OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# agité
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.xiˈte/, meridional /a.hiˈte/
       Americà: alt /a.x(i)ˈte/, baix /a.hiˈte/, austral /a.xiˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

agité
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb agitar
# agitàssem
## Català
### Verb

agitàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.
# agitàssiu
## Català
### Verb

agitàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.
# agités
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈtes/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈtes/, valencià /a.d͡ʒiˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

agités
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·tés (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegist)
* Anagrames: estiga, gaites
# agitàs
## Català
### Verb

agitàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·tàs (3)
* Anagrama: taigàs
# agitàssim
## Català
### Verb

agitàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.
# agitàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒiˈta.βəw/, balear /ə.ʒiˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈta.βew/ valencià /a.d͡ʒiˈta.vew/, /a.d͡ʒiˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

agitàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agitar.
# alabau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ə.ɫəˈβaw/, alguerès /a.laˈβaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

alabau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alabar.
    [Vosaltres/vós] alabeu o alabau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alabar.
    Alabeu o alabau [vosaltres/vós].
# alabava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫəˈβa.βə/, balear /ə.ɫəˈβa.və/ Occidental: /a.laˈβa.βa/, /a.laˈβa.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

alabava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alabar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de alabar.
# alabaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈβa.βən/, /ə.ɫəˈβa.vən/, occidental /a.ɫaˈβa.βen/, /a.ɫaˈβa.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

alabaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de alabar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·ba·ven (4)
* Anagrama: ablenava
# alabeadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.la.βeˈa.ðas\, meridional \a.la.βeˈa.ðah\
       Americà: alt /a.la.beˈa.d(a)s/, baix \a.la.βeˈa.ðah\, austral \a.la.βeˈa.ðas\
   * Rimes: -adas

### Adjectiu

alabeadas f. pl.
* forma plural de alabeada
# alabaves
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈβa.βəs/, /ə.ɫəˈβa.vəs/, occidental /a.ɫaˈβa.βes/, /a.ɫaˈβa.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

alabaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alabar.
# alabe
## Català

   * Pronúncia: occidental /aˈɫa.βe/

### Verb

alabe
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alabar.
    Forma valenciana: [jo] alabo, alabe, alab o alabi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alabar.
    [Que jo] alabi o alabe.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alabar.
    [Que ell/ella/vostè] alabi o alabe.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alabar.
    Alabi o alabe [ell/ella/vostè].
# alabeada
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.la.βeˈa.ða\
       Americà: alt /a.la.beˈa.da/, baix \a.la.βeˈa.ða\
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

alabeada f. ‎(plural alabeadas)
* forma femenina de alabeado
# alabavi
## Català

   * Pronúncia: central /ə.ɫəˈβa.βi/

### Verb

alabavi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alabar.

#### Variants

* alabava
# alabavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈβa.βu/, nord-occidental /a.ɫaˈβa.βo/

### Verb

alabavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alabar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] alabàveu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·ba·vo (4)
* Anagrama: baolava
# alabaz
## Basc
### Nom

alabaz
* instrumental definit singular de alaba
* instrumental indefinit de alaba
# ajudanta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒuˈðan.tə/ Occidental: nord-occidental /a.ʒuˈðan.ta/, valencià /a.d͡ʒuˈðan.ta/
   * Rimes: -anta

### Nom

ajudanta f. ‎(plural ajudantes)
* Forma femenina de ajudant.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ju·dan·ta (4)
* Anagrama: ajuntada
# ajudantes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒuˈðan.təs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒuˈðan.tes/, valencià /a.d͡ʒuˈðan.tes/
   * Rimes: -antes

### Nom

ajudantes f. pl.
* Forma plural de ajudanta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ju·dan·tes (4)
* Anagrames: ajuntades, ensutjada
# ajudantes d'anotador
## Català
### Nom

ajudantes d'anotador f. pl.
* Forma plural de ajudanta d'anotador.
# ajudam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒuˈðam/
   * Rimes: -am

### Verb

ajudam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ajudar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] ajudem o ajudam.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ju·dam (3)
* Anagrama: mujada
# ajudant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒuˈðan/ balear /ə.ʒuˈðant/, /ə.ʒuˈðan/ Occidental: nord-occidental /a.ʒuˈðan/ valencià /a.d͡ʒuˈðant/, /a.d͡ʒuˈðan/
   * Rimes: -ant

### Adjectiu

ajudant inv. ‎(plural ajudants)
* Que ajuda.

#### Traduccions

* Basc: laguntzaile $^{(eu)}$
* Castellà: ayudante $^{(es)}$
* Italià: aiutante $^{(it)}$

### Nom

ajudant m. ‎(plural ajudants, femení ajudanta)
* Persona la feina de la qual és ajudar un altre professional, auxiliar.

#### Traduccions

* Albanès: asistent $^{(sq)}$ m., ndihmës $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Helfer $^{(de)}$ m., Helferin $^{(de)}$ f.
* Anglès: assistant $^{(en)}$, helper $^{(en)}$
* Àrab: مُسَاعِد‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: օգնական $^{(hy)}$ ‎(ognakan)
* Basc: laguntzaile $^{(eu)}$
* Belarús: памо́чнік $^{(be)}$ m. ‎(pamótxnik)
* Bengalí: সহায়ক $^{(bn)}$
* Búlgar: помо́щник $^{(bg)}$ m. ‎(pomóixtnik)
* Castellà: ayudante $^{(es)}$ m.
* Coreà: 조수 $^{(ko)}$ ‎(josu)
* Danès: hjælper $^{(da)}$ c.
* Eslovac: pomocník $^{(sk)}$ m., pomocníca $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: pomočnik $^{(sl)}$ m., pomočnica $^{(sl)}$ f.
* Estonià: abiline $^{(et)}$
* Finès: auttaja $^{(fi)}$
* Francès: aide $^{(fr)}$ m., assistant $^{(fr)}$ m.
* Georgià: დამხმარე $^{(ka)}$ ‎(dàmkhmare)
* Grec: βοηθός $^{(el)}$ m. f. ‎(voithós)
* Grec antic: βοηθός $^{(grc)}$ m. ‎(boēthós), συνέντης $^{(grc)}$ m. ‎(synéntēs)
* Hebreu: עוֹזֵר $^{(he)}$ m.
* Hindi: सहायक $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: segítő $^{(hu)}$
* Italià: aiutante $^{(it)}$ m., assistente $^{(it)}$ m.
* Japonès: 助手 $^{(ja)}$
* Kazakh: көмекші $^{(kk)}$ ‎(kömekşi/komekxi)
* Kirguís: жардамчы $^{(ky)}$ ‎(djardamtxu)
* Llatí: adiutor $^{(la)}$ m., administer $^{(la)}$ m.
* Macedoni: помагач $^{(mk)}$ m.
* Maori: uruora $^{(mi)}$
* Mongol: туслагч $^{(mn)}$
* Neerlandès: helper $^{(nl)}$ m.
* Persa: دستیار‎ $^{(fa)}$
* Polonès: pomocnik $^{(pl)}$ m., pomocnica $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: ajudante $^{(pt)}$ m. f.
* Romanès: ajutor $^{(ro)}$ m., ajutoare $^{(ro)}$ f.
* Rus: помо́щник $^{(ru)}$ m. ‎(pomósxnik), помо́щница $^{(ru)}$ f. ‎(pomósxnitsa)
* Serbocroat: помоћнӣк $^{(sh)}$, pomoćnik $^{(sh)}$ m.
* Suahili: msaidizi $^{(sw)}$
* Suec: medhjälpare $^{(sv)}$ c.
* Tai: ผู้ช่วย $^{(th)}$
* Turc: yardımcı $^{(tr)}$
* Txec: pomocník $^{(cs)}$ m., pomocnice $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: помічни́к $^{(uk)}$ m. ‎(pomitxnik)
* Uzbek: yordamchi $^{(uz)}$
* Vietnamita: phó thủ $^{(vi)}$
* Volapük: yufan $^{(vo)}$
* Xinès: 幫手 $^{(zh)}$ ‎(帮手, bāngshǒu)

### Verb

ajudant
* Gerundi del verb ajudar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ju·dant (3)
* Anagrama: adjunta
# ajudantia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒu.ðənˈti.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ʒu.ðanˈti.a/, valencià /a.d͡ʒu.ðanˈti.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: De ajudant.

### Nom

ajudantia f. ‎(plural ajudanties)
* Càrrec d'ajudant.

#### Traduccions

* Castellà: ayudantía $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ju·dan·ti·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# ajudant d'anotador
## Català
### Nom

ajudant d'anotador m. ‎(plural ajudants d'anotador, femení ajudanta d'anotador)
* (basquetbol) Auxiliar de taula de determinats partits encarregat de manejar el marcador, assistir l'anotador i indicar el nombre de faltes comeses per un jugador.

#### Traduccions

* Anglès: assistant scorer $^{(en)}$
* Castellà: ayudante de anotador $^{(es)}$
* Francès: aide marqueur $^{(fr)}$
* Romanès: ajutor de scorer $^{(ro)}$ n.

### Vegeu també

* ajudant d'anotador. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# ajudanta d'anotador
## Català
### Nom

ajudanta d'anotador f. ‎(plural ajudantes d'anotador)
* Forma femenina de ajudant d'anotador.
# agradara
## Català

   * Pronúncia: valencià /a.ɣɾaˈða.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

agradara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agradar.
    [Jo] agradés, agradàs o agradara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agradar.
    [Ell/ella/vostè] agradés, agradàs o agradara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·ra (4)
* Anagrames: adargara, adargarà, agarrada
# agradar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣɾəˈða/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾaˈða/ valencià /a.ɣɾaˈðaɾ/, /a.ɣɾaˈða/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: agradà
   * Etimologia: Del prefix a- i grat, segle XIV.

### Verb

agradar intr., pron. ‎(pronominal agradar-se)
* Complaure, acontentar, donar gust.
* (pronominal) Ser del gust o aprovació d'algú, enamorar-se'n.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: agrado, agrada, agradem

#### Derivats

* agradable
* agradant, agradívol, agradós
* desagradar

#### Sinònims

* alegrar, animar, entusiasmar, escalfar, excitar, plaure, refocil·lar
* abellir, acontentar, complaure, delectar, encantar, plaure, satisfer
* gaudir, plaure

#### Traduccions

* Alemany: gefallen $^{(de)}$
* Anglès: like $^{(en)}$
* Castellà: agradar $^{(es)}$
* Esperanto: ŝati $^{(eo)}$
* Francès: plaire $^{(fr)}$, complaire $^{(fr)}$, contenter $^{(fr)}$, convenir $^{(fr)}$, agréer $^{(fr)}$
* Italià: garbare $^{(it)}$, piacere $^{(it)}$, compiacere $^{(it)}$
* Llatí: placere $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: AGRADAR $^{(csc)}$
* Occità: agradar $^{(oc)}$
* Portuguès: agradar $^{(pt)}$
* Romanès: agrea $^{(ro)}$
* Alemany: mögen $^{(de)}$
* Anglès: please $^{(en)}$, enjoy $^{(en)}$
* Castellà: gustar $^{(es)}$, prendarse $^{(es)}$
* Francès: agréer $^{(fr)}$, aimer $^{(fr)}$, s'attacher $^{(fr)}$
* Italià: gradire $^{(it)}$, invaghirsi $^{(it)}$
* Llatí: placere $^{(la)}$
* Occità: s'agradar $^{(oc)}$
* Portuguès: agradar-se $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·dar (3)
* Anagrames: adargar, dragara

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: agradar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣɾaˈðaɾ\
       Americà: alt /a.ɡɾaˈdaɾ/, baix \a.ɣɾaˈðaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

agradar trans., pron. ‎(pronominal agradarse, present agrado, passat agradé, futur agradaré)
* agradar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·dar (3)
* Anagrames: adargar, agarrad, dragara, gardara, gradara

## Occità

   * Pronúncia: /a.ɣɾaˈða/

### Verb

agradar ‎(pronominal s'agradar)
* agradar

## Portuguès
### Verb

agradar ‎(pronominal agradar-se)
* agradar
# agradades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈða.ðəs/, occidental /a.ɣɾaˈða.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

agradades
* Participi femení plural del verb agradar.
    Agradades [elles/aquelles]...; [les he...] agradat o agradades.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·des (4)
* Anagrames: adargades, desagrada
# agradaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣɾaˈða.jɛ/, /a.ɣɾaˈða.je/

### Verb

agradaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agradar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] agradava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agradar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] agradava.
# agradaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣɾaˈða.jen/

### Verb

agradaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agradar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] agradaven.

### Miscel·lània

* Anagrama: agendaria
# agradaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣɾaˈða.jes/

### Verb

agradaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agradar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] agradaves.
# agradada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈða.ðə/, occidental /a.ɣɾaˈða.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

agradada
* Participi femení singular del verb agradar.
    Agradada [ella/aquella]...; [l'he...] agradada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·da (4)
* Anagrama: adargada
# agradant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣɾəˈðan/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾaˈðan/, valencià /a.ɣɾaˈðant/
   * Rimes: -ant

### Verb

agradant
* Gerundi del verb agradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·dant (3)
* Anagrames: adargant, adragant
# agradar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾəˈðaɾ.sə/, balear /ə.ɣɾə.ðəɾˈsə/ Occidental: /a.ɣɾaˈðaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

agradar-se
* Forma pronominal de agradar.

### Miscel·lània

* Anagrames: adargar-se, adargares, agarrades, agradares, esgarrada
# agradam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈðam/
   * Rimes: -am

### Verb

agradam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agradar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] agradem o agradam.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·dam (3)
* Anagrames: adargam, maragda, margada
# ajornareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒur.nəˈɾɛw/ balear /ə.ʒoɾ.nəˈɾəw/, /ə.ʒur.nəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒor.naˈɾew/, valencià /a.d͡ʒoɾ.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ajornareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ajornar.
# ajornarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒur.nəˈɾi.ən/ balear /ə.ʒoɾ.nəˈɾi.ən/, /ə.ʒur.nəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒor.naˈɾi.en/, valencià /a.d͡ʒoɾ.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ajornarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ajornar.
# ajornaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒur.nəˈɾi.əs/ balear /ə.ʒoɾ.nəˈɾi.əs/, /ə.ʒur.nəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒor.naˈɾi.es/, valencià /a.d͡ʒoɾ.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ajornaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ajornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jor·na·ri·es (5)
* Anagrama: ronsejaria
# ajornarives
## Català
### Verb

ajornarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de ajornar.
# ajornares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒurˈna.ɾəs/ balear /ə.ʒoɾˈna.ɾəs/, /ə.ʒurˈna.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒorˈna.ɾes/, valencià /a.d͡ʒoɾˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

ajornares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ajornar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jor·na·res (4)
* Anagrames: orsejaran, ronsejara, ronsejarà
# ajornarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒur.nəˈɾa/ balear /ə.ʒoɾ.nəˈɾa/, /ə.ʒur.nəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ʒor.naˈɾa/, valencià /a.d͡ʒoɾ.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

ajornarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ajornar.
# ajornariven
## Català
### Verb

ajornariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ajornar.
# ajornaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒurˈna.ɾən/ balear /ə.ʒoɾˈna.ɾən/, /ə.ʒurˈna.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒorˈna.ɾen/, valencià /a.d͡ʒoɾˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

ajornaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ajornar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajornar.
# ajornaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒur.nəˈɾi.ə/ balear /ə.ʒoɾ.nəˈɾi.ə/, /ə.ʒur.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ʒor.naˈɾi.a/, valencià /a.d͡ʒoɾ.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ajornaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ajornar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ajornar.
# ajornariva
## Català
### Verb

ajornariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de ajornar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ajornar.
# agarrofam
## Català
### Verb

agarrofam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agarrofar-se.
# agarrofaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈfa.ɾən/ balear /ə.ɣə.roˈfa.ɾən/, /ə.ɣə.ruˈfa.ɾən/ Occidental: /a.ɣa.roˈfa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

agarrofaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agarrofar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrofar-se.
# agarrofares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈfa.ɾəs/ balear /ə.ɣə.roˈfa.ɾəs/, /ə.ɣə.ruˈfa.ɾəs/ Occidental: /a.ɣa.roˈfa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

agarrofares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de agarrofar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrofar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ro·fa·res (5)
* Anagrama: agarrofar-se
# agarrofareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ru.fəˈɾɛw/ balear /ə.ɣə.ro.fəˈɾəw/, /ə.ɣə.ru.fəˈɾɛw/ Occidental: /a.ɣa.ro.faˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agarrofareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agarrofar-se.
# agarrofara
## Català
### Verb

agarrofara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrofar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrofar-se.
# agarrofaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ru.fəˈɾan/ balear /ə.ɣə.ro.fəˈɾan/, /ə.ɣə.ru.fəˈɾan/ Occidental: /a.ɣa.ro.faˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agarrofaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agarrofar-se.
# agarrofar
## Català
### Verb

agarrofar
* Forma de l'infinitiu agarrofar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ro·far (4)
# alabessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈβe.sin/, occidental /a.ɫaˈβe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

alabessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alabar.
    [Ells/elles/vostès] alabessin, alabessen, alabassen, alabassin o alabaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·bes·sin (4)
* Anagrames: abalissen, ablaïssen
# alabeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈβɛw/, occidental /a.ɫaˈβew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alabeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alabar.
    [Vosaltres/vós] alabeu o alabau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb alabar.
    [Que vosaltres/vós] alabeu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alabar.
    Alabeu o alabau [vosaltres/vós].
# alabi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɫa.βi/, occidental /aˈɫa.βi/
   * Rimes: -abi

### Verb

alabi
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alabar.
    Forma septentrional: [jo] alabo, alabe, alab o alabi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alabar.
    [Que jo] alabi o alabe.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alabar.
    [Que ell/ella/vostè] alabi o alabe.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alabar.
    Alabi o alabe [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·bi (3)
* Anagrames: abalí, ablaí, baila, balia, Blaia
# alabin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɫa.βin/, occidental /aˈɫa.βin/
   * Rimes: -abin

### Verb

alabin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alabar.
    [Que ells/elles/vostès] alabin o alaben.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb alabar.
    Alabin o alaben [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·bin (3)
* Anagrames: ablaní, albina, Albina
# alabo
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɫa.βu/, occidental /aˈɫa.βo/
   * Rimes: -abo

### Verb

alabo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alabar.
    [Jo] alabo, alabe, alab o alabi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alabar.
    [Que jo] alabo, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] alabi o alabe.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alabar.
    [Que ell/ella/vostè] alabo, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] alabi o alabe.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·bo (3)
* Anagrames: baola, baolà

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈla.βo\
       Americà: alt /aˈla.bo/, baix \aˈla.βo\
   * Rimes: -abo

### Verb

alabo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb alabar
# alabessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈβe.sis/, occidental /a.ɫaˈβe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

alabessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alabar.
    [Tu] alabessis, alabesses, alabasses, alabassis o alabares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·bes·sis (4)
* Anagrames: abalisses, ablaïsses
# alabez
## Basc
### Nom

alabez
* instrumental definit plural de alaba
# alabessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫəˈβe.si/, balear /ə.ɫəˈβe.si/ alguerès /a.laˈβe.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

alabessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alabar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] alabés, alabàs o alabara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alabar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] alabés, alabàs o alabara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·bes·si (4)
* Anagrames: abalises, abalisés, esbalaís
# alabis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɫa.βis/, occidental /aˈɫa.βis/
   * Rimes: -abis

### Verb

alabis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alabar.
    [Que tu] alabis o alabes; [tu] no alabis o alabes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·bis (3)
* Anagrames: abalís, ablaís, balisa, balisà
# agregavo
## Català
### Verb

agregavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agregar.
# agregați
## Romanès
### Nom

agregați
* forma plural de agregat
# agregem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾəˈʒɛm/ balear /ə.ɣɾəˈʒəm/, /ə.ɣɾəˈʒɛm/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾeˈʒem/, valencià /a.ɣɾeˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

agregem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agrejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agrejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb agrejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre·gem (3)
* Anagrames: gemegar, magrege