OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# assessors pedagògics
## Català
### Nom

assessors pedagògics m. pl.
* Forma plural de assessor pedagògic.
# assessorà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.suˈɾa/ balear /ə.sə.soˈɾa/, /ə.sə.suˈɾa/ Occidental: /a.se.soˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assessorà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assessorar.
# assessoràrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.suˈɾa.ɾəm/ balear /ə.sə.soˈɾa.ɾəm/, /ə.sə.suˈɾa.ɾəm/ Occidental: /a.se.soˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

assessoràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assessorar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assessorar.
# assessoràs
## Català
### Verb

assessoràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assessorar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assessorar.
# assessoro
## Català

   * Pronúncia: central /ə.səˈso.ɾu/, occidental /a.seˈso.ɾo/
   * Rimes: -oɾo

### Verb

assessoro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assessorar.
# assessoràsseu
## Català
### Verb

assessoràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assessorar.
# assessoràreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.suˈɾa.ɾəw/ balear /ə.sə.soˈɾa.ɾəw/, /ə.sə.suˈɾa.ɾəw/ Occidental: /a.se.soˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

assessoràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assessorar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assessorar.
# assessors curriculars
## Català
### Nom

assessors curriculars m. pl.
* Forma plural de assessor curricular.
# avinencen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βiˈnɛn.sən/, balear /ə.viˈnɛn.sən/ Occidental: nord-occidental /a.βiˈnen.sen/ valencià /a.viˈnen.sen/, /a.βiˈnen.sen/
   * Rimes: -ɛnsen

### Verb

avinencen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de avinençar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb avinençar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb avinençar-se.
# avinences
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βiˈnɛn.səs/, balear /ə.viˈnɛn.səs/ Occidental: nord-occidental /a.βiˈnen.ses/ valencià /a.viˈnen.ses/, /a.βiˈnen.ses/
   * Rimes: -ɛnses

### Nom

avinences f. pl.
* Forma plural de avinença.

### Verb

avinences
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de avinençar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb avinençar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vi·nen·ces (4)
* Anagrames: escanvien, venecians
# avinenci
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βiˈnɛn.si/, balear /ə.viˈnɛn.si/ Occidental: nord-occidental /a.βiˈnen.si/ valencià /a.viˈnen.si/, /a.βiˈnen.si/
   * Rimes: -ɛnsi

### Verb

avinenci
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de avinençar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb avinençar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb avinençar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb avinençar-se.
# avinencin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βiˈnɛn.sin/, balear /ə.viˈnɛn.sin/ Occidental: nord-occidental /a.βiˈnen.sin/ valencià /a.viˈnen.sin/, /a.βiˈnen.sin/
   * Rimes: -ɛnsin

### Verb

avinencin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb avinençar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb avinençar-se.
# avinencessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.nənˈse.sən/, balear /ə.vi.nənˈse.sən/ Occidental: nord-occidental /a.βi.nenˈse.sen/ valencià /a.vi.nenˈse.sen/, /a.βi.nenˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

avinencessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb avinençar-se.
# avinencessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.nənˈse.sin/, balear /ə.vi.nənˈse.sin/ Occidental: nord-occidental /a.βi.nenˈse.sin/ valencià /a.vi.nenˈse.sin/, /a.βi.nenˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

avinencessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb avinençar-se.
# avinenceu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.nənˈsɛw/ balear /ə.vi.nənˈsəw/, /ə.vi.nənˈsɛw/ Occidental: nord-occidental /a.βi.nenˈsew/ valencià /a.vi.nenˈsew/, /a.βi.nenˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

avinenceu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de avinençar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb avinençar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb avinençar-se.
# astrarrebbero
## Italià
### Verb

astrarrebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de astrarre
# astraiate
## Italià
### Verb

astraiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de astrarre
# astrarrai
## Italià
### Verb

astrarrai
* segona persona singular (tu) del futur de astrarre
# astrarre
## Italià

   * Pronúncia: /aˈstrar.re/
   * Etimologia: Del llatí abstrahere.

### Verb

astrarre trans., intr. ‎(pronominal astrarsi)
* (transtiu) abstraure
* (intranstiu) prescindir

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·stràr·re (3)
# astrarrei
## Italià
### Verb

astrarrei
* primera persona singular (io) del condicional de astrarre
# astrarremo
## Italià
### Verb

astrarremo
* primera persona plural (noi) del futur de astrarre
# astraiamoci
## Italià
### Verb

astraiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de astrarsi
# astrarranno
## Italià
### Verb

astrarranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de astrarre
# astrarrebbe
## Italià
### Verb

astrarrebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de astrarre
# astrarremmo
## Italià
### Verb

astrarremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de astrarre
# autocontroles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /au.to.konˈtɾo.les/, meridional \au.to.koŋˈtɾo.leh\
       Americà: alt /au.t(o).konˈt͡so.les/, baix \au.to.koŋˈtɾo.leh\, austral /au.to.konˈtɾo.les/
   * Rimes: -oles

### Nom

autocontroles m. pl.
* forma plural de autocontrol
# autoconsumos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /au.to.konˈsu.mos/, meridional \au.to.koŋˈsu.moh\
       Americà: alt /au.t(o).konˈsu.mos/, baix \au.to.koŋˈsu.moh\, austral /au.to.konˈsu.mos/
   * Rimes: -umos

### Nom

autoconsumos m. pl.
* forma plural de autoconsumo
# autocontrôles
## Francès

   * Pronúncia: /o.to.kɔ̃ˈtʁol/

### Nom

autocontrôles m. pl.
* forma plural de autocontrôle
# autocorrecciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /au.to.ko.rekˈθjo.nes/, meridional /au.to.ko.rekˈθjo.neh/
       Americà: alt /au.t(o).ko.rekˈsjo.nes/, baix /au.to.ko.rekˈsjo.neh/, austral /au.to.ko.rekˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

autocorrecciones f. pl.
* forma plural de autocorrección
# autoconsumo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /au.to.konˈsu.mo/, meridional \au.to.koŋˈsu.mo\
       Americà: alt /au.t(o).konˈsu.mo/, baix \au.to.koŋˈsu.mo\, austral /au.to.konˈsu.mo/
   * Rimes: -umo

### Nom

autoconsumo m. ‎(plural autoconsumos)
* autoconsum

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·con·su·mo (5)
# autocontrol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌaw.tu.kunˈtɾɔɫ/ balear /ˌaw.to.konˈtɾɔɫ/, /ˌaw.tu.kunˈtɾɔɫ/ Occidental: /ˌaw.to.konˈtɾɔɫ/
   * Rimes: -ɔl
   * Etimologia: Del prefix auto- i control.

### Nom

autocontrol m. ‎(plural autocontrols)
* Regulació de les pròpies emocions, desitjos i accions, mitjançant un esforç voluntari i conscient que evita respostes impulsives.

#### Traduccions

* Anglès: self-control $^{(en)}$
* Castellà: autocontrol $^{(es)}$
* Francès: autocontrôle $^{(fr)}$, maîtrise de soi $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·con·trol (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* autocontrol. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /au.to.konˈtɾol/, meridional \au.to.koŋˈtɾol\
       Americà: alt /au.t(o).konˈt͡sol/, baix \au.to.koŋˈtɾol\, austral /au.to.konˈtɾol/
   * Rimes: -ol

### Nom

autocontrol m. ‎(plural autocontroles)
* autocontrol

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·con·trol (4)

### Vegeu també

* autocontrol. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# autoconsum
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌaw.tu.kunˈsum/ balear /ˌaw.to.konˈsum/, /ˌaw.tu.kunˈsum/ Occidental: /ˌaw.to.konˈsum/
   * Rimes: -um
   * Etimologia: Del prefix auto- i consum.

### Nom

autoconsum m. ‎(plural autoconsums)
* Part de la producció de béns i serveis que no es destinen al mercat i que consumeix el mateix productor.

#### Traduccions

* Anglès: self-consumption $^{(en)}$
* Castellà: autoconsumo $^{(es)}$
* Francès: autoconsommation $^{(fr)}$
* Portuguès: autoconsumo $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·con·sum (4)

### Vegeu també

* Diccionari de fiscalitat, Universitat de Barcelona.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat
# autocontrôle
## Francès

   * Pronúncia: /o.to.kɔ̃ˈtʁol/

### Nom

autocontrôle m. ‎(plural autocontrôles)
* autocontrol

#### Sinònims

* maîtrise de soi

### Vegeu també

* autocontrôle. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# atudesses
## Català
### Verb

atudesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atudar.

#### Variants

* atudessis

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tu·des·ses (4)
# atudessis
## Català
### Verb

atudessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atudar.

#### Variants

* atudesses

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tu·des·sis (4)
# atudis
## Català
### Verb

atudis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atudar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tu·dis (3)
* Heterograma de 6 lletres (adistu)
* Anagrama: datius
# atudessin
## Català
### Verb

atudessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atudar.

#### Variants

* atudessen

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tu·des·sin (4)
# atudà
## Català
### Verb

atudà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de atudar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tu·dà (3)
* Anagrama: datau
# atudeu
## Català
### Verb

atudeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de atudar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb atudar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb atudar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tu·deu (3)
# atudi
## Català
### Verb

atudi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atudar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atudar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atudar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atudar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tu·di (3)
* Anagrames: audit, datiu, duita
# atudin
## Català
### Verb

atudin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atudar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atudar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tu·din (3)
* Heterograma de 6 lletres (adintu)
# atudàrem
## Català
### Verb

atudàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de atudar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tu·dà·rem (4)
# atudàreu
## Català
### Verb

atudàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de atudar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tu·dà·reu (4)
# associeguem
## Català
### Verb

associeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb associar.
# associegués
## Català
### Verb

associegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb associar.
# associeguéssou
## Català
### Verb

associeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb associar.
# associeguessen
## Català
### Verb

associeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb associar.
# associeguesses
## Català
### Verb

associeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb associar.
# associe
## Català
### Verb

associe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de associar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb associar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb associar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb associar.
# associegueu
## Català
### Verb

associegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb associar.
# associeguéssom
## Català
### Verb

associeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb associar.
# associeguessa
## Català
### Verb

associeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb associar.
# atracallàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾə.kəˈʎa.βəw/, balear /ə.tɾə.kəˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.tɾa.kaˈʎa.βew/ valencià /a.tɾa.kaˈʎa.vew/, /a.tɾa.kaˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

atracallàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atracallar.
# atracalléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.kəˈʎe.səm/, occidental /a.tɾa.kaˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

atracalléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atracallar.
# atracar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.tɾəˈka/ Occidental: nord-occidental /a.tɾaˈka/ valencià /a.tɾaˈkaɾ/, /a.tɾaˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: atracà
   * Etimologia: Incerta, de l’italià straccare ‎(«clavar a la sorra»), o bé de l’àrab vulgar *'atráqqà ‎(«apropar-se a la costa») del clàssic تَرَقَّى ‎(taraqqā).

### Verb

atracar intr., trans., pron. ‎(pronominal atracar-se)
* (nàutica) Apropar una nau a un lloc, un moll, una ribera, una altra nau, i amarrar-la.
* Forçar una persona o diverses persones a donar el que porten o el que tenen en aquell moment.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: atraco, atraca, atraquem

#### Sinònims

* abordar, amarar, aterrar
* assaltar

#### Traduccions

* Anglès: dock $^{(en)}$
* Castellà: atracar $^{(es)}$
* Danès: gå i havn $^{(da)}$
* Finès: kiinnittyä $^{(fi)}$
* Francès: amarrer $^{(fr)}$
* Hebreu: עגן‎ $^{(he)}$
* Italià: attraccare $^{(it)}$
* Neerlandès: afmeren $^{(nl)}$
* Portuguès: atracar $^{(pt)}$
* Rus: прича́ливать $^{(ru)}$ ‎(pritxàlivat)
* Suec: komma i hamn $^{(sv)}$
* Txec: přistát $^{(cs)}$
* Alemany: rauben $^{(de)}$
* Anglès: rob $^{(en)}$
* Àrab: نَهَب‎ $^{(ar)}$
* Búlgar: грабя $^{(bg)}$ ‎(grabia)
* Castellà: atracar $^{(es)}$
* Danès: røve $^{(da)}$
* Finès: ryöstää $^{(fi)}$
* Francès: attaquer $^{(fr)}$, cambrioler $^{(fr)}$
* Grec: ληστεύω $^{(el)}$ ‎(listev́o)
* Grec antic: λῃστεύω $^{(grc)}$ ‎(lēisteúō)
* Hongarès: rabol $^{(hu)}$
* Italià: rapinare $^{(it)}$
* Japonès: 盗む $^{(ja)}$
* Llatí: latrocinor $^{(la)}$
* Luxemburguès: beluxen $^{(lb)}$
* Neerlandès: beroven $^{(nl)}$
* Noruec: røve $^{(no)}$
* Occità: raubar $^{(oc)}$
* Persa: ربودن‎ $^{(fa)}$
* Polonès: grabić $^{(pl)}$
* Portuguès: assaltar $^{(pt)}$
* Rus: гра́бить $^{(ru)}$ ‎(gràbit)
* Suec: råna $^{(sv)}$
* Txec: loupit $^{(cs)}$
* Ucraïnès: грабува́ти $^{(uk)}$ ‎(hrabuvati)
* Vietnamita: cướp $^{(vi)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·car (3)
* Anagrama: acatarr

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: atracar
# atracallí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.kəˈʎi/, occidental /a.tɾa.kaˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

atracallí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de atracallar.
# atracallésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.kəˈʎe.səw/, occidental /a.tɾa.kaˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

atracallésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atracallar.
# atracalléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.kəˈʎe.sim/, occidental /a.tɾa.kaˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

atracalléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atracallar.
# atracalléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.kəˈʎe.siw/, occidental /a.tɾa.kaˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

atracalléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atracallar.
# avergonyeixo
## Català
### Verb

avergonyeixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de avergonyir.
# avergonyigueren
## Català
### Verb

avergonyigueren
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.
# avergonyia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βər.ɡuˈɲi.ə/ balear /ə.vəɾ.ɣoˈɲi.ə/, /ə.vər.ɣuˈɲi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.βer.ɣoˈɲi.a/ valencià /a.veɾ.ɣoˈɲi.a/, /a.βeɾ.ɣoˈɲi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

avergonyia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de avergonyir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de avergonyir.
# avergonyien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βər.ɡuˈɲi.ən/ balear /ə.vəɾ.ɣoˈɲi.ən/, /ə.vər.ɣuˈɲi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.βer.ɣoˈɲi.en/ valencià /a.veɾ.ɣoˈɲi.en/, /a.βeɾ.ɣoˈɲi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

avergonyien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de avergonyir.
# avergonyeixis
## Català
### Verb

avergonyeixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb avergonyir.
# avergonyies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βər.ɡuˈɲi.əs/ balear /ə.vəɾ.ɣoˈɲi.əs/, /ə.vər.ɣuˈɲi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.βer.ɣoˈɲi.es/ valencià /a.veɾ.ɣoˈɲi.es/, /a.βeɾ.ɣoˈɲi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

avergonyies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de avergonyir.
# avergonyiguera
## Català
### Verb

avergonyiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.
# avergonyigueres
## Català
### Verb

avergonyigueres
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.
# astigmatism
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈstɪɡmətɪzm̩/
   * Etimologia: Del prefix a- ‎(prefix negatiu), el grec antic στίγμα ‎(stígma, «marca») i el sufix -ism.

### Nom

astigmatism ‎(plural astigmatisms)
* (medicina) astigmatisme
# astonishing
## Anglès
### Adjectiu

astonishing ‎(comparatiu more astonishing, superlatiu most astonishing)
* (molt) sorprenent

#### Sinònims

* surprising

### Verb

astonishing
* gerundi de astonish
# asthmatic
## Anglès
### Adjectiu

asthmatic ‎(comparatiu more asthmatic, superlatiu most asthmatic)
* asmàtic

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# astigmatisms
## Anglès
### Nom

astigmatisms
* forma plural de astigmatism
# astonish
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈstɒnɪʃ/ (RU), àudio (EUA)
   * Etimologia: Del protogermànic *stunōną («retronar»), del protoindoeuropeu *(s)ten-.

### Verb

astonish ‎(3a persona singular present astonishes, gerundi astonishing, passat i participi astonished)
* atonir, esbalair

#### Sinònims

* astound, flabbergast, surprise, daze
# astonishes
## Anglès
### Verb

astonishes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de astonish
# astonished
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)
   * Etimologia: Participi de astonish.

### Adjectiu

astonished ‎(comparatiu more astonished, superlatiu most astonished)
* atònit

#### Sinònims

* surprised, thunderstruck, dazed, stunned, dumbfounded

### Verb

astonished
* passat i participi de astonish
# astor
## Català
### Verb

astor
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de astorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·tor (2)
* Anagrames: atròs, orats, orsat, ostra, ratos, rosat, rosta, rostà, rotàs, taros, tarós
# atrafeguessis
## Català
### Verb

atrafeguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrafegar-se.
# atrafegui
## Català
### Verb

atrafegui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atrafegar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atrafegar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atrafegar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atrafegar-se.
# atrafeguéssem
## Català
### Verb

atrafeguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrafegar-se.
# atrafeguessin
## Català
### Verb

atrafeguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrafegar-se.
# atrafeguis
## Català
### Verb

atrafeguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atrafegar-se.
# atrafeguin
## Català
### Verb

atrafeguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atrafegar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atrafegar-se.
# atrafeguésseu
## Català
### Verb

atrafeguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrafegar-se.
# aveïnarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.i.nəˈɾi.ən/, balear /ə.və.i.nəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.βe.i.naˈɾi.en/ valencià /a.ve.i.naˈɾi.en/, /a.βe.i.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aveïnarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aveïnar.
# aveïnaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.i.nəˈɾi.əs/, balear /ə.və.i.nəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.βe.i.naˈɾi.es/ valencià /a.ve.i.naˈɾi.es/, /a.βe.i.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aveïnaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aveïnar.
# aveïnaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.i.nəˈɾi.əw/, balear /ə.və.i.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.βe.i.naˈɾi.ew/ valencià /a.ve.i.naˈɾi.ew/, /a.βe.i.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aveïnaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aveïnar.
# aveïnassen
## Català
### Verb

aveïnassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aveïnar.
# aveïnasses
## Català
### Verb

aveïnasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aveïnar.
# aveïnassin
## Català
### Verb

aveïnassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aveïnar.
# aveïnarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.i.nəˈɾa/, balear /ə.və.i.nəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.βe.i.naˈɾa/ valencià /a.ve.i.naˈɾa/, /a.βe.i.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aveïnarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aveïnar.