# flauta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈfɫaw.tə/, occidental /ˈfɫaw.ta/
   * Rimes: -awta
   * Etimologia: De l'occità antic flauta, de flautar ‎(«tocar la flauta»), del llatí flatare freqüentatiu de flare ‎(«bufar») per encreuament amb flaujar ‎(«tocar el flabiol»), segle XIV. Segons Meyer-Lübke, de l'occità antic flaüt ‎(«flabiol») d’origen onomatopeic.

### Nom

flauta f. ‎(plural flautes)
* Instrument aeròfon de fusta consistent en un tub tapat per un extrem i obert per l'altre, que té prop d'aquell un bisell per on es bufa i, tot al llarg, diferents forats que es tapen i es destapen amb els dits o amb claus.

#### Variants

* flaüta

#### Derivats

* flautí, flautat, flautista, flauter, flautada, aflautat

#### Traduccions

* Alemany: Flöte $^{(de)}$ f.
* Anglès: flute $^{(en)}$ n.
* Àrab: نَاي‎ $^{(ar)}$
* Armeni: ֆլեյտա $^{(hy)}$ ‎(fleità)
* Basc: txirula $^{(eu)}$
* Belarús: фле́йта $^{(be)}$ f. ‎(fleita)
* Birmà: ပလွေ $^{(my)}$
* Búlgar: фле́йта $^{(bg)}$ f. ‎(fleita)
* Castellà: flauta $^{(es)}$ f.
* Coreà: 플루트 $^{(ko)}$ ‎(peulluteu)
* Danès: fløjte $^{(da)}$ c.
* Eslovac: flauta $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: flavta $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: fluto $^{(eo)}$
* Finès: huilu $^{(fi)}$
* Francès: flûte $^{(fr)}$
* Friülà: flaut $^{(fur)}$ m.
* Gallec: frauta $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: ffliwt $^{(cy)}$ f.
* Georgià: ფლეიტა $^{(ka)}$ ‎(pleita)
* Grec: φλάουτο $^{(el)}$ n. ‎(flauto)
* Grec antic: αὐλός $^{(grc)}$ m. ‎(aulós)
* Hindi: बाँसुरी $^{(hi)}$ f.
* Ídix: פֿלייט‎ $^{(yi)}$ f.
* Irlandès: fliúit $^{(ga)}$ f.
* Italià: flauto $^{(it)}$ m.
* Japonès: フルート $^{(ja)}$ ‎(furūto), 笛 $^{(ja)}$
* Kirguís: флейта $^{(ky)}$ ‎(fleita)
* Kurd: bilûr $^{(ku)}$
* Letó: fleite $^{(lv)}$ f.
* Lituà: fleita $^{(lt)}$ f.
* Llatí: tibia $^{(la)}$ f.
* Macedoni: флејта $^{(mk)}$ f.
* Malai: serunai $^{(ms)}$
* Maltès: flawt $^{(mt)}$ f.
* Mongol: лимбэ $^{(mn)}$
* Neerlandès: fluit $^{(nl)}$
* Noruec: fløyte $^{(no)}$ f.
* Occità: flaüta $^{(oc)}$ f., flèita $^{(oc)}$ f.
* Persa: فلوت $^{(fa)}$
* Polonès: flet $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: flauta $^{(pt)}$ f.
* Retoromànic: flauta $^{(rm)}$ f.
* Romanès: flaut $^{(ro)}$ n.
* Rus: фле́йта $^{(ru)}$ f. ‎(fleita)
* Serbocroat: флаута $^{(sh)}$, flauta $^{(sh)}$
* Suahili: filimbi $^{(sw)}$
* Suec: flöjt $^{(sv)}$
* Tadjik: най $^{(tg)}$
* Tai: ฟลุต $^{(th)}$
* Turc: zurna $^{(tr)}$
* Txec: flétna $^{(cs)}$ f.
* Való: flûte $^{(wa)}$
* Xinès: 長笛 $^{(zh)}$ ‎(长笛, chángdí)

### Miscel·lània

* Síl·labes: flau·ta (2)
* Anagrama: faltau

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* flauta. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈflau.ta/
       Americà: alt /ˈflau.t(a)/, baix /ˈflau.ta/
   * Rimes: -auta
   * Etimologia: Probablement de l'occità antic flauta.

### Nom

flauta f. ‎(plural flautas)
* flauta

#### Derivats

* flautín
* flautista

#### Compostos i expressions

* flauta travesera

### Miscel·lània

* Síl·labes: flau·ta (2)
* Anagrama: fatula

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre flauta

## Occità antic

   * Etimologia: De flautar ‎(«tocar la flauta»).

### Nom

flauta f.
* flauta