OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# opositis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.puˈzi.tis/ balear /o.poˈzi.tis/, /u.puˈzi.tis/ Occidental: /o.poˈzi.tis/
   * Rimes: -itis

### Verb

opositis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb opositar.

#### Variants

* oposites
# opositàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pu.ziˈta.ɾəm/ balear /o.po.ziˈta.ɾəm/, /u.pu.ziˈta.ɾəm/ Occidental: /o.po.ziˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

opositàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de opositar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb opositar.

#### Variants

* [2] opositéssim, opositéssem, opositàssim, opositàssem
# oposità
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pu.ziˈta/ balear /o.po.ziˈta/, /u.pu.ziˈta/ Occidental: /o.po.ziˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

oposità
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de opositar.
# opositàs
## Català
### Verb

opositàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb opositar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb opositar.

#### Variants

* [1] oposités, opositara
* [2] oposités, opositara
# opositàssem
## Català
### Verb

opositàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb opositar.

#### Variants

* opositéssim, opositéssem, opositàssim, opositàrem
# oposito
## Català
### Verb

oposito
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de opositar.

#### Variants

* oposite, opositi, oposit

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /o.poˈsi.to/
       Americà: alt /o.p(o)ˈsi.to/, baix /o.poˈsi.to/
   * Rimes: -ito

### Verb

oposito
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb opositar
# ossos marins de Nova Zelanda
## Català
### Nom

ossos marins de Nova Zelanda m. pl.
* Forma plural de os marí de Nova Zelanda.
# ossos marins subantàrtics
## Català
### Nom

ossos marins subantàrtics m. pl.
* Forma plural de os marí subantàrtic.
# ossos polars
## Català
### Nom

ossos polars m. pl.
* Forma plural de os polar.
# ossos marins antàrtics
## Català
### Nom

ossos marins antàrtics m. pl.
* Forma plural de os marí antàrtic.
# ossos marins de Juan Fernández
## Català
### Nom

ossos marins de Juan Fernández m. pl.
* Forma plural de os marí de Juan Fernández.
# ossos marins septentrionals
## Català
### Nom

ossos marins septentrionals m. pl.
* Forma plural de os marí septentrional.
# ossos marins sud-americans
## Català
### Nom

ossos marins sud-americans m. pl.
* Forma plural de os marí sud-americà.
# ossos marins de les Galápagos
## Català
### Nom

ossos marins de les Galápagos m. pl.
* Forma plural de os marí de les Galápagos.
# ossos marins afroaustralians
## Català
### Nom

ossos marins afroaustralians m. pl.
* Forma plural de os marí afroaustralià.
# ossos marins de Guadalupe
## Català
### Nom

ossos marins de Guadalupe m. pl.
* Forma plural de os marí de Guadalupe.
# ossifiqui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.siˈfi.ki/ balear /o.siˈfi.ki/, /u.siˈfi.ki/ Occidental: /o.siˈfi.ki/
   * Rimes: -iki

### Verb

ossifiqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ossificar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ossificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ossificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ossificar.

#### Variants

* [1] ossifico, ossifique, ossific
* [2] ossifique
* [3] ossifique
* [4] ossifique
# ossifiquéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.si.fiˈke.sim/ balear /o.si.fiˈke.sim/, /u.si.fiˈke.sim/ Occidental: /o.si.fiˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ossifiquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ossificar.

#### Variants

* ossifiquéssem, ossificàssim, ossificàssem, ossificàrem
# ossifiquí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.si.fiˈki/ balear /o.si.fiˈki/, /u.si.fiˈki/ Occidental: /o.si.fiˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

ossifiquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ossificar.
# ossifiquéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.si.fiˈke.siw/ balear /o.si.fiˈke.siw/, /u.si.fiˈke.siw/ Occidental: /o.si.fiˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ossifiquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ossificar.

#### Variants

* ossifiquésseu, ossificàssiu, ossificàsseu, ossificàreu
# ossifiquis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.siˈfi.kis/ balear /o.siˈfi.kis/, /u.siˈfi.kis/ Occidental: /o.siˈfi.kis/
   * Rimes: -ikis

### Verb

ossifiquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ossificar.

#### Variants

* ossifiques
# ossifiqués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.si.fiˈkes/ balear /o.si.fiˈkes/, /u.si.fiˈkes/ Occidental: /o.si.fiˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

ossifiqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ossificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ossificar.

#### Variants

* [1] ossifiquessi, ossificàs, ossificara
* [2] ossifiquessi, ossificàs, ossificara
# ossifiquésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.si.fiˈke.səw/ balear /o.si.fiˈke.səw/, /u.si.fiˈke.səw/ Occidental: /o.si.fiˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

ossifiquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ossificar.

#### Variants

* ossifiquéssiu, ossificàssiu, ossificàsseu, ossificàreu
# ossifiquin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.siˈfi.kin/ balear /o.siˈfi.kin/, /u.siˈfi.kin/ Occidental: /o.siˈfi.kin/
   * Rimes: -ikin

### Verb

ossifiquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ossificar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ossificar.

#### Variants

* [1] ossifiquen
* [2] ossifiquen
# ossifiquéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.si.fiˈke.səm/ balear /o.si.fiˈke.səm/, /u.si.fiˈke.səm/ Occidental: /o.si.fiˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

ossifiquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ossificar.

#### Variants

* ossifiquéssim, ossificàssim, ossificàssem, ossificàrem
# ossigenazione
## Italià

   * Pronúncia: /os.si.d͡ʒe.natˈt͡sjoː.ne/

### Nom

ossigenazione f. ‎(plural ossigenazioni)
* oxigenació

#### Derivats

* disossigenazione
* riossigenazione

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·si·ge·na·zió·ne (6)
# novel·lassen
## Català
### Verb

novel·lassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb novel·lar.
# novel·lassis
## Català
### Verb

novel·lassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb novel·lar.
# novel·lassin
## Català
### Verb

novel·lassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb novel·lar.
# novel·lau
## Català
### Verb

novel·lau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de novel·lar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb novel·lar.
# novel·laríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.βəɫ.ɫəˈɾi.əw/, /nu.βə.ɫəˈɾi.əw/ balear /no.vəɫ.ɫəˈɾi.əw/, /nu.vəɫ.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /no.βeɫ.ɫaˈɾi.ew/, /no.βe.ɫaˈɾi.ew/ valencià /no.veɫ.ɫaˈɾi.ew/, /no.βe.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

novel·laríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de novel·lar.
# novel·lasses
## Català
### Verb

novel·lasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb novel·lar.
# novel·lava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.βəɫˈɫa.βə/, /nu.βəˈɫa.βə/ balear /no.vəɫˈɫa.və/, /nu.vəɫˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /no.βeɫˈɫa.βa/, /no.βeˈɫa.βa/ valencià /no.veɫˈɫa.va/, /no.βeˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

novel·lava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de novel·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de novel·lar.
# novel·laven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.βəɫˈɫa.βən/, /nu.βəˈɫa.βən/ balear /no.vəɫˈɫa.vən/, /nu.vəɫˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /no.βeɫˈɫa.βen/, /no.βeˈɫa.βen/ valencià /no.veɫˈɫa.ven/, /no.βeˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

novel·laven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de novel·lar.
# orellésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈʎe.səw/ balear /o.ɾəˈʎe.səw/, /u.ɾəˈje.səw/ Occidental: /o.ɾeˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

orellésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb orellar.
# orelo
## Esperanto

   * Pronúncia: /oˈre.lo/
   * Àudio:
   * Etimologia: Del francès oreille, segle XX.

### Nom

orelo ‎(acusatiu orelon, plural oreloj, plural acusatiu orelojn)
* (anatomia) orella
    «Ne estas bezone, ke oni tiru lin per orelo.» (L. L. Zamenhof)No cal que li estirem les orelles.
* (figurat) oïda
    «Juĝanto devas havi du orelojn.» (L. L. Zamenhof, ed. C. Rogister, Proverbaro esperanta, ISBN: 400-7609-6, Stafeto, La Laguna, 1974)Qui jutja ha de parar bé les orelles.

#### Sinònims

* (1) oto

#### Relacionats

* timpana membrano
* timpano
* labirinto

#### Derivats

* orela
* orele
* orelumo

#### Compostos i expressions

* orelbruo
* oreldoloro
* orelfrapa
* orelhava
* orelinflamo
* orellobo
* longorela
* senorela

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre orelo
# oreloj
## Esperanto

   * Pronúncia: /oˈre.loj/

### Nom

oreloj
* forma plural de orelo
# orellàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈʎa.βəw/ balear /o.ɾəˈʎa.vəw/, /u.ɾəˈja.vəw/ Occidental: nord-occidental /o.ɾeˈʎa.βew/ valencià /o.ɾeˈʎa.vew/, /o.ɾeˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

orellàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de orellar.
# orelléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈʎe.səm/ balear /o.ɾəˈʎe.səm/, /u.ɾəˈje.səm/ Occidental: /o.ɾeˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

orelléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb orellar.
# orelojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /oˈre.lojn/

### Nom

orelojn
* acusatiu plural de orelo
# orellés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈʎes/ balear /o.ɾəˈʎes/, /u.ɾəˈjes/ Occidental: /o.ɾeˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

orellés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb orellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb orellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·re·llés (3)
* Anagrama: roelles
# orelléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈʎe.siw/ balear /o.ɾəˈʎe.siw/, /u.ɾəˈje.siw/ Occidental: /o.ɾeˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

orelléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb orellar.
# orelléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈʎe.sim/ balear /o.ɾəˈʎe.sim/, /u.ɾəˈje.sim/ Occidental: /o.ɾeˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

orelléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb orellar.
# orellí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈʎi/ balear /o.ɾəˈʎi/, /u.ɾəˈji/ Occidental: /o.ɾeˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

orellí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de orellar.
# ordenàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ðəˈna.βəm/ balear /oɾ.ðəˈna.vəm/, /uɾ.ðəˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /or.ðeˈna.βɛm/, valencià /oɾ.ðeˈna.vem/
   * Rimes: -avem

### Verb

ordenàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de ordenar.

#### Sinònims

* ordenàvom, ordenàiem, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·nà·vem (4)
* Anagrama: moderaven
# ordenéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðəˈne.sim/, occidental /oɾ.ðeˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ordenéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    [Nosaltres] ordenéssim, ordenéssem, ordenàssem, ordenàssim o ordenàrem.

#### Sinònims

* ordeneguéssom, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·nés·sim (4)
* Anagrama: moderessin
# ordení
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðəˈni/, occidental /oɾ.ðeˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

ordení
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ordenar.
    [Jo] ordení o em vaig ordenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·ní (3)
* Heterograma de 6 lletres (deinor)
* Anagrama: ordien
# ordenéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðəˈne.siw/, occidental /oɾ.ðeˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ordenéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    [Vosaltres/vós] ordenéssiu, ordenésseu, ordenàsseu, ordenàssiu o ordenàreu.

#### Sinònims

* ordeneguéssou, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·nés·siu (4)
* Anagrama: ioduressen
# ordenàssiu
## Català

   * Pronúncia: /uɾ.ðəˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

ordenàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    [Vosaltres/vós] ordenéssiu, ordenésseu, ordenàsseu, ordenàssiu o ordenàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·nàs·siu (4)
* Anagrames: adornéssiu, dinosaures, iodurassen
# ordenéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðəˈne.səm/, occidental /oɾ.ðeˈne.sem/
       Informal: /oɾ.ðeˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

ordenéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    [Nosaltres] ordenéssim, ordenéssem, ordenàssem, ordenàssim o ordenàrem.

#### Sinònims

* ordeneguéssom, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·nés·sem (4)
* Anagrames: moderessen, remendoses
# ordenésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðəˈne.səw/, occidental /oɾ.ðeˈne.sew/
       Informal: /oɾ.ðeˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

ordenésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    [Vosaltres/vós] ordenéssiu, ordenésseu, ordenàsseu, ordenàssiu o ordenàreu.

#### Sinònims

* ordeneguéssou, forma col·loquial.
# ordenàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.dəˈna.βəw/ balear /oɾ.ðəˈna.vəw/, /ur.ðəˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /or.ðeˈna.βew/ valencià /oɾ.ðeˈna.vew/, /oɾ.ðeˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

ordenàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ordenar.

#### Variants

* ordenavo, ordenàieu, formes col·loquials.
# ordenés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðəˈnes/, occidental /oɾ.ðeˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

ordenés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    [Jo] ordenés, ordenàs o ordenara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    [Ell/ella/vostè] ordenés, ordenàs o ordenara.

#### Sinònims

* ordenessi, ordenessa, ordenegués, ordeneguessa, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·nés (3)
* Anagrama: redones
# organi
## Italià

   * Pronúncia: /ˈɔr.ɡa.ni/

### Nom

organi m. pl.
* forma plural de organo

### Miscel·lània

* Síl·labes: òr·ga·ni (3)
* Heterograma de 6 lletres (aginor)
# orfèvre
## Francès
### Nom

orfèvre m. f. ‎(plural orfèvres)
* orfebre
# organ
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɔɹ.ɡən/ àudio (EUA)

### Nom

organ ‎(plural organs)
* òrgan
* orgue

### Vegeu també

* organ. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# organa sensuum
## Llatí
### Nom

organa sensuum
* (Terminologia Anatomica) òrgans dels sentits

### Vegeu també

* organa sensuum. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# organic
## Anglès

   * Pronúncia: /ɔːˈɡænɪk/ àudio (EUA)

### Adjectiu

organic ‎(comparatiu more organic, superlatiu most organic)
* orgànic

#### Antònims

* inorganic

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# orfèvres
## Francès
### Nom

orfèvres m. f. pl.
* forma plural de orfèvre
# organ of Corti
## Anglès
### Nom

organ of Corti ‎(plural organs of Corti)
* (anatomia) òrgan espiral, òrgan de Corti

### Vegeu també

* organ of Corti. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# organe unipersonnel
## Francès
### Nom

organe unipersonnel m. ‎(plural organes unipersonnels)
* òrgan unipersonal

### Vegeu també

* organe unipersonnel. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# orga
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈɔr.ɡə/ Occidental: nord-occidental /ˈɔr.ɣa/ valencià /ˈɔɾ.ɣa/, /ˈɔɾ.ɣɔ/

### Nom

orga f. ‎(plural orgues)
* orca

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ga (2)
* Anagrames: argó, graó

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Termcat
# organes unipersonnels
## Francès
### Nom

organes unipersonnels m. pl.
* forma plural de organe unipersonnel
# parafraseo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /pa.ɾa.fɾaˈse.o/
       Americà: alt /pa.ɾa.f(ɾa)ˈse.o/, baix /pa.ɾa.fɾaˈse.o/
   * Rimes: -eo

### Verb

parafraseo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb parafrasear
# parafrazantaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /pa.ra.fraˈzan.taj/

### Verb

parafrazantaj
* forma plural de parafrazanta
# parafrazante
## Esperanto

   * Pronúncia: /pa.ra.fraˈzan.te/

### Verb

parafrazante
* participi actiu adverbial present de parafrazi
# parafrazantajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /pa.ra.fraˈzan.tajn/

### Verb

parafrazantajn
* acusatiu plural de parafrazanta
# parafrazantan
## Esperanto

   * Pronúncia: /pa.ra.fraˈzan.tan/

### Verb

parafrazantan
* acusatiu de parafrazanta
# parafrasejàssiu
## Català
### Verb

parafrasejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb parafrasejar.
# parafrasejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾə.fɾə.zəˈʒa.βəw/ balear /pə.ɾə.fɾə.zəˈd͡ʒa.vəw/, /pə.ɾə.fɾə.zəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾa.fɾa.zeˈʒa.βew/ valencià /pa.ɾa.fɾa.zeˈd͡ʒa.vew/, /pa.ɾa.fɾa.zeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

parafrasejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de parafrasejar.
# parafraseé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /pa.ɾa.fɾa.seˈe/
       Americà: alt /pa.ɾa.f(ɾa).seˈe/, baix /pa.ɾa.fɾa.seˈe/
   * Rimes: -e

### Verb

parafraseé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb parafrasear
# parafrazanta
## Esperanto

   * Pronúncia: /pa.ra.fraˈzan.ta/

### Verb

parafrazanta ‎(plural parafrazantaj, acusatiu parafrazantan, plural acusatiu parafrazantajn)
* participi actiu present de parafrazi
# pallà
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈʎa/, occidental /paˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

pallà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de pallar.

### Miscel·lània

* Anagrama: apall
# pallàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈʎa.ɾəw/, occidental /paˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

pallàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de pallar.

### Miscel·lània

* Anagrames: arpellau, peüllarà
# pallor
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

pallor ‎(plural pallors)
* pal·lidesa

### Vegeu també

* pallor. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# pallàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈʎa.ɾəm/, occidental /paˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

pallàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de pallar.

### Miscel·lània

* Anagrames: arpellam, empallar, llamparé, llamprea, malapler, malparle, rellampa, rellampà
# pallols
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəˈʎɔɫs/ balear /pəˈʎɔɫs/, /pəˈjɔɫs/ Occidental: /paˈʎɔɫs/
   * Rimes: -ɔls

### Nom

pallols m. pl.
* Forma plural de pallol.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·llols (2)
# pallors
## Anglès
### Nom

pallors
* forma plural de pallor
# panhypopituitarism
## Anglès
### Nom

panhypopituitarism ‎(incomptable)
* panhipopituïtarisme

### Vegeu també

* panhypopituitarism. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# panic attacks
## Anglès
### Nom

panic attacks
* forma plural de panic attack
# panical
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.niˈkaɫ/, occidental /pa.niˈkaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: (1466) De espinacal, del llatí spinalis carduus ‎(«card d’espines»), comparable al francès panicaut.

### Nom

panical m. ‎(plural panicals)
* (botànica) Planta herbàcia de la família de les apiàcies (Eryngium campestre).

#### Sinònims

* espinacal, card girgoler

#### Compostos i expressions

* panical blau
* panical campestre
* panical marí

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ni·cal (3)
* Anagrames: aclapin, aplacin, calpina

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Bonet i Galobart, M. Àngels. Etnobotànica de la Vall del Tenes (Vallès Oriental). Monistrol de Montserrat: Abadia de Montserrat, 1993, 255. ISBN 84-7826-402-7.
# pangere
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpaŋ.ɡɛ.rɛ/

### Verb

pangere
* infinitiu del present actiu de pangō
# panibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpaː.nɪ.bʊs/

### Nom

pānibus
* datiu plural de pānis
* ablatiu plural de pānis
# panic
## Anglès
### Nom

panic ‎(plural panics)
* pànic
# pangis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpaŋ.ɡɪs/

### Verb

pangis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de pangō
# pani
## Italià

   * Pronúncia: /ˈpaː.ni/

### Nom

pani m. pl.
* forma plural de pane

### Miscel·lània

* Síl·labes: pà·ni (2)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpaː.niː/

### Nom

pānī
* datiu singular de pānis

### Nom

pānī
* nominatiu plural de pānus
* vocatiu plural de pānus
* genitiu singular de pānus

## Polonès

   * Pronúncia: /ˈpa.ɲi/ àudio

### Nom

pani f.
* forma femenina de pan, senyora

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | pani | panie |
| Genitiu | pani | pań |
| Datiu | pani | paniom |
| Acusatiu | panią | panie |
| Instrumental | panią | paniami |
| Locatiu | pani | paniach |
| Vocatiu | pani | panie |

### Pronom

pani f.
* forma femenina de pan, vostè

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | pani | panie |
| Genitiu | pani | pań |
| Datiu | pani | paniom |
| Acusatiu | panią | panie |
| Instrumental | panią | paniami |
| Locatiu | pani | paniach |
| Vocatiu | pani | panie |

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ni (2)
# panic attack
## Anglès
### Nom

panic attack ‎(plural panic attacks)
* (medicina) atac de pànic

### Vegeu també

* panic attack. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# orienteguéssom
## Català
### Verb

orienteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb orientar.

#### Variants

* orientéssim, orientéssem, orientàssim, orientàssem, orientàrem
# orienteguesses
## Català
### Verb

orienteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb orientar.

#### Variants

* orientessis, orientesses, orientassis, orientasses, orientares
# orientegueu
## Català
### Verb

orientegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb orientar.

#### Variants

* orienteu
# orientegués
## Català
### Verb

orientegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb orientar.

#### Variants

* orientessi, orientés, orientàs, orientara
# orientavo
## Català
### Verb

orientavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de orientar.

#### Variants

* orientàieu, orientàveu