OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# viret
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈɾɛt/ balear /viˈɾət/, /viˈɾɛt/ Occidental: nord-occidental /biˈɾet/ valencià /viˈɾet/, /biˈɾet/
   * Rimes: -ɛt
   * Homòfon: biret

### Nom

viret m. ‎(plural virets)
* Peix de la família dels tríglids de color grisenc amb una línia blanca (Eutrigla gurnardus)
* lluerna fosca
* lluerna vera
* malarmat
* lluerna roja

#### Sinònims

* ase, biret, cap d'ase, cap de bou, capbou, capsec, clau, clau, clavilló, clavilló, garneu, juliola, lluerna, lluerna paona, lluerna verda, milà, oriola vera, pelut, pelut, pelut sense escata, pubilla, rafet, rafetó, tísic
* (arcaismes, localismes) borracho, cap bou, cap d'asi, cap-d'ase, cap-sec, capsech, clavelló, lluerna pogona, rafec, refet, refetó, tísich

#### Traduccions

* Anglès: grey gurnard $^{(en)}$
* Asturià: pitanéu $^{(ast)}$, roncón $^{(ast)}$, pirlón $^{(ast)}$, capellán $^{(ast)}$, escachu $^{(ast)}$
* Castellà: borracho $^{(es)}$, cabeza de asno $^{(es)}$, cuchillo $^{(es)}$, escacho $^{(es)}$, gallina de mar $^{(es)}$, lira $^{(es)}$, perlon $^{(es)}$
* Francès: grondin gris $^{(fr)}$, rouget $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ret (2)
* Anagrama: rivet

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Termcat
# virginales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /biɾ.xiˈna.les/, meridional /biɾ.hiˈna.leh/
       Americà: alt /biɾ.xiˈna.l(e)s/, baix /biɾ.hiˈna.leh/, austral /biɾ.xiˈna.les/
   * Rimes: -ales

### Nom

virginales m. pl.
* forma plural de virginal
# virginal
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bir.ʒiˈnaɫ/, balear /viɾ.ʒiˈnaɫ/ Occidental: /biɾ.d͡ʒiˈnaɫ/, /viɾ.d͡ʒiˈnaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia:
       Adjectiu: del llatí virginalis.
       Nom: de l'anglès virginal, perquè era tocat per noies.

### Adjectiu

virginal inv. ‎(plural virginals)
* Relatiu a una verge o la virginitat.
* Innocent, pur.

#### Traduccions

* Anglès: virginal $^{(en)}$
* Castellà: virginal $^{(es)}$
* Francès: virginal $^{(fr)}$

### Nom

virginal m. ‎(plural virginals)
* Instrument cordòfon de teclat de cordes pinçades de la família del clavicèmbal.

#### Traduccions

* Anglès: virginal $^{(en)}$
* Castellà: virginal $^{(es)}$
* Francès: virginal $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vir·gi·nal (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* virginal. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.

## Anglès
### Nom

virginal ‎(plural virginals)
* virginal

### Vegeu també

* virginal. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /biɾ.xiˈnal/, meridional /biɾ.hiˈnal/
       Americà: alt /biɾ.x(i)ˈnal/, baix /biɾ.hiˈnal/, austral /biɾ.xiˈnal/
   * Rimes: -al

### Nom

virginal m. ‎(plural virginales)
* virginal

### Miscel·lània

* Síl·labes: vir·gi·nal (3)

### Vegeu també

* virginal. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].

## Francès

   * Pronúncia: /viʁ.ʒiˈnal/

### Nom

virginal m. ‎(plural virginals)
* virginal

### Vegeu també

* virginal. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# vireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈɾɛw/ balear /viˈɾəw/, /viˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /biˈɾew/ valencià /viˈɾew/, /biˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

vireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de virar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb virar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb virar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·reu (2)
* Anagrames: reviu, riveu, viure, viuré
# virgae
## Anglès
### Nom

virgae
* forma plural de virga
# virgas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈbiɾ.ɣas\, meridional \ˈbiɾ.ɣah\
       Americà: alt \ˈbiɾ.ɣ(a)s\, baix \ˈbiɾ.ɣah\, austral \ˈbiɾ.ɣas\
   * Rimes: -iɾɡas

### Nom

virgas f. pl.
* forma plural de virga

## Francès
### Nom

virgas f. pl.
* forma plural de virga
# virets
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈɾɛts/ balear /viˈɾəts/, /viˈɾɛts/ Occidental: nord-occidental /biˈɾets/ valencià /viˈɾets/, /biˈɾets/
   * Rimes: -ɛts

### Nom

virets m. pl.
* Forma plural de viret.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·rets (2)
* Heterograma de 6 lletres (eirstv)
* Anagrames: revist, rivets, servit, vestir
# vanegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈnɛ.ʒin/ balear /vəˈnə.ʒin/, /vəˈnɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /baˈne.ʒin/ valencià /vaˈne.d͡ʒin/, /baˈne.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

vanegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vanejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vanejar.
# vanegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nəˈʒe.səm/, balear /və.nəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /ba.neˈʒe.sem/ valencià /va.neˈd͡ʒe.sem/, /ba.neˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

vanegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanejar.
# vanegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nəˈʒe.səw/, balear /və.nəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /ba.neˈʒe.sew/ valencià /va.neˈd͡ʒe.sew/, /ba.neˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

vanegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanejar.
# vanegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nəˈʒe.sis/, balear /və.nəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /ba.neˈʒe.sis/ valencià /va.neˈd͡ʒe.sis/, /ba.neˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

vanegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanejar.
# verdassegàssem
## Català
### Verb

verdassegàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb verdassegar.
# verdassegàsseu
## Català
### Verb

verdassegàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb verdassegar.
# verdassegàssim
## Català
### Verb

verdassegàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb verdassegar.
# verdassegàssiu
## Català
### Verb

verdassegàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb verdassegar.
# verde
## Aragonès

   * Etimologia: Del llatí virĭdis.

### Adjectiu

verde inv. ‎(plural verdes)
* verd

#### Compostos i expressions

* tizón verde
* estentino verde

### Nom

verde m. ‎(plural verdes)
* verd

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en aragonès
* Per a més informació vegeu l'entrada a l'Aragonario sobre verde

## Castellà

   * Etimologia: Del llatí virĭdis
   * Pronúncia: \ˈbeɾ.ðe\
   * Rimes: -eɾde

### Adjectiu

verde inv. ‎(plural verdes)
* verd, verda

#### Compostos i expressions

* ballestera verde
* bolón de verde
* caparrosa verde
* carnero verde
* ceniza verde
* cenizas verdes
* chile verde
* cinturón verde
* cobre verde
* cuero en verde
* eléboro verde
* habas verdes
* libro verde
* luz verde
* malaquita verde
* mate verde
* ola verde
* oro verde
* oronja verde
* pasto verde
* pico verde
* plátano verde
* rayo verde
* salsa verde
* seda verde
* tapete verde
* té verde
* tierra verde
* tomate verde
* vino verde
* vitriolo verde
* zona verde

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·de (2)

### Vegeu també

* ↑ Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre verde

## Italià

   * Pronúncia: /ˈver.de/
   * Etimologia: Del llatí virĭdis

### Adjectiu

verde inv. ‎(plural verdi)
* verd, verda

### Miscel·lània

* Síl·labes: vér·de (2)

### Vegeu també
## Portuguès

   * Etimologia: Del llatí virĭdis

### Adjectiu

verde
* verd, verda

### Vegeu també
## Romanès

   * Etimologia: Del llatí virĭdis.

### Adjectiu

verde
* verd

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en romanès
# verdassegàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.də.səˈɣa.βəw/, balear /vəɾ.ðə.səˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ber.ða.seˈɣa.βew/ valencià /veɾ.ða.seˈɣa.vew/, /beɾ.ða.seˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

verdassegàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de verdassegar.
# verdassegàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.də.səˈɣa.ɾəm/, balear /vəɾ.ðə.səˈɣa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ber.ða.seˈɣa.ɾem/ valencià /veɾ.ða.seˈɣa.ɾem/, /beɾ.ða.seˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

verdassegàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de verdassegar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb verdassegar.
# verdassegàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.də.səˈɣa.ɾəw/, balear /vəɾ.ðə.səˈɣa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ber.ða.seˈɣa.ɾew/ valencià /veɾ.ða.seˈɣa.ɾew/, /beɾ.ða.seˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

verdassegàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de verdassegar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb verdassegar.
# verdassegàs
## Català
### Verb

verdassegàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb verdassegar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb verdassegar.
# varies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾi.əs/, balear /vəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /baˈɾi.es/ valencià /vaˈɾi.es/, /baˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

varies
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de variar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb variar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ri·es (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeirsv)
* Anagrames: esvair, esvarí, resavi, servia, Servià, sèrvia, vaires, viares, visaré
# variessa
## Català
### Verb

variessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb variar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ri·es·sa (4)
* Anagrames: asservia, avaressi, avisares, esvairàs, vessaria
# variejàssiu
## Català
### Verb

variejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb variejar.
# variem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾiˈɛm/ balear /və.ɾiˈəm/, /və.ɾiˈɛm/ Occidental: nord-occidental /ba.ɾiˈem/ valencià /va.ɾiˈem/, /ba.ɾiˈem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

variem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de variar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb variar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb variar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ri·em (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeimrv)
* Anagrames: viarem, viàrem
# variessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾiˈe.sən/, balear /və.ɾiˈe.sən/ Occidental: nord-occidental /ba.ɾiˈe.sen/ valencià /va.ɾiˈe.sen/, /ba.ɾiˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

variessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb variar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ri·es·sen (4)
* Anagrames: asservien, asseverin, esvanir-se, esvanires, vessarien
# variejàssim
## Català
### Verb

variejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb variejar.
# varien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾi.ən/, balear /vəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /baˈɾi.en/ valencià /vaˈɾi.en/, /baˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

varien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de variar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb variar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb variar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ri·en (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeinrv)
* Anagrames: avenir, envair, enviar, verina, verinà, viaren
# variesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾiˈe.səs/, balear /və.ɾiˈe.səs/ Occidental: nord-occidental /ba.ɾiˈe.ses/ valencià /va.ɾiˈe.ses/, /ba.ɾiˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

variesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb variar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ri·es·ses (4)
* Anagrames: asservies, asseveris, vessaries
# vessàssiu
## Català
### Verb

vessàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vessar.
# vessàieu
## Català
### Verb

vessàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de vessar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·sà·ieu (3)
* Anagrames: asseíveu, aviésseu
# vessàrem
## Català
### Verb

vessàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de vessar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vessar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·sà·rem (3)
* Anagrama: varéssem
# vessàreu
## Català
### Verb

vessàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de vessar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vessar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·sà·reu (3)
* Anagrama: varésseu
# vessàssem
## Català
### Verb

vessàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vessar.
# vessàsseu
## Català
### Verb

vessàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vessar.
# vessàveu
## Català
### Verb

vessàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de vessar.
# vessàssim
## Català
### Verb

vessàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vessar.
# vessàs
## Català
### Verb

vessàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vessar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vessar.
# vedelléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðəˈʎe.siw/, balear /və.ðəˈʎe.siw/ Occidental: nord-occidental /be.ðeˈʎe.siw/ valencià /ve.ðeˈʎe.siw/, /be.ðeˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

vedelléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vedellar.
# vedemmo
## Italià
### Verb

vedemmo
* primera persona plural (noi) del passat de vedere
# vedellés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðəˈʎes/, balear /və.ðəˈʎes/ Occidental: nord-occidental /be.ðeˈʎes/ valencià /ve.ðeˈʎes/, /be.ðeˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

vedellés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vedellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vedellar.
# vedelléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðəˈʎe.səm/, balear /və.ðəˈʎe.səm/ Occidental: nord-occidental /be.ðeˈʎe.sem/ valencià /ve.ðeˈʎe.sem/, /be.ðeˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

vedelléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vedellar.
# veden
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛ.ðən/, balear /ˈve.ðən/ Occidental: nord-occidental /ˈbe.ðen/ valencià /ˈve.ðen/, /ˈbe.ðen/
   * Rimes: -ɛden

### Verb

veden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de vedar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vedar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vedar.
# vedendo
## Italià
### Verb

vedendo
* gerundi de vedere
# vedellésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðəˈʎe.səw/, balear /və.ðəˈʎe.səw/ Occidental: nord-occidental /be.ðeˈʎe.sew/ valencià /ve.ðeˈʎe.sew/, /be.ðeˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

vedellésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vedellar.
# vedellí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðəˈʎi/, balear /və.ðəˈʎi/ Occidental: nord-occidental /be.ðeˈʎi/ valencià /ve.ðeˈʎi/, /be.ðeˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

vedellí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vedellar.
# vedelléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðəˈʎe.sim/, balear /və.ðəˈʎe.sim/ Occidental: nord-occidental /be.ðeˈʎe.sim/ valencià /ve.ðeˈʎe.sim/, /be.ðeˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

vedelléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vedellar.
# vogia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈʒi.ə/ balear /voˈʒi.ə/, /vuˈʒi.ə/ Occidental: nord-occidental /boˈʒi.a/ valencià /voˈd͡ʒi.a/, /boˈd͡ʒi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

vogia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de vogir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de vogir.

### Miscel·lània

* Anagrama: ogiva

## Català antic
### Verb

vogia
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de vogir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de vogir
# vogies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈʒi.əs/ balear /voˈʒi.əs/, /vuˈʒi.əs/ Occidental: nord-occidental /boˈʒi.es/ valencià /voˈd͡ʒi.es/, /boˈd͡ʒi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

vogies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de vogir.

### Miscel·lània

* Anagrama: ogives

## Català antic
### Verb

vogies
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de vogir
# vogien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈʒi.ən/ balear /voˈʒi.ən/, /vuˈʒi.ən/ Occidental: nord-occidental /boˈʒi.en/ valencià /voˈd͡ʒi.en/, /boˈd͡ʒi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

vogien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de vogir.

## Català antic
### Verb

vogien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de vogir
# vogigueu
## Català
### Verb

vogigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb vogir.
# vigas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈbi.ɣas\, meridional \ˈbi.ɣah\
       Americà: alt /ˈbi.ɡ(a)s/, baix \ˈbi.ɣah\, austral \ˈbi.ɣas\
   * Rimes: -iɡas

### Nom

vigas f. pl.
* forma plural de viga
# views
## Anglès
### Nom

views
* forma plural de view
# viewers
## Anglès
### Nom

viewers
* forma plural de viewer
# vigatà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɣəˈta/, balear /vi.ɣəˈta/ Occidental: nord-occidental /bi.ɣaˈta/ valencià /vi.ɣaˈta/, /bi.ɣaˈta/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Del llatí *Viketani, format a partir de Ausetani ‎(«ausetans») paral·lelament a la substitució de Ausona per Vicus [Ausonae], segle XI.

### Adjectiu

vigatà m. ‎(femení vigatana, plural masculí vigatans, plural femení vigatanes)
* Relatiu o pertanyent a Vic.

#### Sinònims

* (antic) ausetà

#### Traduccions
### Nom

vigatà m. ‎(plural vigatans, femení vigatana)
* Persona que habita o és originària de Vic.

#### Sinònims

* (antic) ausetà

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ga·tà (3)
* Anagrama: gitava

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DECat, Optimot
# viga
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈbi.ɣa\
       Americà: alt /ˈbi.ɡa/, baix \ˈbi.ɣa\
   * Rimes: -iɡa

### Nom

viga f. ‎(plural vigas)
* (arquitectura) biga

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ga (2)

### Vegeu també

* viga. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# vastorum
## Llatí

   * Pronúncia: /wasˈtoː.rʊm/

### Adjectiu

vastōrum
* genitiu masculí plural de vastus
* genitiu neutre plural de vastus
# vastum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwas.tʊm/

### Adjectiu

vastum
* nominatiu neutre singular de vastus
* vocatiu neutre singular de vastus
* acusatiu masculí singular de vastus
* acusatiu neutre singular de vastus
# vastest
## Anglès
### Adjectiu

vastest
* forma superlativa de vast
# vastis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwas.tiːs/

### Adjectiu

vastīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de vastus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de vastus
# vaster
## Anglès
### Adjectiu

vaster
* forma comparativa de vast
# vasti
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwas.tiː/

### Adjectiu

vastī
* nominatiu masculí plural de vastus
* vocatiu masculí plural de vastus
* genitiu masculí singular de vastus
* genitiu neutre singular de vastus
# vasto
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwas.toː/
   * Etimologia: De vastus.

### Verb

vastō ‎(1a present$^?$), vastās ‎(2a present), vastāre ‎(infinitiu), vastāvī ‎(perfet), vastātum ‎(supí)
* destruir, jo destrueixo
* buidar
* deixar deshabitat

### Adjectiu

vastō
* datiu masculí singular de vastus
* datiu neutre singular de vastus
* ablatiu masculí singular de vastus
* ablatiu neutre singular de vastus
# vestigueres
## Català
### Verb

vestigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de vestir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vestir.
# vestigio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /besˈti.xjo/, meridional /behˈti.hjo/
       Americà: alt /b(e)sˈti.xjo/, baix /behˈti.hjo/, austral /behˈti.xjo/
   * Rimes: -ixjo

### Nom

vestigio m. ‎(plural vestigios)
* vestigi

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·ti·gio (3)

### Vegeu també

* vestigio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# vestiguera
## Català
### Verb

vestiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vestir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·ti·gue·ra (4)
* Anagrames: atrevigués, traigueves
# vestigios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /besˈti.xjos/, meridional /behˈti.hjoh/
       Americà: alt /besˈti.x(jo)s/, baix /behˈti.hjoh/, austral /behˈti.xjos/
   * Rimes: -ixjos

### Nom

vestigios m. pl.
* forma plural de vestigio
# vestiges
## Anglès
### Nom

vestiges
* forma plural de vestige
# vestigi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəsˈti.ʒi/, balear /vəsˈti.ʒi/ Occidental: nord-occidental /besˈti.ʒi/ valencià /vesˈti.d͡ʒi/, /besˈti.d͡ʒi/
   * Rimes: -iʒi
   * Etimologia: Del llatí vestigium ‎(«petjada, empremta»), segle XV.

### Nom

vestigi m. ‎(plural vestigis)
* Allò que queda (marques, restes, indicis) d'una cosa que va existir en el passat.
* També dit "òrgan vestigial", és una estructura anatòmica que aparentment ha perdut la major part o la totalitat de la seva funció primigènia en una determinada espècie.

#### Traduccions

* Anglès: vestige $^{(en)}$
* Castellà: vestigio $^{(es)}$
* Francès: vestige $^{(fr)}$
* Italià: vestigio $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·ti·gi (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# vestigueren
## Català
### Verb

vestigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de vestir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·ti·gue·ren (4)
* Anagrama: tenguerives
# vestige
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈvɛstɪdʒ/

### Nom

vestige ‎(plural vestiges)
* vestigi

### Vegeu també

* vestige. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# verderones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \beɾ.ðeˈɾo.nes\, meridional \beɾ.ðeˈɾo.neh\
       Americà: alt \beɾ.ðeˈɾo.n(e)s\, baix \beɾ.ðeˈɾo.neh\, austral \beɾ.ðeˈɾo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

verderones m. pl.
* forma plural de verderón
# verdejàsseu
## Català
### Verb

verdejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb verdejar.