OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# defensassis
## Català
### Verb

defensassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb defensar.
# defensava
## Català
### Verb

defensava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de defensar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de defensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fen·sa·va (4)
* Anagrama: enfadaves
# defensasses
## Català
### Verb

defensasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb defensar.
# defensassin
## Català
### Verb

defensassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb defensar.
# defensau
## Català
### Verb

defensau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de defensar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb defensar.
# defensas yugoslavas
## Castellà
### Nom

defensas yugoslavas f. pl.
* forma plural de defensa yugoslava
# defensas por zonas
## Castellà
### Nom

defensas por zonas f. pl.
* forma plural de defensa por zonas
# despara
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈpa.ɾə/, occidental /desˈpa.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

despara
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desparar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desparar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ra (3)
* Anagrames: aprades, apradés, arpades, espadar, parades, paredàs, rapades
# desparades
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pəˈɾa.ðəs/, occidental /des.paˈɾa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

desparades
* Participi femení plural del verb desparar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ra·des (4)
# desparara
## Català
### Verb

desparara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparar.

#### Variants

* [1] desparessi, desparessa, despareguessa, desparés, desparàs
* [2] desparegués, desparés, desparàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ra·ra (4)
* Anagrames: aparrades, apradares, arrapades, paredaràs
# desparada
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pəˈɾa.ðə/, occidental /des.paˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

desparada
* Participi femení singular del verb desparar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ra·da (4)
* Anagrama: apradades
# desparant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pəˈɾan/ balear /dəs.pəˈɾant/, /dəs.pəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /des.paˈɾan/ valencià /des.paˈɾant/, /des.paˈɾan/
   * Rimes: -ant

### Verb

desparant
* Gerundi del verb desparar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·rant (3)
# desparaia
## Català
### Verb

desparaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desparar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desparar.

#### Variants

* [1] desparavi, desparava
* [2] desparava

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ra·ia (4)
* Anagrames: apariades, apiadar-se, apiadares
# desparaien
## Català
### Verb

desparaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desparar.

#### Variants

* desparaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ra·ien (4)
# desparaies
## Català
### Verb

desparaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desparar.

#### Variants

* desparaves

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ra·ies (4)
# desparar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.pəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /des.paˈɾa/ valencià /des.paˈɾaɾ/, /des.paˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desparà
   * Etimologia: Del prefix des- i parar, segle XV.

### Verb

desparar trans.
* Llevar el parament, tot allò que s’ha preparat per a un fi.
    «Ens despertem a dos quarts de nou i sense perdre un instant ens rentem i desparem la tenda.» (Joan Coromines, Itineraris, 2014)
* (especialment) Llevar l’adreç de taula.
    «Aleshores la mare i jo desparem taula, rentem els plats i jo baixo les escombraries.» (Isabel-Clara Simó, Angelets, 2004)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desparo, despara, desparem

#### Antònims

* parar

#### Traduccions

* Castellà: desmontar $^{(es)}$ (una tenda), desguarnecer $^{(es)}$ (un instrument)
* Francès: démonter $^{(fr)}$
* Italià: smontare $^{(it)}$
* Anglès: clear $^{(en)}$
* Castellà: quitar la mesa $^{(es)}$, recoger la mesa $^{(es)}$
* Francès: desservir $^{(fr)}$
* Italià: sparecchiare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·rar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desparam
## Català
### Verb

desparam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desparar.

#### Variants

* desparem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ram (3)
* Anagrames: amprades, premsada
# destronin
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈtɾɔ.nin/, occidental /desˈtɾɔ.nin/
   * Rimes: -ɔnin

### Verb

destronin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb destronar.
    [Que ells/elles/vostès] destronin o destronen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb destronar.
    Destronin o destronen [ells/elles/vostès].
# destronis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈtɾɔ.nis/, occidental /desˈtɾɔ.nis/
   * Rimes: -ɔnis

### Verb

destronis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb destronar.
    [Que tu] destronis o destrones; [tu] no destronis o destrones.
# destronàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾuˈna.ɾəm/, occidental /des.tɾoˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

destronàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de destronar.
    [Nosaltres] destronàrem o vam/vàrem destronar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    Forma valenciana: [nosaltres] destronéssim, destronéssem, destronàssem, destronàssim o destronàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·nà·rem (4)
* Anagrames: demostraren, mordentares
# destronessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾuˈne.sis/, occidental /des.tɾoˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

destronessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Tu] destronessis, destronesses, destronasses, destronassis o destronares.
# destroni
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈtɾɔ.ni/, occidental /desˈtɾɔ.ni/
   * Rimes: -ɔni

### Verb

destroni
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de destronar.
    Forma septentrional: [jo] destrono, destrone, destron o destroni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb destronar.
    [Que jo] destroni o destrone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb destronar.
    [Que ell/ella/vostè] destroni o destrone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb destronar.
    Destroni o destrone [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·ni (3)
* Heterograma de 8 lletres (deinorst)
* Anagrames: tenidors, tondries
# destronàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾuˈna.ɾəw/, occidental /des.tɾoˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

destronàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de destronar.
    [Vosaltres/vós] destronàreu o vau/vàreu destronar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] destronéssiu, destronésseu, destronàsseu, destronàssiu o destronàreu.
# destroneu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾuˈnɛw/, occidental /des.tɾoˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

destroneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de destronar.
    [Vosaltres/vós] destroneu o destronau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb destronar.
    [Que vosaltres/vós] destroneu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb destronar.
    Destroneu o destronau [vosaltres/vós].

### Miscel·lània

* Anagrama: esternudo
# destrono
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈtɾɔ.nu/, occidental /desˈtɾɔ.no/
   * Rimes: -ɔno

### Verb

destrono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de destronar.
    [Jo] destrono, destrone, destron o destroni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb destronar.
    [Que jo] destrono, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] destroni o destrone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb destronar.
    [Que ell/ella/vostè] destrono, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] destroni o destrone.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·no (3)
* Anagrames: nord-oest, rotondes
# destronà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾuˈna/, occidental /des.tɾoˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: destronar

### Verb

destronà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de destronar.
    [Ell/ella/vostè] destronà o va destronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·nà (3)
* Heterograma de 8 lletres (adenorst)
* Anagrames: ordenats, tornades, tronades
# destronàs
## Català

   * Pronúncia: balear /dəs.tɾoˈnas/, /dəs.tɾuˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

destronàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Jo] destronés, destronàs o destronara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Ell/ella/vostè] destronés, destronàs o destronara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·nàs (3)
* Anagrames: nostrades, redossant
# desnazific
## Català
### Verb

desnazific
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desnazificar.

#### Variants

* desnazifico, desnazifique, desnazifiqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·zi·fic (4)
# desnazificacions
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.zi.fi.kə.siˈons/, occidental /dez.na.zi.fi.ka.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

desnazificacions f. pl.
* Forma plural de desnazificació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·zi·fi·ca·ci·ons (7)
# desnaturí
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.tuˈɾi/, occidental /dez.na.tuˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

desnaturí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desnaturar.

### Miscel·lània

* Anagrama: distrauen
# desnazificació
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.zi.fi.kə.siˈo/, occidental /dez.na.zi.fi.ka.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De desnazificar i el sufix -ció, segle XXI.

### Nom

desnazificació f. ‎(plural desnazificacions)
* Acte o efecte de desnazificar.

#### Hipònims

* democratització, desmilitarització

#### Traduccions

* Castellà: desnazificación $^{(es)}$ f.
* Francès: dénazifiation $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·zi·fi·ca·ci·ó (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# desnazificada
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.zi.fiˈka.ðə/, occidental /dez.na.zi.fiˈka.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

desnazificada
* Participi femení singular del verb desnazificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·zi·fi·ca·da (6)
# desnazifica
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.ziˈfi.kə/, occidental /dez.na.ziˈfi.ka/
   * Rimes: -ika

### Verb

desnazifica
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desnazificar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desnazificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·zi·fi·ca (5)
# desembosquéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.busˈke.siw/ balear /də.zəm.bosˈke.siw/, /də.zəm.busˈke.siw/ Occidental: /de.zem.bosˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

desembosquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desemboscar.

#### Variants

* desembosquésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·bos·qués·siu (5)
# desembossar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.buˈsar.sə/, occidental /de.zem.boˈsar.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Homòfon: desembussar-se

### Verb

desembossar-se
* Forma pronominal de desembossar.

### Miscel·lània

* Anagrama: desembossares
# desembosquí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.busˈki/ balear /də.zəm.bosˈki/, /də.zəm.busˈki/ Occidental: /de.zem.bosˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

desembosquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desemboscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·bos·quí (4)
* Anagrama: desemboquis
# desembossador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.bu.səˈðo/ balear /də.zəm.bo.səˈðo/, /də.zəm.bu.səˈðo/ Occidental: nord-occidental /de.zem.bo.saˈðo/, valencià /de.zem.bo.saˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Homòfon: desembussador
   * Etimologia: De desembossar i el sufix -dor.

### Adjectiu

desembossador m. ‎(femení desembossadora, plural masculí desembossadors, plural femení desembossadores)
* Que desembossa.

#### Traduccions

* Castellà: desatascador $^{(es)}$

### Nom

desembossador m. ‎(plural desembossadors)
* Estri amb una ventosa i un mànec per desembossar per succió sifons i canonades mitjançant un sistema de succió generat per la força manual aplicada sobre un mànec de fusta unit, a la part inferior, a una goma en forma de semiesfera, que en prémer-la comprimeix l'aire que té dintre cap al desguàs. S'utilitza generalment per desobstruir el desguassos: d'una banyera, d'una dutxa, d'un lavabo, d'un inodor, etc...

#### Sinònims

* desembussador, variant alternativa

#### Traduccions

* Anglès: plunger $^{(en)}$
* Castellà: desatascador $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·bos·sa·dor (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* ↑ La Guia Completa sobre Plomeria: -Materiales moernos y codigos actualizados-Una nueva Guia para trabajar con Tuberia de Gas. Creative Publishing Int'l, 1 March 2009, 198–. ISBN 9781589234864.
# delfín de flancos blancos
## Castellà
### Nom

delfín de flancos blancos m. ‎(plural delfines de flancos blancos)
* dofí de flancs blancs

### Vegeu també

* delfín de flancos blancos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# delfín de hocico blanco
## Castellà
### Nom

delfín de hocico blanco m. ‎(plural delfines de hocico blanco)
* dofí de morro blanc

### Vegeu també

* delfín de hocico blanco. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# delfín pintado
## Castellà
### Nom

delfín pintado m. ‎(plural delfines pintados)
* dofí ratllat de l'Atlàntic

### Vegeu també

* delfín pintado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# delfín jorobado del Pacífico
## Castellà
### Nom

delfín jorobado del Pacífico m. ‎(plural delfines jorobados del Pacífico)
* dofí d'estuari indopacífic

### Vegeu també

* delfín jorobado del Pacífico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# delfín mular del Indo-Pacífico
## Castellà
### Nom

delfín mular del Indo-Pacífico m. ‎(plural delfines mulares del Indo-Pacífico)
* dofí mular indopacífic

### Vegeu també

* delfín mular del Indo-Pacífico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# delfín jorobado del Atlántico
## Castellà
### Nom

delfín jorobado del Atlántico m. ‎(plural delfines jorobados del Atlántico)
* dofí d'estuari atlàntic

### Vegeu també

* delfín jorobado del Atlántico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# delfín liso austral
## Castellà
### Nom

delfín liso austral m. ‎(plural delfines lisos australes)
* dofí meridional

### Vegeu també

* delfín liso austral. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# delfín obscuro
## Castellà
### Nom

delfín obscuro m. ‎(plural delfines obscuros)
* dofí fosc

### Vegeu també

* delfín obscuro. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# delfín del Irawaddy
## Castellà
### Nom

delfín del Irawaddy m. ‎(plural delfines del Irawaddy)
* cap d'olla de l'Irauadi

### Vegeu també

* delfín del Irawaddy. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# delfín liso del norte
## Castellà
### Nom

delfín liso del norte m. ‎(plural delfines lisos del norte)
* dofí septentrional

### Vegeu també

* delfín liso del norte. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# desponíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puˈni.əw/ balear /dəs.poˈni.əw/, /dəs.puˈni.əw/ Occidental: /des.poˈni.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

desponíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·ní·eu (4)
# despopa
## Català
### Verb

despopa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de despopar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb despopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·pa (3)
# despopades
## Català
### Verb

despopades
* Participi femení plural del verb despopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·pa·des (4)
# despopaia
## Català
### Verb

despopaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de despopar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de despopar.

#### Variants

* [1] despopava
* [2] despopava

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·pa·ia (4)
# despons
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈpɔns/, occidental /desˈpɔns/
   * Rimes: -ɔns

### Verb

despons
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pons (2)
# despopada
## Català
### Verb

despopada
* Participi femení singular del verb despopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·pa·da (4)
# desponies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puˈni.əs/ balear /dəs.poˈni.əs/, /dəs.puˈni.əs/ Occidental: /des.poˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desponies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·ni·es (4)
* Anagrama: ensopides
# desponíem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puˈni.əm/ balear /dəs.poˈni.əm/, /dəs.puˈni.əm/ Occidental: /des.poˈni.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

desponíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·ní·em (4)
# despopaien
## Català
### Verb

despopaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de despopar.

#### Variants

* despopaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·pa·ien (4)
# despopaies
## Català
### Verb

despopaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de despopar.

#### Variants

* despopaves

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·pa·ies (4)
# desparellaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pə.ɾə.ʎəˈɾan/, occidental /des.pa.ɾe.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desparellaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desparellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·re·lla·ran (5)
# desparellaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pə.ɾəˈʎa.ɾən/, occidental /des.pa.ɾeˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desparellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desparellar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparellar.

#### Variants

* [2] desparellessin, desparellessen, desparellassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·re·lla·ren (5)
# desparellarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pə.ɾə.ʎəˈɾi.ən/, occidental /des.pa.ɾe.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

desparellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desparellar.

#### Variants

* desparellariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·re·lla·ri·en (6)
# desparellaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pə.ɾə.ʎəˈɾi.əs/, occidental /des.pa.ɾe.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desparellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desparellar.

#### Variants

* desparellarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·re·lla·ri·es (6)
# desparellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.ɾəˈʎa/, balear /dəs.pə.ɾəˈʎa/ alguerès /das.pa.ɾaˈʎa/ Occidental: nord-occidental /des.pa.ɾeˈʎa/ valencià /des.pa.ɾeˈʎaɾ/, /des.pa.ɾeˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desparellà
   * Etimologia: Del prefix des- i parell.

### Verb

desparellar trans.
* Separar un parell de coses destinades a anar plegades.
* (alguerès) desparar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desparello, desparella, desparellem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* desaparionar, desparionar

#### Antònims

* aparionar

#### Relacionats

* desaparellar (especialment, parella de persones o animals)

#### Traduccions

* Anglès: unmatch $^{(en)}$
* Castellà: desparejar $^{(es)}$
* Francès: déparier $^{(fr)}$
* Italià: spaiare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·re·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot, DAlg
# desparellara
## Català
### Verb

desparellara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparellar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparellar.

#### Variants

* [1] desparellessi, desparellés
* [2] desparellessi, desparellés

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·re·lla·ra (5)
* Anagrama: desaparellar
# desparellarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.ɾə.ʎəˈɾɛm/ balear /dəs.pə.ɾə.ʎəˈɾəm/, /dəs.pə.ɾə.ʎəˈɾɛm/ Occidental: /des.pa.ɾe.ʎaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desparellarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de desparellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·re·lla·rem (5)
# desparellares
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pə.ɾəˈʎa.ɾəs/, occidental /des.pa.ɾeˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desparellares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desparellar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparellar.

#### Variants

* [2] desparellessis, desparellesses, desparellasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·re·lla·res (5)
# desparellareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.ɾə.ʎəˈɾɛw/ balear /dəs.pə.ɾə.ʎəˈɾəw/, /dəs.pə.ɾə.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /des.pa.ɾe.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desparellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desparellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·re·lla·reu (5)
# desparellaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pə.ɾə.ʎəˈɾi.ə/, occidental /des.pa.ɾe.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desparellaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desparellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desparellar.

#### Variants

* [1] desparellariva
* [2] desparellariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·re·lla·ri·a (6)
# derrotes
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈrɔ.təs/, occidental /deˈrɔ.tes/
   * Rimes: -ɔtes

### Nom

derrotes f. pl.
* Forma plural de derrota.

### Verb

derrotes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de derrotar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb derrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: der·ro·tes (3)
* Anagrames: desertor, redortes, Torderes
# derrotessa
## Català
### Verb

derrotessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb derrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: der·ro·tes·sa (4)
* Anagrames: desestorar, restadores
# derroti
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈrɔ.ti/, occidental /deˈrɔ.ti/
   * Rimes: -ɔti

### Verb

derroti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de derrotar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb derrotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb derrotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb derrotar.