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·re·gués·som (4)
* Anagrames: ortiguéssem, trieguéssom
# tireguéssou
## Català
### Verb

tireguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·re·gués·sou (4)
* Anagrames: ortiguésseu, trieguéssou
# tirelessly
## Anglès

   * Etimologia: De tireless i el sufix -ly.

### Adverbi

tirelessly ‎(comparatiu more tirelessly, superlatiu most tirelessly)
* incansablement
# tires
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈti.ɾəs/, occidental /ˈti.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

tires
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de tirar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb tirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·res (2)
* Anagrames: estri, resti, restí, retis, treis, tresi, tresí, tries, triés

## Anglès
### Nom

tires
* forma plural de tire
# tiregués
## Català
### Verb

tiregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·re·gués (3)
* Anagrames: retigués, teúrgies, triegués
# tiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈti.ɾən/, occidental /ˈti.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

tiren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de tirar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb tirar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb tirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·ren (2)
* Anagrames: entri, entrí, inert, nitre, renti, rentí, retin, rient, tenir, treni, trení, trien, trine
# tirer
## Francès

   * Pronúncia: /tiˈʁe/ àudio
   * Etimologia: Del llatí vulgar *tīrāre, potser derivat del gòtic 𐍄𐌰𐌹𐍂𐌰𐌽 ‎(taíran) o potser de martirier.

### Verb

tirer
* estirar
    «Je mis le moteur en mouvement, le fis tourner quelque minutes, puis je tirai sur la manette des gaz pour démarrer.» (Jean Mermoz, Mes Vols, p. 62, Flammarion, 1937)Vaig posar el motor en marxa, el vaig deixar voltar durant uns minuts, després vaig estirar de la maneta del gas per arrencar el vol.
* llevar, treure, estirar
    Il avait tiré la bague d’opale de son doigt.Ell li va treure del dit l'anell d'òpal.
* tirar, estirar
    Tirer un câble.Tirar un cable.
* (esports de pilota) llançar
* extreure
    Tirer du fer d’une mine.Extreure ferro d'una mina.
* treure, obtenir
    Quel avantage tirez-vous de là ?Quin avantatge traieu d'això?
* traçar
    Tirer une ligne sur le papier.Traçar una línia sobre el paper.
* imprimir
    Tirer des feuilles.Imprimir fulls.
* disparar
    «D’un autre côté, pour ne pas augmenter la furie déjà assez violente des naturels, nous ne tirions qu’en cas de nécessité absolue.» (Peter Dillon, Voyage dans la mer du sud, en:Revue des Deux Mondes, 1830, volum 1)per altra banda, per no augmentar la fúria ja prou violenta dels autòctons, només disparem en cas de necessitat absoluta.
* decidir
    Ils tirèrent tous deux à la courte paille.Ells dos ho van decidir amb el mètode de la palleta curta.
* tirar, tendir
    Cette pierre tire sur le vert.Aquesta pedra tendeix cap al verd.
* acabar
    «Le mercredi matin à 5 heures, Le Gonidec, son quart étant tiré, quitte la dunette. Il prend un peu de repos et remonte.» (José Gers, Sur la mort du Pourquoi pas ?, ed. France libre, vol. 6, 1936)Dimecres al matí, a les 5 hores, Le Gonidec, acabat el seu torn, abandona la duna. Es pren un descans i torna a pujar.

#### Sinònims

* lancer

### Vegeu també

* tirer. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# tirer au but
## Francès
### Verb

tirer au but
* (esports de pilota) rematar

#### Sinònims

* frapper

### Vegeu també

* tirer au but. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# tires de reforç
## Català
### Nom

tires de reforç f. pl.
* Forma plural de tira de reforç.
# tortegessis
## Català
### Verb

tortegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tortejar.
# tortegi
## Català
### Verb

tortegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tortejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb tortejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb tortejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb tortejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·te·gi (3)
* Anagrama: torteig
# tortegessin
## Català
### Verb

tortegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tortejar.
# tortegés
## Català
### Verb

tortegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tortejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tortejar.
# tortegin
## Català
### Verb

tortegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb tortejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb tortejar.
# tortegésseu
## Català
### Verb

tortegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tortejar.
# tortegéssim
## Català
### Verb

tortegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tortejar.
# tortegeu
## Català
### Verb

tortegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de tortejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb tortejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb tortejar.