OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# encabotava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βuˈta.βə/ balear /əŋ.kə.boˈta.və/, /əŋ.kə.buˈta.və/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.βoˈta.βa/ valencià /eŋ.ka.boˈta.va/, /eŋ.ka.βoˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

encabotava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de encabotar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de encabotar-se.
# encabotasses
## Català
### Verb

encabotasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabotar-se.

#### Variants

* encabotessis, encabotassis
# encabotassin
## Català
### Verb

encabotassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabotar-se.

#### Variants

* encabotessin, encabotassen
# encabotassis
## Català
### Verb

encabotassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabotar-se.

#### Variants

* encabotessis, encabotasses
# encabotau
## Català
### Verb

encabotau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encabotar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encabotar-se.
# entlegenstem
## Alemany

   * Pronúncia: /ɛntˈleːɡn̩stəm/

### Adjectiu

entlegenstem
* forma declinada de entlegen
# entlegenes
## Alemany

   * Pronúncia: /ɛntˈleːɡn̩əs/

### Adjectiu

entlegenes
* forma declinada de entlegen
# entlegenste
## Alemany

   * Pronúncia: /ɛntˈleːɡn̩stə/

### Adjectiu

entlegenste
* forma declinada de entlegen
# entlegenstes
## Alemany

   * Pronúncia: /ɛntˈleːɡn̩stəs/

### Adjectiu

entlegenstes
* forma declinada de entlegen
# entlegensten
## Alemany

   * Pronúncia: /ɛntˈleːɡn̩stn̩/

### Adjectiu

entlegensten
* forma superlativa de entlegen
# entlegenster
## Alemany

   * Pronúncia: /ɛntˈleːɡn̩stɐ/

### Adjectiu

entlegenster
* forma declinada de entlegen
# entoiler
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.twaˈle/
   * Etimologia: Del prefix en- i toile

### Verb

entoiler
* estendre
    Entoiler une carte de géographie.Estendre un mapa de geografia.
* entelar
    «L'usine [...] était également outillée pour transformer le papier d'emballage en papier goudronné, entoilé, armé, huilé et paraffiné, à usage industriel.» (Yannick Holtzer, Les Papeteries Mougeot : paysages et impacts d'une industrie située en milieu rural, Journées d'études vosgiennes, 2005)La fàbrica havia estat equipada per transformar el paper d'embalar en paper de quitrà, entelat, armat amb oli i parafina, per a ús industrial.
* planxar, emmidonar, conferir rigidesa
    Entoiler une cravate, des manchettes, un col.Planxar una corbata, uns punys, un coll.
* (pilota basca) encintar

#### Conjugació
### Vegeu també

* entoiler. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# laeta
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈlaj.ta/, /ˈlaj.taː/

### Adjectiu

laeta
* nominatiu femení singular de laetus
* nominatiu neutre plural de laetus
* vocatiu femení singular de laetus
* vocatiu neutre plural de laetus
* acusatiu neutre plural de laetus
laetā
* ablatiu femení singular de laetus
# laetam
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈlaj.tam/

### Adjectiu

laetam
* acusatiu femení singular de laetus
# laeti
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈlaj.tiː/

### Adjectiu

laetī
* nominatiu masculí plural de laetus
* vocatiu masculí plural de laetus
* genitiu masculí singular de laetus
* genitiu neutre singular de laetus

### Nom

laetī
* nominatiu plural de laetus
* vocatiu plural de laetus
* genitiu singular de laetus
# laetitiae
## Llatí

   * Pronúncia: /lajˈtɪ.tɪ.aj/

### Nom

laetitiae
* nominatiu plural de laetitia
* vocatiu plural de laetitia
* genitiu singular de laetitia
* datiu singular de laetitia
# laetae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈlaj.taj/

### Adjectiu

laetae
* nominatiu femení plural de laetus
* vocatiu femení plural de laetus
* genitiu femení singular de laetus
* datiu femení singular de laetus
# laetas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈlaj.taːs/

### Adjectiu

laetās
* acusatiu femení plural de laetus
# laetis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈlaj.tiːs/

### Adjectiu

laetīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de laetus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de laetus

### Nom

laetīs
* datiu plural de laetus
* ablatiu plural de laetus
# laetitia
## Llatí

   * Pronúncia: /lajˈtɪ.tɪ.a/
   * Etimologia: De laetus.

### Nom

laetitia f. ‎(genitiu laetitiae)
* felicitat, joia

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | laetitia | laetitiae |
| Vocatiu | laetitia | laetitiae |
| Acusatiu | laetitiam | laetitiās |
| Genitiu | laetitiae | laetitiārum |
| Datiu | laetitiae | laetitiīs |
| Ablatiu | laetitiā | laetitiīs |
# laete
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈlaj.tɛ/

### Adjectiu

laete
* vocatiu masculí singular de laetus

### Nom

laete
* vocatiu singular de laetus
# laetarum
## Llatí

   * Pronúncia: /lajˈtaː.rʊm/

### Adjectiu

laetārum
* genitiu femení plural de laetus
# jubileguem
## Català
### Verb

jubileguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb jubilar.
# jubileguessa
## Català
### Verb

jubileguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb jubilar.
# jubileguessen
## Català
### Verb

jubileguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb jubilar.
# jubilegueu
## Català
### Verb

jubilegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb jubilar.
# jubileguéssom
## Català
### Verb

jubileguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb jubilar.
# jubilen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒuˈβi.ɫən/, occidental /d͡ʒuˈbi.ɫen/
   * Rimes: -ilen

### Verb

jubilen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de jubilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb jubilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb jubilar.
# jubilegués
## Català
### Verb

jubilegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb jubilar.
# jubileguesses
## Català
### Verb

jubileguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb jubilar.
# jubileguéssou
## Català
### Verb

jubileguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb jubilar.
# enfonyessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fuˈɲe.sin/ balear /əɱ.foˈɲe.sin/, /əɱ.fuˈɲe.sin/ Occidental: /eɱ.foˈɲe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

enfonyessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfonyar.

#### Variants

* enfonyessen, enfonyassin, enfonyassen, enfonyaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·nyes·sin (4)
# enfonyàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fuˈɲa.ɾəw/ balear /əɱ.foˈɲa.ɾəw/, /əɱ.fuˈɲa.ɾəw/ Occidental: /eɱ.foˈɲa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enfonyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enfonyar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfonyar.

#### Variants

* [2] enfonyéssiu, enfonyésseu, enfonyàssiu, enfonyàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·nyà·reu (4)
# enfonyin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱˈfo.ɲin/, occidental /eɱˈfo.ɲin/

### Verb

enfonyin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enfonyar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enfonyar.

#### Variants

* [1] enfonyen
* [2] enfonyen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·nyin (3)
# enfonyis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱˈfo.ɲis/, occidental /eɱˈfo.ɲis/

### Verb

enfonyis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enfonyar.

#### Variants

* enfonyes

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·nyis (3)
# enfonyà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fuˈɲa/ balear /əɱ.foˈɲa/, /əɱ.fuˈɲa/ Occidental: /eɱ.foˈɲa/
   * Rimes: -a

### Verb

enfonyà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enfonyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·nyà (3)
# enfonyàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fuˈɲa.ɾəm/ balear /əɱ.foˈɲa.ɾəm/, /əɱ.fuˈɲa.ɾəm/ Occidental: /eɱ.foˈɲa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

enfonyàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enfonyar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfonyar.

#### Variants

* [2] enfonyéssim, enfonyéssem, enfonyàssim, enfonyàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·nyà·rem (4)
# enfonyeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fuˈɲɛw/ balear /əɱ.foˈɲəw/, /əɱ.fuˈɲɛw/ Occidental: /eɱ.foˈɲew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enfonyeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enfonyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enfonyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enfonyar.

#### Variants

* [1] enfonyau
* [3] enfonyau

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·nyeu (3)
# enfonyi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱˈfo.ɲi/, occidental /eɱˈfo.ɲi/

### Verb

enfonyi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enfonyar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enfonyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enfonyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enfonyar.

#### Variants

* [1] enfonyo, enfonye, enfony
* [2] enfonye
* [3] enfonye
* [4] enfonye

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·nyi (3)
# enfonyessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fuˈɲe.sis/ balear /əɱ.foˈɲe.sis/, /əɱ.fuˈɲe.sis/ Occidental: /eɱ.foˈɲe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

enfonyessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfonyar.

#### Variants

* enfonyesses, enfonyassis, enfonyasses, enfonyares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·nyes·sis (4)
# enfonyo
## Català
### Verb

enfonyo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enfonyar.

#### Variants

* enfonye, enfonyi, enfony

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·nyo (3)
# jerarquitzam
## Català
### Verb

jerarquitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de jerarquitzar.
# jerarquitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʒə.ɾər.kiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /d͡ʒe.ɾar.kiˈd͡za/ valencià /d͡ʒe.ɾaɾ.kiˈzaɾ/, /d͡ʒe.ɾaɾ.kiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: jerarquitzà
   * Etimologia: De jerarquia i el sufix -itzar.

### Verb

jerarquitzar trans.
* Organitzar segons una jerarquia.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: jerarquitzo, jerarquitza, jerarquitzem

#### Traduccions

* Anglès: hierarchize $^{(en)}$
* Castellà: jerarquizar $^{(es)}$
* Francès: hiérarchiser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: je·rar·quit·zar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# jerarquitzara
## Català
### Verb

jerarquitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb jerarquitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb jerarquitzar.
# jerarquitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʒə.ɾər.ki.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /d͡ʒe.ɾar.ki.d͡zaˈɾan/, valencià /d͡ʒe.ɾaɾ.ki.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

jerarquitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de jerarquitzar.
# jerarquitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʒə.ɾər.kiˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /d͡ʒe.ɾar.kiˈd͡za.ɾen/, valencià /d͡ʒe.ɾaɾ.kiˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

jerarquitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de jerarquitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb jerarquitzar.
# jerarquitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʒə.ɾərˈki.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /d͡ʒe.ɾarˈki.d͡za/, valencià /d͡ʒe.ɾaɾˈki.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

jerarquitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de jerarquitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb jerarquitzar.
# lakastengan
## Basc
### Nom

lakastengan
* inessiu definit plural de lakasta
# lakastengana
## Basc
### Nom

lakastengana
* al·latiu definit plural de lakasta
# lakastengandik
## Basc
### Nom

lakastengandik
* ablatiu definit plural de lakasta
# lakastez
## Basc
### Nom

lakastez
* instrumental definit plural de lakasta
# lakasten
## Basc
### Nom

lakasten
* genitiu definit plural de lakasta
# lakastenganantz
## Basc
### Nom

lakastenganantz
* al·latiu direccional definit plural de lakasta
# lakastengatik
## Basc
### Nom

lakastengatik
* causal definit plural de lakasta
# lakastentzat
## Basc
### Nom

lakastentzat
* benefactiu definit plural de lakasta
# lakastenganaino
## Basc
### Nom

lakastenganaino
* terminatiu definit plural de lakasta
# lakastenganako
## Basc
### Nom

lakastenganako
* genitiu locatiu definit plural de lakasta
# escarxofa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kərˈʃɔ.fə/ Occidental: nord-occidental /es.karˈt͡ʃɔ.fa/ valencià /es.kaɾˈt͡ʃɔ.fa/, /es.kaɾˈt͡ʃɔ.fɔ/
   * Rimes: -ɔfa
   * Etimologia: Fals tall sil·làbic de les carxofes.

### Nom

escarxofa f. ‎(plural escarxofes)
* (dialectal, central) Forma alternativa de carxofa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·xo·fa (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
* Salvador Dalí - Escarxofes tendres
# escasamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˌka.saˈmen.te/, meridional /ehˌka.saˈmen.te/
       Americà: alt /esˌka.saˈmen.t(e)/, baix /ehˌka.saˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De escaso i el sufix -mente.

### Adverbi

escasamente
* escassament

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·sa·men·te (5)
# escarxofera
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kər.ʃuˈfe.ɾə/ balear /əs.kəɾ.ʃoˈfe.ɾə/, /əs.kər.ʃuˈfe.ɾə/ Occidental: /es.kaɾ.t͡ʃoˈfe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: De escarxofa i el sufix -era.

### Nom

escarxofera f. ‎(plural escarxoferes)
* (dialectal, central) Forma alternativa de carxofera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·xo·fe·ra (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# escasearé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.ka.se.aˈɾe/, meridional /eh.ka.se.aˈɾe/
       Americà: alt /es.k(a).se.aˈɾe/, baix /eh.ka.se.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escasearé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb escasear
# escas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈes.kas/, meridional /ˈeh.kah/
       Americà: alt /ˈes.k(a)s/, baix /ˈeh.kah/, austral /ˈeh.kas/
   * Rimes: -eskas

### Nom

escas f. pl.
* forma plural de esca: esques, esquers

#### Sinònims

* cebos
# ennobliríets
## Català antic
### Verb

ennobliríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de ennoblir

#### Variants

* ennobliríeu
# ennoblissen
## Català
### Verb

ennoblissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennoblir.

#### Variants

* ennoblissin, ennobliren

## Català antic
### Verb

ennoblissen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de ennoblir

#### Variants

* ennobliren
# ennoblisc
## Català
### Verb

ennoblisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ennoblir.

#### Variants

* ennobleixo, ennoblesc, ennobleixi, ennoblixo
# ennoblisca
## Català
### Verb

ennoblisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ennoblir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ennoblir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ennoblir.

#### Variants

* [1] ennobleixi, ennoblesqui
* [2] ennobleixi, ennoblesqui
* [3] ennobleixi, ennoblesqui
# ennoblisquen
## Català
### Verb

ennoblisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ennoblir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ennoblir.

#### Variants

* [1] ennobleixin, ennoblesquin
* [2] ennobleixin, ennoblesquin

### Miscel·lània

* Anagrama: ennoblesquin
# ennoblisques
## Català
### Verb

ennoblisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ennoblir.

#### Variants

* ennobleixis, ennoblesquis

### Miscel·lània

* Anagrama: ennoblesquis
# engalipaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡə.ɫiˈpa.βən/, balear /əŋ.ɡə.ɫiˈpa.vən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡa.ɫiˈpa.βen/ valencià /eŋ.ɡa.ɫiˈpa.ven/, /eŋ.ɡa.ɫiˈpa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

engalipaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de engalipar.

#### Variants

* engalipaien
# engalipava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡə.ɫiˈpa.βə/, balear /əŋ.ɡə.ɫiˈpa.və/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡa.ɫiˈpa.βa/ valencià /eŋ.ɡa.ɫiˈpa.va/, /eŋ.ɡa.ɫiˈpa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

engalipava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de engalipar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de engalipar.

#### Variants

* [1] engalipavi, engalipaia
* [2] engalipaia
# engalipe
## Català
### Verb

engalipe
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb engalipar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb engalipar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb engalipar.

#### Variants

* [1] engalipi, engalipo
* [2] engalipi, engalipo
* [3] engalipi

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·li·pe (4)
* Anagrama: plegaien
# engalipeguesses
## Català
### Verb

engalipeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engalipar.

#### Variants

* engalipessis, engalipesses
# engalipavi
## Català
### Verb

engalipavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de engalipar.

#### Variants

* engalipaia, engalipava
# engalipeguem
## Català
### Verb

engalipeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb engalipar.

#### Variants

* engalipem
# engalipeguessen
## Català
### Verb

engalipeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb engalipar.

#### Variants

* engalipessin, engalipessen
# engalipaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡə.ɫiˈpa.βəs/, balear /əŋ.ɡə.ɫiˈpa.vəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡa.ɫiˈpa.βes/ valencià /eŋ.ɡa.ɫiˈpa.ves/, /eŋ.ɡa.ɫiˈpa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

engalipaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de engalipar.

#### Variants

* engalipaies
# engalipavo
## Català
### Verb

engalipavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de engalipar.

#### Variants

* engalipàieu, engalipàveu
# engalipeguessa
## Català
### Verb

engalipeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb engalipar.

#### Variants

* engalipessi, engalipessa, engalipés
# entrebadaves
## Català
### Verb

entrebadaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de entrebadar-se.
# entrebadessis
## Català
### Verb

entrebadessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrebadar-se.

#### Variants

* entrebadesses, entrebadassis, entrebadasses, entrebadares
# entrebades
## Català
### Verb

entrebades
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de entrebadar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entrebadar-se.

#### Variants

* [2] entrebadis

### Miscel·lània

* Anagrama: rebentades
# entrebadessen
## Català
### Verb

entrebadessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrebadar-se.

#### Variants

* entrebadessin, entrebadassin, entrebadassen, entrebadaren
# entrebadeu
## Català
### Verb

entrebadeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de entrebadar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb entrebadar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb entrebadar-se.

#### Variants

* [1] entrebadau
* [3] entrebadau
# entrebade
## Català
### Verb

entrebade
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entrebadar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entrebadar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entrebadar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entrebadar-se.

#### Variants

* [1] entrebado, entrebadi, entrebad
* [2] entrebadi
* [3] entrebadi
* [4] entrebadi

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ba·de (4)
* Anagrama: debateren
# entrebaden
## Català
### Verb

entrebaden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de entrebadar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entrebadar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entrebadar-se.

#### Variants

* [2] entrebadin
* [3] entrebadin
# entrebadesses
## Català
### Verb

entrebadesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrebadar-se.

#### Variants

* entrebadessis, entrebadassis, entrebadasses, entrebadares
# entrebadessin
## Català
### Verb

entrebadessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrebadar-se.

#### Variants

* entrebadessen, entrebadassin, entrebadassen, entrebadaren
# ensolires
## Català
### Verb

ensolires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·li·res (4)
# ensolirà
## Català
### Verb

ensolirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·li·rà (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeilnors)
* Anagrames: insolaré, isolaren, lesionar
# ensoliries
## Català
### Verb

ensoliries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·li·ri·es (5)
* Anagrama: enriolessi
# ensoliràs
## Català
### Verb

ensoliràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·li·ràs (4)
* Anagrames: assoliren, insolares
# ensoliríem
## Català
### Verb

ensoliríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·li·rí·em (5)
# ensoliren
## Català
### Verb

ensoliren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·li·ren (4)
# ensolireu
## Català
### Verb

ensolireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·li·reu (4)
# ensoliré
## Català
### Verb

ensoliré
* Primera persona del singular (jo) del futur de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·li·ré (4)
* Anagrames: enrioles, enriolés, resolien