OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# cecidi
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈsi.ði/, occidental /seˈsi.ði/
   * Rimes: -idi

### Nom

cecidi m. ‎(plural cecidis)
* Afecció tumoral en les plantes que provoca un creixement desmesurat de part del seu teixit i que es conseqüència d'un agent extern (fong, insecte, etc.)

#### Sinònims

* agalla, gala, cassanella

#### Traduccions

* Castellà: cecidium $^{(es)}$
* Castellà: cecidio $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·ci·di (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɛ.kɪ.diː/

### Verb

cecidī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de cadō
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de caedō
# cecas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈθe.kas/, meridional /ˈθe.kah/
       Americà: alt /ˈse.k(a)s/, baix /ˈse.kah/, austral /ˈse.kas/
   * Rimes: -ekas

### Nom

cecas f. pl.
* forma plural de ceca
# cecectomy
## Anglès
### Nom

cecectomy ‎(plural cecectomies)
* (medicina) cecectomia

### Vegeu també

* cecectomy. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# ceceo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /θeˈθe.o/
       Americà: alt /s(e)ˈse.o/, baix /seˈse.o/
   * Rimes: -eo

### Nom

ceceo m. ‎(plural ceceos)
* zetacisme, papissot

#### Antònims

* seseo

#### Notes

És característic del castellà andalús meridional. La distinció se/ce i si/ci és inapreciable.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·ce·o (3)
# ceceos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /θeˈθe.os/, meridional /θeˈθe.oh/
       Americà: alt /s(e)ˈse.os/, baix /seˈse.oh/, austral /seˈse.os/
   * Rimes: -eos

### Nom

ceceos m. pl.
* forma plural de ceceo
# charbon
## Francès
### Nom

charbon m. ‎(plural charbons)
* carbó
# charbon végétal
## Francès
### Nom

charbon végétal m.
* carbó vegetal

#### Sinònims

* E153, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* charbon végétal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# charbonnière
## Francès

   * Pronúncia: /ʃaʁ.bɔˈnjɛʁ/

### Nom

charbonnière f. ‎(plural charbonnières)
* forma femenina de charbonnier
# charcoals
## Anglès
### Nom

charcoals
* forma plural de charcoal
# chardins
## Aragonès
### Nom

chardins m. pl.
* forma plural de chardín

## Francès

   * Pronúncia: /ʃaʁ.dɛ̃/

### Nom

chardins m. pl.
* forma plural de chardin
# charbonnières
## Francès

   * Pronúncia: /ʃaʁ.bɔˈnjɛʁ/

### Nom

charbonnières f. pl.
* forma plural de charbonnière
# charbons
## Francès

   * Pronúncia: /ʃaʁˈbɔ̃/

### Nom

charbons m. pl.
* forma plural de charbon
# charcoal
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈtʃɑː.kəʊl/ àudio (EUA)

### Nom

charcoal ‎(normalment incomptable, plural charcoals)
* carbó vegetal
* carbonet
# charbonniers
## Francès

   * Pronúncia: /ʃaʁ.bɔˈnje/

### Nom

charbonniers m. pl.
* forma plural de charbonnier
# charbonnier
## Francès

   * Pronúncia: /ʃaʁ.bɔˈnje/

### Nom

charbonnier m. ‎(plural charbonniers, femení charbonnière)
* carboner

### Nom

charbonnier m. ‎(plural charbonniers)
* peix carboner
# carretas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kaˈre.tas/, meridional /kaˈre.tah/
       Americà: alt /kaˈre.t(a)s/, baix /kaˈre.tah/, austral /kaˈre.tas/
   * Rimes: -etas

### Nom

carretas f. pl.
* forma plural de carreta
# carreteras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ka.reˈte.ɾas/, meridional /ka.reˈte.ɾah/
       Americà: alt /ka.reˈte.(ɾa)s/, baix /ka.reˈte.ɾah/, austral /ka.reˈte.ɾas/
   * Rimes: -eɾas

### Nom

carreteras f. pl.
* forma plural de carretera
# carres extérieures
## Francès
### Nom

carres extérieures f. pl.
* forma plural de carre extérieure
# carretera
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.rəˈte.ɾə/, occidental /ka.reˈte.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: Del castellà carretera, segle XIX.

### Nom

carretera f. ‎(plural carreteres)
* Via que uneix dues poblacions i que és apta per a la circulació de vehicles.

#### Traduccions

* Afrikaans: pad $^{(af)}$
* Albanès: rrugë $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Straße $^{(de)}$ f., Route $^{(de)}$ f.
* Anglès: road $^{(en)}$
* Àrab: طَرِيق‎ $^{(ar)}$ m. f.
* Armeni: ճանապարհ $^{(hy)}$ ‎(txanaparh)
* Basc: errepide $^{(eu)}$
* Belarús: даро́га $^{(be)}$ f. ‎(daroha)
* Bengalí: রাস্তা $^{(bn)}$
* Bretó: hent $^{(br)}$ m.
* Búlgar: път $^{(bg)}$ m. ‎(pat)
* Castellà: carretera $^{(es)}$ f.
* Eslovac: cesta $^{(sk)}$ f., dráha $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: cesta $^{(sl)}$ f.
* Estonià: tee $^{(et)}$
* Feroès: vegur $^{(fo)}$ m.
* Finès: tie $^{(fi)}$
* Francès: route $^{(fr)}$
* Friülà: strade $^{(fur)}$ f.
* Gallec: estrada $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: ffordd $^{(cy)}$ f.
* Georgià: გზა $^{(ka)}$ ‎(gza)
* Grec: δρόμος $^{(el)}$ m. ‎(dromos)
* Grec antic: ὁδός $^{(grc)}$ f. ‎(hodós)
* Guaraní: ape $^{(gn)}$
* Gujarati: માર્ગ $^{(gu)}$
* Hebreu: כְּבִישׁ‎ $^{(he)}$ m.
* Hindi: सड़क $^{(hi)}$ f.
* Hongarès: út $^{(hu)}$
* Ídix: וועג‎ $^{(yi)}$ m.
* Indonesi: jalan $^{(id)}$
* Islandès: vegur $^{(is)}$ m.
* Italià: strada $^{(it)}$
* Japonès: 道 $^{(ja)}$
* Kazakh: жол $^{(kk)}$ ‎(jol)
* Letó: ceļš $^{(lv)}$ m.
* Lituà: kelias $^{(lt)}$ m.
* Llatí: via $^{(la)}$ f., iter $^{(la)}$ n.
* Macedoni: пат $^{(mk)}$ m.
* Malai: jalan $^{(ms)}$
* Maltès: triq $^{(mt)}$ f.
* Maori: rori $^{(mi)}$
* Noruec: vei $^{(no)}$ m.
* Occità: rota $^{(oc)}$ f.
* Panjabi: ਸੜਕ $^{(pa)}$ f.
* Persa: راه $^{(fa)}$
* Polonès: droga $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: estrada $^{(pt)}$ f.
* Quítxua: ñan $^{(qu)}$
* Romanès: drum $^{(ro)}$ n., cale $^{(ro)}$ f.
* Rus: доро́га $^{(ru)}$ f. ‎(doroga)
* Sànscrit: मार्ग $^{(sa)}$ m.
* Serbocroat: пут $^{(sh)}$, put $^{(sh)}$, цеста $^{(sh)}$, cesta $^{(sh)}$
* Suahili: njia $^{(sw)}$
* Suec: väg $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: роҳ $^{(tg)}$
* Tagal: kalsada $^{(tl)}$, kalye $^{(tl)}$
* Tai: ถนน $^{(th)}$
* Tàmil: சாலை $^{(ta)}$
* Tàtar: юл $^{(tt)}$
* Telugu: రహదారి $^{(te)}$
* Turc: yol $^{(tr)}$
* Txec: cesta $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: доро́га $^{(uk)}$ f. ‎(doroha)
* Urdú: سڑک‎ $^{(ur)}$ f.
* Uzbek: yo'l $^{(uz)}$
* Való: voye $^{(wa)}$
* Vietnamita: đường $^{(vi)}$
* Xhosa: lendlela $^{(xh)}$
* Xinès: 路 $^{(zh)}$ ‎(lù)

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·re·te·ra (4)
* Anagrames: arrecerat, carrereta

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ka.reˈte.ɾa/
       Americà: alt /k(a).reˈte.ɾa/, baix /ka.reˈte.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: De carreta.

### Nom

carretera f. ‎(plural carreteras)
* carretera

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·rre·te·ra (4)
# carreteres
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.rəˈte.ɾəs/, occidental /ka.reˈte.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

carreteres f. pl.
* Forma plural de carretera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·re·te·res (4)
* Anagrames: carreretes, esterrecar
# carreró
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.rəˈɾo/, occidental /ka.reˈɾo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De carrer i el sufix -ó.

### Nom

carreró m. ‎(plural carrerons)
* (pilota valenciana) Espai central que es deixa en una parada per a permetre el pas a un jugador que retrocedeix amb la intenció de jugar la pilota.

#### Sinònims

* passador

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·re·ró (3)
* Anagrama: acórrer

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* carreró. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# carres intérieures
## Francès
### Nom

carres intérieures f. pl.
* forma plural de carre intérieure
# capgiris
## Català
### Verb

capgiris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb capgirar.

#### Variants

* capgires, capgiros

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·ris (3)
# capgiràrem
## Català
### Verb

capgiràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de capgirar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb capgirar.

#### Variants

* [2] capgireguéssom, capgiréssim, capgiréssem, capgiràssim, capgiràssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·rà·rem (4)
# capgirin
## Català
### Verb

capgirin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb capgirar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb capgirar.

#### Variants

* [1] capgiren
* [2] capgiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·rin (3)
# capgirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkab.ʒiˈɾa/, occidental /ˌkab.d͡ʒiˈɾa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: capgirar

### Verb

capgirà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de capgirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·rà (3)
# capgiràiem
## Català
### Verb

capgiràiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de capgirar.

#### Variants

* capgiràvom, capgiràvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·rà·iem (4)
# capgiro
## Català
### Verb

capgiro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de capgirar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb capgirar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb capgirar.

#### Variants

* [1] capgire, capgiri, capgir
* [2] capgiri, capgire
* [3] capgiri, capgire

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·ro (3)
* Heterograma de 7 lletres (acgiopr)
* Anagrama: cap-roig
# capgiràieu
## Català
### Verb

capgiràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de capgirar.

#### Variants

* capgiravo, capgiràveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·rà·ieu (4)
# capgirolla
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəb.ʒiˈɾo.ʎə/, occidental /kab.d͡ʒiˈɾo.ʎa/
   * Rimes: -oʎa
   * Etimologia: De capgiró.

### Nom

capgirolla f. ‎(plural capgirolles)
* (andorrà) Forma alternativa de capgirell.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·ro·lla (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# capgiros
## Català
### Verb

capgiros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb capgirar.

#### Variants

* capgiris, capgires

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·ros (3)
* Heterograma de 8 lletres (acgioprs)
* Anagrama: cap-roigs
# centupling
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈsɛn.tə.plɪŋ/

### Verb

centupling
* gerundi de centuple: centuplicant.
# centuplique
## Català

   * Pronúncia: occidental /sen.tuˈpɫi.ke/
   * Rimes: -ike

### Verb

centuplique
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de centuplicar.
    Forma valenciana: [jo] centuplico, centuplique, centuplic o centupliqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb centuplicar.
    [Que jo] centupliqui o centuplique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb centuplicar.
    [Que ell/ella/vostè] centupliqui o centuplique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb centuplicar.
    Centupliqui o centuplique [ell/ella/vostè].
# centupliqueguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /sen.tu.pɫi.keˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

centupliqueguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb centuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] centupliquem.
# centupliquegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /sen.tu.pɫi.keˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

centupliquegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb centuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] centupliqueu.
# centupliquegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /sen.tu.pɫi.keˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

centupliquegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb centuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] centupliqués, centuplicàs o centuplicara.
# centuplicò
## Italià
### Verb

centuplicò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de centuplicare
# centupliqueguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /sen.tu.pɫi.keˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

centupliqueguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb centuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] centupliqués, centuplicàs o centuplicara.
# centupliqueguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /sen.tu.pɫi.keˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

centupliqueguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb centuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] centupliquessin, centupliquessen, centuplicassin, centuplicassen o centuplicaren.
# centupliqueguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /sen.tu.pɫi.keˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

centupliqueguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb centuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] centupliquessis, centupliquesses, centuplicassis, centuplicasses o centuplicares.
# centupliqueguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /sen.tu.pɫi.keˈɣe.som/

### Verb

centupliqueguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb centuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] centupliquéssim, centupliquéssem, centuplicàssem, centuplicàssim o centuplicàrem.
# centuplicaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /sən.tu.pɫiˈka.ɾən/, occidental /sen.tu.pɫiˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

centuplicaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de centuplicar.
    [Ells/elles/vostès] centuplicaren o van/varen centuplicar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb centuplicar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] centupliquessin, centupliquessen, centuplicassen, centuplicassin o centuplicaren.
# centuplicaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /sən.tu.pɫi.kəˈɾi.əs/, occidental /sen.tu.pɫi.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

centuplicaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de centuplicar.
# centuplicariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /san.tu.pli.kaˈɾi.van/
   * Homòfon: centuplicarívem

### Verb

centuplicariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de centuplicar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] centuplicarien.
# centuplicare
## Italià

   * Pronúncia: /t͡ʃen.tu.pliˈkaː.re/
   * Etimologia: Del llatí centūplicāre.

### Verb

centuplicare
* centuplicar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: cen·tu·pli·cà·re (5)

## Llatí

   * Pronúncia: /kɛn.tuː.plɪˈkaː.rɛ/

### Verb

centūplicāre
* infinitiu del present actiu de centūplicō
# centuplicaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /sən.tu.pɫi.kəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /sen.tu.pɫi.kaˈɾi.ɛ/, /sen.tu.pɫi.kaˈɾi.e/ valencià /sen.tu.pɫi.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

centuplicaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de centuplicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de centuplicar.
# centuplicareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /sən.tu.pɫi.kəˈɾɛw/, occidental /sen.tu.pɫi.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

centuplicareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de centuplicar.
# centuplicarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /sən.tu.pɫi.kəˈɾi.ən/, occidental /sen.tu.pɫi.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

centuplicarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de centuplicar.
# centuplicares
## Català

   * Pronúncia: oriental /sən.tu.pɫiˈka.ɾəs/, occidental /sen.tu.pɫiˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

centuplicares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de centuplicar.
    [Tu] centuplicares o vas/vares centuplicar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb centuplicar.
    Forma valenciana: [tu] centupliquessis, centupliquesses, centuplicasses, centuplicassis o centuplicares.
# centuplicariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /san.tu.pli.kaˈɾi.va/

### Verb

centuplicariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de centuplicar.
    Forma algueresa per [jo] centuplicaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de centuplicar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] centuplicaria.
# coincidiran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kujn.si.ðiˈɾan/ balear /kojn.si.ðiˈɾan/, /kujn.si.ðiˈɾan/ Occidental: /kojn.si.ðiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

coincidiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de coincidir.
# coincidiguéssem
## Català
### Verb

coincidiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb coincidir.
# coincidiguésseu
## Català
### Verb

coincidiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb coincidir.
# coincidiguéveu
## Català
### Verb

coincidiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de coincidir.
# coincidir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kujn.siˈði/ balear /kojn.siˈði/, /kujn.siˈði/ Occidental: nord-occidental /kojn.siˈði/ valencià /kojn.siˈðiɾ/, /kojn.siˈði/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: coincidí
   * Etimologia: Del llatí coincidere, segle XIX.

### Verb

coincidir intr.
* Trobar-se en un mateix punt.
* Passar un fet al mateix temps que un altre.

#### Antònims

* divergir

#### Derivats

* coincident

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: coincideixo, coincideix, coincidim

#### Traduccions

* Anglès: coincide $^{(en)}$
* Castellà: coincidir $^{(es)}$
* Francès: coïncider $^{(fr)}$
* Italià: coincidere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·in·ci·dir (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# carallot
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾəˈʎɔt/ balear /kə.ɾəˈʎɔt/, /kə.ɾəˈjɔt/ Occidental: /ka.ɾaˈʎɔt/
   * Rimes: -ɔt
   * Etimologia: De carall i el sufix -ot.

### Nom

carallot m. ‎(plural carallots)
* Ximple, condescendent.

#### Traduccions

* Castellà: bobalicón $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·llot (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# carallotada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.ʎuˈta.ðə/ balear /kə.ɾə.ʎoˈta.ðə/, /kə.ɾə.ʎuˈta.ðə/ Occidental: /ka.ɾa.ʎoˈta.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De carallot i el sufix -ada.

### Nom

carallotada f. ‎(plural carallotades)
* carallada

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·llo·ta·da (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# carallades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾəˈʎa.ðəs/ balear /kə.ɾəˈʎa.ðəs/, /kə.ɾəˈja.ðəs/ Occidental: /ka.ɾaˈʎa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

carallades f. pl.
* Forma plural de carallada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·lla·des (4)
* Anagrama: cadellaràs
# carallotades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.ʎuˈta.ðəs/ balear /kə.ɾə.ʎoˈta.ðəs/, /kə.ɾə.ʎuˈta.ðəs/ Occidental: /ka.ɾa.ʎoˈta.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

carallotades f. pl.
* Forma plural de carallotada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·llo·ta·des (5)
# caralls de rei
## Català
### Nom

caralls de rei m. pl.
* Forma plural de carall de rei.
# caralló
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾəˈʎo/ balear /kə.ɾəˈʎo/, /kə.ɾəˈjo/ Occidental: /ka.ɾaˈʎo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De carall i el sufix -ó.

### Nom

caralló m. ‎(plural carallons)
* caçó

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·lló (3)
* Anagrames: acollar, allocar, collara, collarà, col·larà

### Vegeu també

* caralló. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# caram
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɾam/, occidental /kaˈɾam/
   * Rimes: -am
   * Etimologia: Eufemisme de carall.

### Interjecció

caram!
* carall

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ram (2)
* Anagrames: arcam, macar, marca, marcà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkaː.ram/

### Adjectiu

cāram
* acusatiu femení singular de cārus
# carrisquejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ris.kəˈʒa/ balear /kə.ris.kəˈd͡ʒa/, /kə.ris.kəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ka.ris.keˈʒa/, valencià /ka.ris.keˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

carrisquejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de carrisquejar.
# carrisquejo
## Català
### Verb

carrisquejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de carrisquejar.
# carrisquejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ris.kəˈʒa.βə/ balear /kə.ris.kəˈd͡ʒa.və/, /kə.ris.kəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /ka.ris.keˈʒa.βa/ valencià /ka.ris.keˈd͡ʒa.va/, /ka.ris.keˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

carrisquejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de carrisquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de carrisquejar.
# carrisquejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ris.kəˈʒa.ɾəm/ balear /kə.ris.kəˈd͡ʒa.ɾəm/, /kə.ris.kəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ka.ris.keˈʒa.ɾem/, valencià /ka.ris.keˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

carrisquejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de carrisquejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrisquejar.
# carrisquejasses
## Català
### Verb

carrisquejasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrisquejar.
# carrisquejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ris.kəˈʒa.βən/ balear /kə.ris.kəˈd͡ʒa.vən/, /kə.ris.kəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /ka.ris.keˈʒa.βen/ valencià /ka.ris.keˈd͡ʒa.ven/, /ka.ris.keˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

carrisquejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de carrisquejar.
# carrisquejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ris.kəˈʒa.βəs/ balear /kə.ris.kəˈd͡ʒa.vəs/, /kə.ris.kəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ka.ris.keˈʒa.βes/ valencià /ka.ris.keˈd͡ʒa.ves/, /ka.ris.keˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

carrisquejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de carrisquejar.
# cognationes
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔ.ŋnaː.tɪˈoː.neːs/

### Nom

cognātiōnēs
* nominatiu plural de cognātiō
* vocatiu plural de cognātiō
* acusatiu plural de cognātiō
# cognationibus
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔ.ŋnaː.tɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

cognātiōnibus
* datiu plural de cognātiō
* ablatiu plural de cognātiō
# cognati
## Italià

   * Pronúncia: /koɲˈɲaː.ti/

### Adjectiu

cognati m. pl.
* forma plural de cognato

### Nom

cognati m. pl.
* forma plural de cognato

## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈŋnaː.tiː/

### Adjectiu

cognātī
* nominatiu masculí plural de cognātus
* vocatiu masculí plural de cognātus
* genitiu masculí singular de cognātus
* genitiu neutre singular de cognātus
# cognatio
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈŋnaː.tɪ.oː/
   * Etimologia: Format per la unió del prefix co- («amb») i -gnatus, procedent de natus , participi del verb llatí nascere ‎(«néixer»).

### Nom

cognātiō f. ‎(genitiu cognātiōnis)
* parent
* Consanguinitat, relació entre persones amb un mateix avantpassat.
* Afinitat, relacionat per una mateixa naturalesa, característica o funció anàloga.

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | cognātiō | cognātiōnēs |
| Vocatiu | cognātiō | cognātiōnēs |
| Acusatiu | cognātiōnem | cognātiōnēs |
| Genitiu | cognātiōnis | cognātiōnum |
| Datiu | cognātiōnī | cognātiōnibus |
| Ablatiu | cognātiōne | cognātiōnibus |
# cognationi
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔ.ŋnaː.tɪˈoː.niː/

### Nom

cognātiōnī
* datiu singular de cognātiō
# cognatarum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔ.ŋnaːˈtaː.rʊm/

### Adjectiu

cognātārum
* genitiu femení plural de cognātus
# cognatas
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈŋnaː.taːs/

### Adjectiu

cognātās
* acusatiu femení plural de cognātus