OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aixerriarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.ri.əˈɾa/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.ri.aˈɾa/ valencià /aj.ʃe.ri.aˈɾa/, /a.ʃe.ri.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aixerriarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aixerriar.
# aixerriaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.ri.əˈɾe/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.ri.aˈɾe/ valencià /aj.ʃe.ri.aˈɾe/, /a.ʃe.ri.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aixerriaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aixerriar.

### Miscel·lània

* Anagrames: eixarreirà, eixarreïra
# aixerriassin
## Català
### Verb

aixerriassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixerriar.
# aixerriassen
## Català
### Verb

aixerriassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixerriar.
# aixerriasses
## Català
### Verb

aixerriasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixerriar.
# aixerriaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.ri.əˈɾas/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.ri.aˈɾas/ valencià /aj.ʃe.ri.aˈɾas/, /a.ʃe.ri.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aixerriaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aixerriar.
# aixerriaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.ri.əˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.ri.aˈɾi.ew/ valencià /aj.ʃe.ri.aˈɾi.ew/, /a.ʃe.ri.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aixerriaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aixerriar.
# aixerriaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.ri.əˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.ri.aˈɾi.es/ valencià /aj.ʃe.ri.aˈɾi.es/, /a.ʃe.ri.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aixerriaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aixerriar.
# aixerriassis
## Català
### Verb

aixerriassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixerriar.
# akceptitajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈti.tajn/

### Verb

akceptitajn
* acusatiu plural de akceptita
# akceptonta
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈton.ta/
   * Àudio: França

### Verb

akceptonta ‎(plural akceptontaj, acusatiu akceptontan, plural acusatiu akceptontajn)
* participi actiu futur de akcepti
# akceptontajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈton.tajn/

### Verb

akceptontajn
* acusatiu plural de akceptonta
# akceptitoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈti.toj/

### Verb

akceptitoj
* forma plural de akceptito
# akceptontaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈton.taj/

### Verb

akceptontaj
* forma plural de akceptonta
# akceptitan
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈti.tan/

### Verb

akceptitan
* acusatiu de akceptita
# akceptite
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈti.te/
   * Àudio: França

### Verb

akceptite
* participi passiu adverbial passat de akcepti
# akceptito
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈti.to/

### Verb

akceptito ‎(plural akceptitoj, acusatiu akceptiton, plural acusatiu akceptitojn)
* participi passiu nominal passat de akcepti
# akceptitojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈti.tojn/

### Verb

akceptitojn
* acusatiu plural de akceptito
# akceptiton
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈti.ton/

### Verb

akceptiton
* acusatiu de akceptito
# agria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾi.ə/, occidental /aˈɣɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agria
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agrir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·a (3)
* Anagrama: agraí

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈa.ɣɾja\
       Americà: alt /ˈa.ɡɾja/, baix \ˈa.ɣɾja\
   * Rimes: -aɡɾja

### Adjectiu

agria f. ‎(plural agrias)
* forma femenina de agrio
# agreujàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾəwˈʒa.βəw/, balear /ə.ɣɾəwˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾewˈd͡ʒa.βew/ valencià /a.ɣɾewˈd͡ʒa.vew/, /a.ɣɾewˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

agreujàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agreujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·greu·jà·veu (4)
* Anagrames: vaguejareu, vaguejàreu
# agreujàssiu
## Català
### Verb

agreujàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agreujar.
# agreujàssim
## Català
### Verb

agreujàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agreujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·greu·jàs·sim (4)
* Anagrama: magrejàssiu
# agreujàsseu
## Català
### Verb

agreujàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agreujar.
# agreujàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾəwˈʒa.βəm/, balear /ə.ɣɾəwˈʒa.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾewˈd͡ʒa.βem/ valencià /a.ɣɾewˈd͡ʒa.vem/, /a.ɣɾewˈd͡ʒa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

agreujàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de agreujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·greu·jà·vem (4)
* Anagrames: magrejàveu, vaguejarem, vaguejàrem
# agri-
## Català

   * Etimologia: Del llatí agrī, genitiu de ager ‎(«camp»).

### Prefix

agri-
* Forma alternativa de agro-.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# agriamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˌa.ɣɾjaˈmen.te\
       Americà: alt /ˌa.ɡɾjaˈmen.t(e)/, baix \ˌa.ɣɾjaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De agrio i el sufix -mente.

### Adverbi

agriamente
* agrament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gria·men·te (4)
# agreujàssem
## Català
### Verb

agreujàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agreujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·greu·jàs·sem (4)
* Anagrama: magrejàsseu
# agri
## Italià

   * Pronúncia: /ˈaː.ɡri/

### Adjectiu

agri m. pl.
* forma plural de agro

### Nom

agri m. pl.
* forma plural de agro

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.ɡriː/

### Nom

agrī
* nominatiu plural de ager
* vocatiu plural de ager
* genitiu singular de ager
# alieneguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫi.e.neˈɣe.som/

### Verb

alieneguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alienar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] alienéssim, alienéssem, alienàssem, alienàssim o alienàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·ne·gués·som (6)
* Anagrama: alineeguéssom
# alienerai
## Italià
### Verb

alienerai
* segona persona singular (tu) del futur de alienare
# alienerei
## Italià
### Verb

alienerei
* primera persona singular (io) del condicional de alienare
# alieneguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫi.e.neˈɣe.sow/

### Verb

alieneguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alienar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] alienéssiu, alienésseu, alienàsseu, alienàssiu o alienàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·ne·gués·sou (6)
* Anagrama: alineeguéssou
# alieneranno
## Italià
### Verb

alieneranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de alienare
# alienerebbero
## Italià
### Verb

alienerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de alienare
# alienegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫi.e.neˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

alienegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alienar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] alienés, alienàs o alienara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·ne·gués (5)
* Anagrama: alineegués
# alienen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫiˈɛ.nən/, occidental /a.ɫiˈe.nen/
   * Rimes: -ɛnen

### Verb

alienen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de alienar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alienar.
    [Que ells/elles/vostès] alienin o alienen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb alienar.
    Alienin o alienen [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·nen (4)
* Anagrama: alineen
# alienerebbe
## Italià
### Verb

alienerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de alienare
# alienem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.əˈnɛm/, occidental /a.ɫi.eˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

alienem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de alienar.
    [Nosaltres] alienem o alienam.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb alienar.
    [Que nosaltres] alienem.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb alienar.
    Alienem [nosaltres].

#### Sinònims

* alieneguem, forma col·loquial pel subjuntiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·nem (4)
* Anagrames: alineem, maleïen
# altasses
## Català antic
### Verb

altasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de altar

#### Variants

* altares
# altat
## Català antic
### Verb

altat
* participi masculí singular de altar
# altatara
## Basc
### Nom

altatara
* al·latiu indefinit de alta
# altataraino
## Basc
### Nom

altataraino
* terminatiu indefinit de alta
# altas
## Català antic
### Adjectiu

altas
* forma plural de alta

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈal.tas/, meridional /ˈal.tah/
       Americà: alt /ˈal.t(a)s/, baix /ˈal.tah/, austral /ˈal.tas/
   * Rimes: -altas

### Adjectiu

altas f. pl.
* forma plural de alta

### Nom

altas f. pl.
* forma plural de alta

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·tas (2)
* Anagrames: atlas, Atlas, lasta, lastá, latas, latás, salta, saltá, talas, talás

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaɫ.taːs/

### Adjectiu

altās
* acusatiu femení plural de altus

## Portuguès
### Adjectiu

altas
* forma plural de alta
# altas capacidades intelectuales
## Castellà
### Nom

altas capacidades intelectuales f. pl.
* forma plural de alta capacidad intelectual
# altassen
## Català antic
### Verb

altassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de altar

#### Variants

* altaren
# altast
## Català antic
### Verb

altast
* segona persona singular (tu) del passat de altar

#### Variants

* altist, altares
# altatako
## Basc
### Nom

altatako
* genitiu locatiu indefinit de alta
# altatan
## Basc
### Nom

altatan
* inessiu indefinit de alta
# aguaitara
## Català

   * Pronúncia: valencià /a.ɣwajˈta.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

aguaitara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguaitar.
    [Jo] aguaités, aguaitàs o aguaitara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguaitar.
    [Ell/ella/vostè] aguaités, aguaitàs o aguaitara.
# aguaitareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwəj.təˈɾɛw/, occidental /a.ɣwaj.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aguaitareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aguaitar.
# aguaitaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwəj.təˈɾan/, occidental /a.ɣwaj.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aguaitaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aguaitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guai·ta·ran (4)
* Anagrama: aguantaria
# aguaitares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwəjˈta.ɾəs/, occidental /a.ɣwajˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aguaitares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de aguaitar.
    [Tu] aguaitares o vas/vares aguaitar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguaitar.
    Forma valenciana: [tu] aguaitessis, aguaitesses, aguaitasses, aguaitassis o aguaitares.
# aguaitaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣwəj.təˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ɣwaj.taˈɾi.ɛ/, /a.ɣwaj.taˈɾi.e/ valencià /a.ɣwaj.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aguaitaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aguaitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aguaitar.
# aguaitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣwəjˈta/ Occidental: nord-occidental /a.ɣwajˈta/ valencià /a.ɣwajˈtaɾ/, /a.ɣwajˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aguaità
   * Etimologia: Del prefix a- i guaita, segle XIV.

### Verb

aguaitar trans., intr.
* Vigilar, estar a l’aguait sense ser vist.
* Mirar a través d'un forat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aguaito, aguaita, aguaitem

#### Derivats

* aguait
* aguaitador

#### Sinònims

* albirar, descobrir, espiar, observar
* contemplar, emmirallar, esguardar, espiar, examinar, fitar, guaitar, mirar, observar, sotjar

#### Traduccions

* Alemany: lauern $^{(de)}$ auf
* Anglès: watch $^{(en)}$, spy $^{(en)}$ on
* Castellà: acechar $^{(es)}$, atisbar $^{(es)}$
* Esperanto: gvati $^{(eo)}$
* Francès: guetter $^{(fr)}$, épier $^{(fr)}$
* Italià: insidiare $^{(it)}$, spiare $^{(it)}$
* Llatí: observare $^{(la)}$, speculari $^{(la)}$
* Occità: lucar $^{(oc)}$, agachar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guai·tar (3)
* Anagrama: guaitara

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣwaiˈtaɾ\
       Americà: alt /a.ɡwaiˈtaɾ/, baix \a.ɣwaiˈtaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del català aguaitar.

### Verb

aguaitar ‎(present aguaito, passat aguaité, futur aguaitaré)
* aguaitar
* (Amèrica) vigilar, guaitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guai·tar (3)
# aguaitaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwəjˈta.ɾən/, occidental /a.ɣwajˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aguaitaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aguaitar.
    [Ells/elles/vostès] aguaitaren o van/varen aguaitar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguaitar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] aguaitessin, aguaitessen, aguaitassen, aguaitassin o aguaitaren.
# aguaitam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwəjˈtam/
   * Rimes: -am

### Verb

aguaitam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aguaitar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] aguaitem o aguaitam.
# allisa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎi.zə/, occidental /aˈʎi.za/
   * Rimes: -iza

### Verb

allisa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de allisar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb allisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·sa (3)
* Anagrames: aïllàs, sallia
# allisaia
## Català
### Verb

allisaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de allisar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de allisar.
# allisador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʎi.zəˈðo/ Occidental: nord-occidental /a.ʎi.zaˈðo/, valencià /a.ʎi.zaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De allisar i el sufix -dor.

### Adjectiu

allisador m. ‎(femení allisadora, plural masculí allisadors, plural femení allisadores)
* Que allisa.

#### Traduccions

* Castellà: alisador $^{(es)}$ m.
* Francès: lisseur $^{(fr)}$, polisseur $^{(fr)}$
* Italià: lisciatore $^{(it)}$, pulidore $^{(it)}$
* Llatí: politor $^{(la)}$

### Nom

allisador m. ‎(plural allisadors)
* Instrument per allisar.

#### Traduccions

* Castellà: alisador $^{(es)}$ m.
* Francès: lisseur $^{(fr)}$
* Llatí: politor $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·sa·dor (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# allisadores
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎi.zəˈðo.ɾəs/, occidental /a.ʎi.zaˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

allisadores f. pl.
* Forma plural de allisadora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·sa·do·res (5)
* Anagrama: sadollaries
# allisaien
## Català
### Verb

allisaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de allisar.
# allisades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎiˈza.ðəs/, occidental /a.ʎiˈza.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

allisades
* Participi femení plural del verb allisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·sa·des (4)
* Anagrama: esllisada
# allisadora
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎi.zəˈðo.ɾə/, occidental /a.ʎi.zaˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

allisadora f. ‎(plural allisadores)
* Forma femenina de allisador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·sa·do·ra (5)
* Anagrama: sadollaria
# alçaia
## Català
### Verb

alçaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alçar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de alçar.
# alçaien
## Català
### Verb

alçaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de alçar.
# alçaies
## Català
### Verb

alçaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alçar.
# alçaprem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌaɫ.səˈpɾem/, occidental /ˌaɫ.saˈpɾem/
   * Rimes: -em
   * Etimologia: Del castellà alzaprima, de l’antic alzaprime, imperatius de alzar i premir, calc del francès antic hausseprime, segle XVIII. Equivalent a alça i prem.

### Nom

alçaprem m. ‎(plural alçaprems)
* Mecanisme per alçar objectes consistent en una barra rígida sobre la qual s'aplica una força cap a baix.

#### Sinònims

* palanca

#### Derivats

* alçapremar, alçapremera

#### Traduccions

* Alemany: Hebel $^{(de)}$ m.
* Anglès: lever $^{(en)}$
* Basc: altxaprima $^{(eu)}$
* Castellà: alzaprima $^{(es)}$
* Esperanto: leviero $^{(eo)}$
* Francès: levier $^{(fr)}$ m.
* Italià: leva $^{(it)}$ f.

### Verb

alçaprem
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alçapremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ça·prem (3)
* Anagrames: emplaçar, plaçarem, plaçàrem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
* ↑ Germà Colón, «Uns composts valencians en llur context romànic», Caplletra, núm 12, 1992
# alçament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.səˈmen/ balear /əɫ.səˈment/, /əɫ.səˈmen/ Occidental: nord-occidental /aɫ.saˈmen/ valencià /aɫ.saˈment/, /aɫ.saˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De alçar i el sufix -ment, segle XVII.

### Nom

alçament m. ‎(plural alçaments)
* Acció o efecte d'alçar o d'alçar-se.
* Acció d'alçar-se en rebel·lió.

#### Traduccions

* Gallec: alzamento $^{(gl)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ça·ment (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# alçam
## Català
### Verb

alçam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de alçar.

## Català antic
### Verb

alçam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de alçar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de alçar
# alçaprema
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌaɫ.səˈpɾe.mə/, occidental /ˌaɫ.saˈpɾe.ma/
   * Rimes: -ema

### Verb

alçaprema
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de alçapremar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb alçapremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ça·pre·ma (4)
* Anagrames: aplaçarem, aplaçàrem
# alemanaz
## Basc
### Nom

alemanaz
* instrumental definit singular de aleman
# alemanekin
## Basc
### Nom

alemanekin
* comitatiu indefinit de aleman
* comitatiu definit plural de aleman
# alemanengana
## Basc
### Nom

alemanengana
* al·latiu definit plural de aleman
* al·latiu indefinit de aleman
# alemanenganantz
## Basc
### Nom

alemanenganantz
* al·latiu direccional definit plural de aleman
* al·latiu direccional indefinit de aleman
# alemanengan
## Basc
### Nom

alemanengan
* inessiu definit plural de aleman
* inessiu indefinit de aleman
# alemanenganako
## Basc
### Nom

alemanenganako
* genitiu locatiu indefinit de aleman
* genitiu locatiu definit plural de aleman
# alemanei
## Basc
### Nom

alemanei
* datiu definit plural de aleman
# alemanek
## Basc
### Nom

alemanek
* ergatiu indefinit de aleman
* ergatiu definit plural de aleman
# alemanen
## Basc
### Nom

alemanen
* genitiu definit plural de aleman
* genitiu indefinit de aleman
# alemanenganaino
## Basc
### Nom

alemanenganaino
* terminatiu definit plural de aleman
* terminatiu indefinit de aleman
# aixopluguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃu.pɫuˈɣe.sim/ balear /ə.ʃo.pɫuˈɣe.sim/, /ə.ʃu.pɫuˈɣe.sim/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃo.pɫuˈɣe.sim/ valencià /aj.ʃo.pɫuˈɣe.sim/, /a.ʃo.pɫuˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aixopluguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixoplugar.
# aixopluguí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃu.pɫuˈɣi/ balear /ə.ʃo.pɫuˈɣi/, /ə.ʃu.pɫuˈɣi/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃo.pɫuˈɣi/ valencià /aj.ʃo.pɫuˈɣi/, /a.ʃo.pɫuˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

aixopluguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aixoplugar.
# aixoplugàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃu.pɫuˈɣa.ɾəw/ balear /ə.ʃo.pɫuˈɣa.ɾəw/, /ə.ʃu.pɫuˈɣa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃo.pɫuˈɣa.ɾew/ valencià /aj.ʃo.pɫuˈɣa.ɾew/, /a.ʃo.pɫuˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

aixoplugàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aixoplugar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixoplugar.
# aixoplugàs
## Català
### Verb

aixoplugàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixoplugar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixoplugar.
# aixopluguéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃu.pɫuˈɣe.siw/ balear /ə.ʃo.pɫuˈɣe.siw/, /ə.ʃu.pɫuˈɣe.siw/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃo.pɫuˈɣe.siw/ valencià /aj.ʃo.pɫuˈɣe.siw/, /a.ʃo.pɫuˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aixopluguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixoplugar.
# aixoplugà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃu.pɫuˈɣa/ balear /ə.ʃo.pɫuˈɣa/, /ə.ʃu.pɫuˈɣa/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃo.pɫuˈɣa/ valencià /aj.ʃo.pɫuˈɣa/, /a.ʃo.pɫuˈɣa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: aixoplugar

### Verb

aixoplugà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aixoplugar.
# aixoplugàsseu
## Català
### Verb

aixoplugàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixoplugar.
# aixoplugàssem
## Català
### Verb

aixoplugàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixoplugar.
# aixoplugàssim
## Català
### Verb

aixoplugàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixoplugar.
# aixoplugàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃu.pɫuˈɣa.ɾəm/ balear /ə.ʃo.pɫuˈɣa.ɾəm/, /ə.ʃu.pɫuˈɣa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃo.pɫuˈɣa.ɾem/ valencià /aj.ʃo.pɫuˈɣa.ɾem/, /a.ʃo.pɫuˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aixoplugàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aixoplugar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixoplugar.
# allongàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuŋˈɡa.ɾəw/ balear /ə.ʎoŋˈɡa.ɾəw/, /ə.ʎuŋˈɡa.ɾəw/ Occidental: /a.ʎoŋˈɡa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

allongàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de allongar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allongar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llon·gà·reu (4)
* Anagrames: agullonaré, enrogallau
# allongàsseu
## Català
### Verb

allongàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allongar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llon·gàs·seu (4)
* Anagrama: agullonessa