OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# rèieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈrɛ.jəw/ balear /ˈrə.jəw/, /ˈrɛ.jəw/ Occidental: /ˈre.jew/
   * Rimes: -ɛjew

### Verb

rèieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de riure.
# règles des 5 secondes
## Francès
### Nom

règles des 5 secondes f. pl.
* forma plural de règle des 5 secondes
# scrutineer
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈskɹuː.tɪn.ɪə(ɹ)/

### Nom

scrutineer ‎(plural scrutineers)
* (automobilisme) comissari tècnic

### Vegeu també

* scrutineer. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 16 agost 2014].
# scrutineers
## Anglès
### Nom

scrutineers
* forma plural de scrutineer
# scufundătoare
## Romanès
### Nom

scufundătoare f. ‎(plural scufundătoare)
* forma femenina de scufundător

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | scufundătoare | scufundătoarea | (niște) | scufundătoare | scufundătoarele |
| Genitiu-datiu | (unei) | scufundătoare | scufundătoarei | (unor) | scufundătoare | scufundătoarelor |
| Vocatiu | | scufundătoare | scufundătoare | | scufundătoare | scufundătoare |
# scufundătoarea
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

scufundătoarea
* nominatiu i acusatiu definit singular de scufundătoare
# scufundători
## Romanès
### Nom

scufundători
* forma plural de scufundător
# scufundătoarei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

scufundătoarei
* genitiu i datiu definit singular de scufundătoare
# scufundătoarele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

scufundătoarele
* nominatiu i acusatiu definit plural de scufundătoare
# scufundătoarelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

scufundătoarelor
* genitiu i datiu definit plural de scufundătoare
# scufundător
## Romanès
### Nom

scufundător m. ‎(plural scufundători, femení scufundătoare)
* bus

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | scufundător | scufundătorul | (niște) | scufundători | scufundătorii |
| Genitiu-datiu | (unui) | scufundător | scufundătorului | (unor) | scufundători | scufundătorilor |
| Vocatiu | | scufundătorule, scufundătore | scufundătorule, scufundătore | | scufundătorilor | scufundătorilor |
# scufundătore
## Romanès
### Nom

scufundătore
* vocatiu singular de scufundător
# sagneguessen
## Català
### Verb

sagneguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb sagnar.

#### Variants

* sagnessin, sagnessen, sagnassin, sagnassen, sagnaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: sag·ne·gues·sen (4)
* Anagrama: sanguegessen
# sagneguesses
## Català
### Verb

sagneguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sagnar.

#### Variants

* sagnessis, sagnesses, sagnassis, sagnasses, sagnares

### Miscel·lània

* Síl·labes: sag·ne·gues·ses (4)
* Anagrama: sanguegesses
# sagnegueu
## Català
### Verb

sagnegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb sagnar.

#### Variants

* sagneu

### Miscel·lània

* Síl·labes: sag·ne·gueu (3)
* Anagrama: sanguegeu
# sagnegués
## Català
### Verb

sagnegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sagnar.

#### Variants

* sagnés, sagnàs, sagnara

### Miscel·lània

* Síl·labes: sag·ne·gués (3)
* Anagrames: sangueges, sanguegés
# sagneguéssom
## Català
### Verb

sagneguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sagnar.

#### Variants

* sagnéssim, sagnéssem, sagnàssim, sagnàssem, sagnàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: sag·ne·gués·som (4)
# sagnavo
## Català
### Verb

sagnavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de sagnar.

#### Variants

* sagnàieu, sagnàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: sag·na·vo (3)
# sagne
## Català
### Verb

sagne
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de sagnar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb sagnar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb sagnar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb sagnar.

#### Variants

* [1] sagno, sagni, sagn
* [2] sagni, sagno
* [3] sagni, sagno
* [4] sagni

### Miscel·lània

* Síl·labes: sag·ne (2)
* Anagrames: Agnès, ganes, negàs
# sagnavi
## Català
### Verb

sagnavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de sagnar.

#### Variants

* sagnaia, sagnava

### Miscel·lània

* Síl·labes: sag·na·vi (3)
* Anagrama: signava
# sagneguem
## Català
### Verb

sagneguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb sagnar.

#### Variants

* sagnem

### Miscel·lània

* Síl·labes: sag·ne·guem (3)
* Anagrama: sanguegem
# sagneguessa
## Català
### Verb

sagneguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sagnar.

#### Variants

* sagnessi, sagnessa, sagnés, sagnàs, sagnara

### Miscel·lània

* Síl·labes: sag·ne·gues·sa (4)
# sosa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈso.zə/, occidental /ˈso.za/
   * Rimes: -oza
   * Etimologia: De l’àrab andalusí *sàuda, de سوداء ‎(sawdāʾ, «negra»), segle XIII.

### Nom

sosa f. ‎(plural soses)
* barrella (Salsola soda)
* Cendra de barrella.
* natró

#### Compostos i expressions

* sosa càustica

#### Traduccions

* Anglès: soda ash $^{(en)}$
* Castellà: sosa $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·sa (2)
* Anagrames: asos $^{(revers)}$, ossa, óssa

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈso.sa/
       Americà: alt /ˈso.s(a)/, baix /ˈso.sa/
   * Rimes: -osa
   * Etimologia: Del català sosa.

### Nom

sosa f. ‎(plural sosas)
* barrella
* sosa (cendra de barrella)
* sosa càustica

### Adjectiu

sosa f. ‎(plural sosas)
* forma femenina de soso

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·sa (2)
# sosegadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \so.seˌɣa.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /s(o).seˌɡa.daˈmen.te/, baix \so.seˌɣa.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De sosegado i el sufix -mente.

### Adverbi

sosegadamente
* assossegadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·se·ga·da·men·te (6)
# soses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈso.zəs/, occidental /ˈso.zes/
   * Rimes: -ozes

### Nom

soses f. pl.
* Forma plural de sosa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·ses (2)
* Anagrames: osses, ósses
# sortívem
## Català
### Verb

sortívem
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·tí·vem (3)
* Heterograma de 8 lletres (eimorstv)
* Anagrama: rostívem
# sosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˌso.saˈmen.te/
       Americà: alt /ˌso.saˈmen.t(e)/, baix /ˌso.saˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De soso i el sufix -mente.

### Adverbi

sosamente
* fadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·sa·men·te (4)
# sosas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈso.sas/, meridional /ˈso.sah/
       Americà: alt /ˈso.s(a)s/, baix /ˈso.sah/, austral /ˈso.sas/
   * Rimes: -osas

### Adjectiu

sosas f. pl.
* forma plural de sosa
# sortíveu
## Català
### Verb

sortíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·tí·veu (3)
* Heterograma de 8 lletres (eiorstuv)
* Anagrama: rostíveu
# sondava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sunˈda.βə/ balear /sonˈda.və/, /sunˈda.və/ Occidental: nord-occidental /sonˈda.βa/ valencià /sonˈda.va/, /sonˈda.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

sondava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de sondar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de sondar.
# sondat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sunˈdat/ balear /sonˈdat/, /sunˈdat/ Occidental: /sonˈdat/
   * Rimes: -at

### Verb

sondat
* Participi masculí singular del verb sondar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: son·dat (2)
* Heterograma de 6 lletres (adnost)
* Anagrames: donats, ondats
# sondassen
## Català
### Verb

sondassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb sondar.

#### Variants

* sondessin, sondessen, sondassin, sondaren
# sondas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈson.das/, meridional \ˈsoŋ.dah\
       Americà: alt /ˈson.d(a)s/, baix \ˈsoŋ.dah\, austral /ˈson.das/
   * Rimes: -ondas

### Nom

sondas f. pl.
* forma plural de sonda
# sondassin
## Català
### Verb

sondassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb sondar.

#### Variants

* sondessin, sondessen, sondassen, sondaren
# sondassis
## Català
### Verb

sondassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sondar.

#### Variants

* sondessis, sondesses, sondasses, sondares
# sondau
## Català
### Verb

sondau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de sondar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb sondar.

#### Variants

* [1] sondeu
* [2] sondeu
# sondaríveu
## Català
### Verb

sondaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de sondar.

#### Variants

* sondaríeu
# sondasses
## Català
### Verb

sondasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sondar.

#### Variants

* sondessis, sondesses, sondassis, sondares
# segrest
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈɣɾest/, occidental /seˈɣɾest/
   * Rimes: -est
   * Etimologia: De segrestar.

### Nom

segrest m. ‎(plural segrests o segrestos)
* Acció de segrestar.
* Delicte comès pel qui reté o deté una o més persones il·legalment.

#### Traduccions

* Anglès: kidnapping $^{(en)}$
* Castellà: secuestro $^{(es)}$ m.
* Francès: séquestration $^{(fr)}$ f.
* Llengua de signes catalana: SEGRESTAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·grest (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# seguda
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈɣu.ðə/, occidental /seˈɣu.ða/
   * Rimes: -uda
   * Homòfon: ceguda

### Verb

seguda
* Participi femení singular del verb seure.
* (valencià) Participi femení singular del verb ésser/ser.

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·gu·da (3)
* Heterograma de 6 lletres (adegsu)
* Anagrames: agudes, dagues
# segrianenc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sə.ɣɾi.əˈnɛŋ/ balear /sə.ɣɾi.əˈnəŋk/, /sə.ɣɾi.əˈnɛŋk/ Occidental: nord-occidental /se.ɣɾi.aˈneŋ/ valencià /se.ɣɾi.aˈneŋk/, /se.ɣɾi.aˈneŋ/
   * Rimes: -ɛŋk

### Adjectiu

segrianenc m. ‎(femení segrianenca, plural masculí segrianencs, plural femení segrianenques)
* Relatiu o pertanyent a Segrià.

#### Traduccions
### Nom

segrianenc m. ‎(plural segrianencs, femení segrianenca)
* Persona que habita o és originària de Segrià.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: se·gri·a·nenc (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot, ésAdir
# sancer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /sənˈse/ Occidental: nord-occidental /sanˈse/, valencià /sanˈseɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)

### Adjectiu

sancer m. ‎(femení sancera, plural masculí sancers, plural femení sanceres)
* (occidental col·loquial) Forma alternativa de sencer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·cer (2)
* Heterograma de 6 lletres (acenrs)
* Anagrames: censar, escarn, nacres, renasc

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# sanaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səˈna.βən/, balear /səˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /saˈna.βen/ valencià /saˈna.ven/, /saˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

sanaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de sanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·na·ven (3)
* Anagrama: ansaven
# sanceres
## Català

   * Pronúncia: oriental /sənˈse.ɾəs/, occidental /sanˈse.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Adjectiu

sanceres f. pl.
* Forma plural de sancera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·ce·res (3)
* Anagrames: cessaren, creassen, escàners, Recasens, recassen
# sancion
## Occità

   * Pronúncia: /sanˈsju/
   * Àudio: Bearn

### Nom

sancion f. ‎(plural sancions)
* sanció
# sanava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səˈna.βə/, balear /səˈna.və/ Occidental: nord-occidental /saˈna.βa/ valencià /saˈna.va/, /saˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

sanava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de sanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de sanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·na·va (3)
* Anagrames: ansava, avanàs
# sancio
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsaŋ.kɪ.oː/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *seh₂k- («santificar, establir un acord»).

### Verb

sanciō ‎(1a present$^?$), sancīs ‎(2a present), sancīre ‎(infinitiu), sānxī ‎(perfet), sānctum ‎(supí)
* consagrar, dedicar als déus
* establir, sancionar una llei
* instituir

#### Derivats

| sānctē sānctēscō sānctificō sānctiloquus | sānctiō sānctor sānctum sānctus |
# sanaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səˈna.βəs/, balear /səˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /saˈna.βes/ valencià /saˈna.ves/, /saˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

sanaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de sanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·na·ves (3)
* Anagrames: ansaves, nevassa, nevassà
# sancera
## Català

   * Pronúncia: oriental /sənˈse.ɾə/, occidental /sanˈse.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Adjectiu

sancera f. ‎(plural sanceres)
* Forma femenina de sancer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·ce·ra (3)
* Anagrames: acensar, arcanes, cansaré, carenàs, casaren, encasar, ensacar, renasca, secaran
# sonde
## Català
### Verb

sonde
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de sondar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb sondar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb sondar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb sondar.

#### Variants

* [1] sondo, sondi, sond
* [2] sondi
* [3] sondi
* [4] sondi

### Miscel·lània

* Síl·labes: son·de (2)
* Anagrames: dones, donés, dónes, dosen, endós, nedos, ondes, ondés

## Francès

   * Pronúncia: /sɔ̃d/
   * Etimologia: Probablement de l'anglosaxó *sund («mar»).

### Nom

sonde f. ‎(plural sondes)
* sonda
# sondear
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /son.deˈaɾ/, meridional \soŋ.deˈaɾ\
       Americà: alt /s(o)n.deˈaɾ/, baix \soŋ.deˈaɾ\, austral /son.deˈaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De sonda i el sufix -ear.

### Verb

sondear trans. ‎(present sondeo, passat sondeé, futur sondearé)
* sondar
* (figurat) sondar, sondejar

#### Sinònims

* sondar

### Miscel·lània

* Síl·labes: son·de·ar (3)
* Heterograma de 7 lletres (adenors)
# sondege
## Català
### Verb

sondege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de sondejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb sondejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb sondejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb sondejar.

#### Variants

* [1] sondejo, sondeig
* [2] sondegi
* [3] sondegi
* [4] sondegi

### Miscel·lània

* Anagrames: ondeges, ondegés
# sondaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sunˈda.βən/ balear /sonˈda.vən/, /sunˈda.vən/ Occidental: nord-occidental /sonˈda.βen/ valencià /sonˈda.ven/, /sonˈda.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

sondaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de sondar.
# sondearé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /son.de.aˈɾe/, meridional \soŋ.de.aˈɾe\
       Americà: alt /s(o)n.de.aˈɾe/, baix \soŋ.de.aˈɾe\, austral /son.de.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

sondearé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb sondear
# sondeges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sunˈdɛ.ʒəs/ balear /sonˈdə.ʒəs/, /sunˈdɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /sonˈde.ʒes/, valencià /sonˈde.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

sondeges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de sondejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb sondejar.

#### Variants

* [2] sondegis
# sondegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sun.dəˈʒe.sən/ balear /son.dəˈʒe.sən/, /sun.dəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /son.deˈʒe.sen/, valencià /son.deˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

sondegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb sondejar.

#### Variants

* sondegessin, sondejassin, sondejassen, sondejaren
# sondaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sunˈda.βəs/ balear /sonˈda.vəs/, /sunˈda.vəs/ Occidental: nord-occidental /sonˈda.βes/ valencià /sonˈda.ves/, /sonˈda.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

sondaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de sondar.
# sondegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sunˈdɛ.ʒən/ balear /sonˈdə.ʒən/, /sunˈdɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /sonˈde.ʒen/, valencià /sonˈde.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

sondegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de sondejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb sondejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb sondejar.

#### Variants

* [2] sondegin
* [3] sondegin

### Miscel·lània

* Anagrama: endògens
# seis
## Català
### Verb

seis
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de seure.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb seure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: sies $^{(revers)}$, sisè, sisé

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈseis/, meridional /ˈseih/
       Americà: alt /ˈse(i)s/, baix /ˈseih/, austral /ˈseis/
   * Rimes: -eis
   * Etimologia: Del llatí sex.

### Numeral

seis
* (cardinal) sis
* (valor ordinal) sis

### Nom

seis m. ‎(plural seises)
* sis

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
# seieva
## Català
### Verb

seieva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de seure.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de seure.
# seieven
## Català
### Verb

seieven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de seure.
# sein
## Alemany

   * Pronúncia: /zaɪ̯n/; ,
   * Etimologia: Del protogermànic *wesaną («ser») i *beuną («existir, esdevenir»); del preindoeuropeu *h₁es-.

### Verb

sein
* ésser
    Dieses Buch ist blau.Aquest llibre és blau.
* estar
    Meine Freunde sind in die Stadt.Els meus amics estan a la ciutat.
* tenir una edat
    Ich bin zwanzig Jahre alt.Tinc vint anys.
* fer (expressar les incidències del temps atmosfèric)
    Es ist warm.Fa calor.
* haver (auxiliar per al pretèrit perfet amb verbs de moviment o canvi d'estat)
    Er ist aufgestanden.Ell s'ha llevat.

#### Conjugació

| Infinitiu | sein |
| Verb auxiliar | sein |
| Participi passat | gewesen |
| Temps passat | ich war |
| Participi present | seiend |
| Tercera persona sing. present | er/sie ist |

### Pronom

sein
* son, sa, el seu de ell, la seva de ell
    Herr Wagner hat ein Sohn und eine Tochter. Sein Sohn ist Architekt, sein Tochter ist Doktorin.El sr. Wagner té un fill i una filla. El seu fill és arquitecte, la seva filla és metgessa.
# seimei kōgaku
## Japonès
### Transliteració

seimei kōgaku
* forma romaji de せいめいこうがく ‎(seimeikōgaku, «biotecnologia»)

#### Variants

* Amb el sistema Hepburn hi pot haver d'altres formes de transcripció: seimeikôgaku, seimeikögaku, seimeikõgaku, seimeikoogaku, seimeikougaku, seimeikohgaku i seimeikogaku.
* Amb el sistema Kunrei-shiki es transcriu: seimeikôgaku.
# seishanta
## Occità

   * Pronúncia: /sejˈʃan.to̞/
   * Àudio: Bearn

### Numeral

seishanta
* seixanta
# seiki
## Ibèric

   * Pronúncia: /t͡sejɡi/, /t͡sejki/

### Nom propi

seiki • ‎
* Formant d’antropònims bimembres

#### Derivats

* oŕtinseiki ‎
# seim
## Català

   * Etimologia: Formació analògica de deim.

### Verb

seim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de seure.

#### Variants

* seiem, seem

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: mesí, mies $^{(revers)}$, siem
# seises
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈsei.ses/, meridional /ˈsei.seh/
       Americà: alt /ˈsei.s(e)s/, baix /ˈsei.seh/, austral /ˈsei.ses/
   * Rimes: -eises

### Nom

seises m. pl.
* forma plural de seis
# seieves
## Català
### Verb

seieves
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de seure.
# serralleria
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.rə.ʎəˈɾi.ə/, occidental /se.ra.ʎeˈɾi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: De serraller i el sufix -eria.

### Nom

serralleria m. ‎(plural serralleries)
* Obrador d'un manyà.

#### Sinònims

* manyeria
* cal manyà, nom tradicional

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ser·ra·lle·ri·a (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# serran
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈran/, occidental /seˈran/

### Nom

serran m. ‎(plural serrans)
* (antic) Forma alternativa de serrà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ser·ran (2)
* Anagrames: narres $^{(revers)}$, narrés

### Vegeu també

* serran. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Francès

   * Pronúncia: /sɛˈʁɑ̃/

### Nom

serran m. ‎(plural serrans)
* (peixos) serrà
# serran à queue noire
## Francès
### Nom

serran à queue noire m. ‎(plural serrans à queue noire)
* serrà mascle
# serram
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɛr.ram/

### Nom

serram
* acusatiu singular de serra
# serran chevrette
## Francès
### Nom

serran chevrette m.
* serrà
# serran hépate
## Francès
### Nom

serran hépate m. ‎(plural serrans hépates)
* serrà menut
# sequi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɛ.kwiː/

### Verb

sequī
* infinitiu del present actiu de sequor
# sequor
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɛ.kwɔr/
   * Etimologia: Del protoitàlic *sekʷōr, l'arrel protoindoeuropea *sekʷ- ‎(«anar al darrere»).

### Verb

sequor ‎(1a present$^?$), sequeris ‎(2a present), sequī ‎(infinitiu), secūtus sum ‎(perfet); deponent
* seguir, jo segueixo
# sequí
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈki/, occidental /seˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

sequí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de secar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·quí (2)
* Anagrames: esquí, isqué, queis
# sequésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈke.səw/, occidental /seˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

sequésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb secar.
# sequéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈke.səm/, occidental /seˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

sequéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb secar.