OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# angoixàieu
## Català
### Verb

angoixàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de angoixar.
# angoixàs
## Català
### Verb

angoixàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb angoixar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb angoixar.
# angoixàsseu
## Català
### Verb

angoixàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb angoixar.
# angoixàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡuˈʃa.ɾəm/ balear /əŋ.ɡoˈʃa.ɾəm/, /əŋ.ɡuˈʃa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡojˈʃa.ɾem/ valencià /aŋ.ɡojˈʃa.ɾem/, /aŋ.ɡoˈʃa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

angoixàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de angoixar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb angoixar.
# angoixàssem
## Català
### Verb

angoixàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb angoixar.
# apergaminaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.mi.nəˈɾi.əw/, occidental /a.peɾ.ɣa.mi.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

apergaminaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de apergaminar-se.
# apergaminassis
## Català
### Verb

apergaminassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# apergaminau
## Català
### Verb

apergaminau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apergaminar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apergaminar-se.
# apergaminaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pər.ɡə.miˈna.βən/, balear /ə.pəɾ.ɣə.miˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.per.ɣa.miˈna.βen/ valencià /a.peɾ.ɣa.miˈna.ven/, /a.peɾ.ɣa.miˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

apergaminaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apergaminar-se.
# apergaminasses
## Català
### Verb

apergaminasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# apergaminava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pər.ɡə.miˈna.βə/, balear /ə.pəɾ.ɣə.miˈna.və/ Occidental: nord-occidental /a.per.ɣa.miˈna.βa/ valencià /a.peɾ.ɣa.miˈna.va/, /a.peɾ.ɣa.miˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

apergaminava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apergaminar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apergaminar-se.
# apergaminassen
## Català
### Verb

apergaminassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# apergaminassin
## Català
### Verb

apergaminassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# amaçaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.səˈɾas/, occidental /a.ma.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

amaçaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amaçar.
# amaçaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.səˈɾe/, occidental /a.ma.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amaçaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amaçar.
# amaçaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.səˈɾi.ə/, occidental /a.ma.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amaçaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amaçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amaçar.
# amaçares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈsa.ɾəs/, occidental /a.maˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

amaçares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amaçar.
# amaçareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.səˈɾɛw/ balear /ə.mə.səˈɾəw/, /ə.mə.səˈɾɛw/ Occidental: /a.ma.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amaçareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amaçar.
# amaçaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈsa.ɾən/, occidental /a.maˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

amaçaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de amaçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ça·ren (4)
* Anagrames: amenaçar, maçanera
# amaçarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.səˈɾa/, occidental /a.ma.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amaçarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amaçar.
# amaçaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.səˈɾi.əs/, occidental /a.ma.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amaçaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amaçar.
# amaçarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.səˈɾi.ən/, occidental /a.ma.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amaçarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amaçar.
# apanaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈna.ɾən/, occidental /a.paˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

apanaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apanar.
    [Ells/elles/vostès] apanaren o van/varen apanar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] apanessin, apanessen, apanassen, apanassin o apanaren.
# apanarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.nəˈɾɛm/ balear /ə.pə.nəˈɾəm/, /ə.pə.nəˈɾɛm/ Occidental: /a.pa.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

apanarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de apanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·na·rem (4)
* Anagrama: apamaren
# apanareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.nəˈɾɛw/, occidental /a.pa.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apanareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de apanar.
# apanarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.nəˈɾi.ən/, occidental /a.pa.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

apanarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apanar.
# apanares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈna.ɾəs/, occidental /a.paˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

apanares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de apanar.
    [Tu] apanares o et vas/vares apanar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.
    Forma valenciana: [tu] apanessis, apanesses, apanasses, apanassis o apanares.
# apanaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pə.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.pa.naˈɾi.ɛ/, /a.pa.naˈɾi.e/ valencià /a.pa.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

apanaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apanar.
# apanara
## Català

   * Pronúncia: valencià /a.paˈna.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

apanara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.
    [Jo] apanés, apanàs o apanara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.
    [Ell/ella/vostè] apanés, apanàs o apanara.
# apanaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.nəˈɾan/, occidental /a.pa.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

apanaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apanar.
# apanar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pəˈna/ Occidental: nord-occidental /a.paˈna/ valencià /a.paˈnaɾ/, /a.paˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: apanà
   * Etimologia: Del prefix a- i pa.

### Verb

apanar trans.
* Fer pa.
* Alimentar, atipar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apano, apana, apanem

#### Traduccions

* Castellà: mantener $^{(es)}$, hartar $^{(es)}$
* Francès: nourrir $^{(fr)}$, entretenir $^{(fr)}$
* Italià: nutrire $^{(it)}$
* Llatí: alere $^{(la)}$, saturare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·nar (3)
* Anagrama: naparà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# apleguist
## Català antic
### Verb

apleguist
* segona persona singular (tu) del passat de aplegar
# aplegués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəˈɣes/, occidental /a.pɫeˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

aplegués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplegar.
# apleguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəˈɣe.səm/, occidental /a.pɫeˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

apleguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·gués·sem (4)
* Anagrames: amplegésseu, palmegésseu
# apleguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəˈɣe.siw/, occidental /a.pɫeˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

apleguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·gués·siu (4)
* Anagrama: piuleguessa
# aplegué
## Català antic
### Verb

aplegué
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de aplegar
# apleguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəˈɣe.sim/, occidental /a.pɫeˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

apleguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·gués·sim (4)
* Anagrames: amplegéssiu, palmegéssiu
# apleguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəˈɣi/, occidental /a.pɫeˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

apleguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·guí (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegilpu)
* Anagrames: glapíeu, plagieu

## Català antic
### Verb

apleguí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de aplegar
# aplegà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəˈɣa/, occidental /a.pɫeˈɣa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: aplegar

### Verb

aplegà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aplegar.

## Català antic
### Verb

aplegà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de aplegar
# apleguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəˈɣe.səw/, occidental /a.pɫeˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

apleguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplegar.
# aplegàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəˈɣa.ɾəm/, occidental /a.pɫeˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aplegàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aplegar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplegar.

## Català antic
### Verb

aplegàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de aplegar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de aplegar
# apocoparíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ku.pəˈɾi.əw/ balear /ə.po.ko.pəˈɾi.əw/, /ə.pu.ku.pəˈɾi.əw/ Occidental: /a.po.ko.paˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

apocoparíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de apocopar.
# apocopassen
## Català
### Verb

apocopassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apocopar.
# apocopassin
## Català
### Verb

apocopassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apocopar.
# apocopassis
## Català
### Verb

apocopassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apocopar.
# apocoparà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ku.pəˈɾa/ balear /ə.po.ko.pəˈɾa/, /ə.pu.ku.pəˈɾa/ Occidental: /a.po.ko.paˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

apocoparà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de apocopar.
# apocoparàs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ku.pəˈɾas/ balear /ə.po.ko.pəˈɾas/, /ə.pu.ku.pəˈɾas/ Occidental: /a.po.ko.paˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

apocoparàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de apocopar.
# apocoparé
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ku.pəˈɾe/ balear /ə.po.ko.pəˈɾe/, /ə.pu.ku.pəˈɾe/ Occidental: /a.po.ko.paˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

apocoparé
* Primera persona del singular (jo) del futur de apocopar.
# apocoparies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ku.pəˈɾi.əs/ balear /ə.po.ko.pəˈɾi.əs/, /ə.pu.ku.pəˈɾi.əs/ Occidental: /a.po.ko.paˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apocoparies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apocopar.
# apocopasses
## Català
### Verb

apocopasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apocopar.
# anexas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈnek.sas/, meridional /aˈnek.sah/
       Americà: alt /aˈnek.s(a)s/, baix /aˈnek.sah/, austral /aˈnek.sas/
   * Rimes: -eksas

### Adjectiu

anexas f. pl.
* forma plural de anexa
# anexos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈnek.sos/, meridional /aˈnek.soh/
       Americà: alt /aˈnek.s(o)s/, baix /aˈnek.soh/, austral /aˈnek.sos/
   * Rimes: -eksos

### Adjectiu

anexos m. pl.
* forma plural de anexo

### Nom

anexos m. pl.
* forma plural de anexo
# anfangen
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈanˌfaŋən/; Alemanya , Àustria
   * Etimologia: De an i fangen.

### Verb

anfangen
* començar
    «Sobald ich mich in der rollenden Kutsche allein fand, fing ich bitterlich an zu weinen.» ((von Chamisso, Adelbert; Llobet, Gustau [trad.]. Peter Schlemihls wundersame Geschichte [La meravellosa història de Peter Schlèmihl]. Project Gutenberg, La Magrana [trad.], 1813, 1983 [trad.]. ISBN 84-7410-137-9.))Quan vaig veure'm dintre el cotxe, vaig posar-me a plorar desconsolat.

#### Conjugació

| Infinitiu | anfangen |
| Verb auxiliar | haben |
| Participi passat | abzufangen, abgefangen |
| Temps passat | ich fing an |
| Participi present | anfangend |
| Tercera persona sing. present | er/sie fängt an |

#### Sinònims

* beginnen
* starten
# aneuenca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəˈwɛŋ.kə/ balear /ə.nəˈwəŋ.kə/, /ə.nəˈwɛŋ.kə/ Occidental: /a.neˈweŋ.ka/
   * Rimes: -ɛŋka

### Nom

aneuenca f. ‎(plural aneuenques)
* Forma femenina de aneuenc.

### Adjectiu

aneuenca f. ‎(plural aneuenques)
* Forma femenina de aneuenc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ne·uen·ca (4)
# aneuencs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəˈwɛŋs/ balear /ə.nəˈwəŋks/, /ə.nəˈwɛŋks/ Occidental: nord-occidental /a.neˈweŋs/ valencià /a.neˈweŋks/, /a.neˈweŋs/
   * Rimes: -ɛŋks

### Nom

aneuencs m. pl.
* Forma plural de aneuenc.

### Adjectiu

aneuencs m. pl.
* Forma plural de aneuenc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ne·uencs (3)
# aneuenques
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəˈwɛŋ.kəs/ balear /ə.nəˈwəŋ.kəs/, /ə.nəˈwɛŋ.kəs/ Occidental: /a.neˈweŋ.kes/
   * Rimes: -ɛŋkes

### Nom

aneuenques f. pl.
* Forma plural de aneuenca.

### Adjectiu

aneuenques f. pl.
* Forma plural de aneuenca.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ne·uen·ques (4)
# anexa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈnek.sa/
       Americà: alt /aˈnek.s(a)/, baix /aˈnek.sa/
   * Rimes: -eksa

### Adjectiu

anexa f. ‎(plural anexas)
* forma femenina de anexo
# anexión
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.nekˈsjon/, meridional \a.nekˈsjoŋ\
       Americà: alt /a.nekˈsjon/, baix \a.nekˈsjoŋ\, austral /a.nekˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

anexión f. ‎(plural anexiones)
* annexió

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ne·xión (3)
# anexiones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.nekˈsjo.nes/, meridional /a.nekˈsjo.neh/
       Americà: alt /a.nekˈsjo.n(e)s/, baix /a.nekˈsjo.neh/, austral /a.nekˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

anexiones f. pl.
* forma plural de anexión
# anexo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈnek.so/
       Americà: alt /aˈnek.s(o)/, baix /aˈnek.so/
   * Rimes: -ekso

### Adjectiu

anexo m. ‎(femení anexa, plural masculí anexos, plural femení anexas)
* annex

#### Sinònims

* anejo

### Nom

anexo m. ‎(plural anexos)
* annex

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ne·xo (3)
# apradaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.ðəˈɾi.əs/, occidental /a.pɾa.ðaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apradaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pra·da·ri·es (5)
* Anagrames: desapariar, despararia
# apradaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.ðəˈɾi.ə/, occidental /a.pɾa.ðaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

apradaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apradar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apradar.
# apradaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.ðəˈɾan/, occidental /a.pɾa.ðaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

apradaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apradar.
# apradara
## Català
### Verb

apradara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apradar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pra·da·ra (4)
* Anagrames: aparrada, arrapada
# apradares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾəˈða.ɾəs/, occidental /a.pɾaˈða.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

apradares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de apradar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pra·da·res (4)
* Anagrames: aparrades, arrapades, desparara, despararà, paredaràs
# apradarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.ðəˈɾa/, occidental /a.pɾa.ðaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

apradarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de apradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pra·da·rà (4)
* Anagrames: aparrada, arrapada
# aposà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈza/ balear /ə.poˈza/, /ə.puˈza/ Occidental: /a.poˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

aposà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aposar.
# aposàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈza.ɾəw/ balear /ə.poˈza.ɾəw/, /ə.puˈza.ɾəw/ Occidental: /a.poˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

aposàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aposar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aposar.
# aposàssiu
## Català
### Verb

aposàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aposar.
# apostólicamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.posˌto.li.kaˈmen.te/, meridional /a.pohˌto.li.kaˈmen.te/
       Americà: alt /a.p(o)sˌto.li.kaˈmen.te/, baix /a.pohˌto.li.kaˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De apostólico i el sufix -mente.

### Adverbi

apostólicamente
* apostòlicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pos·tó·li·ca·men·te (7)
# apostòlicament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pusˌtɔ.ɫi.kəˈmen/ balear /ə.posˌtɔ.ɫi.kəˈment/, /ə.pusˌtɔ.ɫi.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.posˌtɔ.ɫi.kaˈmen/ valencià /a.posˌtɔ.ɫi.kaˈment/, /a.posˌtɔ.ɫi.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De apostòlic i el sufix -ment.

### Adverbi

apostòlicament
* D'una manera apostòlica.

#### Traduccions

* Anglès: apostolically $^{(en)}$
* Castellà: apostólicamente $^{(es)}$
* Francès: apostoliquement $^{(fr)}$
* Italià: apostolicamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pos·tò·li·ca·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aposàsseu
## Català
### Verb

aposàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aposar.
# aprés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɾes/, occidental /aˈpɾes/
   * Rimes: -es
   * Etimologia: De a i el català antic pres ‎(«prop»).

### Adverbi

aprés
* (septentrional i antic) després

### Verb

aprés
* (valencià) Participi masculí singular del verb aprendre.
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·prés (2)
* Anagrames: arpes, arpés, aserp, aspre, paers, pares, parés, Parés, persa, pesar, preàs, presa, rapes, rapès, rapés, repàs, separ

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# apràxies
## Català
### Nom

apràxies f. pl.
* Forma plural de apràxia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·prà·xi·es (4)
* Anagrames: paixeràs, peixaràs, xaparies
# apréner
## Occità

   * Pronúncia: /aˈpɾe.ne/
   * Àudio: Bearn
   * Etimologia: Del llatí apprehendere.

### Verb

apréner
* (gascó) aprendre

#### Variants

* aprene
# après
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈpɾɛs/ balear /əˈpɾəs/, /əˈpɾɛs/ Occidental: /aˈpɾes/
   * Rimes: -ɛs
   * Etimologia: Del llatí apprēnsum, variant de apprehēnsum, participi de apprehendō.

### Verb

après
* Participi masculí singular del verb aprendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·près (2)
* Anagrames: arpes, arpés, aserp, aspre, paers, pares, parés, Parés, persa, pesar, preàs, presa, rapes, rapès, rapés, repàs, separ

## Francès

   * Pronúncia: /a.pʁɛ/

### Adverbi

après
* després
# aprèsdinnada
## Occità

   * Pronúncia: /aˌpɾɛs.dinˈna.ðɔ/
   * Etimologia: Compost de après ‎(«després») i dinnada ‎(«dinar»).

### Nom

aprèsdinnada f. ‎(plural aprèsdinnadas)
* després-dinar, migdiada, primera hora de la tarda

#### Sinònims

* miègjornada
* tantossada
* ser
* vèspre
# après-midi
## Francès

   * Pronúncia: /a.pʁɛ.miˈdi/
   * Etimologia: Substantivació de après midi, «després de migdia».

### Nom

après-midi m. f. ‎(plural après-midis o après-midi)
* tarda

#### Notes

* L'Acadèmia Francesa recomana l'ús en masculí, però popularment l'ús és variable.
* El plural ha estat introduït en la reforma ortogràfica de 1990, tradicionalment era invariable.
* Sense guió té el significat literal, «després de les dotze hores».
# après-midis
## Francès

   * Pronúncia: /a.pʁɛ.miˈdi/
   * Homòfon: après-midi

### Nom

après-midis m. f. pl.
* forma plural de après-midi ‎(«tardes»)

#### Notes

Tradicionalment, après-midi és invariable
# aprèsdinnadas
## Occità

   * Pronúncia: /aˌpɾɛs.dinˈna.ðɔs/

### Nom

aprèsdinnadas f. pl.
* forma plural de aprèsdinnada
# apoquiguéssem
## Català
### Verb

apoquiguéssem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apoquir.
# apoquinades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kiˈna.ðəs/ balear /ə.po.kiˈna.ðəs/, /ə.pu.kiˈna.ðəs/ Occidental: /a.po.kiˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

apoquinades
* Participi femení plural del verb apoquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·na·des (5)
# apoquiguéreu
## Català
### Verb

apoquiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de apoquir.
# apoquim
## Català
### Verb

apoquim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de apoquir.
# apoquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɔ.kin/, occidental /aˈpɔ.kin/
   * Rimes: -ɔkin

### Verb

apoquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apocar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apocar.
# apoquina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈki.nə/ balear /ə.poˈki.nə/, /ə.puˈki.nə/ Occidental: /a.poˈki.na/
   * Rimes: -ina

### Verb

apoquina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apoquinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apoquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·na (4)
# apoquinada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kiˈna.ðə/ balear /ə.po.kiˈna.ðə/, /ə.pu.kiˈna.ðə/ Occidental: /a.po.kiˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

apoquinada
* Participi femení singular del verb apoquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·na·da (5)