OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# protohistory
## Anglès
### Nom

protohistory ‎(comptable i incomptable, plural protohistories)
* protohistòria

### Vegeu també

* protohistory. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# protono
## Esperanto

   * Pronúncia: /proˈto.no/

### Nom

protono ‎(acusatiu protonon, plural protonoj, plural acusatiu protonojn)
* protó
# prova de consolació
## Català
### Nom

prova de consolació f. ‎(plural proves de consolació)
* (tennis de taula) Prova disputada pels jugadors que han perdut els partits respectius en una competició.

#### Traduccions

* Anglès: consolation event $^{(en)}$
* Castellà: prueba de consolación $^{(es)}$
* Francès: épreuve de consolation $^{(fr)}$

### Vegeu també

* prova de consolació. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# prova de selectivitat
## Català
### Nom

prova de selectivitat f. ‎(plural proves de selectivitat)
* prova d'accés a la universitat

### Vegeu també

* prova de selectivitat. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# prova d'accés a la universitat
## Català
### Nom

prova d'accés a la universitat f. ‎(plural proves d'accés a la universitat)
* Examen a què se sotmeten els estudiants que volen accedir a estudis universitaris i en què es valoren els coneixements adquirits en el batxillerat.

#### Notes

Les denominacions angleses A-level i advanced level són pròpies del Regne Unit i la denominació anglesa SAT reasoning test és pròpia dels Estats Units.

#### Sinònims

* prova de selectivitat
* selectivitat
* PAU

#### Traduccions

* Anglès: A-level $^{(en)}$, advanced level $^{(en)}$, SAT reasoning test $^{(en)}$
* Castellà: prueba de acceso a la universidad $^{(es)}$, selectividad $^{(es)}$, PAU $^{(es)}$
* Francès: baccalauréat $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* prova d'accés a la universitat. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# prova de compleció
## Català
### Nom

prova de compleció f. ‎(plural proves de compleció)
* Prova de comprensió lectora que consisteix a omplir els mots absents d'un text.

#### Traduccions

* Anglès: cloze test $^{(en)}$
* Castellà: test de cierre $^{(es)}$, test de completamiento $^{(es)}$
* Francès: test de closure $^{(fr)}$

### Vegeu també

* prova de compleció. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# prous
## Català antic
### Nom

prous
* forma plural de prou
# prova combinada
## Català
### Nom

prova combinada f. ‎(plural proves combinades)
* (bowling) Competició composta de proves individuals i de proves per equips, cadascuna amb un nombre diferent de jugadors per equip, en què computen només les puntuacions aconseguides per cada jugador en les proves individuals i en el si dels equips.

#### Traduccions

* Anglès: all events $^{(en)}$
* Castellà: todos los eventos $^{(es)}$

### Vegeu també

* prova combinada. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# prov
## Català
### Verb

prov
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de provar.
# regulàssiu
## Català
### Verb

regulàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb regular.
# regulàsseu
## Català
### Verb

regulàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb regular.
# regulàssim
## Català
### Verb

regulàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb regular.
# regulàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɣuˈɫa.ɾəw/, occidental /re.ɣuˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

regulàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de regular.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb regular.
# regulàs
## Català
### Verb

regulàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb regular.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb regular.

### Miscel·lània

* Anagrames: alguers, graules
# regulàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɣuˈɫa.ɾəm/, occidental /re.ɣuˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

regulàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de regular.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb regular.
# irritares
## Català
### Verb

irritares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de irritar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb irritar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ri·ta·res (4)
* Anagrama: irritar-se
# irritareu
## Català
### Verb

irritareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de irritar.
# irritaria
## Català
### Verb

irritaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de irritar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de irritar.
# irritariva
## Català
### Verb

irritariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de irritar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de irritar.
# irritaran
## Català
### Verb

irritaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de irritar.
# irritaren
## Català
### Verb

irritaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de irritar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb irritar.
# irritaries
## Català
### Verb

irritaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de irritar.
# irritariven
## Català
### Verb

irritariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de irritar.
# irritarien
## Català
### Verb

irritarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de irritar.
# junyent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒuˈɲen/ balear /ʒuˈɲent/, /ʒuˈɲen/ Occidental: nord-occidental /d͡ʒuˈɲen/ valencià /d͡ʒuˈɲent/, /d͡ʒuˈɲen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí iungente(m) ‎(«junyint»), participi actiu de iungō ‎(«junyir»), segle XVI.

### Nom

junyent m. ‎(plural junyents)
* Sinònim de conflent.

### Verb

junyent
* Gerundi del verb júnyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ju·nyent (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# irakaninon
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.ra.kaˈni.non/

### Nom

irakaninon
* acusatiu de irakanino
# irakanon
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.raˈka.non/

### Nom

irakanon
* acusatiu de irakano
# irakaninojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.ra.kaˈni.nojn/

### Nom

irakaninojn
* acusatiu plural de irakanino
# irakaniĉoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.ra.kaˈni.t͡ʃoj/

### Nom

irakaniĉoj
* forma plural de irakaniĉo
# irakaniĉon
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.ra.kaˈni.t͡ʃon/

### Nom

irakaniĉon
* acusatiu de irakaniĉo
# irakano
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.raˈka.no/
   * Etimologia: De Irako i l'infix -an-.

### Nom

irakano ‎(acusatiu irakanon, plural irakanoj, plural acusatiu irakanojn)
* iraquià

#### Derivats

* irakaniĉo, irakanino

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre irakano
# irakaniĉo
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.ra.kaˈni.t͡ʃo/
   * Etimologia: De irakiano i l'infix -iĉ-.

### Nom

irakaniĉo ‎(acusatiu irakaniĉon, plural irakaniĉoj, plural acusatiu irakaniĉojn)
* iraquià (home)

#### Variants

* irakianicho (sistema h), irakianicxo (sistema x)

#### Relacionats

* irakiano, irakianino
# irakaniĉojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.ra.kaˈni.t͡ʃojn/

### Nom

irakaniĉojn
* acusatiu plural de irakaniĉo
# irakanoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.raˈka.noj/

### Nom

irakanoj
* forma plural de irakano
# irakanojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.raˈka.nojn/

### Nom

irakanojn
* acusatiu plural de irakano
# pàmpol vairó
## Català
### Nom

pàmpol vairó m. ‎(plural pàmpols vairó)
* pàmpol

### Vegeu també

* pàmpol vairó. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# pàmpol veiró
## Català
### Nom

pàmpol veiró m. ‎(plural pàmpols veiró)
* (arcaisme) Forma alternativa de pàmpol vairó.

### Vegeu també

* pàmpol veiró. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# pàmpol verd
## Català
### Nom

pàmpol verd m. ‎(plural pàmpols verds)
* dot

### Vegeu també

* pàmpol verd. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# pàmpol ver
## Català
### Nom

pàmpol ver m. ‎(plural pàmpols vers)
* trotllo

### Vegeu també

* pàmpol ver. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# pàmpols feixats
## Català
### Nom

pàmpols feixats m. pl.
* Forma plural de pàmpol feixat.
# pàmpols rascats
## Català
### Nom

pàmpols rascats m. pl.
* Forma plural de pàmpol rascat.
# pàmpols rascàs
## Català
### Nom

pàmpols rascàs m. pl.
* Forma plural de pàmpol rascàs.
# pàmpols ratllats
## Català
### Nom

pàmpols ratllats m. pl.
* Forma plural de pàmpol ratllat.
# pàmpols pudents
## Català
### Nom

pàmpols pudents m. pl.
* Forma plural de pàmpol pudent.
# intuiguera
## Català
### Verb

intuiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intuir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intuir.
# intuigueres
## Català
### Verb

intuigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de intuir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intuir.
# intuigueva
## Català
### Verb

intuigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de intuir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de intuir.
# intuigueves
## Català
### Verb

intuigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de intuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tui·gue·ves (4)
* Anagrama: investigueu
# intuiguessen
## Català
### Verb

intuiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intuir.
# intuigueven
## Català
### Verb

intuigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de intuir.
# intuiguérem
## Català
### Verb

intuiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de intuir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intuir.
# intuigueren
## Català
### Verb

intuigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de intuir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intuir.
# intuiguesses
## Català
### Verb

intuiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tui·gues·ses (4)
* Anagrama: instiguésseu
# intuigué
## Català
### Verb

intuigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de intuir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de intuir.
# quedavi
## Català

   * Pronúncia: septentrional /kəˈða.βi/

### Verb

quedavi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de quedar.

#### Variants

* quedava
# quede
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈke.ðə/, occidental /ˈke.ðe/

### Verb

quede
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de quedar.
    Forma valenciana: [jo] quedo, quede, qued o quedi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb quedar.
    [Que jo] quedi o quede.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb quedar.
    [Que ell/ella/vostè] quedi o quede.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb quedar.
    Quedi o quede [ell/ella/vostè].
# quedau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /keˈðaw/, /kəˈðaw/ alguerès /kaˈɾaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

quedau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de quedar.
    [Vosaltres/vós] quedeu o quedau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb quedar.
    Quedeu o quedau [vosaltres/vós].
# quedaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈða.βən/ balear /keˈða.vən/, /kəˈða.vən/ Occidental: nord-occidental /keˈða.βen/ valencià /keˈða.ven/, /keˈða.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

quedaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de quedar.
# quedaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈða.βəs/ balear /keˈða.vəs/, /kəˈða.vəs/ Occidental: nord-occidental /keˈða.βes/ valencià /keˈða.ves/, /keˈða.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

quedaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de quedar.
# quedassis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈða.sis/ balear /keˈða.sis/, /kəˈða.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

quedassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb quedar.
    [Tu] quedessis, quedesses, quedasses, quedassis o quedares.
# quedavo
## Català

   * Pronúncia: central /kəˈða.βu/, nord-occidental /keˈða.βo/

### Verb

quedavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de quedar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] quedàveu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: que·da·vo (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeoquv)
* Anagrama: advoque
# quedava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈða.βə/ balear /keˈða.və/, /kəˈða.və/ Occidental: nord-occidental /keˈða.βa/ valencià /keˈða.va/, /keˈða.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

quedava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de quedar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de quedar.
# reivindicareu
## Català
### Verb

reivindicareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de reivindicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·ca·reu (6)
# reivindicaries
## Català
### Verb

reivindicaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de reivindicar.

#### Variants

* reivindicarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·ca·ri·es (7)
# reivindicara
## Català
### Verb

reivindicara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reivindicar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb reivindicar.

#### Variants

* [1] reivindiquessi, reivindiqués, reivindicàs
* [2] reivindiquessi, reivindiqués, reivindicàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·ca·ra (6)
# reivindicaria
## Català
### Verb

reivindicaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de reivindicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de reivindicar.

#### Variants

* [1] reivindicariva
* [2] reivindicariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·ca·ri·a (7)
# reivindicaren
## Català
### Verb

reivindicaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de reivindicar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reivindicar.

#### Variants

* [2] reivindiquessin, reivindiquessen, reivindicassin, reivindicassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·ca·ren (6)
# reivindicares
## Català
### Verb

reivindicares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de reivindicar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reivindicar.

#### Variants

* [2] reivindiquessis, reivindiquesses, reivindicassis, reivindicasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·ca·res (6)
# reivindicarien
## Català
### Verb

reivindicarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de reivindicar.

#### Variants

* reivindicariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·ca·ri·en (7)
# reivindicaran
## Català
### Verb

reivindicaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de reivindicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·ca·ran (6)
# reivindicarem
## Català
### Verb

reivindicarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de reivindicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·ca·rem (6)
# reivindicariva
## Català
### Verb

reivindicariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de reivindicar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de reivindicar.

#### Variants

* [1] reivindicaria
* [2] reivindicaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·i·vin·di·ca·ri·va (7)
# requeriríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.kə.ɾiˈɾi.əw/, occidental /re.ke.ɾiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

requeriríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de requerir.
# requeriré
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.kə.ɾiˈɾe/, occidental /re.ke.ɾiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

requeriré
* Primera persona del singular (jo) del futur de requerir.
# requerisc
## Català
### Verb

requerisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de requerir.
# requerisca
## Català
### Verb

requerisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb requerir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb requerir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb requerir.
# requeriries
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.kə.ɾiˈɾi.əs/, occidental /re.ke.ɾiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

requeriries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de requerir.
# katalanarengandik
## Basc
### Nom

katalanarengandik
* ablatiu definit singular de katalan
# katalaneg
## Bretó

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

katalaneg
* Català (llengua).
# katalanarenganako
## Basc
### Nom

katalanarenganako
* genitiu locatiu definit singular de katalan
# katalanarentzat
## Basc
### Nom

katalanarentzat
* benefactiu definit singular de katalan
* benefactiu definit singular de katalan
# katalanaz
## Basc
### Nom

katalanaz
* instrumental definit singular de katalan
* instrumental definit singular de katalan
# katalanca
## Turc
### Adjectiu

katalanca
* Català (relatiu o pertanyent a Catalunya o al català).
# katalanarenganaino
## Basc
### Nom

katalanarenganaino
* terminatiu definit singular de katalan
# katalanari
## Basc
### Nom

katalanari
* datiu definit singular de katalan
* datiu definit singular de katalan
# katalanarengatik
## Basc
### Nom

katalanarengatik
* causal definit singular de katalan
* causal definit singular de katalan
# katalanarenganantz
## Basc
### Nom

katalanarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de katalan
# katalana
## Basc
### Nom

katalana
* absolutiu definit singular de katalan
* absolutiu definit singular de katalan
# katakana
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.təˈka.nə/, occidental /ka.taˈka.na/
   * Rimes: -ana
   * Etimologia: Del japonès 片仮名 ‎(かたかな, katakana, literalment «kana parcial»).

### Nom

katakana m. ‎(plural invariable)
* Alfabet sil·làbic japonès usat per a escriure paraules manllevades o pròpies d'altres idiomes (sobretot de l'anglès).

#### Relacionats

* kana, hiragana

#### Traduccions

* Anglès: katakana $^{(en)}$
* Castellà: katakana $^{(es)}$
* Japonès: 片仮名 $^{(ja)}$ ‎(かたかな, katakana)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ka·ta·ka·na (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: Termcat
# katalan
## Àzeri

   * Pronúncia: (pendent)

### Nom

katalan
* català (llengua)

## Basc

   * Pronúncia: /ka.ta.lan/
   * Àudio: Sant Sebastià
   * Etimologia: Del francès catalan o del castellà catalán.

### Nom

katalan inan.
* català
* (singular) català (llengua)

#### Declinació

Nom comú animat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
katalan
katalana
katalanak
Ergatiu
katalanek
katalanak
katalanek
Datiu
katalani
katalanari
katalanei
Genitiu
katalanen
katalanaren
katalanen
Comitatiu
katalanekin
katalanarekin
katalanekin
Benefactiu
katalanentzat
katalanarentzat
katalanentzat
Instrumental
katalanez
katalanaz
katalanez
Partitiu
katalanik
Prolatiu
katalantzat
Causal
katalanengatik
katalanarengatik
katalanengatik
Locatius
Inessiu
katalanengan
katalanarengan
katalanengan
Ablatiu
katalanengandik
katalanarengandik
katalanengandik
Al·latiu
katalanengana
katalanarengana
katalanengana
Terminatiu
katalanenganaino
katalanarenganaino
katalanenganaino
Al·l. direcional
katalanenganantz
katalanarenganantz
katalanenganantz
Gen. locatiu
katalanenganako
katalanarenganako
katalanenganako :
Nom comú inanimat en consonant
Cas
Singular
Absolutiu
katalana
Ergatiu
katalanak
Datiu
katalanari
Genitiu
katalanaren
Comitatiu
katalanarekin
Benefactiu
katalanarentzat
Instrumental
katalanaz
Causal
katalanarengatik :

### Adjectiu

katalan
* català

### Vegeu també

* Entrada «katalan» a l’Elhuyar Hiztegia.

## Indonesi

   * Pronúncia: (pendent)

### Nom

katalan
* català (llengua)

## Suec

   * Etimologia: [1] Del castellà catalán.
   * Etimologia: [2] D’origen incert. Potser del cognom italià Catalani, bé d’un pastisser de Norrköping no identificat o bé de la cantant d’òpera Angelica Catalani (1780-1849). Alternativament, del francès Catalan-Mazarin ‎(«Català Mazarí»), regiment creat a Perpinyà pel cardenal Mazarí que havia originat mazarin ‎(«pasta rodona farcida»), interpretat com «el mazarin català».

### Nom

katalan c.
* català (persona)
* Pasta rodona amb crema d’ametlla i melmelada de gerds.

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Indefinit | Definit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu | katalan | katalanen | katalaner | katalanerna |
| Genitiu | katalans | katalanens | katalaners | katalanernas |

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec
* ↑ Martí Crespo, «‘Fika’, el ritual dels suecs per a cruspir-se catalans», Vilaweb, 10.03.2023
# katalan tili
## Uzbek
### Nom

katalan tili
* català
# katalanarengan
## Basc
### Nom

katalanarengan
* inessiu definit singular de katalan
# katalanarengana
## Basc
### Nom

katalanarengana
* al·latiu definit singular de katalan
# katalaani
## Estonià
### Nom

katalaani
* català (llengua)
* català, catalana (persona de parla ídem)

## Finès
### Nom

katalaani
* català (llengua)
    kuinka katalaaniksi sanotaan kaunis? ― com es diu bonic en català?

#### Relacionats

* katalonialainen

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Kielitoimiston sanakirja sobre katalaani
# katalanak
## Basc
### Nom

katalanak
* absolutiu definit plural de katalan
* ergatiu definit singular de katalan
* ergatiu definit singular de katalan
# katalanarekin
## Basc
### Nom

katalanarekin
* comitatiu definit singular de katalan
* comitatiu definit singular de katalan
# katalanaren
## Basc
### Nom

katalanaren
* genitiu definit singular de katalan
* genitiu definit singular de katalan
# isqueres
## Català
### Verb

isqueres
* (literari, valencià) Segona persona del singular (tu) del passat simple de eixir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixir.

#### Variants

* [1] eixigueres, eixires
* [2] eixires, eixissis, isquesses

### Miscel·lània

* Anagrames: iresques, iresqués, reïsques, reïsqués, riqueses
# isques
## Català
### Verb

isques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb eixir.

#### Variants

* ixis, ixes

### Miscel·lània

* Anagrama: esquís
# isquessen
## Català
### Verb

isquessen
* (nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixir.

#### Variants

* eixiren, eixissin, isqueren
# isquesses
## Català
### Verb

isquesses
* (nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixir.

#### Variants

* eixires, eixissis, isqueres