OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# alleujassin
## Català
### Verb

alleujassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alleujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lleu·jas·sin (4)
* Anagrama: llanejàssiu
# alleujau
## Català
### Verb

alleujau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alleujar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alleujar.
# alleujo
## Català
### Verb

alleujo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alleujar.
# alleujaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəwˈʒa.βən/, balear /ə.ʎəwˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ʎewˈd͡ʒa.βen/ valencià /a.ʎewˈd͡ʒa.ven/, /a.ʎewˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

alleujaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de alleujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lleu·ja·ven (4)
* Anagrama: llanejàveu
# alleujaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəwˈʒa.βəs/, balear /ə.ʎəwˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʎewˈd͡ʒa.βes/ valencià /a.ʎewˈd͡ʒa.ves/, /a.ʎewˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

alleujaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alleujar.
# alleujava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəwˈʒa.βə/, balear /ə.ʎəwˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ʎewˈd͡ʒa.βa/ valencià /a.ʎewˈd͡ʒa.va/, /a.ʎewˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

alleujava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alleujar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de alleujar.
# amarrada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈra.ðə/, occidental /a.maˈra.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

amarrada
* Participi femení singular del verb amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ra·da (4)
* Anagrames: arramada, arramadà
# amarram
## Català
### Verb

amarram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amarrar.
# amarrant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈran/ balear /ə.məˈrant/, /ə.məˈran/ Occidental: nord-occidental /a.maˈran/ valencià /a.maˈrant/, /a.maˈran/
   * Rimes: -ant

### Verb

amarrant
* Gerundi del verb amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·rant (3)
* Anagrama: tramaran
# amarra
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈma.rə/, occidental /aˈma.ra/
   * Rimes: -ara
   * Etimologia: Derivat del verb amarrar.

### Nom

amarra f. ‎(plural amarres)
* Cap amb què s'assegura l'embarcació en el port o lloc on dóna fons, ja sigui amb àncora o a terra.

#### Traduccions

* Anglès: mooring $^{(en)}$
* Basc: amarra $^{(eu)}$
* Castellà: amarra $^{(es)}$
* Francès: amarre $^{(fr)}$
* Italià: gomona $^{(it)}$
* Llatí: rudens $^{(la)}$

### Verb

amarra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de amarrar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ra (3)
* Anagrames: amarar, armara, armarà

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Basc
### Nom

amarra inan.
* amarra

#### Declinació

Nom comú inanimat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
amarra
amarra
amarrak
Ergatiu
amarrak
amarrak
amarrek
Datiu
amarrari
amarrari
amarrei
Genitiu
amarraren
amarraren
amarren
Comitatiu
amarrarekin
amarrarekin
amarrekin
Benefactiu
amarrarentzat
amarrarentzat
amarrentzat
Instrumental
amarraz
amarraz
amarrez
Partitiu
amarrarik
Prolatiu
amarratzat
Causal
amarrarengatik
amarrarengatik
amarrengatik
Locatius
Inessiu
amarratan
amarran
amarretan
Ablatiu
amarratatik
amarratik
amarretatik
Al·latiu
amarratara
amarrara
amarretara
Terminatiu
amarrataraino
amarraraino
amarretaraino
Al·l. direcional
amarratarantz
amarrarantz
amarretarantz
Gen. locatiu
amarratako
amarrako
amarretako :

## Castellà

   * Pronúncia: /aˈma.ra/
   * Rimes: -ara

### Nom

amarra f. ‎(plural amarras)
* amarra

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·rra (3)
# amarrak
## Basc
### Nom

amarrak
* absolutiu definit plural de amarra
* ergatiu definit singular de amarra
* ergatiu indefinit de amarra
# amarran
## Basc
### Nom

amarran
* inessiu definit singular de amarra
# amarrara
## Català
### Verb

amarrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrar.

## Basc
### Nom

amarrara
* al·latiu definit singular de amarra
# amarrades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈra.ðəs/, occidental /a.maˈra.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

amarrades
* Participi femení plural del verb amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ra·des (4)
* Anagrames: arramades, arramadés
# amarrako
## Basc
### Nom

amarrako
* genitiu locatiu definit singular de amarra
# albanieraren
## Basc
### Nom

albanieraren
* genitiu definit singular de albaniera
# albanieraz
## Basc
### Nom

albanieraz
* instrumental definit singular de albaniera
# albanierarekin
## Basc
### Nom

albanierarekin
* comitatiu definit singular de albaniera
# albania
## Finès

   * Pronúncia: /ˈɑlbɑniɑ/
   * Etimologia: De Albania.

### Nom

albania
* albanès (llengua)
# albanierak
## Basc
### Nom

albanierak
* ergatiu definit singular de albaniera
# albanierarengatik
## Basc
### Nom

albanierarengatik
* causal definit singular de albaniera
# albanierarentzat
## Basc
### Nom

albanierarentzat
* benefactiu definit singular de albaniera
# albanierari
## Basc
### Nom

albanierari
* datiu definit singular de albaniera
# albaniera
## Basc

   * Pronúncia: /al.ba.ni.e.ɾa/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

albaniera inan. sing.
* albanès (llengua)

#### Declinació

Nom comú inanimat -a orgànica
Cas
Singular
Absolutiu
albaniera
Ergatiu
albanierak
Datiu
albanierari
Genitiu
albanieraren
Comitatiu
albanierarekin
Benefactiu
albanierarentzat
Instrumental
albanieraz
Causal
albanierarengatik :
# albanino
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.baˈni.no/
   * Àudio: França
   * Etimologia: De albano i el sufix -ino ‎(«femella»).

### Nom

albanino ‎(acusatiu albaninon, plural albaninoj, plural acusatiu albaninojn)
* albanesa
# allaris
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎa.ɾis/, occidental /aˈʎa.ɾis/
   * Rimes: -aɾis

### Verb

allaris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb allarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lla·ris (3)
* Anagrames: allisar, sallirà
# allarin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎa.ɾin/, occidental /aˈʎa.ɾin/
   * Rimes: -aɾin

### Verb

allarin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb allarar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb allarar.
# allarmanti
## Italià

   * Pronúncia: /al.larˈman.ti/

### Adjectiu

allarmanti inv. pl.
* forma plural de allarmante
# allargàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎərˈɡa.βəw/, balear /ə.ʎəɾˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʎarˈɣa.βew/ valencià /a.ʎaɾˈɣa.vew/, /a.ʎaɾˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

allargàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de allargar.
# allarmante
## Italià

   * Pronúncia: /al.larˈman.te/
   * Etimologia: Del verb allarmare.

### Adjectiu

allarmante inv. ‎(plural allarmanti)
* alarmant

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·lar·màn·te (4)
# allargàssim
## Català
### Verb

allargàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.
# allargàssiu
## Català
### Verb

allargàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.
# allari
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎa.ɾi/, occidental /aˈʎa.ɾi/
   * Rimes: -aɾi

### Verb

allari
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allarar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb allarar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb allarar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb allarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lla·ri (3)
* Anagrames: aïllar, rialla
# allerarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎə.ɾəˈɾi.ən/, occidental /a.ʎe.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

allerarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de allerar.
# alleraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎə.ɾəˈɾas/, occidental /a.ʎe.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

alleraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de allerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·ra·ràs (4)
* Anagrama: allarares
# alleraríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎə.ɾəˈɾi.əw/, occidental /a.ʎe.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

alleraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de allerar.
# alleraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎə.ɾəˈɾi.əs/, occidental /a.ʎe.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

alleraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de allerar.
# allerarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎə.ɾəˈɾa/, occidental /a.ʎe.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

allerarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de allerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·ra·rà (4)
* Anagrama: allararé
# allerassen
## Català
### Verb

allerassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·ras·sen (4)
* Anagrama: allaressen
# allerareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎə.ɾəˈɾɛw/ balear /ə.ʎə.ɾəˈɾəw/, /ə.ʎə.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /a.ʎe.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

allerareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de allerar.
# alleraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎə.ɾəˈɾi.ə/, occidental /a.ʎe.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

alleraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de allerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de allerar.
# alleraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎə.ɾəˈɾe/, occidental /a.ʎe.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

alleraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de allerar.
# amantei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

amantei
* genitiu i datiu definit singular de amantă
# amantes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈman.tes/, meridional \aˈmaŋ.teh\
       Americà: alt /aˈman.t(e)s/, baix \aˈmaŋ.teh\, austral /aˈman.tes/
   * Rimes: -antes

### Adjectiu

amantes inv. pl.
* forma plural de amante

### Nom

amantes m. f. pl.
* forma plural de amante

## Francès

   * Pronúncia: /aˈmɑ̃t/

### Nom

amantes f. pl.
* forma plural de amante

## Gallec
### Nom

amantes m. f. pl.
* forma plural de amante
# amantoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈman.toj/

### Verb

amantoj
* forma plural de amanto
# amantajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈman.tajn/

### Verb

amantajn
* acusatiu plural de amanta
# amantele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

amantele
* nominatiu i acusatiu definit plural de amantă
# amanti
## Italià

   * Pronúncia: /aˈman.ti/

### Adjectiu

amanti inv. pl.
* forma plural de amante
# amanto
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈman.to/

### Verb

amanto ‎(plural amantoj, acusatiu amanton, plural acusatiu amantojn)
* participi actiu nominal present de ami

## Romanès
### Nom

amanto
* vocatiu singular de amantă
# amantan
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈman.tan/

### Verb

amantan
* acusatiu de amanta
# amante
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈman.te/, meridional \aˈmaŋ.te\
       Americà: alt /aˈman.t(e)/, baix \aˈmaŋ.te\, austral /aˈman.te/
   * Rimes: -ante

### Adjectiu

amante inv. ‎(plural amantes)
* amant

### Nom

amante m. f. ‎(plural amantes)
* amant

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·te (3)
* Anagrames: amaten, amenta, enmata, entama, mantea, matean

## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈman.te/

### Verb

amante
* participi actiu adverbial present de ami

## Francès

   * Pronúncia: /aˈmɑ̃t/ àudio

### Nom

amante f. ‎(plural amantes)
* forma femenina de amant

## Gallec
### Nom

amante m. f. ‎(plural amantes)
* amant

## Italià

   * Pronúncia: /aˈman.te/

### Adjectiu

amante inv. ‎(plural amanti)
* amant

### Verb

amante
* participi present de amare

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·màn·te (3)

## Romanès
### Nom

amante
* vocatiu singular de amant

### Nom

amante
* forma plural de amantă
* genitiu i datiu indefinit singular de amantă
# amantelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

amantelor
* genitiu i datiu definit plural de amantă
* vocatiu plural de amantă
# alternessi
## Català
### Verb

alternessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alternar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alternar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·nes·si (4)
* Anagrames: alertessin, alteressin
# alternessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈne.sin/, occidental /aɫ.teɾˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

alternessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alternar.
# alternin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈtɛr.nin/, occidental /aɫˈtɛɾ.nin/
   * Rimes: -ɛɾnin

### Verb

alternin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alternar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb alternar.
# alternis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈtɛr.nis/, occidental /aɫˈtɛɾ.nis/
   * Rimes: -ɛɾnis

### Verb

alternis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alternar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·nis (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeilnrst)
* Anagrames: latrines, salnitre
# alterneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.tərˈnɛw/ balear /əɫ.təɾˈnəw/, /əɫ.tərˈnɛw/ Occidental: /aɫ.teɾˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alterneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alternar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb alternar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alternar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·neu (3)
* Anagrama: teularen
# alterni
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈtɛr.ni/, occidental /aɫˈtɛɾ.ni/
   * Rimes: -ɛɾni

### Verb

alterni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alternar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alternar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alternar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alternar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·ni (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeilnrt)
* Anagrames: alentir, alertin, alterin, enaltir
# alterno
## Català
### Verb

alterno
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alternar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alternar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alternar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·no (3)
* Heterograma de 7 lletres (aelnort)
* Anagrama: taloner
# alternesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈne.səs/, occidental /aɫ.teɾˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

alternesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alternar.
# alternessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈne.sis/, occidental /aɫ.teɾˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

alternessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alternar.
# alterni-
## Català

   * Etimologia: Del llatí alternus ‎(«altern»).

### Prefix

alterni-
* alternat

#### Traduccions
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# amanollaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nu.ʎəˈɾi.ə/ balear /ə.mə.no.ʎəˈɾi.ə/, /ə.mə.nu.ʎəˈɾi.ə/ Occidental: /a.ma.no.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amanollaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amanollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amanollar.
# amanollarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nu.ʎəˈɾa/ balear /ə.mə.no.ʎəˈɾa/, /ə.mə.nu.ʎəˈɾa/ Occidental: /a.ma.no.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amanollarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amanollar.
# amanollarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nu.ʎəˈɾi.ən/ balear /ə.mə.no.ʎəˈɾi.ən/, /ə.mə.nu.ʎəˈɾi.ən/ Occidental: /a.ma.no.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amanollarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amanollar.
# amanollaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nu.ʎəˈɾi.əs/ balear /ə.mə.no.ʎəˈɾi.əs/, /ə.mə.nu.ʎəˈɾi.əs/ Occidental: /a.ma.no.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amanollaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amanollar.
# amanollaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nu.ʎəˈɾe/ balear /ə.mə.no.ʎəˈɾe/, /ə.mə.nu.ʎəˈɾe/ Occidental: /a.ma.no.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amanollaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amanollar.
# amanollaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nuˈʎa.ɾən/ balear /ə.mə.noˈʎa.ɾən/, /ə.mə.nuˈʎa.ɾən/ Occidental: /a.ma.noˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

amanollaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de amanollar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanollar.
# amanollareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nu.ʎəˈɾɛw/ balear /ə.mə.no.ʎəˈɾəw/, /ə.mə.nu.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /a.ma.no.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amanollareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amanollar.
# amanollares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nuˈʎa.ɾəs/ balear /ə.mə.noˈʎa.ɾəs/, /ə.mə.nuˈʎa.ɾəs/ Occidental: /a.ma.noˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

amanollares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amanollar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanollar.
# amanollaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nu.ʎəˈɾas/ balear /ə.mə.no.ʎəˈɾas/, /ə.mə.nu.ʎəˈɾas/ Occidental: /a.ma.no.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

amanollaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amanollar.
# allegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈʎɛ.ʒin/ balear /əˈʎə.ʒin/, /əˈjɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /aˈʎe.ʒin/, valencià /aˈʎe.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

allegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb allejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb allejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·gin (3)
* Anagrames: llanegi, llanegí, llaneig
# alleggerivo
## Italià
### Verb

alleggerivo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de alleggerire
# allegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈʎɛ.ʒi/ balear /əˈʎə.ʒi/, /əˈjɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /aˈʎe.ʒi/, valencià /aˈʎe.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

allegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb allejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb allejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb allejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·gi (3)
* Anagrames: alleig, llegia

## Llatí

   * Pronúncia: /alˈleː.ɡiː/

### Verb

allēgī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de allegō
# allegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈʎɛ.ʒis/ balear /əˈʎə.ʒis/, /əˈjɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /aˈʎe.ʒis/, valencià /aˈʎe.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

allegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb allejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·gis (3)
* Anagrames: legisla, legislà

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈal.lɛ.ɡɪs/

### Verb

allegis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de allegō
# alleggerivano
## Italià
### Verb

alleggerivano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de alleggerire
# alleggerì
## Italià
### Verb

alleggerì
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de alleggerire
# allego
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈal.lɛ.ɡoː/
   * Etimologia: La mateixa que adlegō.

### Verb

allegō ‎(1a present$^?$), allegis ‎(2a present), allegere ‎(infinitiu), allēgī ‎(perfet), allēctum ‎(supí)
* triar, escollir
allēgō ‎(1a present$^?$), allēgās ‎(2a present), allēgāre ‎(infinitiu), allēgāvī ‎(perfet), allēgātum ‎(supí)
* enviar, instigar
# alleggerivate
## Italià
### Verb

alleggerivate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de alleggerire
# alleging
## Anglès
### Verb

alleging
* gerundi de allege
# alleggerivi
## Italià
### Verb

alleggerivi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alleggerire
# alletàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəˈta.ɾəw/, occidental /a.ʎeˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

alletàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de alletar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alletar.
# alletàssem
## Català
### Verb

alletàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alletar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·tàs·sem (4)
* Anagrama: atalléssem
# alletàieu
## Català
### Verb

alletàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alletar.
# alletàs
## Català
### Verb

alletàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alletar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alletar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·tàs (3)
* Anagrames: atalles, atallés, estalla, estallà
# alletàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəˈta.ɾəm/, occidental /a.ʎeˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

alletàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de alletar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alletar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·tà·rem (4)
* Anagrames: amartelle, metal·laré
# alletàssim
## Català
### Verb

alletàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alletar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·tàs·sim (4)
* Anagrames: allitàssem, atalléssim
# alletàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈta.βəw/, balear /ə.ʎəˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʎeˈta.βew/ valencià /a.ʎeˈta.vew/, /a.ʎeˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

alletàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alletar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·tà·veu (4)
* Anagrama: atavelleu
# alletàsseu
## Català
### Verb

alletàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alletar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·tàs·seu (4)
* Anagrama: atallésseu
# alletàssiu
## Català
### Verb

alletàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alletar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·tàs·siu (4)
* Anagrames: allitàsseu, atalléssiu
# alletàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈta.βəm/, balear /ə.ʎəˈta.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.ʎeˈta.βem/ valencià /a.ʎeˈta.vem/, /a.ʎeˈta.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

alletàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de alletar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·tà·vem (4)
* Anagrama: atavellem