OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# agambin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣam.bin/, occidental /aˈɣam.bin/

### Verb

agambin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agambar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agambar.
# agambà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəmˈba/, occidental /a.ɣamˈba/
   * Rimes: -a

### Verb

agambà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agambar.
# afeblireu
## Català
### Verb

afeblireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afeblir.
# afebliren
## Català
### Verb

afebliren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afeblir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeblir.
# afeblirà
## Català
### Verb

afeblirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de afeblir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fe·bli·rà (4)
* Anagrama: afiblaré
# afebliràs
## Català
### Verb

afebliràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de afeblir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fe·bli·ràs (4)
* Anagrama: afiblares
# afebliré
## Català
### Verb

afebliré
* Primera persona del singular (jo) del futur de afeblir.
# afeblires
## Català
### Verb

afeblires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afeblir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeblir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fe·bli·res (4)
* Anagrama: afeblir-se
# ahuquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈu.kis/
   * Rimes: -ukis

### Verb

ahuquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ahucar.
    [Que tu] ahuquis o ahuques; [tu] no ahuquis o ahuques.
Grafia antiga per aüquis.
# ahuquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.uˈki/, occidental /a.uˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

ahuquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ahucar.
    [Jo] ahuquí o vaig ahucar.
Grafia antiga i en valencià per aüquí.
# ahuqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈu.ki/
   * Rimes: -uki

### Verb

ahuqui
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ahucar.
    Forma septentrional: [jo] ahuco, ahuque, ahuc o ahuqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ahucar.
    [Que jo] ahuqui o ahuque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ahucar.
    [Que ell/ella/vostè] ahuqui o ahuque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ahucar.
    Ahuqui o ahuque [ell/ella/vostè].
Grafia antiga per aüqui.
# ahuquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.uˈke.sim/, occidental /a.uˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ahuquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ahucar.
    [Nosaltres] ahuquéssim, ahuquéssem, ahucàssem, ahucàssim o ahucàrem.
Grafia antiga per aüquéssim.
# ahuquéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.uˈke.siw/, occidental /a.uˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ahuquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ahucar.
    [Vosaltres/vós] ahuquéssiu, ahuquésseu, ahucàsseu, ahucàssiu o ahucàreu.
Grafia antiga per aüquéssiu.
# ahuqueu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.uˈkɛw/, occidental /a.uˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ahuqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ahucar.
    [Vosaltres/vós] ahuqueu o ahucau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ahucar.
    [Que vosaltres/vós] ahuqueu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ahucar.
    Ahuqueu o ahucau [vosaltres/vós].
Grafia antiga i en valencià per aüqueu.
# ahuquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈu.kin/
   * Rimes: -ukin

### Verb

ahuquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ahucar.
    [Que ells/elles/vostès] ahuquin o ahuquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ahucar.
    Ahuquin o ahuquen [ells/elles/vostès].
Grafia antiga per aüquin.
# ahuqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.uˈkes/, occidental /a.uˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

ahuqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ahucar.
    [Jo] ahuqués, ahucàs o ahucara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ahucar.
    [Ell/ella/vostè] ahuqués, ahucàs o ahucara.
Grafia antiga per aüqués.
# ahuquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.uˈke.səm/, occidental /a.uˈke.sem/
       Informal: /a.uˈke.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

ahuquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ahucar.
    [Nosaltres] ahuquéssim, ahuquéssem, ahucàssem, ahucàssim o ahucàrem.
Grafia antiga per aüquessem.
# ahuquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.uˈke.səw/, occidental /a.uˈke.sew/
       Informal: /a.uˈke.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

ahuquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ahucar.
    [Vosaltres/vós] ahuquéssiu, ahuquésseu, ahucàsseu, ahucàssiu o ahucàreu.
Grafia antiga per aüquésseu.
# aguàssiu
## Català
### Verb

aguàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·às·siu (4)
* Anagrames: assuaugi, assuaugí, assuauig
# aguàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈa.βəw/, balear /ə.ɣuˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣuˈa.βew/ valencià /a.ɣuˈa.vew/, /a.ɣuˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

a·gu·à·veu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aguar.
# agyria
## Anglès
### Nom

agyria ‎(normalment incomptable, plural agyrias)
* (medicina) agíria

### Vegeu també

* agyria. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# aguàsseu
## Català
### Verb

aguàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·às·seu (4)
* Anagrama: assuauge
# aguàssim
## Català
### Verb

a·gu·às·sim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguar.
# agullonem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈnɛm/ balear /ə.ɣu.ʎoˈnəm/, /ə.ɣu.juˈnɛm/ Occidental: /a.ɣu.ʎoˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

agullonem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agullonar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agullonar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nem (4)
* Anagrama: allonguem
# agullonen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈʎo.nən/ balear /ə.ɣuˈʎo.nən/, /ə.ɣuˈjo.nən/ Occidental: /a.ɣuˈʎo.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

agullonen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de agullonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agullonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nen (4)
* Anagrama: allonguen
# agulloneguéssom
## Català
### Verb

agulloneguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.
# agulloneguéssou
## Català
### Verb

agulloneguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.
# agullonesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈne.səs/ balear /ə.ɣu.ʎoˈne.səs/, /ə.ɣu.juˈne.səs/ Occidental: /a.ɣu.ʎoˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

agullonesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nes·ses (5)
* Anagrama: allonguesses
# agullones
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈʎo.nəs/ balear /ə.ɣuˈʎo.nəs/, /ə.ɣuˈjo.nəs/ Occidental: /a.ɣuˈʎo.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

agullones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de agullonar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nes (4)
* Anagrames: allongues, allongués
# agullonessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈne.sən/ balear /ə.ɣu.ʎoˈne.sən/, /ə.ɣu.juˈne.sən/ Occidental: /a.ɣu.ʎoˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

agullonessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nes·sen (5)
* Anagrama: allonguessen
# agullonessi
## Català
### Verb

agullonessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nes·si (5)
* Anagrama: allonguessi
# agullonegués
## Català
### Verb

agullonegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.
# agullonessa
## Català
### Verb

agullonessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nes·sa (5)
* Anagrama: allongàsseu
# afermara
## Català
### Verb

afermara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermar.
# afermarien
## Català
### Verb

afermarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afermar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enfermaria
# afermaran
## Català
### Verb

afermaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afermar.
# afermaren
## Català
### Verb

afermaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afermar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermar.

### Miscel·lània

* Anagrames: enfermara, enfermarà
# afermares
## Català
### Verb

afermares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afermar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ma·res (4)
* Anagrama: afermar-se
# afermaria
## Català
### Verb

afermaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afermar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afermar.
# afermar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fərˈmar.sə/ balear /ə.fəɾˈmaɾ.sə/, /ə.fər.mərˈsə/ Occidental: /a.feɾˈmaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

afermar-se
* Forma pronominal de afermar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'afermo, s'aferma, ens afermem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Anagrama: afermares
# afermareu
## Català
### Verb

afermareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afermar.
# afilariva
## Català
### Verb

afilariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de afilar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afilar.
# afilaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fi.ɫəˈɾan/, occidental /a.fi.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

afilaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afilar.
# afilares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈɫa.ɾəs/, occidental /a.fiˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

afilares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afilar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·la·res (4)
* Anagrames: afilar-se, afileràs
# afilareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fi.ɫəˈɾɛw/ balear /ə.fi.ɫəˈɾəw/, /ə.fi.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /a.fi.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

afilareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·la·reu (4)
* Anagrama: afilerau
# afilariven
## Català
### Verb

afilariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afilar.
# afilarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fi.ɫəˈɾɛm/ balear /ə.fi.ɫəˈɾəm/, /ə.fi.ɫəˈɾɛm/ Occidental: /a.fi.ɫaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

afilarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de afilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·la·rem (4)
* Anagrames: afileram, malferia, malfiaré
# afilaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fi.ɫəˈɾi.ə/, occidental /a.fi.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

afilaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·la·ri·a (5)
* Anagrames: afiliara, afiliarà
# afilarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fi.ɫəˈɾi.ən/, occidental /a.fi.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

afilarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·la·ri·en (5)
* Anagrama: afiliaren
# afilaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈɫa.ɾən/, occidental /a.fiˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

afilaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afilar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilar.
# afilaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fi.ɫəˈɾi.əs/, occidental /a.fi.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

afilaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de afilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·la·ri·es (5)
* Anagrames: afiliar-se, afiliares
# aixerriàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.riˈa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.riˈa.ɾem/ valencià /aj.ʃe.riˈa.ɾem/, /a.ʃe.riˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aixerriàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aixerriar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixerriar.
# aixerrieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.riˈɛw/ balear /ə.ʃə.riˈəw/, /ə.ʃə.riˈɛw/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.riˈew/ valencià /aj.ʃe.riˈew/, /a.ʃe.riˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aixerrieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aixerriar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aixerriar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aixerriar.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixarreïu
# aixerrio
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəˈri.u/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃeˈri.o/ valencià /aj.ʃeˈri.o/, /a.ʃeˈri.o/
   * Rimes: -io

### Verb

aixerrio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aixerriar.
# aixerrii
## Català
### Verb

aixerrii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aixerriar.
# aixerrià
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.riˈa/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.riˈa/ valencià /aj.ʃe.riˈa/, /a.ʃe.riˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

aixerrià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aixerriar.
# aixerriessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.riˈe.sən/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.riˈe.sen/ valencià /aj.ʃe.riˈe.sen/, /a.ʃe.riˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aixerriessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixerriar.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixarreïssen
# aixerriessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.riˈe.sis/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.riˈe.sis/ valencià /aj.ʃe.riˈe.sis/, /a.ʃe.riˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aixerriessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixerriar.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixarreïssis
# aixerriàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.riˈa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.riˈa.ɾew/ valencià /aj.ʃe.riˈa.ɾew/, /a.ʃe.riˈa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

aixerriàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aixerriar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixerriar.
# aixerriesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.riˈe.səs/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.riˈe.ses/ valencià /aj.ʃe.riˈe.ses/, /a.ʃe.riˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aixerriesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixerriar.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixarreïsses
# aixerriessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.riˈe.sin/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.riˈe.sin/ valencià /aj.ʃe.riˈe.sin/, /a.ʃe.riˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aixerriessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixerriar.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixarreïssin
# ajusti
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʒus.ti/ Occidental: nord-occidental /aˈʒus.ti/, valencià /aˈd͡ʒus.ti/
   * Rimes: -usti

### Verb

ajusti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ajustar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ajustar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ajustar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ajustar.
# ajusteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒusˈtɛw/ balear /ə.ʒusˈtəw/, /ə.ʒusˈtɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒusˈtew/, valencià /a.d͡ʒusˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ajusteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ajustar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ajustar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ajustar.
# ajusticiar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒus.ti.siˈa/ Occidental: nord-occidental /a.ʒus.ti.siˈa/ valencià /a.d͡ʒus.ti.siˈaɾ/, /a.d͡ʒus.ti.siˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ajusticià
   * Etimologia: Del prefix a- i justícia.

### Verb

ajusticiar trans.
* Executar el condemnat a pena de mort.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ajusticio, ajusticia, ajusticiem

#### Sinònims

* assassinar, executar, exterminar, liquidar, matar

#### Traduccions

* Anglès: execute $^{(en)}$
* Castellà: ajusticiar $^{(es)}$
* Esperanto: ekzekuti $^{(eo)}$
* Francès: exécuter $^{(fr)}$, supplicier $^{(fr)}$, justicier $^{(fr)}$
* Italià: giustiziare $^{(it)}$
* Portuguès: justiçar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jus·ti·ci·ar (5)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: ajusticiar
# ajusticiara
## Català
### Verb

ajusticiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajusticiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajusticiar.
# ajusticia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒus.tiˈsi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ʒus.tiˈsi.a/, valencià /a.d͡ʒus.tiˈsi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ajusticia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ajusticiar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ajusticiar.
# ajustessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒusˈte.sis/ Occidental: nord-occidental /a.ʒusˈte.sis/, valencià /a.d͡ʒusˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

ajustessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajustar.
# ajusticiam
## Català
### Verb

ajusticiam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ajusticiar.
# aixafinaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.fiˈna.βən/, balear /ə.ʃə.fiˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃa.fiˈna.βen/ valencià /aj.ʃa.fiˈna.ven/, /a.ʃa.fiˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aixafinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aixafinar.
# aixafinen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəˈfi.nən/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃaˈfi.nen/ valencià /aj.ʃaˈfi.nen/, /a.ʃaˈfi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

aixafinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aixafinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aixafinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aixafinar.
# aixafines
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəˈfi.nəs/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃaˈfi.nes/ valencià /aj.ʃaˈfi.nes/, /a.ʃaˈfi.nes/
   * Rimes: -ines

### Verb

aixafines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aixafinar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aixafinar.
# aixafinessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.fiˈne.sən/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃa.fiˈne.sen/ valencià /aj.ʃa.fiˈne.sen/, /a.ʃa.fiˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aixafinessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafinar.
# aixafinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.fiˈna.βə/, balear /ə.ʃə.fiˈna.və/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃa.fiˈna.βa/ valencià /aj.ʃa.fiˈna.va/, /a.ʃa.fiˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aixafinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aixafinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aixafinar.
# aixafine
## Català
### Verb

aixafine
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aixafinar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aixafinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aixafinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aixafinar.
# aixafinesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.fiˈne.səs/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃa.fiˈne.ses/ valencià /aj.ʃa.fiˈne.ses/, /a.ʃa.fiˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aixafinesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafinar.
# aixafinessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.fiˈne.sin/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃa.fiˈne.sin/ valencià /aj.ʃa.fiˈne.sin/, /a.ʃa.fiˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aixafinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafinar.
# aixafinaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.fiˈna.βəs/, balear /ə.ʃə.fiˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃa.fiˈna.βes/ valencià /aj.ʃa.fiˈna.ves/, /a.ʃa.fiˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

aixafinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aixafinar.
# afluïssen
## Català
### Verb

afluïssen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afluir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flu·ïs·sen (4)
* Anagrama: inflàsseu
# afluït
## Català
### Verb

afluït
* Participi masculí singular del verb afluir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flu·ït (3)
* Heterograma de 6 lletres (afiltu)
* Anagrames: flautí, liftau
# afluïsca
## Català
### Verb

afluïsca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afluir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afluir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afluir.
# afluïsses
## Català
### Verb

afluïsses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afluir.