OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# recidiva
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.siˈði.βə/, balear /rə.siˈði.və/ Occidental: nord-occidental /re.siˈði.βa/ valencià /re.siˈði.va/, /re.siˈði.βa/
   * Rimes: -iva
   * Etimologia: Cultisme del llatí recidīvus ‎(«que recau, torna»), de recidō ‎(«recaure»), de cadō ‎(«caure»), segle XX.

### Nom

recidiva f. ‎(plural recidives)
* (medecina) Reaparició d’una malaltia ja passada poc temps enrere.
* Reincidència en una falta, un delicte, un crim.

#### Traduccions

* Anglès: recidivism $^{(en)}$
* Castellà: recidiva $^{(es)}$ f.
* Francès: récidive $^{(fr)}$ f.
* Italià: recidiva $^{(it)}$ f.

### Verb

recidiva
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de recidivar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb recidivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ci·di·va (4)
* Anagrama: cediriva

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \re.θiˈði.βa\
       Americà: alt /r(e).siˈdi.ba/, baix \re.siˈði.βa\
   * Rimes: -iba
   * Etimologia: Del llatí recidīva, femení de recidīvus.

### Nom

recidiva f. ‎(plural recidivas)
* recidiva

#### Derivats

* recidivar

### Verb

recidiva
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb recidivar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb recidivar

#### Variants

* [2]: (voseo) recidivá

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ci·di·va (4)
* Anagrama: verídica

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre recidiva
# reciclajes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /re.θiˈkla.xes/, meridional /re.θiˈkla.heh/
       Americà: alt /re.siˈkla.x(e)s/, baix /re.siˈkla.heh/, austral /re.siˈkla.xes/
   * Rimes: -axes

### Nom

reciclajes m. pl.
* forma plural de reciclaje

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ci·cla·jes (4)
# reciclaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /re.θi.klaˈɾe/
       Americà: alt /re.s(i).klaˈɾe/, baix /re.si.klaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

reciclaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb reciclar
# reciclatge
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.siˈklad.ʒə/, occidental /re.siˈkla.d͡ʒe/
   * Rimes: -adʒe
   * Etimologia: De reciclar i el sufix -atge.

### Nom

reciclatge m. ‎(plural reciclatges)
* Acció i efecte de reciclar.
* Formació complementària posterior als estudis reglats per a posar al dia els coneixements professionals de la pròpia especialitat o per a orientar-se cap a una nova branca d'activitat.

#### Traduccions

* Alemany: Recycling $^{(de)}$ n.
* Anglès: recycling $^{(en)}$
* Castellà: reciclaje $^{(es)}$ m.
* Eslovac: recyklácia $^{(sk)}$ f.
* Francès: recyclage $^{(fr)}$ m.
* Italià: riciclaggio $^{(it)}$ m.
* Llatí: anacyclismus $^{(la)}$ m.
* Portuguès: reciclagem $^{(pt)}$ f.
* Anglès: retraining $^{(en)}$
* Castellà: reciclaje $^{(es)}$
* Francès: recyclage $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ci·clat·ge (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* reciclatge. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# recidivada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.si.ðiˈβa.ðə/, balear /rə.si.ðiˈva.ðə/ Occidental: nord-occidental /re.si.ðiˈβa.ða/ valencià /re.si.ðiˈva.ða/, /re.si.ðiˈβa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

recidivada
* Participi femení singular del verb recidivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ci·di·va·da (5)
* Anagrama: dedicariva
# recidivades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.si.ðiˈβa.ðəs/, balear /rə.si.ðiˈva.ðəs/ Occidental: nord-occidental /re.si.ðiˈβa.ðes/ valencià /re.si.ðiˈva.ðes/, /re.si.ðiˈβa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

recidivades
* Participi femení plural del verb recidivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ci·di·va·des (5)
* Anagrama: dedicarives
# assatjàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈd͡ʒa.ɾəw/, occidental /a.saˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

assatjàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assatjar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
# assatjàssem
## Català
### Verb

assatjàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
# assatjàssim
## Català
### Verb

assatjàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
# assatjàssiu
## Català
### Verb

assatjàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
# assatjo
## Català
### Verb

assatjo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assatjar.
# assatjàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈd͡ʒa.ɾəm/, occidental /a.saˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

assatjàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assatjar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
# assatjàsseu
## Català
### Verb

assatjàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
# aristokratioj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ri.sto.kraˈti.oj/

### Nom

aristokratioj
* forma plural de aristokratio
# aristokratiojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ri.sto.kraˈti.ojn/

### Nom

aristokratiojn
* acusatiu plural de aristokratio
# aristokratentzat
## Basc
### Nom

aristokratentzat
* benefactiu definit plural de aristokrata
# aristokratez
## Basc
### Nom

aristokratez
* instrumental definit plural de aristokrata
# aristokratio
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ri.sto.kraˈti.o/

### Nom

aristokratio ‎(acusatiu aristokration, plural aristokratioj, plural acusatiu aristokratiojn)
* aristocràcia
# aristokration
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ri.sto.kraˈti.on/

### Nom

aristokration
* acusatiu de aristokratio
# aristoloche élevée
## Francès
### Nom

aristoloche élevée f. ‎(plural aristoloches élevées)
* Bot. (Aristolochia sempervirens L.).

#### Hiperònims

* aristoloche

### Vegeu també

* ↑ Fried, Guillaume. Guide des plantes invasives, 2012 (en francès). París: Belin, 150. ISBN 978-2-7011-5793-1.
# aristol
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾisˈtɔɫ/, occidental /a.ɾisˈtɔɫ/
   * Rimes: -ɔl

### Nom

aristol m. ‎(plural aristols)
* Peça de metall de l'extrem inferior d'una llança.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ris·tol (3)
* Heterograma de 7 lletres (ailorst)
* Anagrames: saltiró, toliràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aristoloches élevées
## Francès
### Nom

aristoloches élevées f. pl.
* forma plural de aristoloche élevée
# desensonillar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zən.su.niˈʎa/ balear /də.zən.so.niˈʎa/, /də.zən.su.niˈʎa/ Occidental: nord-occidental /de.zen.so.niˈʎa/ valencià /de.zen.so.niˈʎaɾ/, /de.zen.so.niˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)

### Verb

desensonillar trans., pron. ‎(pronominal desensonillar-se)
* (valencià) Forma alternativa de dessonillar.

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·so·ni·llar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# desensonillar-se
## Català
### Verb

desensonillar-se
* Forma pronominal de desensonillar.

### Miscel·lània

* Anagrama: desensonillares
# desensonilla
## Català
### Verb

desensonilla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desensonillar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desensonillar.
# desensonillara
## Català
### Verb

desensonillara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desensonillar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desensonillar.
# desensitizing
## Anglès
### Verb

desensitizing
* gerundi de desensitize
# reconciliaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kun.si.ɫiˈa.βən/ balear /rə.kon.si.ɫiˈa.vən/, /rə.kun.si.ɫiˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /re.kon.si.ɫiˈa.βen/ valencià /re.kon.si.ɫiˈa.ven/, /re.kon.si.ɫiˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

reconciliaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de reconciliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·a·ven (6)
# reconciliassis
## Català
### Verb

reconciliassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconciliar.

#### Variants

* reconciliessis, reconciliesses, reconciliasses, reconciliares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·as·sis (6)
# reconciliat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kun.si.ɫiˈat/ balear /rə.kon.si.ɫiˈat/, /rə.kun.si.ɫiˈat/ Occidental: /re.kon.si.ɫiˈat/
   * Rimes: -at

### Verb

reconciliat
* Participi masculí singular del verb reconciliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·at (5)
# reconciliaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kun.si.ɫiˈa.βəs/ balear /rə.kon.si.ɫiˈa.vəs/, /rə.kun.si.ɫiˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /re.kon.si.ɫiˈa.βes/ valencià /re.kon.si.ɫiˈa.ves/, /re.kon.si.ɫiˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

reconciliaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de reconciliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·a·ves (6)
# reconciliavi
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛ.kɔŋ.kɪ.lɪˈaː.wiː/

### Verb

reconciliāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de reconciliō
# reconciliassin
## Català
### Verb

reconciliassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconciliar.

#### Variants

* reconciliessin, reconciliessen, reconciliassen, reconciliaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·as·sin (6)
# reconciliau
## Català
### Verb

reconciliau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de reconciliar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb reconciliar.

#### Variants

* [1] reconcilieu
* [2] reconcilieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·au (5)
* Anagrames: conciliareu, conciliàreu
# reconciliava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kun.si.ɫiˈa.βə/ balear /rə.kon.si.ɫiˈa.və/, /rə.kun.si.ɫiˈa.və/ Occidental: nord-occidental /re.kon.si.ɫiˈa.βa/ valencià /re.kon.si.ɫiˈa.va/, /re.kon.si.ɫiˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

reconciliava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de reconciliar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de reconciliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·a·va (6)
# reconciliats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kun.si.ɫiˈats/ balear /rə.kon.si.ɫiˈats/, /rə.kun.si.ɫiˈats/ Occidental: /re.kon.si.ɫiˈats/
   * Rimes: -ats

### Verb

reconciliats
* Participi masculí plural del verb reconciliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·ats (5)
# reconciliatum
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛ.kɔŋ.kɪ.lɪˈaː.tʊm/

### Verb

reconciliātum
* supí acusatiu de reconciliō
# recordaies
## Català
### Verb

recordaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de recordar.
# recordaien
## Català
### Verb

recordaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de recordar.
# recordaia
## Català
### Verb

recordaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de recordar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de recordar.
# recordable
## Anglès

   * Etimologia: De record i el sufix -able.

### Adjectiu

recordable ‎(comparatiu more recordable, superlatiu most recordable)
* gravable
# record library
## Anglès
### Nom

record library
* fonoteca

#### Sinònims

* phonograph records library

### Vegeu també

* record library. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# arrepetellarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.tə.ʎəˈɾa/, occidental /a.re.pe.te.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrepetellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·lla·rà (6)
# arrepetellaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.tə.ʎəˈɾi.əs/, occidental /a.re.pe.te.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arrepetellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·lla·ri·es (7)
# arrepetellaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.tə.ʎəˈɾi.əm/, occidental /a.re.pe.te.ʎaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

arrepetellaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·lla·rí·em (7)
# arrepetellareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.pə.tə.ʎəˈɾɛw/ balear /ə.rə.pə.tə.ʎəˈɾəw/, /ə.rə.pə.tə.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /a.re.pe.te.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrepetellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·lla·reu (6)
# arrepetellaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.tə.ʎəˈɾe/, occidental /a.re.pe.te.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arrepetellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·lla·ré (6)
# arrepetellaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.tə.ʎəˈɾi.əw/, occidental /a.re.pe.te.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arrepetellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·lla·rí·eu (7)
# arrepetellaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.tə.ʎəˈɾi.ə/, occidental /a.re.pe.te.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arrepetellaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arrepetellar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·lla·ri·a (7)
# arrepetellarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.tə.ʎəˈɾi.ən/, occidental /a.re.pe.te.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arrepetellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·lla·ri·en (7)
# arrepetellaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.tə.ʎəˈɾas/, occidental /a.re.pe.te.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arrepetellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·lla·ràs (6)
# armamentísticos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.ma.menˈtis.ti.kos/, meridional \aɾ.ma.meŋˈtih.ti.koh\
       Americà: alt /aɾ.ma.menˈtis.ti.k(o)s/, baix \aɾ.ma.meŋˈtih.ti.koh\, austral /aɾ.ma.menˈtih.ti.kos/
   * Rimes: -istikos

### Adjectiu

armamentísticos m. pl.
* forma plural de armamentístico

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ma·men·tís·ti·cos (6)
# armamentística
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.mə.mənˈtis.ti.kə/, occidental /aɾ.ma.menˈtis.ti.ka/
   * Rimes: -istika

### Adjectiu

armamentística f. ‎(plural armamentístiques)
* Forma femenina de armamentístic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ma·men·tís·ti·ca (6)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.ma.menˈtis.ti.ka/, meridional \aɾ.ma.meŋˈtih.ti.ka\
       Americà: alt /aɾ.ma.menˈtis.t(i).ka/, baix \aɾ.ma.meŋˈtih.ti.ka\, austral /aɾ.ma.menˈtih.ti.ka/
   * Rimes: -istika

### Adjectiu

armamentística f. ‎(plural armamentísticas)
* forma femenina de armamentístico

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ma·men·tís·ti·ca (6)
# armanyaguesa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.mə.ɲəˈɣɛ.zə/ balear /əɾ.mə.ɲəˈɣə.zə/, /ər.mə.ɲəˈɣɛ.zə/ Occidental: /aɾ.ma.ɲaˈɣe.za/
   * Rimes: -ɛza

### Nom

armanyaguesa f. ‎(plural armanyagueses)
* Forma femenina de armanyaguès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ma·nya·gue·sa (5)
# armamentístic
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.mə.mənˈtis.tik/, occidental /aɾ.ma.menˈtis.tik/
   * Rimes: -istik
   * Etimologia: De armament i el sufix -ístic, segle XXI.

### Adjectiu

armamentístic m. ‎(femení armamentística, plural masculí armamentístics, plural femení armamentístiques)
* Corresponent o pertanyent a l'armament.
    «D'altra banda, aquest programa armamentístic li ha portat unes sancions per part de l'ONU que han fet cessar el subministrament de matèries primeres per part de la Xina. La clausura pròpia de l'Estat i les sancions han mostrat la cara més demacrada del líder.» (Redacció de la CCMA, Prohibit riure a Corea del Nord pel desè aniversari de la mort de Kim Jong-il, CCMA, des. 2021)

#### Traduccions

* Castellà: armamentístico $^{(es)}$

#### Relacionats

* armamentisme
* arma
* armar-se
* armar
* armat

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ma·men·tís·tic (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB, Optimot, ésAdir
# armamentísticas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.ma.menˈtis.ti.kas/, meridional \aɾ.ma.meŋˈtih.ti.kah\
       Americà: alt /aɾ.ma.menˈtis.ti.k(a)s/, baix \aɾ.ma.meŋˈtih.ti.kah\, austral /aɾ.ma.menˈtih.ti.kas/
   * Rimes: -istikas

### Adjectiu

armamentísticas f. pl.
* forma plural de armamentística

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ma·men·tís·ti·cas (6)
# armamentístiques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.mə.mənˈtis.ti.kəs/, occidental /aɾ.ma.menˈtis.ti.kes/
   * Rimes: -istikes

### Adjectiu

armamentístiques f. pl.
* Forma plural de armamentística.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ma·men·tís·ti·ques (6)
# armamentístico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.ma.menˈtis.ti.ko/, meridional \aɾ.ma.meŋˈtih.ti.ko\
       Americà: alt /aɾ.ma.menˈtis.t(i).ko/, baix \aɾ.ma.meŋˈtih.ti.ko\, austral /aɾ.ma.menˈtih.ti.ko/
   * Rimes: -istiko
   * Etimologia: De armamento i el sufix -ístico, segle XXI.

### Adjectiu

armamentístico m. ‎(femení armamentística, plural masculí armamentísticos, plural femení armamentísticas)
* armamentístic

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ma·men·tís·ti·co (6)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre armamentístico
# armamentístics
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.mə.mənˈtis.tiks/, occidental /aɾ.ma.menˈtis.tiks/
   * Rimes: -istiks

### Adjectiu

armamentístics m. pl.
* Forma plural de armamentístic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ma·men·tís·tics (5)
# arman
## Basc
### Nom

arman
* inessiu definit singular de arma
# destinassen
## Català
### Verb

destinassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·nas·sen (4)
* Anagrama: esdentassin
# destinasses
## Català
### Verb

destinasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·nas·ses (4)
* Anagrama: esdentassis
# destinassis
## Català
### Verb

destinassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb destinar.
# destinats
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tiˈnats/, occidental /des.tiˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

destinats
* Participi masculí plural del verb destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·nats (3)
* Anagrama: densitats
# destinaríveu
## Català
### Verb

destinaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·na·rí·veu (5)
* Anagrames: estudiariven, interviuades
# destinassin
## Català
### Verb

destinassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destinar.
# destinat
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tiˈnat/, occidental /des.tiˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

destinat
* Participi masculí singular del verb destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·nat (3)
* Anagrames: densitat, dentista, distenta, tintades
# destinau
## Català
### Verb

destinau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de destinar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb destinar.
# destinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tiˈna.βə/, balear /dəs.tiˈna.və/ Occidental: nord-occidental /des.tiˈna.βa/ valencià /des.tiˈna.va/, /des.tiˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

destinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de destinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de destinar.
# regavi
## Català
### Verb

regavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de regar.

#### Variants

* regaia, regava

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ga·vi (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegirv)
* Anagrames: grèvia, grévia
# regazos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \reˈɣa.θos\, meridional \reˈɣa.θoh\
       Americà: alt /reˈɡa.s(o)s/, baix \reˈɣa.soh\, austral \reˈɣa.sos\
   * Rimes: -aθos

### Nom

regazos m. pl.
* forma plural de regazo
# regaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈɣa.βəs/, balear /rəˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /reˈɣa.βes/ valencià /reˈɣa.ves/, /reˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

regaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de regar.

#### Variants

* regaies

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ga·ves (3)
# rege
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈreː.ɡɛ/

### Nom

rēge
* ablatiu singular de rēx
# regatón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \re.ɣaˈton\, meridional \re.ɣaˈtoŋ\
       Americà: alt /re.ɡaˈton/, baix \re.ɣaˈtoŋ\, austral \re.ɣaˈton\
   * Rimes: -on

### Nom

regatón m. ‎(plural regatones)
* (arqueologia) guaspa

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ga·tón (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegnort)

### Vegeu també

* regatón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# regaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈɣa.βən/, balear /rəˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /reˈɣa.βen/ valencià /reˈɣa.ven/, /reˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

regaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de regar.

#### Variants

* regaien

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ga·ven (3)
# regau
## Català
### Verb

regau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de regar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb regar.

#### Variants

* [1] regueu
* [2] regueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gau (2)
* Anagrames: argue, Auger, eruga, ragué
# regavo
## Català
### Verb

regavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de regar.

#### Variants

* regàieu, regàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ga·vo (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegorv)
* Anagrama: vogaré
# regazo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \reˈɣa.θo\
       Americà: alt /reˈɡa.s(o)/, baix \reˈɣa.so\
   * Rimes: -aθo

### Nom

regazo m. ‎(plural regazos)
* falda (d'una persona)

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ga·zo (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegorz)
# redacté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \re.ðakˈte\
       Americà: alt /re.dakˈte/, baix \re.ðakˈte\
   * Rimes: -e

### Verb

redacté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb redactar