OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desconvinguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kumˈbiŋ.ɡin/ balear /dəs.koɱˈviŋ.ɡin/, /dəs.kuɱˈviŋ.ɡin/ Occidental: nord-occidental /des.komˈbiŋ.ɡin/ valencià /des.koɱˈviŋ.ɡin/, /des.komˈbiŋ.ɡin/
   * Rimes: -iŋɡin

### Verb

desconvinguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desconvenir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desconvenir.

#### Variants

* [1] desconvinguen, desconvenguin
* [2] desconvinguen, desconvenguin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·vin·guin (4)
# desertificaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.seɾ.ti.fi.kaˈθjo.nes/, meridional /de.seɾ.ti.fi.kaˈθjo.neh/
       Americà: alt /de.seɾ.ti.fi.k(a)ˈsjo.nes/, baix /de.seɾ.ti.fi.kaˈsjo.neh/, austral /de.seɾ.ti.fi.kaˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

desertificaciones f. pl.
* forma plural de desertificación
# deserti
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈsɛr.tiː/

### Adjectiu

dēsertī
* nominatiu masculí plural de dēsertus
* vocatiu masculí plural de dēsertus
* genitiu masculí singular de dēsertus
* genitiu neutre singular de dēsertus
# desertificazione
## Italià

   * Pronúncia: /de.ser.ti.fi.katˈt͡sjoː.ne/

### Nom

desertificazione f. ‎(plural desertificazioni)
* desertificació

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ser·ti·fi·ca·zió·ne (7)
# desertificazioni
## Italià

   * Pronúncia: /de.ser.ti.fi.katˈt͡sjoː.ni/

### Nom

desertificazioni f. pl.
* forma plural de desertificazione
# desertificacion
## Occità

   * Pronúncia: /de.zeɾ.ti.fi.kaˈsju/

### Nom

desertificacion f. ‎(plural desertificacions)
* desertificació
# desertificación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.seɾ.ti.fi.kaˈθjon/, meridional \de.seɾ.ti.fi.kaˈθjoŋ\
       Americà: alt /de.seɾ.ti.fi.k(a)ˈsjon/, baix \de.seɾ.ti.fi.kaˈsjoŋ\, austral /de.seɾ.ti.fi.kaˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

desertificación f. ‎(plural desertificaciones)
* desertificació

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ser·ti·fi·ca·ción (6)
# deserting
## Anglès
### Verb

deserting
* gerundi de desert
# desertion
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪˈzɛː(ɹ)ʒən/, /dɪˈzɛː(ɹ)ʃən/

### Nom

desertion ‎(plural desertions)
* desemparament

### Vegeu també

* desertion. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# desbraonéssim
## Català
### Verb

desbraonéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbraonar.

#### Variants

* desbraonéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·nés·sim (5)
# desbraonés
## Català
### Verb

desbraonés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbraonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·nés (4)
* Anagrama: abordessen
# desbraonéssem
## Català
### Verb

desbraonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbraonar.

#### Variants

* desbraonéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·nés·sem (5)
# desbraonéssiu
## Català
### Verb

desbraonéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbraonar.

#### Variants

* desbraonésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·nés·siu (5)
# desbraoní
## Català
### Verb

desbraoní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·ní (4)
* Heterograma de 9 lletres (abdeinors)
* Anagrames: borinades, obsediran
# desbraonàveu
## Català
### Verb

desbraonàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·nà·veu (5)
# desbraonésseu
## Català
### Verb

desbraonésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbraonar.

#### Variants

* desbraonéssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bra·o·nés·seu (5)
# deshollinadores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \des.o.ʎi.naˈðo.ɾes\, meridional \deh.o.ʝi.naˈðo.ɾeh\
       Americà: alt /des.o.ʝi.naˈdo.(ɾe)s/, baix \deh.o.ʝi.naˈðo.ɾeh\, austral \deh.o.ʒi.naˈðo.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Nom

deshollinadores m. pl.
* forma plural de deshollinador
# deshonestament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zuˌnes.təˈmen/ balear /də.zoˌnes.təˈment/, /də.zuˌnes.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /de.zoˌnes.taˈmen/ valencià /de.zoˌnes.taˈment/, /de.zoˌnes.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De deshonest i el sufix -ment.

### Adverbi

deshonestament
* D'una manera deshonesta.

#### Antònims

* honestament

#### Traduccions

* Anglès: dishonestly $^{(en)}$
* Castellà: deshonestamente $^{(es)}$
* Francès: déshonnêtement $^{(fr)}$
* Italià: disonestamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ho·nes·ta·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# deshonest
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zuˈnest/ balear /də.zoˈnest/, /də.zuˈnest/ Occidental: /de.zoˈnest/
   * Rimes: -est
   * Etimologia: Del prefix des- i honest, segle XIV.

### Adjectiu

deshonest m. ‎(femení deshonesta, plural masculí deshonests o deshonestos, plural femení deshonestes)
* Sense honestedat

#### Traduccions

* Anglès: dishonest $^{(en)}$
* Castellà: deshonesto $^{(es)}$
* Francès: déshonnête $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: EMBRUTAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ho·nest (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# deshonestamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.oˌnes.taˈmen.te/, meridional /deh.oˌneh.taˈmen.te/
       Americà: alt /d(e)s.oˌnes.taˈmen.te/, baix /deh.oˌneh.taˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De deshonesto i el sufix -mente.

### Adverbi

deshonestamente
* deshonestament

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ho·nes·ta·men·te (6)
# descotxaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /des.koˈt͡ʃa.jɛ/, /des.koˈt͡ʃa.je/

### Verb

descotxaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de descotxar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] descotxava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de descotxar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] descotxava.
# descotxaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /des.koˈt͡ʃa.jen/

### Verb

descotxaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de descotxar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] descotxaven.
# descotx
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈkot͡ʃ/, occidental /desˈkot͡ʃ/

### Verb

descotx
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de descotxar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] descotxo, descotxe, descotx o descotxi.
# descotxam
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kuˈt͡ʃam/
   * Rimes: -am

### Verb

descotxam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de descotxar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] descotxem o descotxam.
# descotxa
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈko.t͡ʃə/, occidental /desˈko.t͡ʃa/
   * Rimes: -otʃa

### Verb

descotxa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de descotxar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb descotxar.
# descotxaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /des.koˈt͡ʃa.jes/

### Verb

descotxaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de descotxar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] descotxaves.
# descoloríssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ku.ɫuˈɾi.sim/ balear /dəs.ko.ɫoˈɾi.sim/, /dəs.ku.ɫuˈɾi.sim/ Occidental: /des.ko.ɫoˈɾi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

descoloríssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descolorir.

#### Variants

* descoloríssem, descolorírem
# descol·loc
## Català
### Verb

descol·loc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de descol·locar.
# descol·locam
## Català
### Verb

descol·locam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de descol·locar.
# descol·loca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɫˈɫɔ.kə/, /dəs.kuˈɫɔ.kə/ balear /dəs.koɫˈɫɔ.kə/, /dəs.kuɫˈɫɔ.kə/ Occidental: nord-occidental /des.koɫˈɫɔ.ka/, /des.koˈɫɔ.ka/ valencià /des.koɫˈɫɔ.ka/, /des.koˈɫɔ.kɔ/
   * Rimes: -ɔka

### Verb

descol·loca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de descol·locar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb descol·locar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·col·lo·ca (4)
* Anagrames: col·locades, coscolleda
# descoloríssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ku.ɫuˈɾi.siw/ balear /dəs.ko.ɫoˈɾi.siw/, /dəs.ku.ɫuˈɾi.siw/ Occidental: /des.ko.ɫoˈɾi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

descoloríssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descolorir.

#### Variants

* descolorísseu, descoloríreu
# descoloríveu
## Català
### Verb

descoloríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de descolorir.

#### Variants

* descoloríeu
# desembagulàssim
## Català
### Verb

desembagulàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembagular.
# desembaguléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɣuˈɫe.səm/, occidental /de.zem.ba.ɣuˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desembaguléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembagular.
# desembagulàs
## Català
### Verb

desembagulàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembagular.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembagular.
# desembagulésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɣuˈɫe.səw/, occidental /de.zem.ba.ɣuˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desembagulésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembagular.
# desembagulàssem
## Català
### Verb

desembagulàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembagular.
# desembagulàsseu
## Català
### Verb

desembagulàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembagular.
# desembagulàssiu
## Català
### Verb

desembagulàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembagular.
# desembagulàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.bə.ɣuˈɫa.βəw/, balear /də.zəm.bə.ɣuˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.zem.ba.ɣuˈɫa.βew/ valencià /de.zem.ba.ɣuˈɫa.vew/, /de.zem.ba.ɣuˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desembagulàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desembagular.
# desembagulés
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɣuˈɫes/, occidental /de.zem.ba.ɣuˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

desembagulés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembagular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembagular.
# desvagats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəˈɣats/, balear /dəz.vəˈɣats/ Occidental: nord-occidental /dez.βaˈɣats/ valencià /dez.vaˈɣats/, /dez.βaˈɣats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

desvagats m. pl.
* Forma plural de desvagat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·va·gats (3)
# desvaloritz
## Català
### Verb

desvaloritz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desvaloritzar.
# desvaloritza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bə.ɫuˈɾi.d͡zə/ balear /dəz.və.ɫoˈɾi.d͡zə/, /dəz.və.ɫuˈɾi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /dez.βa.ɫoˈɾi.d͡za/ valencià /dez.va.ɫoˈɾi.za/, /dez.βa.ɫoˈɾi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

desvaloritza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desvaloritzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desvaloritzar.
# desvaloritzam
## Català
### Verb

desvaloritzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desvaloritzar.
# desvaloritzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bə.ɫu.ɾiˈd͡za/ balear /dəz.və.ɫo.ɾiˈd͡za/, /dəz.və.ɫu.ɾiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /dez.βa.ɫo.ɾiˈd͡za/ valencià /dez.va.ɫo.ɾiˈzaɾ/, /dez.βa.ɫo.ɾiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desvaloritzà
   * Etimologia: Del castellà desvalorizar.

### Verb

desvaloritzar trans.
* (castellanisme) devaluar, desvalorar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desvaloritzo, desvaloritza, desvaloritzem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·va·lo·rit·zar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# descrivies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kɾiˈβi.əs/, balear /dəs.kɾiˈvi.əs/ Occidental: nord-occidental /des.kɾiˈβi.es/ valencià /des.kɾiˈvi.es/, /des.kɾiˈβi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

descrivies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de descriure.
# descrivim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kɾiˈβim/, balear /dəs.kɾiˈvim/ Occidental: nord-occidental /des.kɾiˈβim/ valencià /des.kɾiˈvim/, /des.kɾiˈβim/
   * Rimes: -im

### Verb

descrivim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de descriure.
# descrivires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kɾiˈβi.ɾəs/, balear /dəs.kɾiˈvi.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /des.kɾiˈβi.ɾes/ valencià /des.kɾiˈvi.ɾes/, /des.kɾiˈβi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

descrivires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de descriure.
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descriure.
# descrivisses
## Català
### Verb

descrivisses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descriure.
# descriviren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kɾiˈβi.ɾən/, balear /dəs.kɾiˈvi.ɾən/ Occidental: nord-occidental /des.kɾiˈβi.ɾen/ valencià /des.kɾiˈvi.ɾen/, /des.kɾiˈβi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

descriviren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de descriure.
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descriure.
# descrivissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kɾiˈβi.sin/, balear /dəs.kɾiˈvi.sin/ Occidental: nord-occidental /des.kɾiˈβi.sin/ valencià /des.kɾiˈvi.sin/, /des.kɾiˈβi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

descrivissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descriure.
# descrivissi
## Català
### Verb

descrivissi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descriure.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descriure.
# descrivira
## Català
### Verb

descrivira
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descriure.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descriure.
# descrivissen
## Català
### Verb

descrivissen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descriure.
# desseparàssem
## Català
### Verb

desseparàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desseparar.

#### Variants

* desseparéssim, desseparéssem, desseparàssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·ràs·sem (5)
# desseparàsseu
## Català
### Verb

desseparàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desseparar.

#### Variants

* desseparéssiu, desseparésseu, desseparàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·ràs·seu (5)
# desseparàssim
## Català
### Verb

desseparàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desseparar.

#### Variants

* desseparéssim, desseparéssem, desseparàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·ràs·sim (5)
# desseparàs
## Català
### Verb

desseparàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desseparar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desseparar.

#### Variants

* [1] desseparessa, desseparés
* [2] desseparés

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·ràs (4)
* Anagrames: apradesses, apressades, desparessa, paredasses, repassades
# desseparàssiu
## Català
### Verb

desseparàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desseparar.

#### Variants

* desseparéssiu, desseparésseu, desseparàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·ràs·siu (5)
# desseparàveu
## Català
### Verb

desseparàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desseparar.

#### Variants

* desseparavo

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·rà·veu (5)
# desseparàvom
## Català
### Verb

desseparàvom
* (col·loquial central) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desseparar.

#### Variants

* desseparàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·rà·vom (5)
# desseparàreu
## Català
### Verb

desseparàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de desseparar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·rà·reu (5)
# desseparés
## Català
### Verb

desseparés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desseparar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desseparar.

#### Variants

* [1] desseparessa, desseparàs
* [2] desseparàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·rés (4)
* Anagrama: paredesses
# desseparàvem
## Català
### Verb

desseparàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desseparar.

#### Variants

* desseparàvom

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·rà·vem (5)
* Anagrama: desempavesar
# dessetè
## Català

   * Pronúncia: balear /ˌdɛˌsɛˈtə/, valencià /de.seˈte/

### Numeral

dessetè m. ‎(femení dessetena, plural masculí dessetens, plural femení dessetenes)
* (ordinal, partitiu, balear, alguerès) Forma alternativa de dissetè.

### Nom

dessetè m. ‎(plural dessetens)
* (balear, alguerès) Forma alternativa de dissetè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·tè (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# dessi
## Italià
### Verb

dessi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de dare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de dare
# dessin
## Català

   * Pronúncia: /ˈde.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

dessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dar.
    [Ells/elles/vostès] dessin, dessen, dassen, dassin o daren.

#### Sinònims

* donessin

## Francès

   * Pronúncia: /deˈsɛ̃/

### Nom

dessin m. ‎(plural dessins)
* dibuix

### Vegeu també

* dessin. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# dessetena
## Català

   * Pronúncia: balear /ˌdɛˌsɛˈtə.nə/, valencià /de.seˈte.na/

### Numeral

dessetena
* Forma femenina de dessetè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·te·na (4)
* Anagrama: desentesa
# dessetenes
## Català

   * Pronúncia: balear /ˌdɛˌsɛˈtə.nəs/, valencià /de.seˈte.nes/

### Numeral

dessetenes
* Forma plural de dessetena.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·te·nes (4)
* Anagrama: desenteses
# dessimo
## Italià
### Verb

dessimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de dare
# desset
## Català

   * Pronúncia: /deˈsɛt/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: Del llatí decem et septem ‎(literalment «deu i set»).

### Numeral

desset inv.
* (balear, alguerès, cardinal) Forma alternativa de disset.

### Nom

desset m. ‎(plural dessets)
* (balear, alguerès) Forma alternativa de disset.

### Nom

desset f. pl.
* (balear, alguerès) Forma alternativa de disset.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·set (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desseté
## Català

   * Pronúncia: valencià /de.seˈte/

### Numeral

desseté m. ‎(femení dessetena, plural masculí dessetens, plural femení dessetenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de dissetè.

### Nom

desseté m. ‎(plural dessetens)
* (valencià) Forma alternativa de dissetè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·té (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# desembrals
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəmˈbɾaɫs/, occidental /de.zemˈbɾaɫs/
   * Rimes: -als

### Adjectiu

desembrals inv. pl.
* Forma plural de desembral.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·brals (3)
# desembravir-se
## Català
### Verb

desembravir-se
* Forma pronominal de desembravir.
# desembrocar-se
## Català
### Verb

desembrocar-se
* Forma pronominal de desembrocar.
# desengavanyar-se
## Català
### Verb

desengavanyar-se
* Forma pronominal de desengavanyar.
# desengavatxar-se
## Català
### Verb

desengavatxar-se
* Forma pronominal de desengavatxar.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desengomar-se
## Català
### Verb

desengomar-se
* Forma pronominal de desengomar.
# desengatjar-se
## Català
### Verb

desengatjar-se
* Forma pronominal de desengatjar.
# devallasses
## Català
### Verb

devallasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb devallar.

#### Variants

* devallesses, devallares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·llas·ses (4)
* Anagrama: desllavasse
# devallava
## Català
### Verb

devallava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de devallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lla·va (4)
# devallen
## Català
### Verb

devallen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de devallar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb devallar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·llen (3)
# devallats
## Català
### Verb

devallats
* Participi masculí plural del verb devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·llats (3)
# devallaven
## Català
### Verb

devallaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lla·ven (4)
# devallem
## Català
### Verb

devallem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de devallar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb devallar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·llem (3)
* Anagrama: vedellam
# devallassen
## Català
### Verb

devallassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb devallar.

#### Variants

* devallessen, devallaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·llas·sen (4)
# devallat
## Català
### Verb

devallat
* Participi masculí singular del verb devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·llat (3)
* Anagrama: vetllada
# devallaves
## Català
### Verb

devallaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lla·ves (4)
# devalle
## Català
### Verb

devalle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de devallar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb devallar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb devallar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb devallar.

#### Variants

* [1] devallo

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lle (3)
* Anagrames: vedella, vedellà