OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escabellonaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎuˈna.βəs/ balear /əs.kə.bə.ʎoˈna.vəs/, /əs.kə.bə.ʎuˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.ka.βe.ʎoˈna.βes/ valencià /es.ka.be.ʎoˈna.ves/, /es.ka.βe.ʎoˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

escabellonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escabellonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·na·ves (6)
# escabellone
## Català
### Verb

escabellone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escabellonar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escabellonar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escabellonar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escabellonar.

#### Variants

* [1] escabellono, escabelloni
* [2] escabelloni
* [3] escabelloni
* [4] escabelloni

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·ne (5)
# escabellonasses
## Català
### Verb

escabellonasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabellonar.

#### Variants

* escabellonessis, escabellonesses, escabellonares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·nas·ses (6)
# escabellonats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎuˈnats/ balear /əs.kə.bə.ʎoˈnats/, /əs.kə.bə.ʎuˈnats/ Occidental: /es.ka.be.ʎoˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

escabellonats
* Participi masculí plural del verb escabellonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·nats (5)
# escabellonava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎuˈna.βə/ balear /əs.kə.bə.ʎoˈna.və/, /əs.kə.bə.ʎuˈna.və/ Occidental: nord-occidental /es.ka.βe.ʎoˈna.βa/ valencià /es.ka.be.ʎoˈna.va/, /es.ka.βe.ʎoˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

escabellonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escabellonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escabellonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·na·va (6)
# escabellonen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.βəˈʎo.nən/, occidental /es.ka.beˈʎo.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

escabellonen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escabellonar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escabellonar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escabellonar.

#### Variants

* [2] escabellonin
* [3] escabellonin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·nen (5)
# escabellonat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎuˈnat/ balear /əs.kə.bə.ʎoˈnat/, /əs.kə.bə.ʎuˈnat/ Occidental: /es.ka.be.ʎoˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

escabellonat
* Participi masculí singular del verb escabellonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·nat (5)
# escabellonaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎuˈna.βən/ balear /əs.kə.bə.ʎoˈna.vən/, /əs.kə.bə.ʎuˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /es.ka.βe.ʎoˈna.βen/ valencià /es.ka.be.ʎoˈna.ven/, /es.ka.βe.ʎoˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

escabellonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escabellonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·na·ven (6)
# escabellones
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.βəˈʎo.nəs/, occidental /es.ka.beˈʎo.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

escabellones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de escabellonar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escabellonar.

#### Variants

* [2] escabellonis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·nes (5)
# escabellonem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎuˈnɛm/ balear /əs.kə.bə.ʎoˈnəm/, /əs.kə.bə.ʎuˈnɛm/ Occidental: /es.ka.be.ʎoˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

escabellonem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escabellonar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escabellonar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb escabellonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·nem (5)
# esdentaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.təˈɾi.ə/, occidental /ez.ðen.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esdentaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esdentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esdentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·ta·ri·a (5)
* Anagrames: atendaries, esterniada, sedentària
# esdentaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.təˈɾe/, occidental /ez.ðen.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esdentaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esdentar.
# esdentaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.təˈɾi.əw/, occidental /ez.ðen.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esdentaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esdentar.
# esdentareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.dən.təˈɾɛw/ balear /əz.ðən.təˈɾəw/, /əz.ðən.təˈɾɛw/ Occidental: /ez.ðen.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esdentareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esdentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·ta·reu (4)
* Anagrama: endeutar-se
# esdentarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.təˈɾa/, occidental /ez.ðen.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esdentarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esdentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·ta·rà (4)
* Anagrames: atendar-se, atendares, enartades, estrenada
# esdentares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dənˈta.ɾəs/, occidental /ez.ðenˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esdentares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esdentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·ta·res (4)
* Anagrama: estrenades
# esdentaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.təˈɾi.əs/, occidental /ez.ðen.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esdentaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esdentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·ta·ri·es (5)
* Anagrames: esterniades, sedentàries
# esdentaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.təˈɾas/, occidental /ez.ðen.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esdentaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esdentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·ta·ràs (4)
* Anagrames: atardessen, desenastar
# esdentarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.təˈɾi.ən/, occidental /ez.ðen.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esdentarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esdentar.
# estrijola
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tɾiˈʒo.ɫə/ Occidental: nord-occidental /es.tɾiˈʒo.ɫa/, valencià /es.tɾiˈd͡ʒo.ɫa/
   * Rimes: -ola

### Verb

estrijola
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de estrijolar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb estrijolar.
# estrijolam
## Català
### Verb

estrijolam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de estrijolar.

#### Variants

* estrijolem
# estrijolara
## Català
### Verb

estrijolara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrijolar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrijolar.

#### Variants

* [1] estrijolés, estrijolàs
* [2] estrijolés, estrijolàs
# estrijolaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾi.ʒu.ɫəˈɾan/ balear /əs.tɾi.ʒo.ɫəˈɾan/, /əs.tɾi.ʒu.ɫəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /es.tɾi.ʒo.ɫaˈɾan/, valencià /es.tɾi.d͡ʒo.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

estrijolaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de estrijolar.

### Miscel·lània

* Anagrama: saltironejar
# estrijol
## Català
### Verb

estrijol
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estrijolar.

#### Variants

* estrijolo, estrijole, estrijoli
# estrijolar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾi.ʒuˈɫa/ balear /əs.tɾi.ʒoˈɫa/, /əs.tɾi.ʒuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /es.tɾi.ʒoˈɫa/ valencià /es.tɾi.d͡ʒoˈɫaɾ/, /es.tɾi.d͡ʒoˈɫa/ Informal: nord-occidental /as.tɾi.ʒoˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: estrijolà
   * Etimologia: De estríjol, segle XIV.

### Verb

estrijolar trans.
* Pentinar i netejar el pèl d’un animal amb l’estríjol.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: estrijolo, estrijola, estrijolem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* estrillar (alguerès)

#### Traduccions

* Anglès: currycomb $^{(en)}$
* Castellà: almohazar $^{(es)}$
* Francès: étriller $^{(fr)}$
* Italià: strigliare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tri·jo·lar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# txorietan
## Basc
### Nom

txorietan
* inessiu definit plural de txori
# txoriko
## Basc
### Nom

txoriko
* genitiu locatiu definit singular de txori
# txorientzat
## Basc
### Nom

txorientzat
* benefactiu definit plural de txori
# txorietara
## Basc
### Nom

txorietara
* al·latiu definit plural de txori
# txorietatik
## Basc
### Nom

txorietatik
* ablatiu definit plural de txori
# txoriez
## Basc
### Nom

txoriez
* instrumental definit plural de txori
# txorik
## Basc
### Nom

txorik
* ergatiu indefinit de txori
# txorietako
## Basc
### Nom

txorietako
* genitiu locatiu definit plural de txori
# txorietaraino
## Basc
### Nom

txorietaraino
* terminatiu definit plural de txori
# txorietarantz
## Basc
### Nom

txorietarantz
* al·latiu direccional definit plural de txori
# useguesses
## Català
### Verb

useguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb usar.

### Miscel·lània

* Anagrama: sueguesses
# use
## Català
### Verb

use
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de usar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb usar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb usar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb usar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·se (2)
* Anagrames: Eus, seu, sèu, séu, sue

## Anglès

   * Pronúncia: Verb: /juːz/; nom: /juːs/

### Verb

use ‎(3a persona singular present uses, gerundi using, passat i participi used)
* usar

### Nom

use ‎(plural uses)
* ús, utilització

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈuː.sɛ/

### Adjectiu

ūse
* vocatiu masculí singular de ūsus
# used
## Anglès

   * Pronúncia: /juːzd/ àudio (EUA)

### Verb

used
* passat i participi de use
# useguessen
## Català
### Verb

useguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb usar.

### Miscel·lània

* Anagrama: sueguessen
# useful
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Adjectiu

useful ‎(comparatiu more useful, superlatiu most useful)
* útil

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# useguem
## Català
### Verb

useguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb usar.

### Miscel·lània

* Anagrama: sueguem
# useguessa
## Català
### Verb

useguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb usar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·se·gues·sa (4)
* Anagrames: agusésseu, sueguessa
# usegueu
## Català
### Verb

usegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb usar.

### Miscel·lània

* Anagrama: suegueu
# usegués
## Català
### Verb

usegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb usar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·se·gués (3)
* Anagrames: suegués, ugésseu
# usdefruití
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /uz.də.fɾujˈti/ Occidental: nord-occidental /uz.ðe.fɾujˈti/ valencià /uz.ðe.fɾujˈti/, /uz.ðe.fɾwiˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

usdefruití
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de usdefruitar.
# vanassin
## Català
### Verb

vanassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanar-se.
# vanava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈna.βə/, balear /vəˈna.və/ Occidental: nord-occidental /baˈna.βa/ valencià /vaˈna.va/, /baˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

vanava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de vanar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de vanar-se.
# vandalismo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ban.daˈliz.mo/, meridional \baŋ.daˈlih.mo\
       Americà: alt /ban.daˈliz.mo/, baix \baŋ.daˈlih.mo\, austral /ban.daˈlih.mo/
   * Rimes: -izmo

### Nom

vandalismo m. ‎(plural vandalismos)
* vandalisme

### Miscel·lània

* Síl·labes: van·da·lis·mo (4)
# vanaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈna.βən/, balear /vəˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /baˈna.βen/ valencià /vaˈna.ven/, /baˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

vanaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de vanar-se.
# vandalismos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ban.daˈliz.mos/, meridional \baŋ.daˈlih.moh\
       Americà: alt /ban.daˈliz.m(o)s/, baix \baŋ.daˈlih.moh\, austral /ban.daˈlih.mos/
   * Rimes: -izmos

### Nom

vandalismos m. pl.
* forma plural de vandalismo
# vanassis
## Català
### Verb

vanassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanar-se.
# vanaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈna.βəs/, balear /vəˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /baˈna.βes/ valencià /vaˈna.ves/, /baˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

vanaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de vanar-se.
# vanisassin
## Català
### Verb

vanisassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanisar.
# vanisava
## Català
### Verb

vanisava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de vanisar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de vanisar.
# vanisaves
## Català
### Verb

vanisaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de vanisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ni·sa·ves (4)
* Anagrama: avivassen
# vanisem
## Català
### Verb

vanisem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de vanisar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb vanisar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb vanisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ni·sem (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeimnsv)
* Anagrames: esvanim, minaves
# vanisassis
## Català
### Verb

vanisassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanisar.
# vanisaven
## Català
### Verb

vanisaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de vanisar.
# vanisat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.niˈzat/, balear /və.niˈzat/ Occidental: /ba.niˈzat/, /va.niˈzat/
   * Rimes: -at

### Nom

vanisat m. ‎(plural vanisats)
* (tèxtil) Lligat format per dos fils de matèria o color diferents, un dels quals és visible per l'exterior del teixit i l'altre per l'interior.

#### Traduccions

* Anglès: plaiting $^{(en)}$, plating $^{(en)}$
* Castellà: vanisado $^{(es)}$
* Francès: vanisage $^{(fr)}$

### Verb

vanisat
* Participi masculí singular del verb vanisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ni·sat (3)
* Anagrames: avinats, avisant, instava

### Vegeu també

* vanisat. Neoloteca. TERMCAT, Centre de Terminologia. (i) DOGC 13-03-2008
# vanisau
## Català
### Verb

vanisau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vanisar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vanisar.
# vanise
## Català
### Verb

vanise
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vanisar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vanisar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vanisar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vanisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ni·se (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeinsv)
* Anagrames: avesin, avines, avinés, avisen, envaís, enviàs, esvaní, niaves, vesina
# esmorronessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mu.ruˈne.sis/ balear /əz.mo.roˈne.sis/, /əz.mu.ruˈne.sis/ Occidental: /ez.mo.roˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esmorronessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorronar.

#### Variants

* esmorronassis, esmorronasses
# esmorronava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mu.ruˈna.βə/ balear /əz.mo.roˈna.və/, /əz.mu.ruˈna.və/ Occidental: nord-occidental /ez.mo.roˈna.βa/ valencià /ez.mo.roˈna.va/, /ez.mo.roˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esmorronava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esmorronar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esmorronar.
# esmorronen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.muˈro.nən/ balear /əz.moˈro.nən/, /əz.muˈro.nən/ Occidental: /ez.moˈro.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

esmorronen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esmorronar.
# esmorrones
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.muˈro.nəs/ balear /əz.moˈro.nəs/, /əz.muˈro.nəs/ Occidental: /ez.moˈro.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

esmorrones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esmorronar.
# esmorroneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mu.ruˈnɛw/ balear /əz.mo.roˈnəw/, /əz.mu.ruˈnɛw/ Occidental: /ez.mo.roˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esmorroneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esmorronar.
# esmorroni
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.muˈro.ni/ balear /əz.moˈro.ni/, /əz.muˈro.ni/ Occidental: /ez.moˈro.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

esmorroni
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esmorronar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esmorronar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esmorronar.
# esmorronaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mu.ruˈna.βən/ balear /əz.mo.roˈna.vən/, /əz.mu.ruˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /ez.mo.roˈna.βen/ valencià /ez.mo.roˈna.ven/, /ez.mo.roˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esmorronaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esmorronar.
# esmorronessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mu.ruˈne.sin/ balear /əz.mo.roˈne.sin/, /əz.mu.ruˈne.sin/ Occidental: /ez.mo.roˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esmorronessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorronar.

#### Variants

* esmorronassin, esmorronassen
# esmorronaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mu.ruˈna.βəs/ balear /əz.mo.roˈna.vəs/, /əz.mu.ruˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /ez.mo.roˈna.βes/ valencià /ez.mo.roˈna.ves/, /ez.mo.roˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esmorronaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esmorronar.
# espessís
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈsis/, occidental /es.peˈsis/
   * Rimes: -is

### Verb

espessís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* [1] espessigués, espessissi, espessiguera, espessira
* [2] espessigués, espessiguera, espessira

### Miscel·lània

* Anagrames: pesessis, pisesses

## Català antic
### Verb

espessís
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de espessir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de espessir

#### Variants

* [1] espessira
* [2] espessira
# espessíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈsi.səm/, occidental /es.peˈsi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

espessíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* espessiguéssem, espessiguérem, espessíssim, espessírem

## Català antic
### Verb

espessíssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de espessir

#### Variants

* espessírem
# espessísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈsi.səw/, occidental /es.peˈsi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

espessísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* espessiguésseu, espessiguéreu, espessíssiu, espessíreu

## Català antic
### Verb

espessísseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de espessir

#### Variants

* espessíssets, espessírets, espessíreu
# espessíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈsi.ɾəw/, occidental /es.peˈsi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

espessíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de espessir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* [1] espessiguéreu
* [2] espessiguésseu, espessiguéreu, espessíssiu, espessísseu

### Miscel·lània

* Anagrama: esperéssiu

## Català antic
### Verb

espessíreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de espessir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de espessir

#### Variants

* [1] espessist
* [2] espessíssets, espessísseu, espessírets
# espessíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈsi.sim/, occidental /es.peˈsi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

espessíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* espessiguéssem, espessiguérem, espessíssem, espessírem
# espessírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈsi.ɾəm/, occidental /es.peˈsi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

espessírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de espessir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* [1] espessiguérem
* [2] espessiguéssem, espessiguérem, espessíssim, espessíssem

### Miscel·lània

* Anagrames: esperéssim, imperesses

## Català antic
### Verb

espessírem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de espessir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de espessir

#### Variants

* [1] espessim
* [2] espessíssem
# espessíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈsi.siw/, occidental /es.peˈsi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

espessíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* espessiguésseu, espessiguéreu, espessísseu, espessíreu
# espessírets
## Català antic
### Verb

espessírets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de espessir

#### Variants

* espessíssets, espessísseu, espessíreu
# espessíssets
## Català antic
### Verb

espessíssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de espessir

#### Variants

* espessísseu, espessírets, espessíreu