OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# dwergaalscholver
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: Compost de dwerg ‎(«nan») i aalscholver ‎(«corb marí»).

### Nom

dwergaalscholver m. ‎(plural dwergaalscholvers)
* (ornitologia) corb marí pigmeu, corb marí menut (Microcarbo pygmaeus) i, per extensió, nom comú d'altres espècies del gènere Microcarbo
    Afrikaanse dwergaalscholver ― corb marí africà (Microcarbo africanus)
    Indische dwergaalscholver ― corb marí de Vieillot (Microcarbo niger)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# dwergbijeneter
## Neerlandès

   * Etimologia: De dwerg ‎(«nan») i bijeneter ‎(«abellerol»).

### Nom

dwergbijeneter m. ‎(plural dwergbijeneters)
* (ornitologia) abellerol menut (Merops pusillus)

### Vegeu també

Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
# dwergeend
## Neerlandès

   * Etimologia: De dwerg ‎(«nan») i eend ‎(«ànec»), denominació compartida amb l'alemany Zwergente o el suec dvärgand (vegeu també l'anglès pygmy goose).

### Nom

dwergeend m. ‎(plural dwergeenden)
* (ornitologia) oca menuda, nom compartit per dues espècies d'anàtids del gènere Nettapus
    Afrikaanse dwergeend ― oca menuda africana (Nettapus auritus)
    groene dwergeend ― oca menuda verda (Nettapus pulchellus)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# dwergmeeuw
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De dwerg ‎(«nan») i meeuw ‎(«gavià, gavina»), tot com en alemany Zwergmöwe o en danès dværgmåge (també suec dvärgmås).

### Nom

dwergmeeuw m. ‎(plural dwergmeeuwen)
* (ornitologia) gavina menuda, gavinó (Hydrocoloeus minutus)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# dwarfs
## Anglès
### Nom

dwarfs
* forma plural de dwarf

### Verb

dwarfs
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de dwarf
# dwergnachtzwaluw
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De dwerg ‎(«nan») i nachtzwaluw ‎(«enganyapastors»).

### Nom

dwergnachtzwaluw m. ‎(plural dwergnachtzwaluwen)
* (ornitologia) egotel, nom comú dels ocells dels gènere Aegotheles
    Australische dwergnachtzwaluw ― egotel australià (Aegotheles cristatus)
    Bennetts dwergnachtzwaluw ― egotel barrat (Aegotheles bennettii)
    Molukse dwergnachtzwaluw ― egotel de les Moluques (Aegotheles crinifrons)
    Nieuw-Caledonische dwergnachtzwaluw ― egotel de Nova Caledònia (Aegotheles savesi)
    rosse dwergnachtzwaluw ― egotel gros (Aegotheles insignis)
    Wallace' dwergnachtzwaluw ― egotel de Wallace (Aegotheles wallacii)
* (especialment en plural dwergnachtzwaluwen) egotèlid (Aegothelidae)

#### Derivats

* bergdwergnachtzwaluw
* laaglanddwergnachtzwaluw
* vogelkopdwergnachtzwaluw

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
# dwerggans
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De dwerg ‎(«nan») i gans ‎(«oca»), tot com en alemany Zwerggans o en danès dværggås.

### Nom

dwerggans m. ‎(plural dwergganzen)
* (ornitologia) oca riallera petita (Anser erythropus)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# eixalavéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβe.səm/, balear /ə.ʃə.ɫəˈve.səm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβe.sem/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈve.sem/, /e.ʃa.ɫaˈβe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

eixalavéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·vés·sem (5)
# eixalavés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβes/, balear /ə.ʃə.ɫəˈves/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβes/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈves/, /e.ʃa.ɫaˈβes/
   * Rimes: -es

### Verb

eixalavés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixalavar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·vés (4)
# eixalavésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβe.səw/, balear /ə.ʃə.ɫəˈve.səw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβe.sew/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈve.sew/, /e.ʃa.ɫaˈβe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

eixalavésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·vés·seu (5)
# eixalavàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβa.ɾəw/, balear /ə.ʃə.ɫəˈva.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβa.ɾew/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈva.ɾew/, /e.ʃa.ɫaˈβa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

eixalavàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·và·reu (5)
# eixalavàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβa.βəm/, balear /ə.ʃə.ɫəˈva.vəm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβa.βem/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈva.vem/, /e.ʃa.ɫaˈβa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

eixalavàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·và·vem (5)
# eixalavàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβa.βəw/, balear /ə.ʃə.ɫəˈva.vəw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβa.βew/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈva.vew/, /e.ʃa.ɫaˈβa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

eixalavàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·và·veu (5)
# eixalaví
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβi/, balear /ə.ʃə.ɫəˈvi/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβi/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈvi/, /e.ʃa.ɫaˈβi/
   * Rimes: -i

### Verb

eixalaví
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·ví (4)
# elephants
## Anglès
### Nom

elephants
* forma plural de elephant
# elettricamente
## Italià

   * Pronúncia: /eˌlɛt.tri.kaˈmen.te/

### Adverbi

elettricamente
* elèctricament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·let·tri·ca·mén·te (6)
# eles dobles
## Català
### Nom

eles dobles f. pl.
* Forma plural de ela doble.
# elettivamente
## Italià

   * Pronúncia: /e.letˌti.vaˈmen.te/

### Adverbi

elettivamente
* electivament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·let·ti·va·mén·te (6)
# elephant
## Anglès
### Nom

elephant ‎(plural elephants)
* elefant
# elephant seals
## Anglès
### Nom

elephant seals
* forma plural de elephant seal ‎(«elefants marins»)

### Vegeu també

* elephant seals. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# elettrica
## Italià

   * Pronúncia: /eˈlɛt.tri.ka/

### Nom

elettrica f. ‎(plural elettriche)
* forma femenina de elettrico

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lèt·tri·ca (4)
# eles bledes
## Català
### Nom

eles bledes f. pl.
* Forma plural de ela bleda.
# eles geminades
## Català
### Nom

eles geminades f. pl.
* Forma plural de ela geminada.
# eixatésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəˈte.səw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaˈte.sew/ valencià /ej.ʃaˈte.sew/, /e.ʃaˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

eixatésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixatar.
# eixaug
## Català
### Verb

eixaug
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de eixaugar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xaug (2)
* Heterograma de 6 lletres (aegiux)
* Anagrames: eixuga, eixugà, exigua
# eixatés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəˈtes/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaˈtes/ valencià /ej.ʃaˈtes/, /e.ʃaˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

eixatés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixatar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·tés (3)
* Anagrama: aixetes
# eixatéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəˈte.səm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaˈte.sem/ valencià /ej.ʃaˈte.sem/, /e.ʃaˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

eixatéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixatar.
# eixatéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəˈte.sim/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaˈte.sim/ valencià /ej.ʃaˈte.sim/, /e.ʃaˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

eixatéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixatar.
# eixatéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəˈte.siw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaˈte.siw/ valencià /ej.ʃaˈte.siw/, /e.ʃaˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

eixatéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixatar.
# eixatí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəˈti/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaˈti/ valencià /ej.ʃaˈti/, /e.ʃaˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

eixatí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de eixatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·tí (3)
* Anagrama: teixia
# eixauga
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʃaw.ɣə/ Occidental: nord-occidental /ejˈʃaw.ɣa/ valencià /ejˈʃaw.ɣa/, /eˈʃaw.ɣa/

### Verb

eixauga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de eixaugar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb eixaugar.
# dignes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈdiŋ.nəs/ Occidental: nord-occidental /ˈdiŋ.nes/, valencià /ˈdiɡ.nes/
   * Rimes: -iɡnes

### Adjectiu

dignes inv. pl.
* Forma plural de digne.

### Verb

dignes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de dignar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dignar-se.

#### Variants

* [2] dignis

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·nes (2)
* Heterograma de 6 lletres (degins)
* Anagrama: design
# digni
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈdiŋ.ni/ Occidental: nord-occidental /ˈdiŋ.ni/, valencià /ˈdiɡ.ni/
   * Rimes: -iɡni

### Verb

digni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dignar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dignar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dignar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dignar-se.

#### Variants

* [1] digno, digne, dign
* [2] digne
* [3] digne
* [4] digne

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·ni (2)
# dignessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /diŋˈne.sis/ Occidental: nord-occidental /diŋˈne.sis/, valencià /diɡˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

dignessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dignar-se.

#### Variants

* dignesses, dignassis, dignasses, dignares

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·nes·sis (3)
# dignified
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈdɪgnɪfaɪd/

### Adjectiu

dignified ‎(comparatiu more dignified, superlatiu most dignified)
* digne

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# dignessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /diŋˈne.sən/ Occidental: nord-occidental /diŋˈne.sen/, valencià /diɡˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

dignessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dignar-se.

#### Variants

* dignessin, dignassin, dignassen, dignaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·nes·sen (3)
# dignessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /diŋˈne.sin/ Occidental: nord-occidental /diŋˈne.sin/, valencià /diɡˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

dignessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dignar-se.

#### Variants

* dignessen, dignassin, dignassen, dignaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·nes·sin (3)
# digneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /diŋˈnɛw/ balear /diŋˈnəw/, /diŋˈnɛw/ Occidental: nord-occidental /diŋˈnew/, valencià /diɡˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

digneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de dignar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb dignar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb dignar-se.

#### Variants

* [1] dignau
* [3] dignau

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·neu (2)
* Heterograma de 6 lletres (deginu)
* Anagrames: deguin, diguen
# dignesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /diŋˈne.səs/ Occidental: nord-occidental /diŋˈne.ses/, valencià /diɡˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

dignesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dignar-se.

#### Variants

* dignessis, dignassis, dignasses, dignares

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·nes·ses (3)
# dignessi
## Català
### Verb

dignessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dignar-se.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dignar-se.

#### Variants

* [1] dignés, dignàs, dignara
* [2] dignés, dignàs, dignara

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·nes·si (3)
* Anagrama: designis
# elegía
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.leˈxi.a/, meridional /e.leˈhi.a/
       Americà: alt /e.leˈxi.a/, baix /e.leˈhi.a/, austral /e.leˈxi.a/
   * Rimes: -ia

### Nom

elegía f. ‎(plural elegías)
* elegia (composició poètica)

### Verb

elegía
* primera persona del singular (yo) de l’imperfet d’indicatiu del verb elegir
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l’imperfet d’indicatiu del verb elegir

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·le·gí·a (4)
# elegíac
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɫəˈʒi.ək/ Occidental: nord-occidental /e.ɫeˈʒi.ak/, valencià /e.ɫeˈd͡ʒi.ak/
   * Rimes: -iak
   * Etimologia: Del llatí elegiacus, segle XVII.

### Adjectiu

elegíac m. ‎(femení elegíaca, plural masculí elegíacs, plural femení elegíaques)
* De l'elegia, de la mateixa naturalesa.
* Que transmet tristesa o nostàlgia.

#### Traduccions

* Alemany: elegisch $^{(de)}$
* Anglès: elegiac $^{(en)}$
* Castellà: elegíaco $^{(es)}$ m.
* Finès: eleginen $^{(fi)}$
* Gallec: elexíaco $^{(gl)}$ m.
* Georgià: ელეგიური $^{(ka)}$ ‎(elèguiuri)
* Portuguès: elegíaco $^{(pt)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·le·gí·ac (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# elegíacament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫəˌʒi.ə.kəˈmen/ balear /ə.ɫəˌʒi.ə.kəˈment/, /ə.ɫəˌʒi.ə.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /e.ɫeˌʒi.a.kaˈmen/ valencià /e.ɫeˌd͡ʒi.a.kaˈment/, /e.ɫeˌd͡ʒi.a.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De elegíac i el sufix -ment.

### Adverbi

elegíacament
* D'una manera elegíaca.

#### Traduccions

* Anglès: elegiacally $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·le·gí·a·ca·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# elegíacas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.leˈxi.a.kas/, meridional /e.leˈhi.a.kah/
       Americà: alt /e.leˈxi.a.k(a)s/, baix /e.leˈhi.a.kah/, austral /e.leˈxi.a.kas/
   * Rimes: -iakas

### Adjectiu

elegíacas f. pl.
* forma plural de elegíaca
# elegíacos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.leˈxi.a.kos/, meridional /e.leˈhi.a.koh/
       Americà: alt /e.leˈxi.a.k(o)s/, baix /e.leˈhi.a.koh/, austral /e.leˈxi.a.kos/
   * Rimes: -iakos

### Adjectiu

elegíacos m. pl.
* forma plural de elegíaco
# elegías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.leˈxi.as/, meridional /e.leˈhi.ah/
       Americà: alt /e.leˈxi.(a)s/, baix /e.leˈhi.ah/, austral /e.leˈxi.as/
   * Rimes: -ias

### Nom

elegías f. pl.
* forma plural de elegía: elegies
# elegíaco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.leˈxi.a.ko/, meridional /e.leˈhi.a.ko/
       Americà: alt /e.leˈxi.a.k(o)/, baix /e.leˈhi.a.ko/, austral /e.leˈxi.a.ko/
   * Rimes: -iako

### Adjectiu

elegíaco m. ‎(femení elegíaca, plural masculí elegíacos, plural femení elegíacas)
* elegíac

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·le·gí·a·co (5)
# elegíacs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈʒi.əks/, occidental /e.ɫeˈd͡ʒi.aks/
   * Rimes: -iaks

### Adjectiu

elegíacs m. pl.
* Forma plural de elegíac.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·le·gí·acs (4)
* Anagrama: elegisca
# eixermarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃər.məˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃer.maˈɾi.en/ valencià /ej.ʃeɾ.maˈɾi.en/, /e.ʃeɾ.maˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

eixermarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de eixermar.

### Miscel·lània

* Anagrama: renaixeríem
# eixermaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃər.məˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃer.maˈɾi.a/ valencià /ej.ʃeɾ.maˈɾi.a/, /e.ʃeɾ.maˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

eixermaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de eixermar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de eixermar.
# eixermaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃərˈma.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃerˈma.ɾen/ valencià /ej.ʃeɾˈma.ɾen/, /e.ʃeɾˈma.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

eixermaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de eixermar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xer·ma·ren (4)
* Anagrames: mereixeran, renaixerem, renaixérem
# eixermareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃər.məˈɾɛw/ balear /ə.ʃəɾ.məˈɾəw/, /ə.ʃər.məˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃer.maˈɾew/ valencià /ej.ʃeɾ.maˈɾew/, /e.ʃeɾ.maˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

eixermareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de eixermar.
# eixermaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃər.məˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃer.maˈɾi.es/ valencià /ej.ʃeɾ.maˈɾi.es/, /e.ʃeɾ.maˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

eixermaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de eixermar.
# eixermarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃər.məˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃer.maˈɾa/ valencià /ej.ʃeɾ.maˈɾa/, /e.ʃeɾ.maˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

eixermarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de eixermar.
# eixavuiressen
## Català
### Verb

eixavuiressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixavuirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·vui·res·sen (5)
* Anagrames: eixivernàsseu, reveixinàsseu
# eixavuiri
## Català
### Verb

eixavuiri
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb eixavuirar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb eixavuirar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb eixavuirar.
# eixavuiresses
## Català
### Verb

eixavuiresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixavuirar.
# eixavuiressin
## Català
### Verb

eixavuiressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixavuirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·vui·res·sin (5)
* Anagrama: reveixinàssiu
# eixavuireu
## Català
### Verb

eixavuireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de eixavuirar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb eixavuirar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb eixavuirar.
# eixavuiren
## Català
### Verb

eixavuiren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de eixavuirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·vui·ren (4)
* Anagrames: naixeriveu, renaixíveu, reveixinau
# eixavuiressis
## Català
### Verb

eixavuiressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixavuirar.
# eixavuiris
## Català
### Verb

eixavuiris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb eixavuirar.
# eixavuires
## Català
### Verb

eixavuires
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de eixavuirar.
# eixavuirin
## Català
### Verb

eixavuirin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb eixavuirar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb eixavuirar.
# embouchonner
## Francès

   * Etimologia: Del prefix em- i bouchonner.

### Verb

embouchonner
* (petanca) embolitjar

#### Conjugació
### Vegeu també

* embouchonner. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# embourgeoisements
## Francès
### Nom

embourgeoisements m. pl.
* forma plural de embourgeoisement
# embourgeoiser
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.buʁ.ʒwa.ze/
   * Etimologia: Del prefix em-, bourgeois i la desinència -er.

### Verb

embourgeoiser ‎(pronominal s'embourgeoiser)
* aburgesar

#### Derivats

* embourgeoisement

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dictionnaire Larousse Français sobre embourgeoiser
# embov
## Català
### Verb

embov
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embovar.

#### Variants

* embovo, embove, embovi, embou
# embotín
## Català
### Verb

embotín
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embotinar.

#### Variants

* embotino, embotine, embotini

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bo·tín (3)
* Heterograma de 7 lletres (beimnot)
* Anagrama: obtenim
# embourgeoisement
## Francès

   * Etimologia: De embourgeoise i el sufix -ment.

### Nom

embourgeoisement m. ‎(plural embourgeoisements)
* aburgesament

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dictionnaire Larousse Français sobre embourgeoisement
# embou
## Català
### Verb

embou
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embovar.

#### Variants

* embovo, embove, embovi, embov
# eixugàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃuˈɣa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃuˈɣa.ɾem/ valencià /ej.ʃuˈɣa.ɾem/, /e.ʃuˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

eixugàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de eixugar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixugar.
# eixuguí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃuˈɣi/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃuˈɣi/ valencià /ej.ʃuˈɣi/, /e.ʃuˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

eixuguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de eixugar.
# eixugàieu
## Català
### Verb

eixugàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de eixugar.
# eixugàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃuˈɣa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃuˈɣa.ɾew/ valencià /ej.ʃuˈɣa.ɾew/, /e.ʃuˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

eixugàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de eixugar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixugar.
# eixuguéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃuˈɣe.siw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃuˈɣe.siw/ valencià /ej.ʃuˈɣe.siw/, /e.ʃuˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

eixuguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixugar.
# eixuguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃuˈɣe.sim/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃuˈɣe.sim/ valencià /ej.ʃuˈɣe.sim/, /e.ʃuˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

eixuguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixugar.
# eixugàssem
## Català
### Verb

eixugàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixugar.
# embabucaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.βuˈka.βəs/, balear /əm.bə.buˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /em.ba.βuˈka.βes/ valencià /em.ba.buˈka.ves/, /em.ba.βuˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

embabucaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de embabucar.
# embabucàsseu
## Català
### Verb

embabucàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embabucar.

#### Variants

* embabucàreu