OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# satisfaéreu
## Català antic
### Verb

satisfaéreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de satisfer
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de satisfer

#### Variants

* [1] satisfaés, satisfés, satisfaérets, satisférets, satisféreu
* [2] satisfaséssets, satisfacéssets, satisfaéssets, satisféssets, satisfaérets, satisférets, satisfasésseu, satisfacésseu, satisfaésseu, satisfésseu, satisféreu
# satisfayes
## Català antic
### Verb

satisfayes
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de satisfer

#### Variants

* satisfasies, satisfahies, satisfehies, satisfeyes, satisfies
# satisfayts
## Català antic
### Verb

satisfayts
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de satisfer
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de satisfer

#### Variants

* [1] satisfaets, satisfeyts, satisfeys, satisfaeu, satisfeu
* [2] satisfaets, satisfeyts, satisfeys, satisfaeu, satisfeu
# satisfaçam
## Català antic
### Verb

satisfaçam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de satisfer
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de satisfer

#### Variants

* [1] satisfacem, satisfagam
* [2] satisfacem, satisfagam
# satisfaérem
## Català antic
### Verb

satisfaérem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de satisfer
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de satisfer

#### Variants

* [1] satisfaem, satisfem, satisférem
* [2] satisfaséssem, satisfacéssem, satisfaéssem, satisféssem, satisférem
# satisfaérets
## Català antic
### Verb

satisfaérets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de satisfer
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de satisfer

#### Variants

* [1] satisfaés, satisfés, satisfaéreu, satisférets, satisféreu
* [2] satisfaséssets, satisfacéssets, satisfaéssets, satisféssets, satisférets, satisfasésseu, satisfacésseu, satisfaésseu, satisfésseu, satisfaéreu, satisféreu
# satisfaça
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.tisˈfa.sə/, occidental /sa.tisˈfa.sa/
   * Rimes: -asa

### Verb

satisfaça
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb satisfer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb satisfer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb satisfer.

#### Variants

* [1] satisfaci
* [2] satisfaci
* [3] satisfaci

## Català antic
### Verb

satisfaça
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de satisfer
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de satisfer
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de satisfer

#### Variants

* [1] satisfaga
* [2] satisfaga
* [3] satisfaga
# satisfaçats
## Català antic
### Verb

satisfaçats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de satisfer

#### Variants

* satisfaçau, satisfagats, satisfagau, satisfacets, satisfaceu
# lambiccassimo
## Italià
### Verb

lambiccassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de lambiccare
# lambiccasti
## Italià
### Verb

lambiccasti
* segona persona singular (tu) del passat de lambiccare
# lambiccava
## Italià
### Verb

lambiccava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de lambiccare
# lambiccati
## Italià
### Verb

lambiccati
* participi passat masculí plural de lambiccare
# lambiccaste
## Italià
### Verb

lambiccaste
* segona persona plural (voi) del passat de lambiccare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de lambiccare
# lambiccata
## Italià
### Verb

lambiccata
* participi passat femení singular de lambiccare
# lambiccavamo
## Italià
### Verb

lambiccavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de lambiccare
# lambiccavano
## Italià
### Verb

lambiccavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de lambiccare
# lambiccate
## Italià
### Verb

lambiccate
* participi passat femení plural de lambiccare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de lambiccare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de lambiccare
# lambiccato
## Italià
### Verb

lambiccato m. ‎(femení lambiccata, plural masculí lambiccati, plural femení lambiccate)
* participi passat masculí singular de lambiccare
# llitàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎiˈta.βəw/, balear /ʎiˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /ʎiˈta.βew/ valencià /ʎiˈta.vew/, /ʎiˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

llitàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de llitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·tà·veu (3)
# llitàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎiˈta.βəm/, balear /ʎiˈta.vəm/ Occidental: nord-occidental /ʎiˈta.βem/ valencià /ʎiˈta.vem/, /ʎiˈta.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

llitàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de llitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·tà·vem (3)
# llitésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎiˈte.səw/, occidental /ʎiˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

llitésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·tés·seu (3)
# llitàssiu
## Català
### Verb

llitàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·tàs·siu (3)
# llitéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎiˈte.səm/, occidental /ʎiˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

llitéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·tés·sem (3)
# llicenciasses
## Català
### Verb

llicenciasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb llicenciar.
# llicenciassis
## Català
### Verb

llicenciassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb llicenciar.
# llicenciat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎi.sən.siˈat/, occidental /ʎi.sen.siˈat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Derivat de llicenciar, segle XIV.

### Nom

llicenciat m. ‎(plural llicenciats, femení llicenciada)
* Persona que ha obtingut una llicenciatura.

#### Derivats

* llicenciatura

#### Traduccions

* Anglès: licenciate $^{(en)}$
* Castellà: licenciado $^{(es)}$
* Francès: licencié $^{(fr)}$

### Verb

llicenciat
* Participi masculí singular del verb llicenciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·cen·ci·at (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* llicenciat. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# llicenciatura
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎi.sən.si.əˈtu.ɾə/, occidental /ʎi.sen.si.aˈtu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa
   * Etimologia: De llicenciat i el sufix -ura, segle XVI.

### Nom

llicenciatura f. ‎(plural llicenciatures)
* Títol universitari que acredita que una persona ha superat el grau de llicenciat.
* Estudis universitaris de cicle llarg, generalment quatre o cinc cursos acadèmics, mitjançant els quals, un cop superats, s'obté el títol de llicenciat.

#### Notes

Amb la implantació general, a partir del curs 2009-10, del sistema de l'espai europeu d'educació superior les llicenciatures desapareixen.

#### Traduccions

* Anglès: bachelor's degree $^{(en)}$
* Castellà: licenciatura $^{(es)}$
* Francès: licence $^{(fr)}$
* Castellà: licenciatura $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·cen·ci·a·tu·ra (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
* llicenciatura. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# llicenciava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎi.sən.siˈa.βə/, balear /ʎi.sən.siˈa.və/ Occidental: nord-occidental /ʎi.sen.siˈa.βa/ valencià /ʎi.sen.siˈa.va/, /ʎi.sen.siˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

llicenciava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de llicenciar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de llicenciar.
# llicenciaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎi.sən.siˈa.βən/, balear /ʎi.sən.siˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /ʎi.sen.siˈa.βen/ valencià /ʎi.sen.siˈa.ven/, /ʎi.sen.siˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

llicenciaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de llicenciar.
# llicenciassin
## Català
### Verb

llicenciassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb llicenciar.
# llicenciau
## Català
### Verb

llicenciau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de llicenciar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb llicenciar.
# satisfacessen
## Català antic
### Verb

satisfacessen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de satisfer

#### Variants

* satisfasessen, satisfaessen, satisfessen, satisfaeren, satisferen
# satisfacessis
## Català
### Verb

satisfacessis
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb satisfer.

#### Variants

* satisfessis, satisfesses, satisferes
# satisfacción en el trabajo
## Castellà
### Nom

satisfacción en el trabajo f. ‎(plural satisfacciones en el trabajo)
* satisfacció en el treball

#### Sinònims

* satisfacción laboral

### Vegeu també

* satisfacción en el trabajo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# satisfacen
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.tisˈfa.sən/, occidental /sa.tisˈfa.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

satisfacen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb satisfer.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb satisfer.

#### Variants

* [1] satisfacin
* [2] satisfacin

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·tis·fa·cen (4)
* Anagrama: afectassin
# satisfaces
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.tisˈfa.səs/, occidental /sa.tisˈfa.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

satisfaces
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb satisfer.

#### Variants

* satisfacis

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·tis·fa·ces (4)
* Anagrama: afectassis

## Català antic
### Verb

satisfaces
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de satisfer

#### Variants

* satisfagues
# satisfacessi
## Català
### Verb

satisfacessi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb satisfer.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb satisfer.

#### Variants

* [1] satisfacés, satisfessa, satisfés, satisfera
* [2] satisfacés, satisfés, satisfera
# satisfacessin
## Català
### Verb

satisfacessin
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb satisfer.

#### Variants

* satisfessin, satisfessen, satisferen
# satisfacción laboral
## Castellà
### Nom

satisfacción laboral f. ‎(plural satisfacciones laborales)
* satisfacció en el treball

#### Sinònims

* satisfacción en el trabajo

### Vegeu també

* satisfacción laboral. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# satisfacem
## Català
### Verb

satisfacem
* (balear, alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb satisfer.
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb satisfer.

#### Variants

* [1] satisfem
* [2] satisfem

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·tis·fa·cem (4)
* Anagrama: afectàssim

## Català antic
### Verb

satisfacem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de satisfer
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de satisfer

#### Variants

* [1] satisfaçam, satisfagam
* [2] satisfaçam, satisfagam
# satisfacesses
## Català antic
### Verb

satisfacesses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de satisfer

#### Variants

* satisfasesses, satisfaesses, satisfesses, satisfaeres, satisferes
# ràfel
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈra.fəɫ/, occidental /ˈra.feɫ/

### Nom

ràfel m. ‎(plural ràfels)
* (ribagorçà, valencià septentrional) Forma alternativa de ràfec.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rà·fel (2)
* Anagrames: fer-la, ferla

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# ràfets
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈra.fəts/, occidental /ˈra.fets/

### Nom

ràfets m. pl.
* Forma plural de ràfet.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rà·fets (2)
* Heterograma de 6 lletres (aefrst)
* Anagrames: fartes, fartés
# ràfics
## Català

   * Pronúncia: /ˈra.fiks/
   * Rimes: -afiks

### Nom

ràfics m. pl.
* Forma plural de ràfic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rà·fics (2)
* Heterograma de 6 lletres (acfirs)
# ràfet
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈra.fət/, occidental /ˈra.fet/

### Nom

ràfet m. ‎(plural ràfets)
* Forma alternativa de rafet.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rà·fet (2)
* Anagrama: farte

### Vegeu també

* ràfet. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# ràfic
## Català

   * Pronúncia: /ˈra.fik/
   * Rimes: -afik

### Nom

ràfic m. ‎(plural ràfics)
* (nord-occidental) Forma alternativa de ràfec.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rà·fic (2)
* Anagrames: afric, ficar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# ràfil
## Català

   * Pronúncia: /ˈra.fiɫ/

### Nom

ràfil m. ‎(plural ràfils)
* (rigaborçà, valencià septentrional) Forma alternativa de ràfec.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rà·fil (2)
* Anagrama: filar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# seixanta-unè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səˌʃan.tə.uˈnɛ/ balear /səˌʃan.tə.uˈnə/, /səˌʃan.tə.uˈnɛ/ Occidental: nord-occidental /sejˌʃan.ta.uˈne/ valencià /sejˌʃan.ta.uˈne/, /seˌʃan.ta.uˈne/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: De seixanta-un i el sufix -è.

### Numeral

seixanta-unè m. ‎(femení seixanta-unena, plural masculí seixanta-unens, plural femení seixanta-unenes)
* (ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició seixanta-u.
* (partitiu) De les parts d'un tot dividit seixanta-u parts iguals.

#### Notes

* Se solen utilitzar xifres romanes amb valor d'ordinal darrere de noms propis i de segles, i davant d'esdeveniments periòdics.
* L'ordinal normalment va davant del substantiu. Quan es posposa, i darrere de noms propis a partir de l'onze, es pot substituir pel cardinal masculí.

#### Sinònims

* seixanta-uné, en valencià

#### Traduccions

* Anglès: sixty-first $^{(en)}$
* Castellà: sexagésimo $^{(es)}$ primero
* Francès: soixante-et-unième $^{(fr)}$
* Gallec: sesaxésimo $^{(gl)}$ primeiro
* Italià: sessantunesimo $^{(it)}$
* Occità: seissanta $^{(oc)}$ unen, seishanta $^{(oc)}$ unau
* Portuguès: sexagésimo-primeiro $^{(pt)}$

### Nom

seixanta-unè m. ‎(plural seixanta-unens)
* Una de les seixanta-una parts iguals en que es divideix un tot
    un seixanta-unè es representa 1/61

### Miscel·lània

* Síl·labes: sei·xan·ta·u·nè (5)
# seixanta-vuit
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səˌʃan.təˈβujt/, balear /səˌʃan.təˈvujt/ Occidental: nord-occidental /sejˌʃan.taˈβujt/ valencià /sejˌʃan.taˈvujt/, /seˌʃan.taˈβujt/
   * Rimes: -ujt
   * Etimologia: De seixanta i vuit.

### Numeral

seixanta-vuit inv.
* (cardinal) Seixanta més vuit.
    Té seixanta-vuit anys
* (valor ordinal) Seixanta-vuitè, seixanta-vuitena.
    La pàgina seixanta-vuit

#### Sinònims

* seixanta-huit, en valencià.

#### Traduccions

* Alemany: achtundsechzig $^{(de)}$
* Anglès: sixty-eight $^{(en)}$
* Basc: hirurogei $^{(eu)}$ ta zortzi
* Castellà: sesenta $^{(es)}$ y ocho
* Esperanto: sesdek $^{(eo)}$ ok
* Francès: soixante-huit $^{(fr)}$
* Gallec: sesenta $^{(gl)}$ e oito
* Italià: sessantotto $^{(it)}$
* Occità: seissanta $^{(oc)}$ uèch, seishanta $^{(oc)}$ ueit
* Portuguès: sessenta $^{(pt)}$ e oito
* Romanès: şaizeci $^{(ro)}$ şi opt
* Suec: sextioåtta $^{(sv)}$
* Tahitià: e ono 'ahuru $^{(ty)}$ ma va'u

### Nom

seixanta-vuit m. ‎(plural seixanta-vuits)
* Xifra i nombre 68.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sei·xan·ta·vuit (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# seixanta-uné
## Català
### Numeral

seixanta-uné m. ‎(femení seixanta-unena, plural masculí seixanta-unens, plural femení seixanta-unenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de seixanta-unè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sei·xan·ta·u·né (5)
# lladruqueges
## Català
### Verb

lladruqueges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de lladruquejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb lladruquejar.
# lladruquegessen
## Català
### Verb

lladruquegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb lladruquejar.
# lladrunyí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎə.ðɾuˈɲi/, occidental /ʎa.ðɾuˈɲi/
   * Rimes: -i

### Verb

lladrunyí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de lladrunyar.
# lladruquegessin
## Català
### Verb

lladruquegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb lladruquejar.
# lladruquegesses
## Català
### Verb

lladruquegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb lladruquejar.
# lladruquegessis
## Català
### Verb

lladruquegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb lladruquejar.
# lladrunyéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎə.ðɾuˈɲe.siw/, occidental /ʎa.ðɾuˈɲe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

lladrunyéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb lladrunyar.
# lladruquege
## Català
### Verb

lladruquege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de lladruquejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb lladruquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb lladruquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb lladruquejar.
# lladruquegen
## Català
### Verb

lladruquegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de lladruquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb lladruquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb lladruquejar.
# rorquals boreals
## Català
### Nom

rorquals boreals m. pl.
* Forma plural de rorqual boreal.
# rorquals d'aletes blanques
## Català
### Nom

rorquals d'aletes blanques m. pl.
* Forma plural de rorqual d'aletes blanques.
# rorquals de Rudolf
## Català
### Nom

rorquals de Rudolf m. pl.
* Forma plural de rorqual de Rudolf.
# rorquals comuns
## Català
### Nom

rorquals comuns m. pl.
* Forma plural de rorqual comú.
# rorquals d'aleta blanca
## Català
### Nom

rorquals d'aleta blanca m. pl.
* Forma plural de rorqual d'aleta blanca.
# rorquals de Rudolphi
## Català
### Nom

rorquals de Rudolphi m. pl.
* Forma plural de rorqual de Rudolphi.

## Francès
### Nom

rorquals de Rudolphi m. pl.
* forma plural de rorqual de Rudolphi
# rorquals communs
## Francès
### Nom

rorquals communs m. pl.
* forma plural de rorqual commun
# rorquals d'Omura
## Català
### Nom

rorquals d'Omura m. pl.
* Forma plural de rorqual d'Omura.

## Francès
### Nom

rorquals d'Omura m. pl.
* forma plural de rorqual d'Omura
# rorquals bleus
## Francès
### Nom

rorquals bleus m. pl.
* forma plural de rorqual bleu
# rorquals de Bryde
## Català
### Nom

rorquals de Bryde m. pl.
* Forma plural de rorqual de Bryde.

## Francès
### Nom

rorquals de Bryde m. pl.
* forma plural de rorqual de Bryde
# llossara
## Català
### Verb

llossara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llossar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llos·sa·ra (3)
* Anagrama: sollaràs
# llossaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈsa.ɾən/ balear /ʎoˈsa.ɾən/, /ʎuˈsa.ɾən/ Occidental: /ʎoˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

llossaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de llossar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb llossar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rollassen
# llossarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎu.səˈɾi.ən/ balear /ʎo.səˈɾi.ən/, /ʎu.səˈɾi.ən/ Occidental: /ʎo.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

llossarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de llossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llos·sa·ri·en (4)
* Anagrames: llisonares, orellassin
# llossar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈsa/ balear /ʎoˈsa/, /ʎuˈsa/ Occidental: nord-occidental /ʎoˈsa/ valencià /ʎoˈsaɾ/, /ʎoˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: llossà
   * Etimologia: Probablement preromà, documentat al segle XIV.

### Verb

llossar trans.
* Renovar el tall o punta dels instruments de ferro.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: llosso, llossa, llossem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Variants

* llussiar

#### Traduccions

* Anglès: sharpen $^{(en)}$
* Castellà: aguzar $^{(es)}$
* Francès: aiguiser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: llos·sar (2)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# llossaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎu.səˈɾan/ balear /ʎo.səˈɾan/, /ʎu.səˈɾan/ Occidental: /ʎo.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

llossaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de llossar.
# llossaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎu.səˈɾi.ə/ balear /ʎo.səˈɾi.ə/, /ʎu.səˈɾi.ə/ Occidental: /ʎo.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

llossaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de llossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de llossar.
# llossares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈsa.ɾəs/ balear /ʎoˈsa.ɾəs/, /ʎuˈsa.ɾəs/ Occidental: /ʎoˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

llossares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de llossar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb llossar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rollasses
# llossareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎu.səˈɾɛw/ balear /ʎo.səˈɾəw/, /ʎu.səˈɾɛw/ Occidental: /ʎo.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

llossareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de llossar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rollàsseu
# seksumadojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /sek.suˈma.dojn/

### Nom

seksumadojn
* acusatiu plural de seksumado

### Miscel·lània

* Síl·labes: sek·su·ma·dojn (4)
# seksojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈsek.sojn/

### Nom

seksojn
* acusatiu plural de sekso
# seksumadoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /sek.suˈma.doj/

### Nom

seksumadoj
* forma plural de seksumado

### Miscel·lània

* Síl·labes: sek·su·ma·doj (4)
# seksumanta
## Esperanto

   * Pronúncia: /sek.suˈman.ta/

### Verb

seksumanta ‎(plural seksumantaj, acusatiu seksumantan, plural acusatiu seksumantajn)
* participi actiu present de seksumi
# seksologio
## Esperanto

   * Pronúncia: /sek.so.loˈɡi.o/
   * Etimologia: De sekso i el sufix -logio.

### Nom

seksologio ‎(incomptable, acusatiu seksologion)
* sexologia

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre seksologio
# seksumado
## Esperanto

   * Pronúncia: /sek.suˈma.do/
   * Etimologia: Del prefix seks-, l'infix -um-, l'infix -ad- i la desinència -o.

### Nom

seksumado ‎(acusatiu seksumadon, plural seksumadoj, plural acusatiu seksumadojn)
* sexe, acte sexual

#### Sinònims

* seksumo

#### Relacionats

* seksumi

### Miscel·lània

* Síl·labes: sek·su·ma·do (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre seksumado
# seksumadon
## Esperanto

   * Pronúncia: /sek.suˈma.don/

### Nom

seksumadon
* acusatiu de seksumado

### Miscel·lània

* Síl·labes: sek·su·ma·don (4)