OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ambulant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈɫan/ balear /əm.buˈɫant/, /əm.buˈɫan/ Occidental: nord-occidental /am.buˈɫan/ valencià /am.buˈɫant/, /am.buˈɫan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: Del verb ambular, segle XIX.

### Adjectiu

ambulant inv. ‎(plural ambulants)
* Que ambula, es passeja, va d'un lloc a un altre.

#### Derivats

* ambulància

#### Traduccions

* Anglès: itinerant $^{(en)}$
* Castellà: ambulante $^{(es)}$ inv.
* Francès: ambulant $^{(fr)}$, ambulante $^{(fr)}$
* Italià: ambulante $^{(it)}$
* Llatí: ambulans $^{(la)}$

### Verb

ambulant
* Gerundi del verb ambular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bu·lant (3)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Alemany
### Adjectiu

ambulant ‎(no comparable)
* ambulatori

#### Declinació

| Nombre i gènere | Nombre i gènere | Singular | Singular | Singular | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nombre i gènere | Nombre i gènere | Masculí | Masculí | Femení | Femení | Neutre | Neutre | Masc./Fem./Neutre | Masc./Fem./Neutre |
| Declinació forta (sense article) | Nominatiu | | ambulanter | | ambulante | | ambulantes | | ambulante |
| Declinació forta (sense article) | Genitiu | | ambulanten | | ambulanter | | ambulanten | | ambulanter |
| Declinació forta (sense article) | Datiu | | ambulantem | | ambulanter | | ambulantem | | ambulanten |
| Declinació forta (sense article) | Acusatiu | | ambulanten | | ambulante | | ambulantes | | ambulante |
| Declinació feble (amb article definit) | Nominatiu | der | ambulante | die | ambulante | das | ambulante | die | ambulanten |
| Declinació feble (amb article definit) | Genitiu | des | ambulanten | der | ambulanten | des | ambulanten | der | ambulanten |
| Declinació feble (amb article definit) | Datiu | dem | ambulanten | der | ambulanten | dem | ambulanten | den | ambulanten |
| Declinació feble (amb article definit) | Acusatiu | den | ambulanten | die | ambulante | das | ambulante | die | ambulanten |
| Declinació mixta (amb article indefinit o possessiu) | Nominatiu | ein | ambulanter | eine | ambulante | ein | ambulantes | (keine) | ambulanten |
| Declinació mixta (amb article indefinit o possessiu) | Genitiu | eines | ambulanten | einer | ambulanten | eines | ambulanten | (keiner) | ambulanten |
| Declinació mixta (amb article indefinit o possessiu) | Datiu | einem | ambulanten | einer | ambulanten | einem | ambulanten | (keinen) | ambulanten |
| Declinació mixta (amb article indefinit o possessiu) | Acusatiu | einen | ambulanten | eine | ambulante | ein | ambulantes | (keine) | ambulanten |
| Predicatiu | Predicatiu | er ist | ambulant | sie ist | ambulant | es ist | ambulant | sie sind | ambulant |
# ambulanten
## Alemany

   * Pronúncia: /ambuˈlantn̩/

### Adjectiu

ambulanten
* forma declinada de ambulant
# ambulanter
## Alemany

   * Pronúncia: /ambuˈlantɐ/

### Adjectiu

ambulanter
* forma declinada de ambulant
# ambulanti
## Italià

   * Pronúncia: /am.buˈlan.ti/

### Adjectiu

ambulanti inv. pl.
* forma plural de ambulante
# ambulantem
## Alemany

   * Pronúncia: /ambuˈlantəm/

### Adjectiu

ambulantem
* forma declinada de ambulant
# ambulantes
## Alemany

   * Pronúncia: /ambuˈlantəs/

### Adjectiu

ambulantes
* forma declinada de ambulant

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /am.buˈlan.tes/, meridional \am.buˈlaŋ.teh\
       Americà: alt /am.buˈlan.t(e)s/, baix \am.buˈlaŋ.teh\, austral /am.buˈlan.tes/
   * Rimes: -antes

### Adjectiu

ambulantes inv. pl.
* forma plural de ambulante
# ambulante
## Alemany

   * Pronúncia: /ambuˈlantə/

### Adjectiu

ambulante
* forma declinada de ambulant

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /am.buˈlan.te/, meridional \am.buˈlaŋ.te\
       Americà: alt /am.buˈlan.t(e)/, baix \am.buˈlaŋ.te\, austral /am.buˈlan.te/
   * Rimes: -ante
   * Etimologia: Del llatí ambulans.

### Adjectiu

ambulante inv. ‎(plural ambulantes)
* ambulant

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bu·lan·te (4)

## Italià

   * Pronúncia: /am.buˈlan.te/

### Adjectiu

ambulante inv. ‎(plural ambulanti)
* ambulant
    Essere una biblioteca ambulante - Ésser una enciclopèdia

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bu·làn·te (4)
# ambular
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.buˈɫa/ Occidental: nord-occidental /am.buˈɫa/ valencià /am.buˈɫaɾ/, /am.buˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: ambulà, embolà, embolar
   * Etimologia: Del llatí ambulāre, segle XIX. Doblet del patrimonial anar.

### Verb

ambular trans.
* deambular

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ambulo, ambula, ambulem

#### Derivats

* ambulant
* Relacionats: -àmbul

#### Traduccions

* Anglès: stroll $^{(en)}$
* Castellà: ambular $^{(es)}$
* Francès: ambuler $^{(fr)}$
* Italià: ambiare $^{(it)}$
* Llatí: ambulare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bu·lar (3)
* Anagrames: bramula, bramulà, làbarum

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ambulara
## Català
### Verb

ambulara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambular.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambular.
# amatajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈma.tajn/

### Verb

amatajn
* acusatiu plural de amata
# amatent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈten/ balear /ə.məˈtent/, /ə.məˈten/ Occidental: nord-occidental /a.maˈten/ valencià /a.maˈtent/, /a.maˈten/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De admetent i metent, amb influx de atent, segle XIX.

### Adjectiu

amatent inv. ‎(plural amatents)
* Disposat i atent per fer alguna cosa.
* Afable.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·tent (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# amatan
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈma.tan/

### Verb

amatan
* acusatiu de amata
# amate
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈma.te/

### Verb

amate
* participi passiu adverbial present de ami

## Italià
### Verb

amate
* participi passat femení plural de amare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de amare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de amare

## Llatí

   * Pronúncia: /aˈmaː.tɛ/

### Adjectiu

amāte
* vocatiu masculí singular de amātus
# amateur
## Català

   * Pronúncia: (no adaptat) oriental /ə.məˈter/, occidental /a.maˈteɾ/
   * Rimes: -eɾ
   * Etimologia: Manlleu del francès amateur ‎(«aficionat»).

### Nom

amateur m. f. ‎(plural amateurs)
* Persona aficionada a alguna activitat.
* Persona que practica esport o activitat artística de forma no professional.
    Un futbolista amateur, un actor amateur

#### Traduccions

* Anglès: amateur $^{(en)}$
* Castellà: amateur $^{(es)}$
* Francès: amateur $^{(fr)}$
* Italià: amatore $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·teur (3)
* Anagrames: amarteu, matareu, matàreu

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Termcat, GEC, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈa.mə.tə/, /ˈa.mə.tjə/, /ˈa.mət.jʊə/ Audio 1 (US)

### Nom

amateur ‎(plural amateurs)
* amateur, aficionat

## Francès

   * Pronúncia: /a.maˈtœʁ/
   * Etimologia: Del llatí amator ‎(«amador, amant»).

### Nom

amateur m. f. ‎(plural amateurs, femení amatrice)
* amateur
# amataj
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈma.taj/

### Verb

amataj
* forma plural de amata
# amatam
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈmaː.tam/

### Adjectiu

amātam
* acusatiu femení singular de amātus
# amatarum
## Llatí

   * Pronúncia: /a.maːˈtaː.rʊm/

### Adjectiu

amātārum
* genitiu femení plural de amātus
# amatas
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈmaː.taːs/

### Adjectiu

amātās
* acusatiu femení plural de amātus
# allargues
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎar.ɡəs/, occidental /aˈʎaɾ.ɣes/
   * Rimes: -aɾɡes
   * Etimologia: Del verb allargar.

### Nom

allargues f. pl.
* dilacions

#### Compostos i expressions

* donar allargues, valer-se de qualsevol medi per diferir o dilatar el compliment o resolució d'un negoci

#### Traduccions

* Castellà: dar largas $^{(es)}$
* Francès: différir $^{(fr)}$, tirer en longeur $^{(fr)}$
* Italià: menar $^{(it)}$ il can per l'aja
* Llatí: moras nectere $^{(la)}$

### Verb

allargues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de allargar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb allargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llar·gues (3)
* Anagrama: güellaràs

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# allarguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎərˈɡe.sən/, occidental /a.ʎaɾˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

allarguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.
# allargueguéssom
## Català
### Verb

allargueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llar·gue·gués·som (5)
* Anagrama: agrumolleguessa
# allarguessi
## Català
### Verb

allarguessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.
# allarguessa
## Català
### Verb

allarguessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llar·gues·sa (4)
* Anagrames: allargasseu, allargàsseu
# allargueguéssou
## Català
### Verb

allargueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.
# allarguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎar.ɡən/, occidental /aˈʎaɾ.ɣen/

### Verb

allarguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de allargar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb allargar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb allargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llar·guen (3)
* Anagrama: güellaran
# allarguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎərˈɡe.səs/, occidental /a.ʎaɾˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

allarguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.
# allarguegués
## Català
### Verb

allarguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.
# ameles
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmɛ.ɫəs/, occidental /aˈmɛ.ɫes/
   * Rimes: -ɛles

### Verb

ameles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de amelar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·les (3)
# amelem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈɫɛm/ balear /ə.məˈɫəm/, /ə.məˈɫɛm/ Occidental: /a.meˈɫem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

amelem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amelar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amelar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·lem (3)
# amelesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɫe.səs/, occidental /a.meˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

amelesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·les·ses (4)
# ameleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈɫɛw/ balear /ə.məˈɫəw/, /ə.məˈɫɛw/ Occidental: /a.meˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ameleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amelar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amelar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·leu (3)
# amele
## Català
### Verb

amele
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amelar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amelar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amelar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·le (3)
# amiarengan
## Basc
### Nom

amiarengan
* inessiu definit singular de ami
# amiarengana
## Basc
### Nom

amiarengana
* al·latiu definit singular de ami
# amiarenganantz
## Basc
### Nom

amiarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de ami
# amiaren
## Basc
### Nom

amiaren
* genitiu definit singular de ami
# amiarengatik
## Basc
### Nom

amiarengatik
* causal definit singular de ami
# amiarentzat
## Basc
### Nom

amiarentzat
* benefactiu definit singular de ami
# amiari
## Basc
### Nom

amiari
* datiu definit singular de ami
# amiarenganaino
## Basc
### Nom

amiarenganaino
* terminatiu definit singular de ami
# amiarenganako
## Basc
### Nom

amiarenganako
* genitiu locatiu definit singular de ami
# amiarengandik
## Basc
### Nom

amiarengandik
* ablatiu definit singular de ami
# alliçonava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎi.suˈna.βə/ balear /ə.ʎi.soˈna.və/, /ə.ʎi.suˈna.və/ Occidental: nord-occidental /a.ʎi.soˈna.βa/ valencià /a.ʎi.soˈna.va/, /a.ʎi.soˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

alliçonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alliçonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de alliçonar.
# alliçonaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎi.suˈna.βəs/ balear /ə.ʎi.soˈna.vəs/, /ə.ʎi.suˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʎi.soˈna.βes/ valencià /a.ʎi.soˈna.ves/, /a.ʎi.soˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

alliçonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alliçonar.
# alliçone
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎiˈso.nə/, occidental /a.ʎiˈso.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

alliçone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alliçonar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alliçonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alliçonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alliçonar.
# alliçonaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎi.suˈna.βən/ balear /ə.ʎi.soˈna.vən/, /ə.ʎi.suˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ʎi.soˈna.βen/ valencià /a.ʎi.soˈna.ven/, /a.ʎi.soˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

alliçonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de alliçonar.
# alliçonesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎi.suˈne.səs/ balear /ə.ʎi.soˈne.səs/, /ə.ʎi.suˈne.səs/ Occidental: /a.ʎi.soˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

alliçonesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alliçonar.
# alliçonessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎi.suˈne.sin/ balear /ə.ʎi.soˈne.sin/, /ə.ʎi.suˈne.sin/ Occidental: /a.ʎi.soˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

alliçonessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alliçonar.
# alliçonessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎi.suˈne.sən/ balear /ə.ʎi.soˈne.sən/, /ə.ʎi.suˈne.sən/ Occidental: /a.ʎi.soˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

alliçonessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alliçonar.
# alliçonen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎiˈso.nən/, occidental /a.ʎiˈso.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

alliçonen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de alliçonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alliçonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb alliçonar.
# alliçones
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎiˈso.nəs/, occidental /a.ʎiˈso.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

alliçones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de alliçonar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alliçonar.
# amitjanà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.d͡ʒəˈna/, occidental /a.mi.d͡ʒaˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

amitjanà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amitjanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mit·ja·nà (4)
# amitjanàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.d͡ʒəˈna.ɾəm/, occidental /a.mi.d͡ʒaˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amitjanàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amitjanar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amitjanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mit·ja·nà·rem (5)
# amitjani
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈd͡ʒa.ni/, occidental /a.miˈd͡ʒa.ni/
   * Rimes: -ani

### Verb

amitjani
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amitjanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amitjanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amitjanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mit·ja·ni (4)
# amitjanàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.d͡ʒəˈna.ɾəw/, occidental /a.mi.d͡ʒaˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

amitjanàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amitjanar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amitjanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mit·ja·nà·reu (5)
# amitjanin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈd͡ʒa.nin/, occidental /a.miˈd͡ʒa.nin/
   * Rimes: -anin

### Verb

amitjanin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amitjanar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amitjanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mit·ja·nin (4)
# amitjanis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈd͡ʒa.nis/, occidental /a.miˈd͡ʒa.nis/
   * Rimes: -anis

### Verb

amitjanis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amitjanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mit·ja·nis (4)
# amitjano
## Català

   * Pronúncia: central /ə.miˈd͡ʒa.nu/, occidental /a.miˈd͡ʒa.no/
   * Rimes: -ano

### Verb

amitjano
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amitjanar.
# amoixaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃa.βən/ balear /ə.moˈʃa.vən/, /ə.muˈʃa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃa.βen/ valencià /a.mojˈʃa.ven/, /a.moˈʃa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

amoixaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amoixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xa·ven (4)
# amoixaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃa.βəs/ balear /ə.moˈʃa.vəs/, /ə.muˈʃa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃa.βes/ valencià /a.mojˈʃa.ves/, /a.moˈʃa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

amoixaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amoixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xa·ves (4)
# amoixe
## Català
### Verb

amoixe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amoixar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amoixar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amoixar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amoixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xe (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeimox)
# alçapremaren
## Català
### Verb

alçapremaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de alçapremar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçapremar.
# alçapremar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌaɫ.sə.pɾəˈma/ Occidental: nord-occidental /ˌaɫ.sa.pɾeˈma/ valencià /ˌaɫ.sa.pɾeˈmaɾ/, /ˌaɫ.sa.pɾeˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: alçapremà
   * Etimologia: Derivat de alçaprem.

### Verb

alçapremar trans.
* Elevar una cosa mitjançant un alçaprem.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: alçapremo, alçaprema, alçapremem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Castellà: alzaprimar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ça·pre·mar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# alçapremares
## Català
### Verb

alçapremares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de alçapremar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçapremar.
# alçapremam
## Català
### Verb

alçapremam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de alçapremar.
# alçapremaran
## Català
### Verb

alçapremaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de alçapremar.
# alçapremara
## Català
### Verb

alçapremara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçapremar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçapremar.
# amansiríeu
## Català
### Verb

amansiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amansir.
# amansiríveu
## Català
### Verb

amansiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amansir.
# amansisques
## Català
### Verb

amansisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sis·ques (4)
* Anagrames: amansesquis, maquinasses
# amansisc
## Català
### Verb

amansisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sisc (3)
* Anagrama: macassin
# amansisca
## Català
### Verb

amansisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amansir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amansir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sis·ca (4)
* Anagrames: acanàssim, acanissam
# amansisquen
## Català
### Verb

amansisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amansir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sis·quen (4)
* Anagrames: amansesquin, maquinassen
# amansis
## Català
### Verb

amansis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sis (3)
* Anagrames: amassin, anàssim
# amansisquem
## Català
### Verb

amansisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sis·quem (4)
* Anagrama: maquinàssem
# amulleràs
## Català
### Verb

amulleràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amullerar-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amullerar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: allumares
# amortisseur
## Francès

   * Pronúncia: /a.mɔʁtiˈsœʁ/

### Nom

amortisseur m. ‎(plural amortisseurs)
* amortidor, esmorteïdor

### Vegeu també

* amortisseur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 16 agost 2014].