OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# campi qui pugui
## Català

   * Etimologia: Del verb campar ‎(«salvar-se, subsistir») probablement d’origen militar com a ordre de retirada.

### Frase feta

campi qui pugui
* Fugir tothom en desordre davant el perill o la impossibilitat de romandre.

#### Relacionats

* tocar el dos
* cames ajudeu-me

#### Traduccions

* Anglès: every man for himself $^{(en)}$
* Castellà: sálvese quien pueda $^{(es)}$
* Francès: sauve-qui-peut $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB, DSFF
# campidanès
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəm.pi.ðəˈnɛs/ balear /kəm.pi.ðəˈnəs/, /kəm.pi.ðəˈnɛs/ Occidental: /kam.pi.ðaˈnes/
   * Rimes: -ɛs

### Adjectiu

campidanès m. ‎(femení campidanesa, plural masculí campidanesos, plural femení campidaneses)
* Relatiu o pertanyent a Campidano.

#### Variants

* campidanés (valencià)

#### Traduccions
### Nom

campidanès m. ‎(plural campidanesos, femení campidanesa)
* Persona que habita o és originària de Campidano.
* (invariable) Dialecte del sard parlat a Campidano.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: cam·pi·da·nès (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot, ésAdir
# canusírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.nuˈzi.ɾəm/, occidental /ka.nuˈzi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

canusírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de canusir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·nu·sí·rem (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceimnrsu)
* Anagrames: murcianes, musicaren
# canusíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.nuˈzi.sim/, occidental /ka.nuˈzi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

canusíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb canusir.

#### Variants

* canusíssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·nu·sís·sim (4)
* Anagrama: musicassin
# canusixo
## Català
### Verb

canusixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de canusir.

#### Variants

* canuseixo, canuseixi

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·nu·si·xo (4)
* Heterograma de 8 lletres (acinosux)
# canusíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.nuˈzi.əw/, occidental /ka.nuˈzi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

canusíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de canusir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·nu·sí·eu (4)
# canusísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.nuˈzi.səw/, occidental /ka.nuˈzi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

canusísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb canusir.

#### Variants

* canusíssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·nu·sís·seu (4)
# canusí
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.nuˈzi/, occidental /ka.nuˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

canusí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de canusir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de canusir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·nu·sí (3)
* Heterograma de 6 lletres (acinsu)
* Anagrames: acusin, causin, cuinàs, unisca
# canusíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.nuˈzi.əm/, occidental /ka.nuˈzi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

canusíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de canusir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·nu·sí·em (4)
* Heterograma de 8 lletres (aceimnsu)
# canusíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.nuˈzi.səm/, occidental /ka.nuˈzi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

canusíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb canusir.

#### Variants

* canusíssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·nu·sís·sem (4)
* Anagrama: musicassen
# canusíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.nuˈzi.ɾəw/, occidental /ka.nuˈzi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

canusíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de canusir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·nu·sí·reu (4)
# canusís
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.nuˈzis/, occidental /ka.nuˈzis/
   * Rimes: -is

### Verb

canusís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb canusir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb canusir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·nu·sís (3)
* Anagrama: ucassin
# calméssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫˈme.səm/, occidental /kaɫˈme.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

calméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb calmar.
# calmí
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫˈmi/, occidental /kaɫˈmi/
   * Rimes: -i

### Verb

calmí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de calmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·mí (2)
* Anagrames: cimal, clima
# calmós
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫˈmos/, occidental /kaɫˈmos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De calma i el sufix -ós, segle XIX.

### Adjectiu

calmós m. ‎(femení calmosa, plural masculí calmosos, plural femení calmoses)
* En calma.
* Que fa les coses amb calma, sense presses.

#### Sinònims

* calmat

#### Derivats

* calmosament

#### Traduccions

* Castellà: calmado $^{(es)}$
* Anglès: calm $^{(en)}$
* Castellà: calmoso $^{(es)}$
* Francès: calme $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: A-POC-A-POC $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·mós (2)
* Heterograma de 6 lletres (aclmos)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# calonem
## Llatí

   * Pronúncia: /kaːˈloː.nɛm/

### Nom

cālōnem
* acusatiu singular de cālō
# calo
## Català
### Verb

calo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de calar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb calar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb calar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lo (2)
* Anagrames: cola, laco, loca

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈka.lo/
   * Rimes: -alo

### Verb

calo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb calar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lo (2)
* Anagrames: -cola, cola, colá, laco, lacó, loca, ocal

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈka.loː/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *kelh₁- ‎(«cridar»).

### Verb

calō ‎(1a present$^?$), calās ‎(2a present), calāre ‎(infinitiu), calāvī ‎(perfet), calātum ‎(supí)
* anunciar, convocar, aplegar, fer la crida per una reunió
    calantur nonaeAnunciar la data de les nones.
    calata comitiaConvocar eleccions.

#### Derivats

* intercalō

### Nom

cālō m. ‎(genitiu cālōnis)
* palafrener

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | cālō | cālōnēs |
| Vocatiu | cālō | cālōnēs |
| Acusatiu | cālōnem | cālōnēs |
| Genitiu | cālōnis | cālōnum |
| Datiu | cālōnī | cālōnibus |
| Ablatiu | cālōne | cālōnibus |
# calone
## Llatí

   * Pronúncia: /kaːˈloː.nɛ/

### Nom

cālōne
* ablatiu singular de cālō
# canturrutxe
## Català
### Verb

canturrutxe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de canturrutxar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb canturrutxar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb canturrutxar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb canturrutxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·rut·xe (4)
# canturrutxaríeu
## Català
### Verb

canturrutxaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de canturrutxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·rut·xa·rí·eu (6)
# canturrutxassen
## Català
### Verb

canturrutxassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb canturrutxar.

#### Variants

* canturrutxaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·rut·xas·sen (5)
# canturrutxaven
## Català
### Verb

canturrutxaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de canturrutxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·rut·xa·ven (5)
# canturrutxasses
## Català
### Verb

canturrutxasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb canturrutxar.

#### Variants

* canturrutxares

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·rut·xas·ses (5)
# canturrutxava
## Català
### Verb

canturrutxava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de canturrutxar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de canturrutxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·rut·xa·va (5)
# canturrutxaves
## Català
### Verb

canturrutxaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de canturrutxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·rut·xa·ves (5)
# canturrutxem
## Català
### Verb

canturrutxem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de canturrutxar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb canturrutxar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb canturrutxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·rut·xem (4)
# canturrutxat
## Català
### Verb

canturrutxat
* Participi masculí singular del verb canturrutxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·rut·xat (4)
# canturrutxats
## Català
### Verb

canturrutxats
* Participi masculí plural del verb canturrutxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·rut·xats (4)
# calumniam
## Català
### Verb

calumniam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de calumniar.

#### Variants

* calumniem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lum·ni·am (4)

## Llatí

   * Pronúncia: /kaˈlʊm.nɪ.am/

### Nom

calumniam
* acusatiu singular de calumnia
# calumniaien
## Català
### Verb

calumniaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de calumniar.

#### Variants

* calumniaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lum·ni·a·ien (5)
# calumniar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɫum.niˈa/ Occidental: nord-occidental /ka.ɫum.niˈa/ valencià /ka.ɫum.niˈaɾ/, /ka.ɫum.niˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: calumnià
   * Etimologia: De calúmnia.

### Verb

calumniar trans.
* Dir calúmnies contra algú per tal de perjudicar-lo.
    «I això, malgrat que jo apel·lava davant d'ells a la meva edat i afirmava que no eres capaç d'oposar resistència als qui volien calumniar-nos i enemistar-nos.» (Plató, Raül Garrigasait [trad.], Cartes, Fundació Bernat Metge, 2009, p.105)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: calumnio, calumnia, calumniem

#### Sinònims

* difamar, mentir

#### Traduccions

* Anglès: slander $^{(en)}$
* Castellà: calumniar $^{(es)}$
* Francès: calomnier $^{(fr)}$
* Italià: calunniare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lum·ni·ar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# calumniaies
## Català
### Verb

calumniaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de calumniar.

#### Variants

* calumniaves

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lum·ni·a·ies (5)
# calumniant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɫum.niˈan/ balear /kə.ɫum.niˈant/, /kə.ɫum.niˈan/ Occidental: nord-occidental /ka.ɫum.niˈan/ valencià /ka.ɫum.niˈant/, /ka.ɫum.niˈan/
   * Rimes: -ant

### Verb

calumniant
* Gerundi del verb calumniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lum·ni·ant (4)
# calumniara
## Català
### Verb

calumniara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb calumniar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb calumniar.

#### Variants

* [1] calumniessi, calumniessa, calumnieguessa, calumniés, calumniàs
* [2] calumniessi, calumniegués, calumniés, calumniàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lum·ni·a·ra (5)
# calumniaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɫum.ni.əˈɾan/, occidental /ka.ɫum.ni.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

calumniaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de calumniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lum·ni·a·ran (5)
# calumniae
## Llatí

   * Pronúncia: /kaˈlʊm.nɪ.aj/

### Nom

calumniae
* nominatiu plural de calumnia
* vocatiu plural de calumnia
* genitiu singular de calumnia
* datiu singular de calumnia
# calumniaia
## Català
### Verb

calumniaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de calumniar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de calumniar.

#### Variants

* [1] calumniavi, calumniava
* [2] calumniava

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lum·ni·a·ia (5)
# capellanejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.pə.ʎə.nəˈʒa.βən/ balear /kə.pə.ʎə.nəˈd͡ʒa.vən/, /kə.pə.ʎə.nəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /ka.pe.ʎa.neˈʒa.βen/ valencià /ka.pe.ʎa.neˈd͡ʒa.ven/, /ka.pe.ʎa.neˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

capellanejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de capellanejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pe·lla·ne·ja·ven (6)
# capellanejo
## Català
### Verb

capellanejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de capellanejar.

#### Variants

* capellaneig

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pe·lla·ne·jo (5)
# capellanejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.pə.ʎə.nəˈʒa.βə/ balear /kə.pə.ʎə.nəˈd͡ʒa.və/, /kə.pə.ʎə.nəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /ka.pe.ʎa.neˈʒa.βa/ valencià /ka.pe.ʎa.neˈd͡ʒa.va/, /ka.pe.ʎa.neˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

capellanejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de capellanejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de capellanejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pe·lla·ne·ja·va (6)
# capellanejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.pə.ʎə.nəˈʒa/ balear /kə.pə.ʎə.nəˈd͡ʒa/, /kə.pə.ʎə.nəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ka.pe.ʎa.neˈʒa/, valencià /ka.pe.ʎa.neˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

capellanejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de capellanejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pe·lla·ne·jà (5)
# capellanejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.pə.ʎə.nəˈʒa.ɾəm/ balear /kə.pə.ʎə.nəˈd͡ʒa.ɾəm/, /kə.pə.ʎə.nəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ka.pe.ʎa.neˈʒa.ɾem/, valencià /ka.pe.ʎa.neˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

capellanejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de capellanejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pe·lla·ne·jà·rem (6)
# capellanejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.pə.ʎə.nəˈʒa.ɾəw/ balear /kə.pə.ʎə.nəˈd͡ʒa.ɾəw/, /kə.pə.ʎə.nəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ka.pe.ʎa.neˈʒa.ɾew/, valencià /ka.pe.ʎa.neˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

capellanejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de capellanejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pe·lla·ne·jà·reu (6)
# capellanejàs
## Català
### Verb

capellanejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb capellanejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb capellanejar.

#### Variants

* [1] capellanegés
* [2] capellanegés

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pe·lla·ne·jàs (5)
# capellanejàssem
## Català
### Verb

capellanejàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb capellanejar.

#### Variants

* capellanegéssim, capellanegéssem, capellanejàssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pe·lla·ne·jàs·sem (6)
# capellanejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.pə.ʎə.nəˈʒa.βəs/ balear /kə.pə.ʎə.nəˈd͡ʒa.vəs/, /kə.pə.ʎə.nəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ka.pe.ʎa.neˈʒa.βes/ valencià /ka.pe.ʎa.neˈd͡ʒa.ves/, /ka.pe.ʎa.neˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

capellanejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de capellanejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pe·lla·ne·ja·ves (6)
# capellanejàsseu
## Català
### Verb

capellanejàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb capellanejar.

#### Variants

* capellanegéssiu, capellanegésseu, capellanejàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pe·lla·ne·jàs·seu (6)
# cançonegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.su.nəˈʒi/ balear /kən.so.nəˈʒi/, /kən.su.nəˈʒi/ Occidental: nord-occidental /kan.so.neˈʒi/, valencià /kan.so.neˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

cançonegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de cançonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ço·ne·gí (4)
# cançonejades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.su.nəˈʒa.ðəs/ balear /kən.so.nəˈd͡ʒa.ðəs/, /kən.su.nəˈʒa.ðəs/ Occidental: nord-occidental /kan.so.neˈʒa.ðes/, valencià /kan.so.neˈd͡ʒa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

cançonejades
* Participi femení plural del verb cançonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ço·ne·ja·des (5)
# cançonejant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.su.nəˈʒan/ balear /kən.so.nəˈd͡ʒant/, /kən.su.nəˈʒan/ Occidental: nord-occidental /kan.so.neˈʒan/ valencià /kan.so.neˈd͡ʒant/, /kan.so.neˈd͡ʒan/
   * Rimes: -ant

### Verb

cançonejant
* Gerundi del verb cançonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ço·ne·jant (4)
# cançonegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.su.nəˈʒe.sim/ balear /kən.so.nəˈʒe.sim/, /kən.su.nəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /kan.so.neˈʒe.sim/, valencià /kan.so.neˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

cançonegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cançonejar.

#### Variants

* cançonegéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ço·ne·gés·sim (5)
# cançonejada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.su.nəˈʒa.ðə/ balear /kən.so.nəˈd͡ʒa.ðə/, /kən.su.nəˈʒa.ðə/ Occidental: nord-occidental /kan.so.neˈʒa.ða/, valencià /kan.so.neˈd͡ʒa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

cançonejada
* Participi femení singular del verb cançonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ço·ne·ja·da (5)
# cançonegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.su.nəˈʒe.səw/ balear /kən.so.nəˈʒe.səw/, /kən.su.nəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /kan.so.neˈʒe.sew/, valencià /kan.so.neˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

cançonegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cançonejar.

#### Variants

* cançonegéssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ço·ne·gés·seu (5)
# cançoneja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.suˈnɛ.ʒə/ balear /kən.soˈnə.ʒə/, /kən.suˈnɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /kan.soˈne.ʒa/, valencià /kan.soˈne.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

cançoneja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de cançonejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb cançonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ço·ne·ja (4)
# cançonegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.su.nəˈʒes/ balear /kən.so.nəˈʒes/, /kən.su.nəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /kan.so.neˈʒes/, valencià /kan.so.neˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

cançonegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cançonejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cançonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ço·ne·gés (4)
# cançonegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.su.nəˈʒe.səm/ balear /kən.so.nəˈʒe.səm/, /kən.su.nəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /kan.so.neˈʒe.sem/, valencià /kan.so.neˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

cançonegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cançonejar.

#### Variants

* cançonegéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ço·ne·gés·sem (5)
# cançonegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.su.nəˈʒe.siw/ balear /kən.so.nəˈʒe.siw/, /kən.su.nəˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /kan.so.neˈʒe.siw/, valencià /kan.so.neˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

cançonegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cançonejar.

#### Variants

* cançonegésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ço·ne·gés·siu (5)
# capgiregués
## Català
### Verb

capgiregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb capgirar.

#### Variants

* capgiressi, capgirés, capgiràs, capgirara

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·re·gués (4)
# capgireguessa
## Català
### Verb

capgireguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb capgirar.

#### Variants

* capgiressi, capgiressa, capgirés, capgiràs, capgirara

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·re·gues·sa (5)
# capgireguéssom
## Català
### Verb

capgireguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb capgirar.

#### Variants

* capgiréssim, capgiréssem, capgiràssim, capgiràssem, capgiràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·re·gués·som (5)
# capgireguessen
## Català
### Verb

capgireguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb capgirar.

#### Variants

* capgiressin, capgiressen, capgirassin, capgirassen, capgiraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·re·gues·sen (5)
# capgiregueu
## Català
### Verb

capgiregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb capgirar.

#### Variants

* capgireu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·re·gueu (4)
# capgireguéssou
## Català
### Verb

capgireguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb capgirar.

#### Variants

* capgiréssiu, capgirésseu, capgiràssiu, capgiràsseu, capgiràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·re·gués·sou (5)
# capgirell
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkab.ʒiˈɾeʎ/, occidental /ˌkab.d͡ʒiˈɾeʎ/
   * Rimes: -eʎ
   * Etimologia: De capgirar i el sufix -ell.

### Nom

capgirell m. ‎(plural capgirells)
* (central, septentrional, nord-occidental) tombarella

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·rell (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# capgirella
## Català
### Verb

capgirella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de capgirellar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb capgirellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·re·lla (4)
# capgireguem
## Català
### Verb

capgireguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb capgirar.

#### Variants

* capgirem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·re·guem (4)
# capgireguesses
## Català
### Verb

capgireguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb capgirar.

#### Variants

* capgiressis, capgiresses, capgirassis, capgirasses, capgirares

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·re·gues·ses (5)
# cambiarsi
## Italià

   * Pronúncia: /kamˈbjar.si/

### Verb

cambiarsi pron.
* forma pronominal de cambiare
* transformar-se, convertir-se

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: cam·biàr·si (3)
# cambiasse
## Italià
### Verb

cambiasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de cambiare
# cambiassi
## Italià
### Verb

cambiassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de cambiare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de cambiare
# cambiare
## Italià

   * Pronúncia: /kamˈbjaː.re/
   * Etimologia: Del llatí cambiare.

### Verb

cambiare trans., intr. ‎(pronominal cambiarsi)
* (transitiu) canviar
* (intransitiu) canviar, transformar-se

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: cam·bià·re (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /kam.bɪˈaː.rɛ/
   * Etimologia: Forma cèltica tardana pel clàssic mutare.

### Verb

cambiāre
* infinitiu del present actiu de cambio

#### Derivats

* Català: canviar
* Castellà i occità: cambiar
* Francès changer, i anglès change
* Italià: cambiare