OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# inferior colliculus
## Anglès
### Nom

inferior colliculus ‎(plural inferior colliculi)
* (anatomia) col·licle inferior, tubercle quadrigeminat inferior

### Vegeu també

* inferior colliculus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# inferior nasal concha
## Anglès
### Nom

inferior nasal concha ‎(plural inferior nasal conchas)
* (anatomia) cornet inferior, conca nasal inferior

### Vegeu també

* inferior nasal concha. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# inferior vena cava
## Anglès
### Nom

inferior vena cava ‎(plural inferior venae cavae)
* (anatomia) vena cava inferior

### Vegeu també

* inferior vena cava. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# inferior venae cavae
## Anglès
### Nom

inferior venae cavae
* forma plural de inferior vena cava
# infibulareu
## Català
### Verb

infibulareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de infibular.
# infibularia
## Català
### Verb

infibularia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de infibular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de infibular.
# infibulariven
## Català
### Verb

infibulariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de infibular.
# infibulares
## Català
### Verb

infibulares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de infibular.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infibular.
# infibularà
## Català
### Verb

infibularà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de infibular.
# infibularien
## Català
### Verb

infibularien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de infibular.
# infibularies
## Català
### Verb

infibularies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de infibular.
# infibulariva
## Català
### Verb

infibulariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de infibular.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de infibular.
# infibularives
## Català
### Verb

infibularives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de infibular.
# infibularàs
## Català
### Verb

infibularàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de infibular.
# impliquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫiˈke.sən/, occidental /im.pɫiˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

impliquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    [Ells/elles/vostès] impliquessin, impliquessen, implicassen, implicassin o implicaren.
# impliqueu
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫiˈkɛw/, occidental /im.pɫiˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

impliqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de implicar.
    [Vosaltres/vós] impliqueu o implicau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb implicar.
    [Que vosaltres/vós] impliqueu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb implicar.
    Impliqueu o implicau [vosaltres/vós].
# impliquessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɫiˈke.si/, balear /im.pɫiˈke.si/ alguerès /an.priˈke.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

impliquessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] impliqués, implicàs o implicara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] impliqués, implicàs o implicara.
# impliquessin
## Català

   * Pronúncia: /im.pɫiˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

impliquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    [Ells/elles/vostès] impliquessin, impliquessen, implicassen, implicassin o implicaren.
# impliquessis
## Català

   * Pronúncia: /im.pɫiˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

impliquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    [Tu] impliquessis, impliquesses, implicasses, implicassis o implicares.
# impliquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫiˈke.səs/, occidental /im.pɫiˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

impliquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.

#### Variants

* impliquessis, implicasses, implicassis, implicares
# impliqui
## Català

   * Pronúncia: /imˈpɫi.ki/
   * Rimes: -iki

### Verb

impliqui
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de implicar.
    Forma septentrional: [jo] implico, implique, implic o impliqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb implicar.
    [Que jo] impliqui o implique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb implicar.
    [Que ell/ella/vostè] impliqui o implique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb implicar.
    Impliqui o implique [ell/ella/vostè].
# impliquer
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.pliˈke/ àudio (FR)
   * Etimologia: Del llatí implicāre.

### Verb

impliquer trans.
* implicar

#### Sinònims

* mêler

#### Conjugació
### Vegeu també

* Entrada «impliquer» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# impliques
## Català

   * Pronúncia: oriental /imˈpɫi.kəs/, occidental /imˈpɫi.kes/
   * Rimes: -ikes
   * Homòfon: implique's

### Verb

impliques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de implicar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb implicar.
    [Que tu] impliquis o impliques; [tu] no impliquis o impliques.
# impliquessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫiˈke.sə/, occidental /im.pɫiˈke.sa/
       Informal: /im.pɫiˈke.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

impliquessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] impliqués, implicàs o implicara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pli·ques·sa (4)
* Anagrama: apliquéssim
# inoculéssim
## Català
### Verb

inoculéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inocular.
# inoculéssiu
## Català
### Verb

inoculéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inocular.
# inoculí
## Català
### Verb

inoculí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de inocular.
# inofensivas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.no.fenˈsi.βas\, meridional \i.no.feŋˈsi.βah\
       Americà: alt /i.no.fenˈsi.b(a)s/, baix \i.no.feŋˈsi.βah\, austral \i.no.fenˈsi.βas\
   * Rimes: -ibas

### Adjectiu

inofensivas f. pl.
* forma plural de inofensiva

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·no·fen·si·vas (5)
# inofensiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.nu.fənˈsiw/ balear /i.no.fənˈsiw/, /i.nu.fənˈsiw/ Occidental: /i.no.fenˈsiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del prefix in- i ofensiu, segle XX.

### Adjectiu

inofensiu m. ‎(femení inofensiva, plural masculí inofensius, plural femení inofensives)
* Que no fa mal, no causa dolor.
* Que no ofèn.

#### Traduccions

* Anglès: harmless $^{(en)}$
* Castellà: inofensivo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·o·fen·siu (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# inofensiva
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.nu.fənˈsi.βə/ balear /i.no.fənˈsi.və/, /i.nu.fənˈsi.və/ Occidental: nord-occidental /i.no.fenˈsi.βa/ valencià /i.no.fenˈsi.va/, /i.no.fenˈsi.βa/
   * Rimes: -iva

### Adjectiu

inofensiva f. ‎(plural inofensives)
* Forma femenina de inofensiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·o·fen·si·va (5)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.no.fenˈsi.βa\, meridional \i.no.feŋˈsi.βa\
       Americà: alt /i.no.f(e)nˈsi.ba/, baix \i.no.feŋˈsi.βa\, austral \i.no.fenˈsi.βa\
   * Rimes: -iba

### Adjectiu

inofensiva f. ‎(plural inofensivas)
* forma femenina de inofensivo

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·no·fen·si·va (5)
# inofensivo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.no.fenˈsi.βo\, meridional \i.no.feŋˈsi.βo\
       Americà: alt /i.no.f(e)nˈsi.bo/, baix \i.no.feŋˈsi.βo\, austral \i.no.fenˈsi.βo\
   * Rimes: -ibo
   * Etimologia: Del prefix in- i ofensivo.

### Adjectiu

inofensivo m. ‎(femení inofensiva, plural masculí inofensivos, plural femení inofensivas)
* inofensiu

#### Antònims

* ofensivo
* peligroso

#### Relacionats

* ofender
* ofensa

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·no·fen·si·vo (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre inofensivo
# inofensivos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.no.fenˈsi.βos\, meridional \i.no.feŋˈsi.βoh\
       Americà: alt /i.no.fenˈsi.b(o)s/, baix \i.no.feŋˈsi.βoh\, austral \i.no.fenˈsi.βos\
   * Rimes: -ibos

### Adjectiu

inofensivos m. pl.
* forma plural de inofensivo

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·no·fen·si·vos (5)
# inscriguis
## Català

   * Pronúncia: /insˈkɾi.ɣis/
   * Rimes: -iɡis

### Verb

inscriguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inscriure.
# inscrigués
## Català
### Verb

inscrigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inscriure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inscriure.
# inscriguéssem
## Català
### Verb

inscriguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inscriure.
# inscrigueu
## Català
### Verb

inscrigueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb inscriure.
# inscriguérem
## Català
### Verb

inscriguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de inscriure.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inscriure.
# inscriguésseu
## Català
### Verb

inscriguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inscriure.
# inscrigui
## Català

   * Pronúncia: /insˈkɾi.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

inscrigui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inscriure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inscriure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inscriure.
# inscriguin
## Català

   * Pronúncia: /insˈkɾi.ɣin/
   * Rimes: -iɡin

### Verb

inscriguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inscriure.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inscriure.
# inscrigué
## Català
### Verb

inscrigué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de inscriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·cri·gué (3)
* Anagrama: escriguin
# inscriguéreu
## Català
### Verb

inscriguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de inscriure.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inscriure.
# imploradoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \im.plo.ɾaˈðo.ɾas\, meridional \im.plo.ɾaˈðo.ɾah\
       Americà: alt /im.plo.ɾaˈdo.(ɾa)s/, baix \im.plo.ɾaˈðo.ɾah\, austral \im.plo.ɾaˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Adjectiu

imploradoras f. pl.
* forma plural de imploradora
# implora
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /imˈpɫɔ.ɾə/ Occidental: nord-occidental /imˈpɫɔ.ɾa/ valencià /imˈpɫɔ.ɾa/, /imˈpɫɔ.ɾɔ/
   * Rimes: -ɔɾa

### Verb

implora
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de implorar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb implorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plo·ra (3)
* Heterograma de 7 lletres (ailmopr)
* Anagrames: omplira, omplirà
# imploració
## Català
### Nom

imploració f. ‎(plural imploracions)
* acció i efecte d'implorar

#### Traduccions

* Castellà: imploración $^{(es)}$
* Francès: action d'implorer $^{(fr)}$
* Italià: l'implorare $^{(it)}$
* Llatí: imploratio $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plo·ra·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# implorador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɫu.ɾəˈðo/ balear /im.pɫo.ɾəˈðo/, /im.pɫu.ɾəˈðo/ Occidental: nord-occidental /im.pɫo.ɾaˈðo/, valencià /im.pɫo.ɾaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De implorar i el sufix -dor.

### Adjectiu

implorador m. ‎(femení imploradora, plural masculí imploradors, plural femení imploradores)
* Que implora, suplica.

#### Traduccions

* Castellà: implorador $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plo·ra·dor (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.plo.ɾaˈðoɾ\
       Americà: alt /im.plo.ɾaˈdoɾ/, baix \im.plo.ɾaˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Adjectiu

implorador m. ‎(femení imploradora, plural masculí imploradores, plural femení imploradoras)
* implorador

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plo·ra·dor (4)
# influenciaré
## Català
### Verb

influenciaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de influenciar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.flwen.θjaˈɾe\, meridional \iɱ.flweŋ.θjaˈɾe\
       Americà: alt \iɱ.flwen.sjaˈɾe\, baix \iŋ.flweŋ.sjaˈɾe\, austral \iɱ.flwen.sjaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

influenciaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb influenciar
# influenciarien
## Català
### Verb

influenciarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de influenciar.
# influenciariva
## Català
### Verb

influenciariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de influenciar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de influenciar.
# influenciarives
## Català
### Verb

influenciarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de influenciar.
# influenciaria
## Català
### Verb

influenciaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de influenciar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de influenciar.
# influenciarà
## Català
### Verb

influenciarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de influenciar.
# influenciaries
## Català
### Verb

influenciaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de influenciar.
# influenciariven
## Català
### Verb

influenciariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de influenciar.
# influenciaràs
## Català
### Verb

influenciaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de influenciar.
# influenciareu
## Català
### Verb

influenciareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de influenciar.
# instigaràs
## Català
### Verb

instigaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de instigar.

### Miscel·lània

* Anagrama: garantissi
# instigaríeu
## Català
### Verb

instigaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de instigar.
# instigasses
## Català
### Verb

instigasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb instigar.
# instigarà
## Català
### Verb

instigarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de instigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ti·ga·rà (4)
* Anagrama: transigia
# instigassen
## Català
### Verb

instigassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb instigar.
# instigaríveu
## Català
### Verb

instigaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de instigar.
# instigas
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈstiː.ɡaːs/

### Verb

īnstīgās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de īnstīgō
# instigaré
## Català
### Verb

instigaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de instigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ti·ga·ré (4)
* Anagrama: tiranegis

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i(n)s.ti.ɣaˈɾe\, meridional \i(ŋ)h.ti.ɣaˈɾe\
       Americà: alt /ins.t(i).ɡaˈɾe/, baix \i(ŋ)h.ti.ɣaˈɾe\, austral \i(n)h.ti.ɣaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

instigaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb instigar
# imprecàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəˈkas/, occidental /im.pɾeˈkas/
   * Rimes: -as

### Verb

imprecàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprecar.
    [Jo] imprequés, imprecàs o imprecara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprecar.
    [Ell/ella/vostè] imprequés, imprecàs o imprecara.

### Miscel·lània

* Anagrames: campires, piscarem, piscàrem
# imprecàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəˈka.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

imprecàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprecar.
    [Nosaltres] imprequéssim, imprequéssem, imprecàssem, imprecàssim o imprecàrem.
# imprecàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəˈka.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

imprecàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprecar.
    [Vosaltres/vós] imprequéssiu, imprequésseu, imprecàsseu, imprecàssiu o imprecàreu.
# imprecàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəˈka.səw/, occidental /im.pɾeˈka.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

imprecàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprecar.
    [Vosaltres/vós] imprequéssiu, imprequésseu, imprecàsseu, imprecàssiu o imprecàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pre·càs·seu (4)
* Anagrama: supremacies
# imprecàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /im.pɾəˈka.βəw/, /im.pɾəˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /im.pɾeˈka.βɛw/, /im.pɾeˈka.ɛw/ valencià /im.pɾeˈka.vew/, /im.pɾeˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

imprecàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de imprecar.
# imprecís
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəˈsis/, occidental /im.pɾeˈsis/
   * Rimes: -is
   * Etimologia: Del prefix im- i precís.

### Adjectiu

imprecís m. ‎(femení imprecisa, plural masculí imprecisos, plural femení imprecises)
* Que no és precís.

#### Antònims

* precís

#### Traduccions

* Alemany: ungenau $^{(de)}$
* Anglès: imprecise $^{(en)}$
* Búlgar: неточен $^{(bg)}$ ‎(netotxen)
* Castellà: impreciso $^{(es)}$
* Danès: upræcis $^{(da)}$
* Friülà: imprecîs $^{(fur)}$
* Irlandès: neamhbheacht $^{(ga)}$
* Italià: impreciso $^{(it)}$
* Noruec: upresis $^{(no)}$
* Txec: nepřesný $^{(cs)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pre·cís (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# imprecàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəˈka.ɾəw/, occidental /im.pɾeˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

imprecàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de imprecar.
    [Vosaltres/vós] imprecàreu o vau/vàreu imprecar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprecar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] imprequéssiu, imprequésseu, imprecàsseu, imprecàssiu o imprecàreu.
# imprecàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəˈka.səm/, occidental /im.pɾeˈka.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

imprecàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprecar.
    [Nosaltres] imprequéssim, imprequéssem, imprecàssem, imprecàssim o imprecàrem.
# instancia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)sˈtan.θja/, meridional \i(ŋ)hˈtaŋ.θja\
       Americà: alt /insˈtan.sja/, baix \i(ŋ)hˈtaŋ.sja\, austral /i(n)hˈtan.sja/
   * Rimes: -anθja

### Nom

instancia f. ‎(plural instancias)
* sol·licitud, instància

#### Sinònims

* solicitud

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tan·cia (3)

### Vegeu també

* instancia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].
# instant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /insˈtan/ balear /insˈtant/, /insˈtan/ Occidental: nord-occidental /insˈtan/ valencià /insˈtant/, /insˈtan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: Del llatí instans ‎(«el moment present»), format pel prefix in- ‎(«penetració, fixació») i el verb stāre ‎(«estar»), segle XIV

### Nom

instant m. ‎(plural instants)
* Porció de temps brevíssima.

#### Traduccions

* Anglès: instant $^{(en)}$
* Castellà: instante $^{(es)}$
* Francès: instant $^{(fr)}$
* Italià: istante $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: MOMENT $^{(csc)}$

### Adjectiu

instant inv. ‎(plural instants)
* Que requereix la presència d'algú o de quelcom amb urgència.

### Verb

instant
* Gerundi del verb instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tant (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪnstənt/ àudio (EUA)

### Nom

instant ‎(plural instants)
* instant

### Adjectiu

instant ‎(no comparable)
* instantani
# instancias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)sˈtan.θjas/, meridional \i(ŋ)hˈtaŋ.θjah\
       Americà: alt /insˈtan.s(ja)s/, baix \i(ŋ)hˈtaŋ.sjah\, austral /i(n)hˈtan.sjas/
   * Rimes: -anθjas

### Nom

instancias f. pl.
* forma plural de instancia
# instantaneous
## Anglès
### Adjectiu

instantaneous ‎(no comparable)
* instantani

#### Sinònims

* instant, immediate

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# instantani
## Català

   * Pronúncia: oriental /ins.tənˈta.ni/, occidental /ins.tanˈta.ni/
   * Rimes: -ani
   * Etimologia: Del llatí instantaneous, de instans ‎(«el moment present»).

### Adjectiu

instantani m. ‎(femení instantània, plural masculí instantanis, plural femení instantànies)
* Que succeeix de seguida o en molt breu temps.
* Aliment que es dissol ràpidament en un líquid.

#### Traduccions

* Anglès: instantaneous $^{(en)}$
* Castellà: instantáneo $^{(es)}$
* Francès: instantané $^{(fr)}$
* Italià: instantaneo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tan·ta·ni (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# instantly
## Anglès

   * Etimologia: De instant i el sufix -ly.

### Adverbi

instantly ‎(no comparable)
* de seguida

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# insulínicas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.suˈli.ni.kas/, meridional \iŋ.suˈli.ni.kah\
       Americà: alt /in.suˈli.ni.k(a)s/, baix \iŋ.suˈli.ni.kah\, austral /in.suˈli.ni.kas/
   * Rimes: -inikas

### Adjectiu

insulínicas f. pl.
* forma plural de insulínica

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·su·lí·ni·cas (5)

## Gallec
### Adjectiu

insulínicas f. pl.
* forma plural de insulínica

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·su·lí·ni·cas (5)

## Portuguès
### Adjectiu

insulínicas f. pl.
* forma plural de insulínica

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·su·lí·ni·cas (5)
# insulíniques
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.suˈɫi.ni.kəs/, occidental /in.suˈɫi.ni.kes/

### Adjectiu

insulíniques f. pl.
* Forma plural de insulínica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·su·lí·ni·ques (5)
# insurance
## Anglès

   * Pronúncia: /ɨnˈʃɹ̩.ɨns/, /ˈɪn.ʃə.ɹɨns/ àudio (EUA)

### Adjectiu

insurance
* assegurador

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# insulínic
## Català

   * Pronúncia: /in.suˈɫi.nik/
   * Etimologia: De insulina i el sufix -ic, segle XX.

### Adjectiu

insulínic m. ‎(femení insulínica, plural masculí insulínics, plural femení insulíniques)
* Relatiu a la insulina.

#### Traduccions

* Anglès: insulinic $^{(en)}$
* Castellà: insulínico $^{(es)}$
* Francès: insulinique $^{(fr)}$
* Gallec: insulínico $^{(gl)}$
* Italià: insulinico $^{(it)}$
* Polonès: insulinowy $^{(pl)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·su·lí·nic (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV