OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# imploràrem
## Català
### Verb

imploràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de implorar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implorar.
# imploris
## Català

   * Pronúncia: /imˈpɫɔ.ɾis/
   * Rimes: -ɔɾis

### Verb

imploris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb implorar.
# imploro
## Català

   * Pronúncia: central /imˈpɫɔ.ɾu/, occidental /imˈpɫɔ.ɾo/
   * Rimes: -ɔɾo

### Verb

imploro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de implorar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb implorar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb implorar.

## Castellà

   * Pronúncia: /imˈplo.ɾo/
   * Rimes: -oɾo

### Verb

imploro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb implorar
# imploràs
## Català
### Verb

imploràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb implorar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb implorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plo·ràs (3)
* Heterograma de 8 lletres (ailmoprs)
* Anagrama: ompliràs
# imploràssem
## Català
### Verb

imploràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plo·ràs·sem (4)
* Anagrama: emplomissar
# imploros
## Català
### Verb

imploros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb implorar.
# imploràieu
## Català
### Verb

imploràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de implorar.
# imploràreu
## Català
### Verb

imploràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de implorar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb implorar.
# hucaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /u.kəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /u.kaˈɾi.ɛ/, /u.kaˈɾi.e/ valencià /u.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

hucaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de hucar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de hucar.
Grafia antiga per ucaria o aücaria.
# hucareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.kəˈɾɛw/, occidental /u.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

hucareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de hucar.
Grafia antiga per ucareu o aücareu.
# hucaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/u.kəˈɾəs/, occidental /u.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

hucaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de hucar.
Grafia antiga per ucaràs o aücaràs.
# hucaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.kəˈɾe/, occidental /u.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

hucaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de hucar.
Grafia antiga per ucaré o aücaré.
# hucarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.kəˈɾi.ən/, occidental /u.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

hucarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de hucar.

#### Variants

* ahucarien, aücarien, ucarien
# hucarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/u.kəˈɾə/, occidental /u.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

hucarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de hucar.
Grafia antiga per ucarà o aücarà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·ca·rà (3)
* Anagrames: ahucar, huracà
# hucaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /uˈka.ɾən/, occidental /uˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

hucaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de hucar.
    [Ells/elles/vostès] hucaren o van/varen hucar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb hucar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] huquessin, huquessen, hucassen, hucassin o hucaren.
Grafia antiga per ucaren

#### Sinònims

Variants: aücaren, ahucaren.
# hucares
## Català

   * Pronúncia: oriental /uˈka.ɾəs/, occidental /uˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

hucares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de hucar.
    [Tu] hucares o vas/vares hucar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb hucar.
    Forma valenciana: [tu] huquessis, huquesses, hucasses, hucassis o hucares.
Grafia antiga per ucares

#### Sinònims

Variants: aücares, ahucares.
# hucaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.kəˈɾi.əs/, occidental /u.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

hucaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de hucar.
Grafia antiga per ucaries o aücaries.
# agado
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈɡa.do/
   * Àudio: França

### Nom

agado ‎(acusatiu agadon, plural agadoj, plural acusatiu agadojn)
* actuació
# agafada lliure
## Català
### Nom

agafada lliure f. ‎(plural agafades lliures)
* (futbol americà, rugbi) Acció defensiva consistent a immobilitzar la pilota procedent del xut d'un adversari subjectant-la abans que toqui a terra.

#### Notes

* En futbol americà, el jugador receptor ha d'indicar el propòsit de fer una agafada lliure aixecant el braç abans d'agafar la pilota.
* En rugbi, el jugador receptor ha d'efectuar la parada al vol dintre la zona d'assaig o la zona de 22 m pròpies i ha d'indicar l'acció cridant mark!; un cop efectuada, l'àrbitre concedeix un xut franc al jugador responsable.

#### Sinònims

* parada al vol (rugbi)

#### Traduccions

* Anglès: fair catch $^{(en)}$, mark $^{(en)}$
* Castellà: atrapada libre $^{(es)}$, mark $^{(es)}$, parada de volea $^{(es)}$
* Francès: arrêt de volée $^{(fr)}$, mark $^{(fr)}$, marque $^{(fr)}$

### Vegeu també

* agafada lliure. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# agaf
## Català
### Verb

agaf
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agafar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gaf (2)
* Anagrames: afgà, gafa
# agafa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣa.fə/, occidental /aˈɣa.fa/
   * Rimes: -afa

### Verb

agafa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de agafar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb agafar.
# agafada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈfa.ðə/, occidental /a.ɣaˈfa.ða/
   * Rimes: -ada

### Nom

agafada f. ‎(plural agafades)
* (basquetbol, futbol americà, hoquei) Falta consistent a impedir l'acció d'un adversari subjectant-lo amb les mans o els braços.

#### Notes

En futbol americà, també es considera retenció il·legal l'acció de bloquejar un adversari per l'esquena sense subjecció, mentre que, en el cas dels defensors, no és retenció il·legal el fet d'impedir l'avançada del corredor; en hoquei sobre patins, també es considera agafada l'acció de subjectar un adversari amb l'estic, i en hoquei sobre gel una subjecció amb l'estic es denomina enganxada.

#### Sinònims

* retenció il·legal (futbol americà)

#### Traduccions

* Anglès: holding $^{(en)}$
* Castellà: agarrada $^{(es)}$, agarre $^{(es)}$, agarrón $^{(es)}$, holding $^{(es)}$, obstrucción ilegal $^{(es)}$
* Francès: holding $^{(fr)}$, retenue $^{(fr)}$, tenir $^{(fr)}$

### Verb

agafada
* Participi femení singular del verb agafar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·fa·da (4)

### Vegeu també

* agafada. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# agadoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈɡa.doj/

### Nom

agadoj
* forma plural de agado
# agadojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈɡa.dojn/

### Nom

agadojn
* acusatiu plural de agado
# agaché
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣaˈt͡ʃe\
       Americà: alt /a.ɡaˈt͡ʃe/, baix \a.ɣaˈt͡ʃe\
   * Rimes: -e

### Verb

agaché
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb agachar
# agadon
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈɡa.don/

### Nom

agadon
* acusatiu de agado
# aglacen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɫa.sən/, occidental /aˈɣɫa.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

aglacen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aglaçar.
# aglacessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɫəˈse.sin/, occidental /a.ɣɫaˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aglacessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglaçar.

#### Variants

* aglaçassin, aglaçassen

### Miscel·lània

* Anagrama: analgèsics
# agitéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈte.siw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈte.siw/, valencià /a.d͡ʒiˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

agitéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.
# agití
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈti/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈti/, valencià /a.d͡ʒiˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

agití
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de agitar.
# agitéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈte.sim/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈte.sim/, valencià /a.d͡ʒiˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

agitéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.
# aglacessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɫəˈse.sis/, occidental /a.ɣɫaˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aglacessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglaçar.

#### Variants

* aglaçassis, aglaçasses
# aglaces
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɫa.səs/, occidental /aˈɣɫa.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

aglaces
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aglaçar.

### Miscel·lània

* Anagrama: càgales
# agitéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈte.səm/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈte.sem/, valencià /a.d͡ʒiˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

agitéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.
# agitésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈte.səw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈte.sew/, valencià /a.d͡ʒiˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

agitésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.
# afetgegaria
## Català
### Verb

afetgegaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afetgegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afetgegar.
# afetgegarien
## Català
### Verb

afetgegarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afetgegar.
# afetgegares
## Català
### Verb

afetgegares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afetgegar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
# afetgegaries
## Català
### Verb

afetgegaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de afetgegar.
# afetgegaran
## Català
### Verb

afetgegaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afetgegar.
# afetgegara
## Català
### Verb

afetgegara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
# afetgegaren
## Català
### Verb

afetgegaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afetgegar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
# afetgegareu
## Català
### Verb

afetgegareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afetgegar.
# identificò
## Italià
### Verb

identificò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de identificare
# identifies
## Anglès

   * Pronúncia: /aɪˈdɛn.tɪ.faɪz/

### Verb

identifies
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de identify:
    he/she/it identifies = [ell/ella] identifica.
# identificàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ðən.ti.fiˈka.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

identificàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb identificar.
    [Vosaltres/vós] identifiquéssiu, identifiquésseu, identificàsseu, identificàssiu o identificàreu.
# identificàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.ðən.ti.fiˈka.βəw/, /i.ðən.ti.fiˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /i.ðen.ti.fiˈka.βɛw/, /i.ðen.ti.fiˈka.ɛw/ valencià /i.ðen.ti.fiˈka.vew/, /i.ðen.ti.fiˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

identificàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de identificar.
# identified
## Anglès

   * Pronúncia: /aɪˈdɛn.tɪ.faɪd/

### Verb

identified
* passat i participi de identify (identificar).
# identifier
## Anglès

   * Etimologia: De identify i el sufix -er.

### Nom

identifier ‎(plural identifiers)
* identificador

## Francès

   * Pronúncia: /i.dɑ̃.tiˈfje/ àudio (FR)
   * Etimologia: Del llatí medieval *identificare, derivat de īdenticus.

### Verb

identifier ‎(pronominal s'identifier)
* identificar
* pron., identificar-se
# identifique
## Català

   * Pronúncia: occidental /i.ðen.tiˈfi.ke/
   * Rimes: -ike

### Verb

identifique
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de identificar.
    Forma valenciana: [jo] identifico, identifique, identific o identifiqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb identificar.
    [Que jo] identifiqui o identifique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb identificar.
    [Que ell/ella/vostè] identifiqui o identifique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb identificar.
    Identifiqui o identifique [ell/ella/vostè].
# identifiers
## Anglès
### Nom

identifiers
* forma plural de identifier
# ilusionistarenganantz
## Basc
### Nom

ilusionistarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de ilusionista
* al·latiu direccional indefinit de ilusionista
# ilusionistarik
## Basc
### Nom

ilusionistarik
* partitiu indefinit de ilusionista
# ilusionistarengandik
## Basc
### Nom

ilusionistarengandik
* ablatiu indefinit de ilusionista
* ablatiu definit singular de ilusionista
# ilusionistari
## Basc
### Nom

ilusionistari
* datiu indefinit de ilusionista
* datiu definit singular de ilusionista
# ilusionistatzat
## Basc
### Nom

ilusionistatzat
* prolatiu indefinit de ilusionista
# ilusionistarenganaino
## Basc
### Nom

ilusionistarenganaino
* terminatiu definit singular de ilusionista
* terminatiu indefinit de ilusionista
# ilusionistarengatik
## Basc
### Nom

ilusionistarengatik
* causal indefinit de ilusionista
* causal definit singular de ilusionista
# ilusionistarentzat
## Basc
### Nom

ilusionistarentzat
* benefactiu indefinit de ilusionista
* benefactiu definit singular de ilusionista
# ilusionistarenganako
## Basc
### Nom

ilusionistarenganako
* genitiu locatiu indefinit de ilusionista
* genitiu locatiu definit singular de ilusionista
# ilusionistas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.lu.sjoˈnis.tas/, meridional /i.lu.sjoˈnih.tah/
       Americà: alt /i.lu.sjoˈnis.t(a)s/, baix /i.lu.sjoˈnih.tah/, austral /i.lu.sjoˈnih.tas/
   * Rimes: -istas

### Nom

ilusionistas m. f. pl.
* forma plural de ilusionista
# incannavi
## Italià
### Verb

incannavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de incannare
# incannati
## Italià
### Verb

incannati
* participi passat masculí plural de incannare
# incannato
## Italià
### Verb

incannato m. ‎(femení incannata, plural masculí incannati, plural femení incannate)
* participi passat masculí singular de incannare
# incannava
## Italià
### Verb

incannava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de incannare
# incannavo
## Italià
### Verb

incannavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de incannare
# incannerai
## Italià
### Verb

incannerai
* segona persona singular (tu) del futur de incannare
# incannate
## Italià
### Verb

incannate
* participi passat femení plural de incannare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de incannare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de incannare
# incannavamo
## Italià
### Verb

incannavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de incannare
# incannavate
## Italià
### Verb

incannavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de incannare
# incannavano
## Italià
### Verb

incannavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de incannare
# aiutante
## Italià

   * Pronúncia: /a.juˈtan.te/

### Adjectiu

aiutante inv. ‎(plural aiutanti)
* ajudant

### Nom

aiutante m. f. ‎(plural aiutanti)
* ajudant

### Verb

aiutante
* participi present de aiutare

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·iu·tàn·te (4)
# aiuta
## Italià
### Verb

aiuta
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de aiutare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de aiutare
# aiutai
## Italià
### Verb

aiutai
* primera persona singular (io) del passat de aiutare
# aiutando
## Italià
### Verb

aiutando
* gerundi de aiutare
# aiutandosi
## Italià
### Verb

aiutandosi
* gerundi de aiutarsi
# aiurvèdics
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.iwrˈbɛ.ðiks/, balear /ə.iwɾˈvɛ.ðiks/ Occidental: nord-occidental /a.iwrˈβɛ.ðiks/ valencià /a.iwɾˈvɛ.ðiks/, /a.iwɾˈβɛ.ðiks/

### Adjectiu

aiurvèdics m. pl.
* Forma plural de aiurvèdic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·iur·vè·dics (4)
* Anagrames: acudirives, adscrivíeu, escudiriva
# aiutammo
## Italià
### Verb

aiutammo
* primera persona plural (noi) del passat de aiutare
# aiutano
## Italià
### Verb

aiutano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de aiutare
# affinerà
## Italià
### Verb

affinerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de affinare
# affiniamo
## Italià
### Verb

affiniamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de affinare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de affinare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de affinare
# affinino
## Italià
### Verb

affinino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de affinare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de affinare
# affinerò
## Italià
### Verb

affinerò
* primera persona singular (io) del futur de affinare
# affini
## Italià
### Verb

affini
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de affinare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de affinare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de affinare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de affinare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de affinare
# affinities
## Anglès
### Nom

affinities
* forma plural de affinity
# affinerete
## Italià
### Verb

affinerete
* segona persona plural (voi) del futur de affinare
# affiniamoci
## Italià
### Verb

affiniamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de affinarsi
# affiniate
## Italià
### Verb

affiniate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de affinare
# affinity
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈfɪnɪti/

### Nom

affinity ‎(comptable i incomptable, plural affinities)
* afinitat
# aixerriaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.riˈa.βən/, balear /ə.ʃə.riˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.riˈa.βen/ valencià /aj.ʃe.riˈa.ven/, /a.ʃe.riˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aixerriaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aixerriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xer·ri·a·ven (5)
* Anagrames: arreveixina, arreveixinà, eixivernara, eixivernarà, renaixeriva, reveixinara, reveixinarà
# aixerriaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.riˈa.βəs/, balear /ə.ʃə.riˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.riˈa.βes/ valencià /aj.ʃe.riˈa.ves/, /a.ʃe.riˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

aixerriaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aixerriar.
# aixerrie
## Català
### Verb

aixerrie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aixerriar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aixerriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aixerriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aixerriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xer·ri·e (4)
* Anagrames: eixarreí, ireixerà, reeixira, reeixirà
# aixerriau
## Català
### Verb

aixerriau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aixerriar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aixerriar.
# aixerries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəˈri.əs/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃeˈri.es/ valencià /aj.ʃeˈri.es/, /a.ʃeˈri.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aixerries
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aixerriar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aixerriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xer·ri·es (4)
* Anagrames: eixarreís, ireixeràs, reeixiràs
# aixerriava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.riˈa.βə/, balear /ə.ʃə.riˈa.və/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.riˈa.βa/ valencià /aj.ʃe.riˈa.va/, /a.ʃe.riˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aixerriava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aixerriar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aixerriar.
# aixerrien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəˈri.ən/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃeˈri.en/ valencià /aj.ʃeˈri.en/, /a.ʃeˈri.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aixerrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aixerriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aixerriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aixerriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xer·ri·en (4)
* Anagrames: ireixeran, reeixiran
# incrementessi
## Català
### Verb

incrementessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
# incrementeu
## Català
### Verb

incrementeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de incrementar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb incrementar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb incrementar.
# incrementessis
## Català
### Verb

incrementessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
# incrementin
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kɾəˈmen.tin/, occidental /iŋ.kɾeˈmen.tin/
   * Rimes: -entin

### Verb

incrementin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb incrementar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb incrementar.
# incrementorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.kreː.mɛnˈtoː.rʊm/

### Nom

incrēmentōrum
* genitiu plural de incrēmentum
# incrementi
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kɾəˈmen.ti/, occidental /iŋ.kɾeˈmen.ti/
   * Rimes: -enti

### Verb

incrementi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de incrementar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb incrementar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb incrementar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb incrementar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.kreːˈmɛn.tiː/

### Nom

incrēmentī
* genitiu singular de incrēmentum
# incrementis
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kɾəˈmen.tis/, occidental /iŋ.kɾeˈmen.tis/
   * Rimes: -entis

### Verb

incrementis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb incrementar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.kreːˈmɛn.tiːs/

### Nom

incrēmentīs
* datiu plural de incrēmentum
* ablatiu plural de incrēmentum