OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ceba
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈsɛ.βə/ balear /ˈsə.bə/, /ˈsɛ.bə/ Occidental: /ˈse.ba/
   * Etimologia: Del llatí cēpa, segle XI.

### Nom

ceba f. ‎(plural cebes)
* Planta herbàcia bulbosa de la família de les liliàcies.

#### Compostos i expressions

* ésser de la ceba
* fer menjar ceba

#### Derivats

* cebaci
* ceballar
* ceballaire, ceballot

#### Traduccions

* Albanès: qepë $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Zwiebel $^{(de)}$ f.
* Amazic marroquí: ⵜⴰⵥⴰⵍⵉⵎⵜ $^{(zgh)}$ ‎(taẓalimt), ⴰⵥⴰⵍⵉⵎ $^{(zgh)}$ ‎(aẓalim) (col·lectiu)
* Anglès: onion $^{(en)}$
* Basc: tipula $^{(eu)}$
* Belarús: лук $^{(be)}$ m. ‎(luk)
* Castellà: cebolla $^{(es)}$ f.
* Danès: løg $^{(da)}$ n.
* Eslovac: cibuľa $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: čebula $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: cepo $^{(eo)}$
* Estonià: sibul $^{(et)}$
* Feroès: leykur $^{(fo)}$ m.
* Francès: oignon $^{(fr)}$
* Friülà: civole $^{(fur)}$, cevole $^{(fur)}$ f.
* Gallec: cebola $^{(gl)}$ f.
* Grec: κρεμμύδι $^{(el)}$ n. ‎(kremmidi)
* Grec antic: κρόμμυον $^{(grc)}$ n. ‎(krómmyon)
* Hebreu: בָּצָל‎ $^{(he)}$ m.
* Hongarès: hagyma $^{(hu)}$
* Irlandès: oinniún $^{(ga)}$ m.
* Italià: cipolla $^{(it)}$
* Japonès: 玉葱 $^{(ja)}$
* Llatí: caepa $^{(la)}$ f., cepa $^{(la)}$ f.
* Llengua de signes catalana: CEBA $^{(csc)}$
* Neerlandès: ui $^{(nl)}$ m.
* Noruec: løk $^{(no)}$ m.
* Occità: ceba $^{(oc)}$ f.
* Piemontès: siola $^{(pms)}$ f.
* Polonès: cebula $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: cebola $^{(pt)}$ f.
* Quítxua: siwulla $^{(qu)}$
* Retoromànic: tschagula $^{(rm)}$ f., tschavola $^{(rm)}$ f.
* Romanès: ceapă $^{(ro)}$ f.
* Rus: лук $^{(ru)}$ m. ‎(luk)
* Sard: chepudha $^{(sc)}$
* Serbocroat: лук $^{(sh)}$, luk $^{(sh)}$
* Sicilià: cipudda $^{(scn)}$ f.
* Suahili: kitunguu $^{(sw)}$
* Suec: lök $^{(sv)}$ c.
* Turc: soğan $^{(tr)}$
* Txec: cibule $^{(cs)}$ f.
* Uzbek: piyoz $^{(uz)}$
* Vilamovià: cwypuł $^{(wym)}$ f.
* Wolof: soble $^{(wo)}$
* Xinès: 洋蔥 $^{(zh)}$ ‎(洋葱, yángcōng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·ba (2)
* Anagrames: beca, becà, cabé

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈθe.βa\
       Americà: alt /ˈse.ba/, baix \ˈse.βa\
   * Rimes: -eba

### Verb

ceba ‎(infinitiu cebar)
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb cebar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb cebar

#### Variants

* [2]: (voseo) cebá

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·ba (2)
* Anagrames: beca, becá, cabe, cabé
# ceb
## Multilingüe
### Símbol

ceb
* Codi de llengua ISO 639-2 del cebuà.
# cdo
## Multilingüe
### Símbol

cdo
* Codi de llengua ISO 639-2 del xinès min oriental.
# ceballudes
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.βəˈʎu.ðəs/, occidental /se.baˈʎu.ðes/
   * Rimes: -udes

### Adjectiu

ceballudes f. pl.
* Forma plural de ceballuda.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·ba·llu·des (4)
* Anagrama: cabelludes
# clogueren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫuˈɣe.ɾən/ balear /kɫoˈɣe.ɾən/, /kɫuˈɣe.ɾən/ Occidental: /kɫoˈɣe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

clogueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de cloure.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cloure.

#### Variants

* [2] cloguessin, cloguessen
# clofolla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫuˈfo.ʎə/ balear /kɫoˈfo.ʎə/, /kɫuˈfo.ʎə/ Occidental: /kɫoˈfo.ʎa/
   * Rimes: -oʎa
   * Etimologia: De clofoll, segle XV.

### Nom

clofolla f. ‎(plural clofolles)
* Embolcall dur i llenyós d’un fruit.
* closca (d’ou)

#### Sinònims

* (d’un fruit) casca, clafoll, clafolla, clòfia, closca, clova, clovell, clovella, corfa, esclofa, esclòfia, esclofolla, esclova

#### Hipònims

* pelló

#### Traduccions

* Anglès: shell $^{(en)}$
* Castellà: cáscara $^{(es)}$ f.
* Francès: coque $^{(fr)}$ f.
* Italià: guscio $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·fo·lla (3)
* Anagrama: alcofoll

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# cloguera
## Català
### Verb

cloguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cloure.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cloure.

#### Variants

* [1] clogués
* [2] clogués

### Miscel·lània

* Anagrames: cargoleu, colgareu, colgàreu
# cloguessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫuˈɣe.sən/ balear /kɫoˈɣe.sən/, /kɫuˈɣe.sən/ Occidental: /kɫoˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

cloguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cloure.

#### Variants

* cloguessin, clogueren

### Miscel·lània

* Anagrama: colguessen
# cloga
## Català
### Verb

cloga
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb cloure.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cloure.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb cloure.

#### Variants

* [1] clogui
* [2] clogui
* [3] clogui

### Miscel·lània

* Anagrames: colga, colgà
# cloguen
## Català
### Verb

cloguen
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb cloure.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb cloure.

#### Variants

* [1] cloguin
* [2] cloguin

### Miscel·lània

* Anagrama: colguen
# clogueres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫuˈɣe.ɾəs/ balear /kɫoˈɣe.ɾəs/, /kɫuˈɣe.ɾəs/ Occidental: /kɫoˈɣe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

clogueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de cloure.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cloure.

#### Variants

* [2] cloguessis, cloguesses
# clogues
## Català
### Verb

clogues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cloure.

#### Variants

* cloguis

### Miscel·lània

* Anagrames: colgues, colgués
# clofolles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫuˈfo.ʎəs/ balear /kɫoˈfo.ʎəs/, /kɫuˈfo.ʎəs/ Occidental: /kɫoˈfo.ʎes/
   * Rimes: -oʎes

### Nom

clofolles f. pl.
* Forma plural de clofolla.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·fo·lles (3)
# carnificaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.ni.fi.kəˈɾi.əs/, occidental /kaɾ.ni.fi.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

carnificaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de carnificar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ni·fi·ca·ri·es (6)
# carnificaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.ni.fi.kəˈɾas/, occidental /kaɾ.ni.fi.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

carnificaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de carnificar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ni·fi·ca·ràs (5)
# carnificaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.ni.fi.kəˈɾi.əm/, occidental /kaɾ.ni.fi.kaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

carnificaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de carnificar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ni·fi·ca·rí·em (6)
# carnificasses
## Català
### Verb

carnificasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb carnificar-se.

#### Variants

* carnifiquessis, carnifiquesses, carnificassis, carnificares

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ni·fi·cas·ses (5)
# carnificassin
## Català
### Verb

carnificassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb carnificar-se.

#### Variants

* carnifiquessin, carnifiquessen, carnificassen, carnificaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ni·fi·cas·sin (5)
# carnificarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.ni.fi.kəˈɾi.ən/, occidental /kaɾ.ni.fi.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

carnificarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de carnificar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ni·fi·ca·ri·en (6)
# carnificarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.ni.fi.kəˈɾa/, occidental /kaɾ.ni.fi.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

carnificarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de carnificar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ni·fi·ca·rà (5)
# carnificaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.ni.fi.kəˈɾe/, occidental /kaɾ.ni.fi.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

carnificaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de carnificar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ni·fi·ca·ré (5)
# carnificaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.ni.fi.kəˈɾi.əw/, occidental /kaɾ.ni.fi.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

carnificaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de carnificar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ni·fi·ca·rí·eu (6)
# carnificassen
## Català
### Verb

carnificassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb carnificar-se.

#### Variants

* carnifiquessin, carnifiquessen, carnificassin, carnificaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ni·fi·cas·sen (5)
# confabulares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.fə.βuˈɫa.ɾəs/ balear /koɱ.fə.buˈɫa.ɾəs/, /kuɱ.fə.buˈɫa.ɾəs/ Occidental: /koɱ.fa.buˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

confabulares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de confabular.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb confabular.

#### Variants

* [2] confabulessis, confabulesses, confabulassis, confabulasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fa·bu·la·res (5)
* Anagrama: confabular-se
# confabulareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.fə.βu.ɫəˈɾɛw/ balear /koɱ.fə.bu.ɫəˈɾəw/, /kuɱ.fə.bu.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /koɱ.fa.bu.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

confabulareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de confabular.
# confabularia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.fə.βu.ɫəˈɾi.ə/ balear /koɱ.fə.bu.ɫəˈɾi.ə/, /kuɱ.fə.bu.ɫəˈɾi.ə/ Occidental: /koɱ.fa.bu.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

confabularia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de confabular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de confabular.
# confabularies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.fə.βu.ɫəˈɾi.əs/ balear /koɱ.fə.bu.ɫəˈɾi.əs/, /kuɱ.fə.bu.ɫəˈɾi.əs/ Occidental: /koɱ.fa.bu.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

confabularies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de confabular.
# confabularis
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.faː.bʊˈlaː.rɪs/

### Verb

cōnfābulāris
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de cōnfābulor
# confabularen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.fə.βuˈɫa.ɾən/ balear /koɱ.fə.buˈɫa.ɾən/, /kuɱ.fə.buˈɫa.ɾən/ Occidental: /koɱ.fa.buˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

confabularen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de confabular.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb confabular.

#### Variants

* [2] confabulessin, confabulessen, confabulassin, confabulassen
# confabulari
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.faː.bʊˈlaː.riː/

### Verb

cōnfābulārī
* infinitiu del present actiu de cōnfābulor
# confabularan
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.fə.βu.ɫəˈɾan/ balear /koɱ.fə.bu.ɫəˈɾan/, /kuɱ.fə.bu.ɫəˈɾan/ Occidental: /koɱ.fa.bu.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

confabularan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de confabular.
# confabularien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.fə.βu.ɫəˈɾi.ən/ balear /koɱ.fə.bu.ɫəˈɾi.ən/, /kuɱ.fə.bu.ɫəˈɾi.ən/ Occidental: /koɱ.fa.bu.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

confabularien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de confabular.
# circumcidasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /sir.kum.siˈða.səs/, occidental /siɾ.kum.siˈða.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

circumcidasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb circumcidar.
    [Tu] circumcidessis, circumcidesses, circumcidasses, circumcidassis o circumcidares.
# circumcidaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sir.kum.siˈða.βən/, balear /siɾ.kum.siˈða.vən/ Occidental: nord-occidental /sir.kum.siˈða.βen/, valencià /siɾ.kum.siˈða.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

circumcidaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de circumcidar.
# circumcidaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sir.kum.siˈða.βəs/, balear /siɾ.kum.siˈða.vəs/ Occidental: nord-occidental /sir.kum.siˈða.βes/, valencià /siɾ.kum.siˈða.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

circumcidaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de circumcidar.
# circumcidassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /sir.kum.siˈða.sən/, occidental /siɾ.kum.siˈða.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

circumcidassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb circumcidar.
    [Ells/elles/vostès] circumcidessin, circumcidessen, circumcidassen, circumcidassin o circumcidaren.
# circumcidassin
## Català

   * Pronúncia: /sir.kum.siˈða.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

circumcidassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb circumcidar.
    [Ells/elles/vostès] circumcidessin, circumcidessen, circumcidassen, circumcidassin o circumcidaren.
# circumcidau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /siɾ.kum.siˈðaw/, alguerès /siɫ.kum.siˈðaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

circumcidau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de circumcidar.
    [Vosaltres/vós] circumcideu o circumcidau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb circumcidar.
    Circumcideu o circumcidau [vosaltres/vós].
# circumcidava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sir.kum.siˈða.βə/, balear /siɾ.kum.siˈða.və/ Occidental: /siɾ.kum.siˈða.βa/, /siɾ.kum.siˈða.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

circumcidava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de circumcidar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de circumcidar.
# circumcidassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /siɾ.kum.siˈða.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

circumcidassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb circumcidar.
    [Tu] circumcidessis, circumcidesses, circumcidasses, circumcidassis o circumcidares.
# combatirien
## Català
### Verb

combatirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de combatir.
# combatireu
## Català
### Verb

combatireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de combatir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·ba·ti·reu (4)
* Heterograma de 10 lletres (abceimortu)
* Anagrama: combatríeu
# combatiria
## Català
### Verb

combatiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de combatir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de combatir.
# combatiries
## Català
### Verb

combatiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de combatir.
# combatiran
## Català
### Verb

combatiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de combatir.
# combatirem
## Català
### Verb

combatirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de combatir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·ba·ti·rem (4)
* Anagrama: combatríem
# combatiren
## Català
### Verb

combatiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de combatir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·ba·ti·ren (4)
* Heterograma de 10 lletres (abceimnort)
* Anagrama: combatrien
# clairon à clés
## Francès
### Nom

clairon à clés m. ‎(plural clairons à clés)
* clarí de claus

#### Sinònims

* bugle à clefs

### Vegeu també

* clairon à clés. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# clamas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈklaː.maːs/

### Verb

clāmās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de clāmō
# clairons à clés
## Francès
### Nom

clairons à clés m. pl.
* forma plural de clairon à clés
# clamar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɫəˈma/ Occidental: nord-occidental /kɫaˈma/ valencià /kɫaˈmaɾ/, /kɫaˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí clāmāre ‎(«cridar, exclamar»), segle XII

### Verb

clamar trans., intr., pron. ‎(pronominal clamar-se)
* Demanar a crits.
* Fer una petició desesperada a Déu.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: clamo, clama, clamem

#### Derivats

* aclamar

#### Sinònims

* complànyer, cridar, vociferar, reclamar
* invocar

#### Relacionats

* llagrimejar, plorar, ploriquejar, sanglotar

#### Traduccions

* Anglès: shout $^{(en)}$
* Castellà: clamar $^{(es)}$
* Francès: clamer $^{(fr)}$
* Gallec: clamar $^{(gl)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cla·mar (2)
* Anagrames: calmar, lacram

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: clamar
# clamar-se
## Català
### Verb

clamar-se
* Forma pronominal de clamar.

### Miscel·lània

* Anagrames: almescar, asclarem, asclàrem, calmar-se, calmares, caramels, escamarl, lascarem, lascàrem, mesclara, mesclarà
# clamant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫəˈman/ balear /kɫəˈmant/, /kɫəˈman/ Occidental: nord-occidental /kɫaˈman/ valencià /kɫaˈmant/, /kɫaˈman/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: De clamar, segle XIII.

### Adjectiu

clamant inv. ‎(plural clamants)
* Dit de la part que posa un clam.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: cla·mant (2)
* Anagrama: calmant

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# clairons
## Francès

   * Pronúncia: /klɛˈʁɔ̃/

### Nom

clairons m. pl.
* forma plural de clairon
# clamare
## Llatí

   * Pronúncia: /klaːˈmaː.rɛ/

### Verb

clāmāre
* infinitiu del present actiu de clāmō
# conformàssiu
## Català
### Verb

conformàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb conformar.
# conformésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.furˈme.səw/ balear /koɱ.foɾˈme.səw/, /kuɱ.furˈme.səw/ Occidental: /koɱ.foɾˈme.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

conformésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb conformar.
# conforméssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.furˈme.siw/ balear /koɱ.foɾˈme.siw/, /kuɱ.furˈme.siw/ Occidental: /koɱ.foɾˈme.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

conforméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb conformar.
# conformàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.furˈma.βəw/ balear /koɱ.foɾˈma.vəw/, /kuɱ.furˈma.vəw/ Occidental: nord-occidental /koɱ.forˈma.βew/ valencià /koɱ.foɾˈma.vew/, /koɱ.foɾˈma.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

conformàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de conformar.
# conforméssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.furˈme.səm/ balear /koɱ.foɾˈme.səm/, /kuɱ.furˈme.səm/ Occidental: /koɱ.foɾˈme.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

conforméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb conformar.
# conforméssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.furˈme.sim/ balear /koɱ.foɾˈme.sim/, /kuɱ.furˈme.sim/ Occidental: /koɱ.foɾˈme.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

conforméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb conformar.
# conformàssim
## Català
### Verb

conformàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb conformar.
# conformés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.furˈmes/ balear /koɱ.foɾˈmes/, /kuɱ.furˈmes/ Occidental: /koɱ.foɾˈmes/
   * Rimes: -es

### Verb

conformés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb conformar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb conformar.
# conformí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.furˈmi/ balear /koɱ.foɾˈmi/, /kuɱ.furˈmi/ Occidental: /koɱ.foɾˈmi/
   * Rimes: -i

### Verb

conformí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de conformar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·for·mí (3)
* Anagrames: confirmo, micròfon
# carregam
## Català
### Verb

carregam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de carregar.
# carregara
## Català
### Verb

carregara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb carregar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb carregar.
# carregaien
## Català
### Verb

carregaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de carregar.
# carregar un temps mort
## Català
### Verb

carregar un temps mort intr.
* (basquetbol) Fer constar en l'acta el temps mort sol·licitat per un equip o imputat a un equip com a penalització.

#### Traduccions

* Anglès: charge a timeout $^{(en)}$
* Castellà: cargar un tiempo muerto $^{(es)}$
* Francès: imputer un temps mort $^{(fr)}$

### Vegeu també

* carregar un temps mort. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# carregaies
## Català
### Verb

carregaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de carregar.