OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# eixaugàs
## Català
### Verb

eixaugàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixaugar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixaugar.
# eixauguésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəwˈɣe.səw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃawˈɣe.sew/ valencià /ej.ʃawˈɣe.sew/, /e.ʃawˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

eixauguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixaugar.
# eixauguí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəwˈɣi/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃawˈɣi/ valencià /ej.ʃawˈɣi/, /e.ʃawˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

eixauguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de eixaugar.
# eixaugà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəwˈɣa/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃawˈɣa/ valencià /ej.ʃawˈɣa/, /e.ʃawˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

eixaugà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de eixaugar.
# eixaugàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəwˈɣa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃawˈɣa.ɾew/ valencià /ej.ʃawˈɣa.ɾew/, /e.ʃawˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

eixaugàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de eixaugar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixaugar.
# emborsésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.burˈse.səw/ balear /əm.boɾˈse.səw/, /əm.burˈse.səw/ Occidental: /em.boɾˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

emborsésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emborsar.

#### Variants

* emborséssiu, emborsàssiu, emborsàsseu, emborsàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: esbromésseu
# emborséssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.burˈse.səm/ balear /əm.boɾˈse.səm/, /əm.burˈse.səm/ Occidental: /em.boɾˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

emborséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emborsar.

#### Variants

* emborséssim, emborsàssim, emborsàssem, emborsàrem

### Miscel·lània

* Anagrama: esbroméssem
# emboscada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.busˈka.ðə/ balear /əm.bosˈka.ðə/, /əm.busˈka.ðə/ Occidental: /em.bosˈka.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

emboscada
* Participi femení singular del verb emboscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bos·ca·da (4)
# emboscaia
## Català
### Verb

emboscaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de emboscar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de emboscar.

#### Variants

* [1] emboscavi, emboscava
* [2] emboscava

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bos·ca·ia (4)
# embosca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əmˈbɔs.kə/ Occidental: nord-occidental /emˈbɔs.ka/ valencià /emˈbɔs.ka/, /emˈbɔs.kɔ/
   * Rimes: -ɔska

### Verb

embosca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de emboscar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb emboscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bos·ca (3)
* Heterograma de 7 lletres (abcemos)
# emborsí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.burˈsi/ balear /əm.boɾˈsi/, /əm.burˈsi/ Occidental: /em.boɾˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

emborsí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de emborsar.

### Miscel·lània

* Anagrames: bomires, esbromi, esbromí
# emborséssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.burˈse.sim/ balear /əm.boɾˈse.sim/, /əm.burˈse.sim/ Occidental: /em.boɾˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

emborséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emborsar.

#### Variants

* emborséssem, emborsàssim, emborsàssem, emborsàrem

### Miscel·lània

* Anagrama: esbroméssim
# embosc
## Català
### Verb

embosc
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emboscar.

#### Variants

* embosco, embosque, embosqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bosc (2)
* Heterograma de 6 lletres (bcemos)
* Anagrama: combés
# emborséssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.burˈse.siw/ balear /əm.boɾˈse.siw/, /əm.burˈse.siw/ Occidental: /em.boɾˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

emborséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emborsar.

#### Variants

* emborsésseu, emborsàssiu, emborsàsseu, emborsàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: esbroméssiu
# elucubro
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈluː.kʊ.broː/
   * Etimologia: Derivat de lucubro ‎(«treballar amb la llum d'una llàntia»), derivat de lucubrum ‎(«llàntia»).

### Verb

ēlūcubrō ‎(present$^?$), ēlūcubrāre ‎(infinitiu), ēlūcubrāvī ‎(perfet), ēlūcubrātum ‎(supí)
* Esforçar-se en fer un treball, fins i tot prenent les hores de dormir, treballant de nit.
# elucubrare
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.luː.kʊˈbraː.rɛ/

### Verb

ēlūcubrāre
* infinitiu del present actiu de ēlūcubrō
# elucubratum
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.luː.kʊˈbraː.tʊm/

### Verb

ēlūcubrātum
* supí acusatiu de ēlūcubrō
# elucubravi
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.luː.kʊˈbraː.wiː/

### Verb

ēlūcubrāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de ēlūcubrō
# empirismos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /em.piˈɾiz.mos/, meridional /em.piˈɾih.moh/
       Americà: alt /em.piˈɾiz.m(o)s/, baix /em.piˈɾih.moh/, austral /em.piˈɾih.mos/
   * Rimes: -izmos

### Nom

empirismos m. pl.
* forma plural de empirismo
# empirismo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /em.piˈɾiz.mo/, meridional /em.piˈɾih.mo/
       Americà: alt /em.p(i)ˈɾiz.mo/, baix /em.piˈɾih.mo/
   * Rimes: -izmo

### Nom

empirismo m. ‎(plural empirismos)
* empirisme

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pi·ris·mo (4)

### Vegeu també

* empirismo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# empiricism
## Anglès

   * Etimologia: De empiric i el sufix -ism.

### Nom

empiricism ‎(comptable i incomptable, plural empiricisms)
* empirisme
# empirisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.piˈɾiz.mə/, occidental /em.piˈɾiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De empíric i el sufix -isme.

### Nom

empirisme m. ‎(plural empirismes)
* Doctrina que confia més en l'experiència pràctica i l'experimentació que en la teoria com a base pel coneixement.

#### Traduccions

* Anglès: empiricism $^{(en)}$
* Castellà: empirismo $^{(es)}$
* Francès: empirisme $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pi·ris·me (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* empirisme. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.

## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.piˈʁism/

### Nom

empirisme m. ‎(plural empirismes)
* empirisme

### Vegeu també

* empirisme. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# empirismes
## Català
### Nom

empirismes m. pl.
* Forma plural de empirisme.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pi·ris·mes (4)
* Anagrama: imperéssim

## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.piˈʁism/

### Nom

empirismes m. pl.
* forma plural de empirisme
# empit
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpit/, occidental /emˈpit/
   * Rimes: -it
   * Homòfon: ampit
   * Etimologia: Variant de ampit per analogia amb en pit.

### Nom

empit m. ‎(plural empits)
* Pujada amb molta pendent.
* Part més rosta d’una pujada.

#### Traduccions

* Anglès: slope $^{(en)}$
* Castellà: repecho $^{(es)}$ m.
* Francès: raidillon $^{(fr)}$ m., pente $^{(fr)}$ f.
* Italià: erta $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pit (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# empiricisms
## Anglès
### Nom

empiricisms
* forma plural de empiricism
# embotelleguesses
## Català
### Verb

embotelleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* embotellessis, embotellesses, embotellassis, embotellasses, embotellares
# embotellessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.təˈʎe.sən/ balear /əm.bo.təˈʎe.sən/, /əm.bu.təˈʎe.sən/ Occidental: /em.bo.teˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

embotellessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* embotelleguessen, embotellessin, embotellassin, embotellassen, embotellaren
# embotellegueu
## Català
### Verb

embotellegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* embotelleu
# embotelleguéssom
## Català
### Verb

embotelleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* embotelléssim, embotelléssem, embotellàssim, embotellàssem, embotellàrem
# embotelleguéssou
## Català
### Verb

embotelleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* embotelléssiu, embotellésseu, embotellàssiu, embotellàsseu, embotellàreu
# embotellessa
## Català
### Verb

embotellessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* embotellessi, embotelleguessa, embotellés, embotellàs, embotellara
# embotellegués
## Català
### Verb

embotellegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* embotellessi, embotellés, embotellàs, embotellara
# embotelles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈte.ʎəs/ balear /əm.boˈte.ʎəs/, /əm.buˈte.ʎəs/ Occidental: /em.boˈte.ʎes/
   * Rimes: -eʎes

### Verb

embotelles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de embotellar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* [2] embotellis, embotellos
# embotellen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈte.ʎən/ balear /əm.boˈte.ʎən/, /əm.buˈte.ʎən/ Occidental: /em.boˈte.ʎen/
   * Rimes: -eʎen

### Verb

embotellen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de embotellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb embotellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb embotellar.

#### Variants

* [2] embotellin
* [3] embotellin
# emporcares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.purˈka.ɾəs/ balear /əm.poɾˈka.ɾəs/, /əm.purˈka.ɾəs/ Occidental: /em.poɾˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

emporcares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de emporcar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emporcar.

#### Variants

* [2] emporquessis, emporquesses, emporcasses
# emporcaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pur.kəˈɾi.ə/ balear /əm.poɾ.kəˈɾi.ə/, /əm.pur.kəˈɾi.ə/ Occidental: /em.poɾ.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

emporcaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de emporcar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de emporcar.
# emporcaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pur.kəˈɾe/ balear /əm.poɾ.kəˈɾe/, /əm.pur.kəˈɾe/ Occidental: /em.poɾ.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

emporcaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de emporcar.
# emporcaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.purˈka.ɾən/ balear /əm.poɾˈka.ɾən/, /əm.purˈka.ɾən/ Occidental: /em.poɾˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

emporcaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de emporcar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emporcar.

#### Variants

* [2] emporquessin, emporquessen, emporcassen
# emporcareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pur.kəˈɾɛw/ balear /əm.poɾ.kəˈɾəw/, /əm.pur.kəˈɾɛw/ Occidental: /em.poɾ.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

emporcareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de emporcar.
# emporcaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pur.kəˈɾas/ balear /əm.poɾ.kəˈɾas/, /əm.pur.kəˈɾas/ Occidental: /em.poɾ.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

emporcaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de emporcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·por·ca·ràs (4)
* Anagrama: comparares
# emporcaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pur.kəˈɾi.əs/ balear /əm.poɾ.kəˈɾi.əs/, /əm.pur.kəˈɾi.əs/ Occidental: /em.poɾ.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

emporcaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de emporcar.
# emporcarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pur.kəˈɾi.ən/ balear /əm.poɾ.kəˈɾi.ən/, /əm.pur.kəˈɾi.ən/ Occidental: /em.poɾ.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

emporcarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emporcar.
# emporcarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pur.kəˈɾa/ balear /əm.poɾ.kəˈɾa/, /əm.pur.kəˈɾa/ Occidental: /em.poɾ.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

emporcarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de emporcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·por·ca·rà (4)
* Anagrama: compararé
# emearengatik
## Basc
### Nom

emearengatik
* causal definit singular de eme
# emeen
## Basc
### Nom

emeen
* genitiu definit plural de eme
# emeengan
## Basc
### Nom

emeengan
* inessiu definit plural de eme
# emearengandik
## Basc
### Nom

emearengandik
* ablatiu definit singular de eme
# emeekin
## Basc
### Nom

emeekin
* comitatiu definit plural de eme
# emeari
## Basc
### Nom

emeari
* datiu definit singular de eme
# emeei
## Basc
### Nom

emeei
* datiu definit plural de eme
# emeek
## Basc
### Nom

emeek
* ergatiu definit plural de eme
# emearentzat
## Basc
### Nom

emearentzat
* benefactiu definit singular de eme
# emeaz
## Basc
### Nom

emeaz
* instrumental definit singular de eme
# encarrereguessa
## Català
### Verb

encarrereguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarrerar.

#### Variants

* encarreressi, encarreressa, encarrerés
# encarreregués
## Català
### Verb

encarreregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarrerar.

#### Variants

* encarrerés
# encarrereguesses
## Català
### Verb

encarrereguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarrerar.

#### Variants

* encarreressis, encarreresses
# encarreregueu
## Català
### Verb

encarreregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encarrerar.

#### Variants

* encarrereu
# encarrereguessen
## Català
### Verb

encarrereguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarrerar.

#### Variants

* encarreressin, encarreressen
# encarrereguéssom
## Català
### Verb

encarrereguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarrerar.

#### Variants

* encarreréssim, encarreréssem
# encarrereguéssou
## Català
### Verb

encarrereguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarrerar.

#### Variants

* encarreréssiu, encarrerésseu
# encarrilassen
## Català
### Verb

encarrilassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarrilar.

#### Variants

* encarrilessin, encarrilessen, encarrilassin, encarrilaren
# encarrilaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ri.ɫəˈɾas/, occidental /eŋ.ka.ri.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

encarrilaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de encarrilar.
# encarrilasses
## Català
### Verb

encarrilasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarrilar.

#### Variants

* encarrilessis, encarrilesses, encarrilassis, encarrilares
# encarrilarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ri.ɫəˈɾa/, occidental /eŋ.ka.ri.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

encarrilarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de encarrilar.
# encarrilaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ri.ɫəˈɾe/, occidental /eŋ.ka.ri.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

encarrilaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de encarrilar.
# encarrilarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ri.ɫəˈɾi.ən/, occidental /eŋ.ka.ri.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

encarrilarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de encarrilar.
# encarrilaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ri.ɫəˈɾi.əs/, occidental /eŋ.ka.ri.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

encarrilaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de encarrilar.
# encarrilaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ri.ɫəˈɾi.əw/, occidental /eŋ.ka.ri.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

encarrilaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encarrilar.
# encarrilaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ri.ɫəˈɾi.ə/, occidental /eŋ.ka.ri.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

encarrilaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de encarrilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de encarrilar.
# encabestresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.βəsˈtɾe.səs/, occidental /eŋ.ka.besˈtɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

encabestresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabestrar.

#### Variants

* encabestressis, encabestrassis, encabestrasses, encabestrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bes·tres·ses (5)
# encabestris
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəˈβɛs.tɾis/ balear /əŋ.kəˈbəs.tɾis/, /əŋ.kəˈbɛs.tɾis/ Occidental: /eŋ.kaˈbes.tɾis/

### Verb

encabestris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encabestrar.

#### Variants

* encabestres

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bes·tris (4)
# encabestressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.βəsˈtɾe.sən/, occidental /eŋ.ka.besˈtɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

encabestressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabestrar.

#### Variants

* encabestressin, encabestrassin, encabestrassen, encabestraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bes·tres·sen (5)
# encabestressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.βəsˈtɾe.sin/, occidental /eŋ.ka.besˈtɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

encabestressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabestrar.

#### Variants

* encabestressen, encabestrassin, encabestrassen, encabestraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bes·tres·sin (5)
# encabestri
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəˈβɛs.tɾi/ balear /əŋ.kəˈbəs.tɾi/, /əŋ.kəˈbɛs.tɾi/ Occidental: /eŋ.kaˈbes.tɾi/

### Verb

encabestri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encabestrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encabestrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encabestrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encabestrar.

#### Variants

* [1] encabestro, encabestre, encabestr
* [2] encabestre
* [3] encabestre
* [4] encabestre

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bes·tri (4)
# encabestrin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəˈβɛs.tɾin/ balear /əŋ.kəˈbəs.tɾin/, /əŋ.kəˈbɛs.tɾin/ Occidental: /eŋ.kaˈbes.tɾin/

### Verb

encabestrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encabestrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encabestrar.

#### Variants

* [1] encabestren
* [2] encabestren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bes·trin (4)
# encabestrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.βəsˈtɾa/, occidental /eŋ.ka.besˈtɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

encabestrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de encabestrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bes·trà (4)
* Anagrama: bescantaré
# encabestro
## Català
### Verb

encabestro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encabestrar.

#### Variants

* encabestre, encabestri, encabestr

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bes·tro (4)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋ.kaˈβes.tɾo\, meridional \eŋ.kaˈβeh.tɾo\
       Americà: alt \eŋ.kaˈbes.t͡s(o)\, baix \eŋ.kaˈβeh.tɾo\
   * Rimes: -estɾo

### Verb

encabestro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb encabestrar
# encabestressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.βəsˈtɾe.sis/, occidental /eŋ.ka.besˈtɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

encabestressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabestrar.

#### Variants

* encabestresses, encabestrassis, encabestrasses, encabestrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bes·tres·sis (5)
# encabestreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βəsˈtɾɛw/ balear /əŋ.kə.bəsˈtɾəw/, /əŋ.kə.bəsˈtɾɛw/ Occidental: /eŋ.ka.besˈtɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encabestreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encabestrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encabestrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encabestrar.

#### Variants

* [1] encabestrau
* [3] encabestrau

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bes·treu (4)
# encaselli
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈze.ʎi/, occidental /eŋ.kaˈze.ʎi/
   * Rimes: -eʎi

### Verb

encaselli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encasellar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encasellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encasellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encasellar.

#### Variants

* [1] encasello, encaselle, encasell
* [2] encaselle
* [3] encaselle
* [4] encaselle
# encasello
## Català

   * Pronúncia: central /əŋ.kəˈze.ʎu/, occidental /eŋ.kaˈze.ʎo/
   * Rimes: -eʎo

### Verb

encasello
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encasellar.

#### Variants

* encaselle, encaselli, encasell

### Miscel·lània

* Anagrama: aconselle
# encasellis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈze.ʎis/, occidental /eŋ.kaˈze.ʎis/
   * Rimes: -eʎis

### Verb

encasellis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encasellar.

#### Variants

* encaselles

### Miscel·lània

* Anagrama: enllacessi
# encasellàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.zəˈʎa.ɾəm/, occidental /eŋ.ka.zeˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

encasellàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de encasellar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasellar.

#### Variants

* [2] encaselléssim, encaselléssem, encasellàssim, encasellàssem

### Miscel·lània

* Anagrames: encamellar-se, encaramel·les, encaramel·lés
# encasellàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.zəˈʎa.ɾəw/, occidental /eŋ.ka.zeˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

encasellàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de encasellar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasellar.

#### Variants

* [2] encaselléssiu, encasellésseu, encasellàssiu, encasellàsseu