OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# coaguli
## Italià

   * Pronúncia: /koˈaː.ɡu.li/

### Nom

coaguli m. pl.
* forma plural de coagulo

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·à·gu·li (4)
* Heterograma de 7 lletres (acgilou)

## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈaː.ɡʊ.liː/

### Nom

coāgulī
* genitiu singular de coāgulum
# coagulis
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈaː.ɡʊ.liːs/

### Nom

coāgulīs
* datiu plural de coāgulum
* ablatiu plural de coāgulum
# coagulo
## Català

   * Pronúncia: central /ku.əˈɣu.ɫu/, occidental /ko.aˈɣu.ɫo/
   * Rimes: -ulo

### Verb

coagulo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de coagular.

#### Variants

* coagule, coagul

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·a·gu·lo (4)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ko.aˈɣu.lo\
       Americà: alt /k(o).aˈɡu.lo/, baix \ko.aˈɣu.lo\
   * Rimes: -ulo

### Verb

coagulo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb coagular

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·a·gu·lo (4)

## Italià

   * Pronúncia: /koˈaː.ɡu.lo/

### Nom

coagulo m. ‎(plural coaguli)
* coàgul

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·à·gu·lo (4)

## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈaː.ɡʊ.loː/
   * Etimologia: De coāgulum.

### Verb

coāgulō ‎(1a present$^?$), coāgulās ‎(2a present), coāgulāre ‎(infinitiu), coāgulāvī ‎(perfet), coāgulātum ‎(supí)
* quallar, jo quallo, solidificar
    Lac coagulatur in caseum.La llet qualla en formatge.
* coagular

### Nom

coāgulō
* datiu singular de coāgulum
* ablatiu singular de coāgulum
# coagulavi
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔ.aː.ɡʊˈlaː.wiː/

### Verb

coāgulāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de coāgulō
# casqueguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kas.keˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

casqueguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb cascar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] casquem.
# casque
## Català

   * Pronúncia: occidental /ˈkas.ke/

### Verb

casque
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de cascar.
    Forma valenciana: [jo] casco, casque, casc o casqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb cascar.
    [Que jo] casqui o casque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cascar.
    [Que ell/ella/vostè] casqui o casque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb cascar.
    Casqui o casque [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·que (2)
* Heterograma de 6 lletres (aceqsu)
* Anagrama: caques
# casqueguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kas.keˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

casqueguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] casquessis, casquesses, cascassis, cascasses o cascares.
# casquegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kas.keˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

casquegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb cascar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] casqueu.
# casqueguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kas.keˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

casqueguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] casquessin, casquessen, cascassin, cascassen o cascaren.
# casquegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kas.keˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

casquegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] casqués, cascàs o cascara.
# casqueguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kas.keˈɣe.som/

### Verb

casqueguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] casquéssim, casquéssem, cascàssem, cascàssim o cascàrem.
# casqueguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kas.keˈɣe.sow/

### Verb

casqueguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] casquéssiu, casquésseu, cascàsseu, cascàssiu o cascàreu.
# casqueguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kas.keˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

casqueguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] casqués, cascàs o cascara.
# comandareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mən.dəˈɾɛw/ balear /ko.mən.dəˈɾəw/, /ku.mən.dəˈɾɛw/ Occidental: /ko.man.daˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

comandareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de comandar.

## Català antic
### Verb

comandareu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de comandar
# comandares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mənˈda.ɾəs/ balear /ko.mənˈda.ɾəs/, /ku.mənˈda.ɾəs/ Occidental: /ko.manˈda.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

comandares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de comandar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb comandar.

## Català antic
### Verb

comandares
* segona persona singular (tu) del passat de comandar
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de comandar
# comandar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mənˈda/ balear /ko.mənˈda/, /ku.mənˈda/ Occidental: nord-occidental /ko.manˈda/ valencià /ko.manˈdaɾ/, /ko.manˈda/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: comandà
   * Etimologia: Del llatí commandare. Doblet del patrimonial comanar.

### Verb

comandar trans., intr.
* (transitiu) En la guerra o en el context militar, manar sobre altres persones (soldats, guerrillers, etc.).
* (intransitiu) Per extensió, manar de forma autoritària.
* (transitiu) Controlar la direcció i les maniobres d'un vehicle i, si n'hi ha, manar sobre els seus tripulants, en especial en avions i embarcacions.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: comando, comanda, comandem

#### Traduccions

* Anglès: command $^{(en)}$
* Castellà: mandar $^{(es)}$, comandar $^{(es)}$
* Francès: commander $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·man·dar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Català antic
### Verb

comandar
* comandar, manar
* lloar

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# comandaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mən.dəˈɾan/ balear /ko.mən.dəˈɾan/, /ku.mən.dəˈɾan/ Occidental: /ko.man.daˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

comandaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de comandar.

## Català antic
### Verb

comandaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de comandar
# comandaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mən.dəˈɾi.ə/ balear /ko.mən.dəˈɾi.ə/, /ku.mən.dəˈɾi.ə/ Occidental: /ko.man.daˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

comandaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de comandar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de comandar.

## Català antic
### Verb

comandaria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de comandar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de comandar
# comandarets
## Català antic
### Verb

comandarets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de comandar
# colloráu
## Asturià
### Adjectiu

colloráu
* roig
# colltort
## Català

   * Pronúncia: /ˌkɔʎˈtɔrt/
   * Rimes: -ɔɾt
   * Etimologia: De coll i tort.

### Nom

colltort m. ‎(plural colltorts)
* Ocell de la família dels pícids, que té la capacitat de girar el coll gairebé 180° (Jynx torquilla).

#### Traduccions

* Alemany: Wendehals $^{(de)}$
* Anglès: wryneck $^{(en)}$
* Asturià: ayayái $^{(ast)}$, formigueru $^{(ast)}$, paxarón del agua $^{(ast)}$
* Castellà: torcecuello $^{(es)}$
* Francès: torcol $^{(fr)}$
* Italià: torcicollo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: coll·tort (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# colltorçar-se
## Català
### Verb

colltorçar-se
* Forma pronominal de colltorçar.
# colltrencar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌkoʎ.tɾəŋˈka/ Occidental: nord-occidental /ˌkoʎ.tɾeŋˈka/, valencià /ˌkoʎ.tɾeŋˈkaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)

### Verb

colltrencar
* Forma de l'infinitiu colltrencar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: coll·tren·car (3)
# cavalquessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.βəɫˈke.sin/, occidental /ka.βaɫˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

cavalquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cavalcar.
    [Ells/elles/vostès] cavalquessin, cavalquessen, cavalcassen, cavalcassin o cavalcaren.
# cavalqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.βəɫˈkɛw/, balear /kəˈvaɫ.kɛw/ Occidental: /ka.βaɫˈkew/, /ka.vaɫˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

cavalqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de cavalcar.
    [Vosaltres/vós] cavalqueu o cavalcau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb cavalcar.
    [Que vosaltres/vós] cavalqueu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb cavalcar.
    Cavalqueu o cavalcau [vosaltres/vós].

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·val·queu (3)
* Anagrama: qualcàveu
# cavalquessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.βəɫˈke.si/, balear /kə.βəɫˈke.si/ alguerès /ka.valˈke.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

cavalquessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cavalcar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] cavalqués, cavalcàs o cavalcara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cavalcar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] cavalqués, cavalcàs o cavalcara.
# cavalquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.βəɫˈke.sən/, occidental /ka.βaɫˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

cavalquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cavalcar.
    [Ells/elles/vostès] cavalquessin, cavalquessen, cavalcassen, cavalcassin o cavalcaren.
# cavalquessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.βəɫˈke.sə/, occidental /ka.βaɫˈke.sa/
       Informal: /ka.βaɫˈke.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

cavalquessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cavalcar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] cavalqués, cavalcàs o cavalcara.
# cavalques
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈβaɫ.kəs/, balear /kəˈvaɫ.kəs/ Occidental: /kaˈβaɫ.kes/, /kaˈvaɫ.kes/
   * Rimes: -alkes

### Verb

cavalques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de cavalcar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cavalcar.
    [Que tu] cavalquis o cavalques; [tu] no cavalquis o cavalques.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·val·ques (3)
* Anagrama: qualcaves
# cavalquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.βəɫˈke.səs/, occidental /ka.βaɫˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

cavalquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cavalcar.
    [Tu] cavalquessis, cavalquesses, cavalcasses, cavalcassis o cavalcares.
# cavalquessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.βəɫˈke.sis/, occidental /ka.βaɫˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

cavalquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cavalcar.
    [Tu] cavalquessis, cavalquesses, cavalcasses, cavalcassis o cavalcares.
# cavalqui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈβaɫ.ki/, balear /kəˈvaɫ.ki/ Occidental: nord-occidental /kaˈβaɫ.ki/ valencià /kaˈvaɫ.ki/, /kaˈβaɫ.ki/
   * Rimes: -alki

### Verb

cavalqui
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de cavalcar.
    Forma septentrional: [jo] cavalco, cavalque, cavalc o cavalqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb cavalcar.
    [Que jo] cavalqui o cavalque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cavalcar.
    [Que ell/ella/vostè] cavalqui o cavalque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb cavalcar.
    Cavalqui o cavalque [ell/ella/vostè].
# cavalquen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈβaɫ.kən/, balear /kəˈvaɫ.kən/ Occidental: /kaˈβaɫ.ken/, /kaˈvaɫ.ken/

### Verb

cavalquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de cavalcar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb cavalcar.
    [Que ells/elles/vostès] cavalquin o cavalquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb cavalcar.
    Cavalquin o cavalquen [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·val·quen (3)
* Anagrama: qualcaven
# cenyiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.ɲiˈɾas/, occidental /se.ɲiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

cenyiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de cenyir.
# cenyisca
## Català
### Verb

cenyisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb cenyir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cenyir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb cenyir.

#### Variants

* [1] cenyeixi, cenyesqui
* [2] cenyeixi, cenyesqui
* [3] cenyeixi, cenyesqui
# cenyissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈɲi.sən/, occidental /seˈɲi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

cenyissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cenyir.

#### Variants

* cenyissin, cenyiren
# cenyiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.ɲiˈɾi.əw/, occidental /se.ɲiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

cenyiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de cenyir.
# cenyisques
## Català
### Verb

cenyisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cenyir.

#### Variants

* cenyeixis, cenyesquis

### Miscel·lània

* Anagrama: cenyesquis
# cenyisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈɲi.səs/, occidental /seˈɲi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

cenyisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cenyir.

#### Variants

* cenyissis, cenyires
# cenyiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.ɲiˈɾe/, occidental /se.ɲiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

cenyiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de cenyir.
# cenyisc
## Català
### Verb

cenyisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de cenyir.

#### Variants

* cenyeixo, cenyesc, cenyeixi, cenyixo
# cenyisquen
## Català
### Verb

cenyisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb cenyir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb cenyir.

#### Variants

* [1] cenyeixin, cenyesquin
* [2] cenyeixin, cenyesquin

### Miscel·lània

* Anagrama: cenyesquin
# combs
## Anglès
### Nom

combs
* forma plural de comb
# combustible
## Anglès
### Adjectiu

combustible ‎(comparatiu more combustible, superlatiu most combustible)
* combustible

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# combregàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾəˈɣa.βəw/ balear /kom.bɾəˈɣa.vəw/, /kum.bɾəˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /kom.bɾeˈɣa.βew/ valencià /kom.bɾeˈɣa.vew/, /kom.bɾeˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

combregàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de combregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·gà·veu (4)
# combussi
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈbʊs.siː/

### Verb

combussī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de combūrō
# comburo
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈbuː.roː/
   * Etimologia: Del prefix con- i el verb *būrō, el qual va evolucionar cap a ūrō.

### Verb

combūrō ‎(1a present$^?$), combūris ‎(2a present), combūrere ‎(infinitiu), combussī ‎(perfet), combustum ‎(supí)
* consumir-se, cremar totalment
# combregàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾəˈɣa.βəm/ balear /kom.bɾəˈɣa.vəm/, /kum.bɾəˈɣa.vəm/ Occidental: nord-occidental /kom.bɾeˈɣa.βem/ valencià /kom.bɾeˈɣa.vem/, /kom.bɾeˈɣa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

combregàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de combregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·gà·vem (4)
# comburere
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈbuː.rɛ.rɛ/

### Verb

combūrere
* infinitiu del present actiu de combūrō
# comburis
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈbuː.rɪs/

### Verb

combūris
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de combūrō
# chaises
## Francès

   * Pronúncia: /ʃɛz/

### Nom

chaises f. pl.
* forma plural de chaise
# chalazia
## Anglès
### Nom

chalazia
* forma plural de chalazion
# chalazion
## Anglès
### Nom

chalazion ‎(plural chalazia)
* (medicina) calazi

### Vegeu també

* chalazion. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# chaise
## Francès

   * Pronúncia: /ʃɛz/ àudio

### Nom

chaise f. ‎(plural chaises)
* cadira
# chaise longue
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌʃɛzˈɫoŋ/, balear /ˌʃɛzˈɫoŋk/ Occidental: nord-occidental /ˌʃɛzˈɫoŋ/ valencià /ˌʃɛzˈɫoŋk/, /ˌʃɛzˈɫoŋ/

### Nom

chaise longue f. ‎(plural invariable)
* Grafia obsoleta des del 2017 de chaise-longue.

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GDLC, PTV
# chaire
## Francès

   * Pronúncia: /ʃɛʁ/

### Nom

chaire f. ‎(plural chaires)
* trona
* càtedra
# chaires
## Francès

   * Pronúncia: /ʃɛʁ/

### Nom

chaires f. pl.
* forma plural de chaire
# chairs
## Anglès
### Nom

chairs
* forma plural de chair (cadires)

## Francès

   * Pronúncia: /ʃɛʁ/

### Nom

chairs f. pl.
* forma plural de chair
# chalcographique
## Francès

   * Pronúncia: /kal.kɔ.gʁaˈfik/

### Adjectiu

chalcographique inv. ‎(plural chalcographiques)
* calcogràfic -a
# commutare
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔm.muːˈtaː.rɛ/

### Verb

commūtāre
* infinitiu del present actiu de commūtō
# commutatius
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.mu.təˈtiws/ balear /kom.mu.təˈtiws/, /kum.mu.təˈtiws/ Occidental: /kom.mu.taˈtiws/
   * Rimes: -iws

### Adjectiu

commutatius m. pl.
* Forma plural de commutatiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·mu·ta·tius (4)
# communium
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈmuː.nɪ.ʊm/

### Adjectiu

commūnium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de commūnis
# communs
## Francès

   * Pronúncia: /kɔˈmœ̃/ àudio

### Adjectiu

communs m. pl.
* forma plural de commun
# commutas
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈmuː.taːs/

### Verb

commūtās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de commūtō
# commutativa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.mu.təˈti.βə/ balear /kom.mu.təˈti.və/, /kum.mu.təˈti.və/ Occidental: nord-occidental /kom.mu.taˈti.βa/ valencià /kom.mu.taˈti.va/, /kom.mu.taˈti.βa/
   * Rimes: -iva

### Adjectiu

commutativa f. ‎(plural commutatives)
* Forma femenina de commutatiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·mu·ta·ti·va (5)
# community worker
## Anglès
### Nom

community worker
* animador sociocultural

### Vegeu també

* community worker. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# commutatiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.mu.təˈtiw/ balear /kom.mu.təˈtiw/, /kum.mu.təˈtiw/ Occidental: /kom.mu.taˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: De commutar, segle XIX.

### Adjectiu

commutatiu m. ‎(femení commutativa, plural masculí commutatius, plural femení commutatives)
* Relatiu o pertanyent a la commutació.
* (matemàtiques) Que compleix la propietat commutativa.
* (matemàtiques) Que posseeix un operador commutatiu.
* (dret) Dit d'un contracte en el qual les parts tenen determinades llurs prestacions.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: com·mu·ta·tiu (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# communivi
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔm.muːˈniː.wiː/

### Verb

commūnīvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de commūniō
# clacava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫəˈka.βə/, balear /kɫəˈka.və/ Occidental: nord-occidental /kɫaˈka.βa/ valencià /kɫaˈka.va/, /kɫaˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

clacava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de clacar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de clacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cla·ca·va (3)
* Anagrames: calcava, cavalca, cavalcà
# clacà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɫəˈka/, occidental /kɫaˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

clacà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de clacar.

### Miscel·lània

* Anagrames: calca, calcà
# clacau
## Català
### Verb

clacau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de clacar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb clacar.

#### Variants

* [1] claqueu
* [2] claqueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cla·cau (2)
* Anagrames: acluca, aclucà, calcau, cucala
# clacaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫəˈka.βəs/, balear /kɫəˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /kɫaˈka.βes/ valencià /kɫaˈka.ves/, /kɫaˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

clacaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de clacar.

### Miscel·lània

* Anagrama: calcaves
# clacàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɫəˈka.ɾəm/, occidental /kɫaˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

clacàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de clacar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb clacar.

#### Variants

* [2] claquéssim, claquéssem, clacàssim, clacàssem

### Miscel·lània

* Anagrames: calcarem, calcàrem
# clacàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɫəˈka.ɾəw/, occidental /kɫaˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

clacàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de clacar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb clacar.

#### Variants

* [2] claquéssiu, claquésseu, clacàssiu, clacàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cla·cà·reu (3)
* Anagrames: aclucaré, calcareu, calcàreu
# clacaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫəˈka.βən/, balear /kɫəˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /kɫaˈka.βen/ valencià /kɫaˈka.ven/, /kɫaˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

clacaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de clacar.

### Miscel·lània

* Anagrama: calcaven
# competies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pəˈti.əs/ balear /kom.pəˈti.əs/, /kum.pəˈti.əs/ Occidental: /kom.peˈti.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

competies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de competir.

#### Variants

* competives, competigueves
# competien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pəˈti.ən/ balear /kom.pəˈti.ən/, /kum.pəˈti.ən/ Occidental: /kom.peˈti.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

competien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de competir.

#### Variants

* competiven, competigueven
# competición contra bogey
## Castellà
### Nom

competición contra bogey f. ‎(plural competiciones contra bogey)
* (golf, anglicisme) competició contra bogey

### Vegeu també

* competición contra bogey. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# competición contra par
## Castellà
### Nom

competición contra par f. ‎(plural competiciones contra par)
* (golf) competició contra par

### Vegeu també

* competición contra par. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].