OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# adjektibotzat
## Basc
### Nom

adjektibotzat
* prolatiu indefinit de adjektibo
# adjektiv
## Danès
### Nom

adjektiv n.
* adjectiu

#### Declinació

Declinació de adjektiv :
| Gènere neutre | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Gènere neutre | Indefinit | Definit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu | adjektiv | adjektivet | adjektiver | adjektiverne |
| Genitiu | adjektivs | adjektivets | adjektivers | adjektivernes |

#### Sinònims

* tillægsord

### Vegeu també

Per a més informació vegeu l'entrada adjektiv al Ordbog over det danske Sprog

## Suec
### Nom

adjektiv n.
* adjectiu

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Indefinit | Definit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu | adjektiv | adjektivet | adjektiv | adjektiven |
| Genitiu | adjektivs | adjektivets | adjektivs | adjektivens |

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec
# guipant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡiˈpan/ balear /ɡiˈpant/, /ɡiˈpan/ Occidental: nord-occidental /ɡiˈpan/ valencià /ɡiˈpant/, /ɡiˈpan/
   * Rimes: -ant

### Verb

guipant
* Gerundi del verb guipar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pant (2)
* Heterograma de 7 lletres (aginptu)
# guipar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɡiˈpa/ Occidental: nord-occidental /ɡiˈpa/ valencià /ɡiˈpaɾ/, /ɡiˈpa/ Informal: mallorquí /ɟiˈpa/, mallorquí, vulgar /ɲiˈpa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: guipà
   * Etimologia: D'origen incert, potser de guinyar, segle XIX.

### Verb

guipar intr., trans. ‎(intransitiu guipar-hi)
* (col·loquial) Mirar, especialment d'amagat, de lluny o amb esforç.
* (col·loquial) enganxar, enxampar
    No aconseguirem enganyar-lo: ja ens ha guipat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: guipo, guipa, guipem

#### Sinònims

* afinar, ovirar, clissar

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·par (2)
* Heterograma de 6 lletres (agipru)
* Anagrames: agrupi, agrupí, gripau

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# guipada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡiˈpa.ðə/, occidental /ɡiˈpa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

guipada
* Participi femení singular del verb guipar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pa·da (3)
# guipam
## Català
### Verb

guipam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de guipar.

#### Variants

* guipem

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pam (2)
* Heterograma de 6 lletres (agimpu)
# guipa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɡi.pə/, occidental /ˈɡi.pa/
   * Rimes: -ipa

### Verb

guipa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de guipar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb guipar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pa (2)
* Anagrames: apugi, apugí, apuig, pagui, paguí
# guipaien
## Català
### Verb

guipaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de guipar.

#### Variants

* guipaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pa·ien (3)
# guipaies
## Català
### Verb

guipaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de guipar.

#### Variants

* guipaves

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pa·ies (3)
# guip
## Català
### Verb

guip
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de guipar.

#### Variants

* guipo, guipe, guipi

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: pugi, pugí, puig, Puig
# guipaia
## Català
### Verb

guipaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de guipar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de guipar.

#### Variants

* [1] guipavi, guipava
* [2] guipava

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pa·ia (3)
# guipades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡiˈpa.ðəs/, occidental /ɡiˈpa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

guipades
* Participi femení plural del verb guipar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pa·des (3)
* Heterograma de 8 lletres (adegipsu)
# homenatjàrem
## Català
### Verb

homenatjàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de homenatjar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb homenatjar.
# homenatjàsseu
## Català
### Verb

homenatjàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb homenatjar.
# homenatjàssim
## Català
### Verb

homenatjàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb homenatjar.
# homenege
## Català
### Verb

homenege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de homenejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb homenejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb homenejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb homenejar.
# homenatjàreu
## Català
### Verb

homenatjàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de homenatjar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb homenatjar.
# homenatjàs
## Català
### Verb

homenatjàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb homenatjar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb homenatjar.
# homenatjàssem
## Català
### Verb

homenatjàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb homenatjar.
# homenatjàveu
## Català
### Verb

homenatjàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de homenatjar.
# homenatjàssiu
## Català
### Verb

homenatjàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb homenatjar.
# addimesticante
## Italià
### Verb

addimesticante
* participi present de addimesticare
# addidi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈad.dɪ.diː/

### Verb

addidī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de addō
# addimestica
## Italià
### Verb

addimestica
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de addimesticare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de addimesticare
# addies
## Anglès
### Nom

addies
* forma plural de addy
# addimesticai
## Italià
### Verb

addimesticai
* primera persona singular (io) del passat de addimesticare
# addimesticandosi
## Italià
### Verb

addimesticandosi
* gerundi de addimesticarsi
# addimesticano
## Italià
### Verb

addimesticano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de addimesticare
# addimesticantesi
## Italià
### Verb

addimesticantesi
* participi present de addimesticarsi
# addimesticammo
## Italià
### Verb

addimesticammo
* primera persona plural (noi) del passat de addimesticare
# addimesticando
## Italià
### Verb

addimesticando
* gerundi de addimesticare
# harriarengatik
## Basc
### Nom

harriarengatik
* causal definit singular de harri
# harrientzat
## Basc
### Nom

harrientzat
* benefactiu definit plural de harri
# harriari
## Basc
### Nom

harriari
* datiu definit singular de harri
# harriaz
## Basc
### Nom

harriaz
* instrumental definit singular de harri
# harriei
## Basc
### Nom

harriei
* datiu definit plural de harri
# harriekin
## Basc
### Nom

harriekin
* comitatiu definit plural de harri
# harrien
## Basc
### Nom

harrien
* genitiu definit plural de harri
# harriengatik
## Basc
### Nom

harriengatik
* causal definit plural de harri
# harriarentzat
## Basc
### Nom

harriarentzat
* benefactiu definit singular de harri
# harriek
## Basc
### Nom

harriek
* ergatiu definit plural de harri
# acorruaven
## Català
### Verb

acorruaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acorruar.
# acorruessen
## Català
### Verb

acorruessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
# acorruessis
## Català
### Verb

acorruessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
# acorruem
## Català
### Verb

acorruem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acorruar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acorruar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb acorruar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·ru·em (4)
* Anagrames: morcareu, morcàreu
# acorruesses
## Català
### Verb

acorruesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
# acorruessin
## Català
### Verb

acorruessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
# acorruaves
## Català
### Verb

acorruaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acorruar.
# acorrue
## Català
### Verb

acorrue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acorruar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acorruar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acorruar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acorruar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·ru·e (4)
* Anagrama: acorreu
# adscriure
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ətsˈkɾiw.ɾə/ Occidental: nord-occidental /atsˈkɾiw.ɾe/ valencià /atsˈkɾiw.ɾe/, /asˈkɾiw.ɾe/
   * Rimes: -iwɾe
   * Etimologia: Del llatí adscribere.

### Verb

adscriure trans.
* Afegir algú a una associació.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adscric, adscriu, adscrivim

#### Traduccions

* Anglès: appoint $^{(en)}$
* Castellà: adscribir $^{(es)}$
* Francès: affecter $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ads·criu·re (3)
* Anagrama: descriurà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# adscriuria
## Català
### Verb

adscriuria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adscriure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adscriure.
# adscriuries
## Català
### Verb

adscriuries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adscriure.
# adscriuriven
## Català
### Verb

adscriuriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adscriure.
# adscriuran
## Català
### Verb

adscriuran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adscriure.
# adscriureu
## Català
### Verb

adscriureu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de adscriure.
# adscriurien
## Català
### Verb

adscriurien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adscriure.
# adscriuen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ətsˈkɾi.wən/ Occidental: nord-occidental /atsˈkɾi.wen/ valencià /atsˈkɾi.wen/, /asˈkɾi.wen/
   * Rimes: -iwen

### Verb

adscriuen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de adscriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ads·cri·uen (3)
* Heterograma de 9 lletres (acdeinrsu)
* Anagrames: escudiran, secundari
# adscriuriva
## Català
### Verb

adscriuriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de adscriure.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adscriure.
# heavily
## Anglès
### Adverbi

heavily ‎(comparatiu more heavily, superlatiu most heavily)
* feixugament
# heavy
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈhɛvi/ àudio (EUA)

### Adjectiu

heavy ‎(comparatiu heavier, superlatiu heaviest)
* pesat

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# heaviest
## Anglès
### Adjectiu

heaviest
* forma superlativa de heavy
# heat stroke
## Anglès
### Nom

heat stroke ‎(plural heat strokes)
* cop de calor

### Vegeu també

* heat stroke. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# heats
## Anglès
### Nom

heats
* forma plural de heat

### Verb

heats
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de heat
# heated
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

heated
* passat i participi de heat
# heating
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

heating
* gerundi de heat
# heavier
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Adjectiu

heavier
* forma comparativa de heavy
# heaving
## Anglès
### Adjectiu

heaving ‎(comparatiu more heaving, superlatiu most heaving)
* (col·loquial) atapeït

#### Sinònims

* crowded, packed

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# heat strokes
## Anglès
### Nom

heat strokes
* forma plural de heat stroke
# adiés
## Català
### Verb

adiés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·és (3)
* Anagrames: adeis $^{(alfagrama)}$, adesi, adesí, aides, aidés, ideàs
# adiàreu
## Català
### Verb

adiàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adiar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·à·reu (4)
* Anagrames: aidareu, aidàreu
# adiàssiu
## Català
### Verb

adiàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·às·siu (4)
* Anagrama: aidàssiu
# adiàssem
## Català
### Verb

adiàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·às·sem (4)
* Anagrames: aidàssem, amidessa
# adiàsseu
## Català
### Verb

adiàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·às·seu (4)
* Anagrama: aidàsseu
# adiàssim
## Català
### Verb

adiàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·às·sim (4)
* Anagrama: aidàssim
# adiàveu
## Català
### Verb

adiàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·à·veu (4)
* Anagrama: aidàveu
# adiàs
## Català
### Verb

adiàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·às (3)
* Anagrames: aidàs, dasia
# adié
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈðje\
       Americà: alt /aˈdje/, baix \aˈðje\
   * Rimes: -e

### Verb

adié
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb adiar
# adiàvem
## Català
### Verb

adiàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·à·vem (4)
* Anagrames: aidàvem, mediava
# heptathletes
## Anglès
### Nom

heptathletes
* forma plural de heptathlete
# heptathloniennes
## Francès
### Nom

heptathloniennes f. pl.
* forma plural de heptathlonienne
# heptathlete
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈhɛp.tæθ.lit/

### Nom

heptathlete ‎(plural heptathletes)
* (atletisme) heptatleta

### Vegeu també

* heptathlete. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 agost 2014].
# heptatlones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ep.taðˈlo.nes\, meridional \ep.taðˈlo.neh\
       Americà: alt /ep.tadˈlo.n(e)s/, baix /ep.taˈtlo.neh/, austral /ep.taˈtlo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

heptatlones m. pl.
* forma plural de heptatlón
# heptatlón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ep.taðˈlon\, meridional \ep.taðˈloŋ\
       Americà: alt /ep.t(a)dˈlon/, baix \ep.taˈtloŋ\, austral /ep.taˈtlon/
   * Rimes: -on

### Nom

heptatlón m. ‎(plural heptatlones)
* (Atletisme) heptatló

### Miscel·lània

* Síl·labes: hep·tat·lón (3)

### Vegeu també

* heptatlón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 agost 2014].
# heptathlonienne
## Francès
### Nom

heptathlonienne f. ‎(plural heptathloniennes)
* (Atletisme) heptatleta

### Vegeu també

* heptathlonienne. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 agost 2014].
# heptathlons
## Francès
### Nom

heptathlons m. pl.
* forma plural de heptathlon
# heptathlon
## Anglès
### Nom

heptathlon ‎(plural heptathlons)
* (atletisme) heptatló

### Vegeu també

* heptathlon. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 agost 2014].

## Francès

   * Pronúncia: /ɛp.tatˈlɔ̃/

### Nom

heptathlon m. ‎(plural heptathlons)
* (Atletisme) heptatló

### Vegeu també

* heptathlon. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 agost 2014].
# heptosa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əpˈto.zə/, occidental /epˈto.za/
   * Rimes: -oza
   * Etimologia: Del prefix hepta- i el sufix -osa.

### Nom

heptosa f. ‎(plural heptoses)
* Un monosacàrid format per set grups carbonils.

#### Traduccions

* Anglès: heptose $^{(en)}$
* Castellà: heptosa $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: hep·to·sa (3)
* Heterograma de 7 lletres (aehopst)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# honorificaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.nu.ɾi.fi.kəˈɾe/, occidental /o.no.ɾi.fi.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

honorificaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de honorificar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /o.no.ɾi.fi.kaˈɾe/
       Americà: alt /o.no.ɾi.fi.k(a)ˈɾe/, baix /o.no.ɾi.fi.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

honorificaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb honorificar
# honorificarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /u.nu.ɾi.fi.kaˈɾi.vas/

### Verb

honorificarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de honorificar.
    Forma algueresa per [tu] honorificaries.
# honorificarà
## Català

   * Pronúncia: oriental //u.nu.ɾiˈfi.kəˈɾə/, occidental /o.no.ɾi.fi.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

honorificarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de honorificar.
# honorificaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.nu.ɾi.fi.kəˈɾi.əs/, occidental /o.no.ɾi.fi.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

honorificaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de honorificar.
# honorificaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /u.nu.ɾi.fi.kəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /o.no.ɾi.fi.kaˈɾi.ɛw/, valencià /o.no.ɾi.fi.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

honorificaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de honorificar.
# honorificariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /u.nu.ɾi.fi.kaˈɾi.va/

### Verb

honorificariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de honorificar.
    Forma algueresa per [jo] honorificaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de honorificar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] honorificaria.
# honorificaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental //u.nu.ɾiˈfi.kəˈɾəs/, occidental /o.no.ɾi.fi.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

honorificaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de honorificar.
# honorificariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /u.nu.ɾi.fi.kaˈɾi.van/

### Verb

honorificariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de honorificar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] honorificarien.
# acubilléssiu
## Català
### Verb

acubilléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillàssim
## Català
### Verb

acubillàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillàssiu
## Català
### Verb

acubillàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillés
## Català
### Verb

acubillés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillésseu
## Català
### Verb

acubillésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillàsseu
## Català
### Verb

acubillàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillàveu
## Català
### Verb

acubillàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acubillar.
# acubilléssem
## Català
### Verb

acubilléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubilléssim
## Català
### Verb

acubilléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# advertigueres
## Català
### Verb

advertigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de advertir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb advertir.
# advertiguessen
## Català
### Verb

advertiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb advertir.
# advertigueva
## Català
### Verb

advertigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de advertir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de advertir.
# advertiguera
## Català
### Verb

advertiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb advertir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb advertir.
# advertigueven
## Català
### Verb

advertigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de advertir.
# advertigueren
## Català
### Verb

advertigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de advertir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb advertir.
# advertigueves
## Català
### Verb

advertigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de advertir.
# advertiguesses
## Català
### Verb

advertiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb advertir.
# advertigueu
## Català
### Verb

advertigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb advertir.
# aerosol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌe.ɾuˈsɔɫ/ balear /əˌe.ɾoˈsɔɫ/, /əˌe.ɾuˈsɔɫ/ Occidental: /aˌe.ɾoˈsɔɫ/
   * Rimes: -ɔl
   * Etimologia: Del prefix aero- i solut.

### Nom

aerosol m. ‎(plural aerosols)
* Conjunt de petitíssimes partícules, líquides o sòlides, que es mantenen en suspensió en un medi gasós.
    «Els aerosols contenen diferents microbis i tenen diferents mides i composició (percentatge d'aigua, presència i concentració de mucoproteïnes i mucopolisacàrids, etc.) segons en quina part del tracte respiratori s'originen.» (Juan Jofre Torroella, Canvi climàtic i malalties infeccioses: discurs de recepció de Joan Jofre i Torroella com a membre, Institut d'Estudis Catalans, 2008, pàgina 14)

#### Traduccions

* Alemany: Aerosol $^{(de)}$
* Anglès: aerosol $^{(en)}$
* Castellà: aerosol $^{(es)}$
* Francès: aérosol $^{(fr)}$
* Italià: aerosol $^{(it)}$
* Portuguès: aerossol $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·ro·sol (4)
* Anagrama: rosèola

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# aerostatiche
## Italià

   * Pronúncia: /a.e.roˈstaː.ti.ke/

### Adjectiu

aerostatiche f. pl.
* forma plural de aerostatica

### Nom

aerostatiche f. pl.
* forma plural de aerostatica