OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# conciliessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.si.ɫiˈe.sən/ balear /kon.si.ɫiˈe.sən/, /kun.si.ɫiˈe.sən/ Occidental: /kon.si.ɫiˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

conciliessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb conciliar.

#### Variants

* conciliessin, conciliassin, conciliassen, conciliaren
# conciliessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.si.ɫiˈe.sis/ balear /kon.si.ɫiˈe.sis/, /kun.si.ɫiˈe.sis/ Occidental: /kon.si.ɫiˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

conciliessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb conciliar.

#### Variants

* conciliesses, conciliassis, conciliasses, conciliares
# conreí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.rəˈi/ balear /kon.rəˈi/, /kun.rəˈi/ Occidental: /kon.reˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

conreí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de conrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·re·í (3)
* Heterograma de 6 lletres (ceinor)
# conreàvom
## Català
### Verb

conreàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de conrear.

#### Variants

* conreàiem, conreàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·re·à·vom (4)
# conreés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.rəˈes/ balear /kon.rəˈes/, /kun.rəˈes/ Occidental: /kon.reˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

conreés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb conrear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb conrear.

#### Variants

* [1] conreessi, conreessa, conreeguessa, conreàs, conreara
* [2] conreessi, conreegués, conreàs, conreara

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·re·és (3)
* Anagrames: nècores, necrose
# conreésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.rəˈe.səw/ balear /kon.rəˈe.səw/, /kun.rəˈe.səw/ Occidental: /kon.reˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

conreésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb conrear.

#### Variants

* conreeguéssou, conreéssiu, conreàssiu, conreàsseu, conreàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·re·és·seu (4)
# conreéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.rəˈe.siw/ balear /kon.rəˈe.siw/, /kun.rəˈe.siw/ Occidental: /kon.reˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

conreéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb conrear.

#### Variants

* conreeguéssou, conreésseu, conreàssiu, conreàsseu, conreàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·re·és·siu (4)
# conreéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.rəˈe.sim/ balear /kon.rəˈe.sim/, /kun.rəˈe.sim/ Occidental: /kon.reˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

conreéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb conrear.

#### Variants

* conreeguéssom, conreéssem, conreàssim, conreàssem, conreàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·re·és·sim (4)
# conreéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.rəˈe.səm/ balear /kon.rəˈe.səm/, /kun.rəˈe.səm/ Occidental: /kon.reˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

conreéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb conrear.

#### Variants

* conreeguéssom, conreéssim, conreàssim, conreàssem, conreàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·re·és·sem (4)
# coresponsabilitzasses
## Català
### Verb

coresponsabilitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb coresponsabilitzar.
# coresponsabilitzassin
## Català
### Verb

coresponsabilitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb coresponsabilitzar.
# coresponsabilitzau
## Català
### Verb

coresponsabilitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de coresponsabilitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb coresponsabilitzar.
# coresponsabilitze
## Català
### Verb

coresponsabilitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de coresponsabilitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb coresponsabilitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb coresponsabilitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb coresponsabilitzar.
# coresponsabilitzassis
## Català
### Verb

coresponsabilitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb coresponsabilitzar.
# coresponsabilitzava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫiˈd͡za.βə/ balear /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫiˈd͡za.və/, /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫiˈd͡za.və/ Occidental: nord-occidental /ko.res.pon.sa.βi.ɫiˈd͡za.βa/ valencià /ko.res.pon.sa.bi.ɫiˈza.va/, /ko.res.pon.sa.βi.ɫiˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

coresponsabilitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de coresponsabilitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de coresponsabilitzar.
# coresponsabilitzaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫiˈd͡za.βəs/ balear /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫiˈd͡za.vəs/, /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫiˈd͡za.vəs/ Occidental: nord-occidental /ko.res.pon.sa.βi.ɫiˈd͡za.βes/ valencià /ko.res.pon.sa.bi.ɫiˈza.ves/, /ko.res.pon.sa.βi.ɫiˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

coresponsabilitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de coresponsabilitzar.
# coresponsabilitzaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫiˈd͡za.βən/ balear /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫiˈd͡za.vən/, /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫiˈd͡za.vən/ Occidental: nord-occidental /ko.res.pon.sa.βi.ɫiˈd͡za.βen/ valencià /ko.res.pon.sa.bi.ɫiˈza.ven/, /ko.res.pon.sa.βi.ɫiˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

coresponsabilitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de coresponsabilitzar.
# corrispondente
## Italià

   * Pronúncia: /kor.ri.sponˈdɛn.te/

### Adjectiu

corrispondente inv. ‎(plural corrispondenti)
* corresponent

### Nom

corrispondente m. f. ‎(plural corrispondenti)
* corresponsal

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·ri·spon·dèn·te (5)
# corro
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈko.ro/
   * Rimes: -oro
   * Etimologia: Potser del llatí carrus.

### Nom

corro m. ‎(plural corros)
* rotlle (grup de coses o persones formant un cercle)

### Verb

corro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb correr

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·rro (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre corro
# corrobora
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.ruˈβo.ɾə/ balear /ko.roˈbo.ɾə/, /ku.ruˈbo.ɾə/ Occidental: /ko.roˈbo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Verb

corrobora
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de corroborar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb corroborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·ro·bo·ra (4)
# corrir
## Català

   * Pronúncia: alguerès /kuˈri/
   * Etimologia: Canvi de desinència verbal de córrer per influència del sard currí.

### Verb

corrir intr.
* (alguerès) córrer
    «de presa s'era posat a corrir a damunt de los escolls fins a arribar a una roca» (Xu Xirulí, rondalla algueresa)

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·rir (2)

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# corrispondenti
## Italià

   * Pronúncia: /kor.ri.sponˈdɛn.ti/

### Adjectiu

corrispondenti inv. pl.
* forma plural de corrispondente

### Nom

corrispondenti m. f. pl.
* forma plural de corrispondente

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·ri·spon·dèn·ti (5)
# corrobor
## Català
### Verb

corrobor
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de corroborar.

#### Variants

* corroboro, corrobore, corrobori

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·ro·bor (3)
# corroborada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.ru.βuˈɾa.ðə/ balear /ko.ro.boˈɾa.ðə/, /ku.ru.buˈɾa.ðə/ Occidental: /ko.ro.boˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

corroborada
* Participi femení singular del verb corroborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·ro·bo·ra·da (5)
# dallonaves
## Català
### Verb

dallonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dallonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·llo·na·ves (4)
* Anagrama: sadollaven
# dallonassin
## Català
### Verb

dallonassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dallonar.

#### Variants

* dallonessin, dallonassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·llo·nas·sin (4)
# dallonats
## Català
### Verb

dallonats
* Participi masculí plural del verb dallonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·llo·nats (3)
* Anagrama: sadollant
# dallonava
## Català
### Verb

dallonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dallonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de dallonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·llo·na·va (4)
# dallonassis
## Català
### Verb

dallonassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dallonar.

#### Variants

* dallonessis, dallonasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·llo·nas·sis (4)
* Anagrama: sadollassin
# dallonaven
## Català
### Verb

dallonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dallonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·llo·na·ven (4)
# dallonat
## Català
### Verb

dallonat
* Participi masculí singular del verb dallonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·llo·nat (3)
* Anagrama: adollant
# dallonem
## Català
### Verb

dallonem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb dallonar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb dallonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·llo·nem (3)
# dallonau
## Català
### Verb

dallonau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de dallonar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb dallonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·llo·nau (3)
# dallonen
## Català
### Verb

dallonen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de dallonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·llo·nen (3)
# conquerissin
## Català
### Verb

conquerissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb conquerir.
# conqueriven
## Català
### Verb

conqueriven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de conquerir.
# conquerixa
## Català
### Verb

conquerixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb conquerir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb conquerir.
# conquerissis
## Català
### Verb

conquerissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb conquerir.
# conquerix
## Català
### Verb

conquerix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de conquerir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb conquerir.
# conqueriu
## Català
### Verb

conqueriu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de conquerir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb conquerir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb conquerir.
# conqueriva
## Català
### Verb

conqueriva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de conquerir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de conquerir.
# conquerives
## Català
### Verb

conquerives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de conquerir.
# contractions
## Anglès
### Nom

contractions
* forma plural de contraction

## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.tʁakˈsjɔ̃/

### Nom

contractions f. pl.
* forma plural de contraction
# contradiccion
## Occità

   * Pronúncia: /kun.tɾa.ðitˈsju/

### Nom

contradiccion f. ‎(plural contradiccions)
* contradicció
# contractures
## Anglès
### Nom

contractures
* forma plural de contracture
# contrada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈtɾa.ðə/ balear /konˈtɾa.ðə/, /kunˈtɾa.ðə/ Occidental: /konˈtɾa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: Del llatí vulgar [terra] *contrāta ‎(«terra del davant»), de l'adverbi contra ‎(«en oposició a»), segle XV.

### Nom

contrada f. ‎(plural contrades)
* Comarca o extensió de terra en els voltants d’un punt de referència.

#### Variants

* encontrada

#### Traduccions

* Anglès: country $^{(en)}$
* Castellà: territorio $^{(es)}$
* Francès: région $^{(fr)}$, contrée $^{(fr)}$
* Italià: contrada $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·da (3)
* Anagrames: acordant, cantador, troncada

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# contraddittoriamente
## Italià

   * Pronúncia: /kon.trad.ditˌtɔ.rjaˈmen.te/
   * Etimologia: De contraddittorio i el sufix -mente.

### Adverbi

contraddittoriamente
* contradictòriament

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·trad·dit·to·ria·mén·te (7)
# contractionum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.trak.tɪˈoː.nʊm/

### Nom

contractiōnum
* genitiu plural de contractiō
# contractum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈtrak.tʊm/

### Verb

contractum
* supí acusatiu de contrahō
# contractionis
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.trak.tɪˈoː.nɪs/

### Nom

contractiōnis
* genitiu singular de contractiō
# contracture
## Anglès
### Nom

contracture ‎(plural contractures)
* (Patologia) contractura

### Vegeu també

* contracture. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# cólera
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈko.le.ɾa/
   * Etimologia: Del llatí cholĕra, del grec antic χολέρα ‎(kholéra), de χολή ‎(kholḗ, «bilis»).

### Nom

cólera f. ‎(plural cóleras)
* còlera
* bilis

#### Sinònims

* (còlera) ira
* (bilis) bilis

#### Derivats

* encolerizar

#### Relacionats

* cole-

### Nom

cólera m. ‎(plural cóleras)
* còlera

### Miscel·lània

* Síl·labes: có·le·ra (3)
* Heterograma de 6 lletres (acelor)
* Anagrames: calero, Calero, clareo, clareó, colare, colaré, colear, corlea, corleá, lacero, laceró, locear, locera, recalo, recaló, recolá

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre cólera
# cólica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈko.li.ka/
       Americà: alt /ˈko.li.k(a)/, baix /ˈko.li.ka/
   * Rimes: -olika

### Adjectiu

cólica f. ‎(plural cólicas)
* forma femenina de cólico

### Miscel·lània

* Síl·labes: có·li·ca (3)
* Anagrames: acocil, calcio, calicó
# código regional
## Castellà
### Nom

código regional m. ‎(plural códigos regionales)
* (videojocs) codi de regió

### Vegeu també

* código regional. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# códigos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈko.ði.ɣos\, meridional \ˈko.ði.ɣoh\
       Americà: alt /ˈko.di.ɡ(o)s/, baix \ˈko.ði.ɣoh\, austral \ˈko.ði.ɣos\
   * Rimes: -odiɡos

### Nom

códigos m. pl.
* forma plural de código
# códigos regionales
## Castellà
### Nom

códigos regionales m. pl.
* forma plural de código regional
# código
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈko.ði.ɣo\
       Americà: alt /ˈko.di.ɡo/, baix \ˈko.ði.ɣo\
   * Rimes: -odiɡo
   * Etimologia: Del llatí *codĭcus, derivat de codicŭlus.

### Nom

código m. ‎(plural códigos)
* codi

### Miscel·lània

* Síl·labes: có·di·go (3)
* Anagrama: cogido

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre código
# cógidos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈko.xi.ðos\, meridional \ˈko.hi.ðoh\
       Americà: alt /ˈko.xi.d(o)s/, baix \ˈko.hi.ðoh\, austral \ˈko.xi.ðos\
   * Rimes: -oxidos

### Nom

cógidos m. pl.
* catxalots pigmeus

### Vegeu també

* cógidos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# códex
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈko.ðe(k)s\, meridional \ˈko.ðe(k)h\
       Americà: alt /ˈko.deks/, baix \ˈko.ðe(k)h\, austral \ˈko.ðe(k)s\
   * Rimes: -odeks

### Nom

códex m. ‎(plural invariable)
* còdex

### Miscel·lània

* Síl·labes: có·dex (2)

### Vegeu també

* códex. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# cóleras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈko.le.ɾas/, meridional /ˈko.le.ɾah/
       Americà: alt /ˈko.le.(ɾa)s/, baix /ˈko.le.ɾah/, austral /ˈko.le.ɾas/

### Nom

cóleras f. pl.
* forma plural de cólera

### Nom

cóleras m. pl.
* forma plural de cólera

### Miscel·lània

* Síl·labes: có·le·ras (3)
* Heterograma de 7 lletres (acelors)
* Anagrames: alcores, caleros, calores, celaros, clareos, clorase, colares, colarse, corales, corlase, corleas, corleás, escolar, laceros, loceras, recolás
# cólicas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈko.li.kas/, meridional /ˈko.li.kah/
       Americà: alt /ˈko.li.k(a)s/, baix /ˈko.li.kah/, austral /ˈko.li.kas/
   * Rimes: -olikas

### Adjectiu

cólicas f. pl.
* forma plural de cólica

### Miscel·lània

* Síl·labes: có·li·cas (3)
* Anagrames: calicós, clásico, clocáis
# creuré
## Català
### Verb

creuré
* Primera persona del singular (jo) del futur de creure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: creu·ré (2)
* Anagrama: creuer
# creuríeu
## Català
### Verb

creuríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de creure.
# creusets
## Francès

   * Pronúncia: /kʁøˈzɛ/

### Nom

creusets m. pl.
* forma plural de creuset
# creurà
## Català
### Verb

creurà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de creure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: creu·rà (2)
* Anagrames: carreu, creuar, curaré
# creus
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈkɾɛws/ balear /ˈkɾəws/, /ˈkɾɛws/ Occidental: /ˈkɾews/
   * Rimes: -ɛws

### Nom

creus f. pl.
* Forma plural de creu.

### Verb

creus
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de creure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: crues, cruse, cuers, cures, curés, curse, cúser, escrú, escur, sucre, Sucre
# creuset
## Francès

   * Pronúncia: /kʁøˈzɛ/

### Nom

creuset m. ‎(plural creusets)
* gresol

### Vegeu també

* creuset. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# creuríveu
## Català
### Verb

creuríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de creure.
# creuràs
## Català
### Verb

creuràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de creure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: creu·ràs (2)
* Anagrames: carreus, crusaré, curar-se, curares, escurar, recusar
# construiré
## Català
### Verb

construiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de construir.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ko(n)s.tɾwiˈɾe/, meridional \ko(ŋ)h.tɾwiˈɾe\
       Americà: alt /k(o)ns.t͡swiˈɾe/, baix \ko(ŋ)h.tɾwiˈɾe\, austral /ko(n)h.tɾwiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

construiré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb construir
# construiria
## Català
### Verb

construiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de construir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de construir.
# construiriva
## Català
### Verb

construiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de construir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de construir.
# construiràs
## Català
### Verb

construiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de construir.
# construirien
## Català
### Verb

construirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de construir.
# construiriven
## Català
### Verb

construiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de construir.
# construirives
## Català
### Verb

construirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de construir.
# construirà
## Català
### Verb

construirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de construir.
# construireu
## Català
### Verb

construireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de construir.
# construiries
## Català
### Verb

construiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de construir.
# demanesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈne.səs/, occidental /de.maˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

demanesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Tu] demanessis, demanesses, demanasses, demanassis o demanares.
# demanessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈne.sin/, occidental /de.maˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

demanessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Ells/elles/vostès] demanessin, demanessen, demanassen, demanassin o demanaren.
# demaneu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈnɛw/, occidental /de.maˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

demaneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de demanar.
    [Vosaltres/vós] demaneu o demanau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb demanar.
    [Que vosaltres/vós] demaneu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb demanar.
    Demaneu o demanau [vosaltres/vós].

### Interjecció

demaneu
* Expressió que indica i substitueix una enumeració molt llarga o diversa

#### Sinònims

* Segons el registre utilitzat: demana! (de tu), demani! (de vostè).

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ma·neu (3)
# demano
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈma.nu/, occidental /deˈma.no/
   * Rimes: -ano

### Verb

demano
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de demanar.
    [Jo] demano, demane, deman o demani.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb demanar.
    [Que jo] demano, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] demani o demane.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb demanar.
    [Que ell/ella/vostè] demano, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] demani o demane.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ma·no (3)
* Heterograma de 6 lletres (ademno)
* Anagrames: adonem, amoned, moneda, monedà, nòmade
# demanessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈne.sən/, occidental /de.maˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

demanessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Ells/elles/vostès] demanessin, demanessen, demanassen, demanassin o demanaren.
# demanessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈne.sis/, occidental /de.maˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

demanessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Tu] demanessis, demanesses, demanasses, demanassis o demanares.