OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# siríacas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /siˈɾi.a.kas/, meridional /siˈɾi.a.kah/
       Americà: alt /siˈɾi.a.k(a)s/, baix /siˈɾi.a.kah/, austral /siˈɾi.a.kas/
   * Rimes: -iakas

### Adjectiu

siríacas f. pl.
* forma plural de siríaca

### Nom

siríacas f. pl.
* forma plural de siríaca
# sirvo
## Castellà

   * Pronúncia: \ˈsiɾ.βo\
   * Rimes: -iɾbo

### Verb

sirvo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb servir
# siríaca
## Català

   * Pronúncia: oriental /siˈɾi.ə.kə/, occidental /siˈɾi.a.ka/
   * Rimes: -iaka

### Adjectiu

siríaca f. ‎(plural siríaques)
* Forma femenina de siríac.

### Nom

siríaca f. ‎(plural siríaques)
* Forma femenina de siríac.

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·rí·a·ca (4)
* Anagrama: Carísia

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /siˈɾi.a.ka/
       Americà: alt /siˈɾi.a.k(a)/, baix /siˈɾi.a.ka/
   * Rimes: -iaka

### Adjectiu

siríaca f. ‎(plural siríacas)
* forma femenina de siríaco

### Nom

siríaca f. ‎(plural siríacas)
* forma femenina de siríaco
# empall
## Català
### Verb

empall
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empallar.

#### Variants

* empallo, empalle, empalli

### Miscel·lània

* Anagrames: llampe, llepam, pallem, pellam
# empallara
## Català
### Verb

empallara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* [1] empallessi, empallés, empallàs
* [2] empallessi, empallés, empallàs

### Miscel·lània

* Anagrames: apallarem, apallàrem, aparellam
# empallam
## Català
### Verb

empallam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de empallar.

#### Variants

* empallem
# empalizada
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \em.pa.liˈθa.ða\
       Americà: alt /em.pa.l(i)ˈsa.da/, baix \em.pa.liˈsa.ða\
   * Rimes: -ada

### Nom

empalizada f. ‎(plural empalizadas)
* (arquitectura) palissada

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·li·za·da (5)

### Vegeu també

* empalizada. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# empalla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈpa.ʎə/ balear /əmˈpa.ʎə/, /əmˈpa.jə/ Occidental: /emˈpa.ʎa/
   * Rimes: -aʎa

### Verb

empalla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de empallar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb empallar.

### Miscel·lània

* Anagrames: apallem, apellam, apel·lam
# empalizadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \em.pa.liˈθa.ðas\, meridional \em.pa.liˈθa.ðah\
       Americà: alt /em.pa.liˈsa.d(a)s/, baix \em.pa.liˈsa.ðah\, austral \em.pa.liˈsa.ðas\
   * Rimes: -adas

### Nom

empalizadas f. pl.
* forma plural de empalizada
# empallar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎa/ balear /əm.pəˈʎa/, /əm.pəˈja/ Occidental: nord-occidental /em.paˈʎa/ valencià /em.paˈʎaɾ/, /em.paˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: empallà, empellà, empellar
   * Etimologia: Del prefix em- i palla.

### Verb

empallar trans.
* Cobrir, revestir, protegir amb palla.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: empallo, empalla, empallem

#### Traduccions

* Anglès: cover $^{(en)}$ (with straw), thatch $^{(en)}$
* Castellà: empajar $^{(es)}$
* Francès: empailler $^{(fr)}$
* Gallec: empallar $^{(gl)}$
* Italià: impagliare $^{(it)}$
* Portuguès: empalhar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·llar (3)
* Anagrames: arpellam, llamparé, llamprea, malapler, malparle, pallarem, pallàrem, rellampa, rellampà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# besllumis
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəzˈʎu.mis/, occidental /bezˈʎu.mis/
   * Rimes: -umis

### Verb

besllumis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb besllumar.

#### Variants

* besllumes

### Miscel·lània

* Anagrama: bullíssem
# besllumàs
## Català
### Verb

besllumàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb besllumar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb besllumar.

#### Variants

* [1] besllumés, besllumara
* [2] besllumés, besllumara
# besllumàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəz.ʎuˈma.ɾəm/, occidental /bez.ʎuˈma.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

besllumàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de besllumar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb besllumar.

#### Variants

* [2] beslluméssim, beslluméssem, besllumàssim, besllumàssem
# besllumàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəz.ʎuˈma.ɾəw/, occidental /bez.ʎuˈma.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

besllumàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de besllumar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb besllumar.

#### Variants

* [2] beslluméssiu, besllumésseu, besllumàssiu, besllumàsseu
# besllumin
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəzˈʎu.min/, occidental /bezˈʎu.min/
   * Rimes: -umin

### Verb

besllumin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb besllumar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb besllumar.

#### Variants

* [1] besllumen
* [2] besllumen
# besllumo
## Català
### Verb

besllumo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de besllumar.

#### Variants

* besllume, besllumi, besllum

### Miscel·lània

* Anagrama: embullós
# besllumà
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəz.ʎuˈma/, occidental /bez.ʎuˈma/
   * Rimes: -a

### Verb

besllumà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de besllumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bes·llu·mà (3)
* Anagrama: embullàs
# besllumi
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəzˈʎu.mi/, occidental /bezˈʎu.mi/
   * Rimes: -umi

### Verb

besllumi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de besllumar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb besllumar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb besllumar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb besllumar.

#### Variants

* [1] besllumo, besllume, besllum
* [2] besllume
* [3] besllume
* [4] besllume

### Miscel·lània

* Anagrama: embullis
# besllumàssem
## Català
### Verb

besllumàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb besllumar.

#### Variants

* beslluméssim, beslluméssem, besllumàssim, besllumàrem
# enarbraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nər.bɾəˈɾan/, occidental /e.naɾ.bɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

enarbraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enarbrar.
# enarbrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.ərˈbɾa/ Occidental: nord-occidental /en.arˈβɾa/ valencià /en.aɾˈbɾaɾ/, /en.aɾˈβɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enarbrà
   * Etimologia: Del prefix en- i arbrar, segle XIX.

### Verb

enarbrar trans., pron. ‎(pronominal enarbrar-se)
* asprar
* (pronominal) Una planta, enfilar-se pels arbres.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enarbro, enarbra, enarbrem

#### Traduccions

* Castellà: emparrarse $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·brar (3)
* Anagrames: arbraren, barraren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# enarbrar-se
## Català
### Verb

enarbrar-se
* Forma pronominal de enarbrar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enarbrares
# encercleguessa
## Català
### Verb

encercleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerclar.

#### Variants

* encerclessi, encerclessa, encerclés, encerclara
# encercleguesses
## Català
### Verb

encercleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerclar.

#### Variants

* encerclessis, encerclesses, encerclasses, encerclares
# encerclegueu
## Català
### Verb

encerclegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encerclar.

#### Variants

* encercleu
# encercleguéssom
## Català
### Verb

encercleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerclar.

#### Variants

* encercléssim, encercléssem, encerclàssem, encerclàrem
# encerclen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈser.kɫən/, occidental /enˈseɾ.kɫen/

### Verb

encerclen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de encerclar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encerclar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encerclar.

#### Variants

* [2] encerclin
* [3] encerclin
# encerclegués
## Català
### Verb

encerclegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerclar.

#### Variants

* encerclés, encerclara
# encercleguéssou
## Català
### Verb

encercleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerclar.

#### Variants

* encercléssiu, encerclésseu, encerclàsseu, encerclàreu
# encercles
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈser.kɫəs/, occidental /enˈseɾ.kɫes/

### Verb

encercles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de encerclar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encerclar.

#### Variants

* [2] encerclis, encerclos
# encercleguessen
## Català
### Verb

encercleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerclar.

#### Variants

* encerclessin, encerclessen, encerclassen, encerclaren
# sobreafig
## Català
### Verb

sobreafig
* (balear, valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de sobreafegir.
* (balear, valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de sobreafegir.
* (balear, valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb sobreafegir.
# sobreafiges
## Català
### Verb

sobreafiges
* (balear, valencià) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de sobreafegir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb sobreafegir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·bre·a·fi·ges (5)
* Anagrama: sobreafegís
# sobreafigen
## Català
### Verb

sobreafigen
* (balear, valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de sobreafegir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb sobreafegir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb sobreafegir.
# sobreafigi
## Català
### Verb

sobreafigi
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb sobreafegir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb sobreafegir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb sobreafegir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·bre·a·fi·gi (5)
* Anagrames: biografies, biografiés
# emigraríveu
## Català
### Verb

emigraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de emigrar.

#### Variants

* emigraríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·rí·veu (5)
# emigrassen
## Català
### Verb

emigrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emigrar.

#### Variants

* emigreguessen, emigressin, emigressen, emigrassin, emigraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gras·sen (4)
* Anagrames: agrimessen, armegessin, enagríssem, maregessin, ranegéssim
# emigrat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈɣɾat/, occidental /e.miˈɣɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

emigrat
* Participi masculí singular del verb emigrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·grat (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegimrt)
* Anagrames: gitarem, gitàrem, miratge, mitgera, regitam
# emigrations
## Anglès
### Nom

emigrations
* forma plural de emigration
# emigrats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈɣɾats/, occidental /e.miˈɣɾats/
   * Rimes: -ats

### Verb

emigrats
* Participi masculí plural del verb emigrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·grats (3)
* Heterograma de 8 lletres (aegimrst)
* Anagrama: miratges
# emigrarívem
## Català
### Verb

emigrarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de emigrar.

#### Variants

* emigraríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·rí·vem (5)
# emigrasses
## Català
### Verb

emigrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emigrar.

#### Variants

* emigreguesses, emigressis, emigresses, emigrassis, emigrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gras·ses (4)
* Anagrames: agrimesses, agriséssem, armegessis, maregessis
# emigrassin
## Català
### Verb

emigrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emigrar.

#### Variants

* emigreguessen, emigressin, emigressen, emigrassen, emigraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gras·sin (4)
* Anagrames: agrimessin, enagríssim, marginessi
# emigrassis
## Català
### Verb

emigrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emigrar.

#### Variants

* emigreguesses, emigressis, emigresses, emigrasses, emigrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gras·sis (4)
* Anagrames: agrimessis, agriséssim
# emigration
## Anglès
### Nom

emigration ‎(plural emigrations)
* emigració

## Suec
### Nom

emigration
* emigració
# bescompten
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəsˈkom.tən/, occidental /besˈkom.ten/

### Verb

bescompten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de bescomptar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb bescomptar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb bescomptar-se.

#### Variants

* [2] bescomptin
* [3] bescomptin
# bescomptes
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəsˈkom.təs/, occidental /besˈkom.tes/
   * Rimes: -omtes

### Verb

bescomptes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de bescomptar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb bescomptar-se.

#### Variants

* [2] bescomptis
# bescompteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəs.kumˈtɛw/ balear /bəs.komˈtəw/, /bəs.kumˈtɛw/ Occidental: /bes.komˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

bescompteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de bescomptar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb bescomptar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb bescomptar-se.

#### Variants

* [1] bescomptau
* [3] bescomptau
# bescomptessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəs.kumˈte.sin/ balear /bəs.komˈte.sin/, /bəs.kumˈte.sin/ Occidental: /bes.komˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

bescomptessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb bescomptar-se.

#### Variants

* bescomptessen, bescomptassin, bescomptassen, bescomptaren
# bescompte
## Català
### Verb

bescompte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de bescomptar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb bescomptar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb bescomptar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb bescomptar-se.

#### Variants

* [1] bescompto, bescompti, bescompt
* [2] bescompti
* [3] bescompti
* [4] bescompti
# bescomptessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəs.kumˈte.sən/ balear /bəs.komˈte.sən/, /bəs.kumˈte.sən/ Occidental: /bes.komˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

bescomptessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb bescomptar-se.

#### Variants

* bescomptessin, bescomptassin, bescomptassen, bescomptaren
# bescomptessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəs.kumˈte.sis/ balear /bəs.komˈte.sis/, /bəs.kumˈte.sis/ Occidental: /bes.komˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

bescomptessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb bescomptar-se.

#### Variants

* bescomptesses, bescomptassis, bescomptasses, bescomptares
# bescomptesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəs.kumˈte.səs/ balear /bəs.komˈte.səs/, /bəs.kumˈte.səs/ Occidental: /bes.komˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

bescomptesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb bescomptar-se.

#### Variants

* bescomptessis, bescomptassis, bescomptasses, bescomptares
# bescompti
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəsˈkom.ti/, occidental /besˈkom.ti/

### Verb

bescompti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de bescomptar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb bescomptar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb bescomptar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb bescomptar-se.

#### Variants

* [1] bescompto, bescompte, bescompt
* [2] bescompte
* [3] bescompte
* [4] bescompte
# sírvies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈsir.bi.əs/, balear /ˈsiɾ.vi.əs/ Occidental: nord-occidental /ˈsir.βi.es/ valencià /ˈsiɾ.vi.es/, /ˈsiɾ.βi.es/

### Nom

sírvies f. pl.
* Forma plural de sírvia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sír·vi·es (3)
* Anagrama: viressi
# sístoles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈsis.tu.ɫəs/ balear /ˈsis.to.ɫəs/, /ˈsis.tu.ɫəs/ Occidental: /ˈsis.to.ɫes/

### Nom

sístoles f. pl.
* Forma plural de sístole.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sís·to·les (3)
* Anagrama: tolisses

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈsis.to.les/, meridional /ˈsih.to.leh/
       Americà: alt /ˈsis.to.l(e)s/, baix /ˈsih.to.leh/, austral /ˈsih.to.les/
   * Rimes: -istoles

### Nom

sístoles f. pl.
* forma plural de sístole

### Miscel·lània

* Síl·labes: sís·to·les (3)
# sírvia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈsir.bi.ə/, balear /ˈsiɾ.vi.ə/ Occidental: nord-occidental /ˈsir.βi.a/ valencià /ˈsiɾ.vi.a/, /ˈsiɾ.βi.a/

### Nom

sírvia f. ‎(plural sírvies)
* (arcaisme) Forma alternativa de círvia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sír·vi·a (3)
* Anagrama: variïs

### Vegeu també

* sírvia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# sístole
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈsis.tu.ɫə/ balear /ˈsis.to.ɫə/, /ˈsis.tu.ɫə/ Occidental: /ˈsis.to.ɫe/
   * Etimologia: Del llatí systole, del grec antic συστολή ‎(systolḗ), segle XIX.

### Nom

sístole f. ‎(plural sístoles)
* Contracció dels ventricles cardíacs.
* Període de temps on es produeix aquesta contracció.

#### Antònims

* diàstole

#### Derivats

* asístole
* sistòlic

#### Traduccions

* Alemany: Systole $^{(de)}$ f.
* Anglès: systole $^{(en)}$
* Castellà: sístole $^{(es)}$ f.
* Esperanto: sistolo $^{(eo)}$
* Francès: systole $^{(fr)}$ f.
* Gallec: sístole $^{(gl)}$ f.
* Italià: sistole $^{(it)}$ f.
* Portuguès: sístole $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sís·to·le (3)
* Anagrama: sòlites

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈsis.to.le/, meridional /ˈsih.to.le/
       Americà: alt /ˈsis.t(o).le/, baix /ˈsih.to.le/
   * Rimes: -istole
   * Etimologia: Del llatí systole, del grec antic συστολή ‎(systolḗ).

### Nom

sístole f. ‎(plural sístoles)
* sístole

#### Antònims

* diástole

#### Derivats

* asistolia
* sistólico

### Miscel·lània

* Síl·labes: sís·to·le (3)
* Anagrames: estilos, islotes, soliste, soltéis, sotiles

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre sístole
# sítula
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈsi.tu.la/
       Americà: alt /ˈsi.t(u).la/, baix /ˈsi.tu.la/
   * Rimes: -itula

### Nom

sítula f. ‎(plural sítulas)
* sítula

### Miscel·lània

* Síl·labes: sí·tu·la (3)
* Heterograma de 6 lletres (ailstu)

### Vegeu també

* sítula. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# beleśbedi
## Ibèric

   * Pronúncia: /belesbedi/
   * Etimologia: Compost pels formants beleś ‎ i betin ‎.

### Nom propi

beleśbedi • ‎ ‎(escriptura dual)
* Antropònim

### Vegeu també

* Moncunill Martí, Noemí. Els noms personals ibèrics en l’epigrafia antiga de Catalunya. Barcelona: Institut d’Estudis Catalans, 2010 (Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica; 85). ISBN 9788492583928.
# beleś
## Ibèric

   * Pronúncia: /beles/
   * Etimologia: Tradicionalment comparat amb el basc bele ‎(«corb, esparver») i belatz ‎(«falcó, xoriguer»).

### Nom propi

beleś • ‎
* Formant d’antropònims bimembres

#### Derivats

* beleśaiŕ ‎
* beleśakin ‎
* beleśbaiser ‎
* beleśbaś ‎
* beleśbedi ‎
* beleśkeŕe ‎
* beleśtar ‎
* beleśtaŕ ‎
* beleśur ‎
* ikoŕbeleś ‎
* iltubeleś ‎
* iskeŕbeleś ‎
* suisebeleś ‎
* ultibeleś ‎
* (Turma Salluitana, llatí) Belennes, Estopeles, Ordumeles, Turtumelis, Umarbeles
* (llatí) Indibilis, Laurbeles, Neitinbeles
# beleśbaiser
## Ibèric

   * Pronúncia: /belesbajt͡seɾ/
   * Etimologia: Compost pels formants beleś ‎ i baiser ‎.

### Nom propi

beleśbaiser • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Nuevo Índice Crítico de formantes de compuestos de tipo onomástico íberos, Jesús Rodríguez Ramos
# beleśaiŕ
## Ibèric

   * Pronúncia: /belesajr/
   * Etimologia: Compost pels formants beleś ‎ i aiŕ ‎.

### Nom propi

beleśaiŕ • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Hesperia
# beletzat
## Basc
### Nom

beletzat
* prolatiu indefinit de bele
# belez
## Basc
### Nom

belez
* instrumental indefinit de bele
# beleśakin
## Ibèric

   * Pronúncia: /belesaɡin/, /belesakin/
   * Etimologia: Compost pels formants beleś ‎ i sakin ‎.

### Nom propi

beleśakin • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Nuevo Índice Crítico de formantes de compuestos de tipo onomástico íberos, Jesús Rodríguez Ramos
# beleśbaś
## Ibèric

   * Pronúncia: /belesbas/
   * Etimologia: Compost pels formants beleś ‎ i baś ‎.

### Nom propi

beleśbaś • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Hesperia
# belessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəˈɫe.sis/, occidental /beˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

belessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb belar.

#### Variants

* belesses, belassis, belasses, belares

### Miscel·lània

* Síl·labes: be·les·sis (3)
* Anagrames: bleïsses, libesses
# beleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɫɛw/ balear /bəˈɫəw/, /bəˈɫɛw/ Occidental: /beˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

beleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de belar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb belar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb belar.

#### Variants

* [1] belau
* [3] belau
# barrufà
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.ruˈfa/, occidental /ba.ruˈfa/
   * Rimes: -a

### Verb

barrufà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de barrufar.

### Miscel·lània

* Anagrama: brufarà
# barrufàs
## Català
### Verb

barrufàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb barrufar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb barrufar.

#### Variants

* [1] barrufés, barrufara
* [2] barrufés, barrufara

### Miscel·lània

* Anagrama: brufaràs