OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# húmedos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈu.me.ðos\, meridional \ˈu.me.ðoh\
       Americà: alt /ˈu.me.d(o)s/, baix \ˈu.me.ðoh\, austral \ˈu.me.ðos\
   * Rimes: -umedos

### Adjectiu

húmedos m. pl.
* forma plural de húmedo
# húmer
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈu.mər/, occidental /ˈu.meɾ/
   * Etimologia: Del llatí humĕrus ‎(«muscle»), segle XV.

### Nom

húmer m. ‎(plural húmers)
* Os llarg del braç que va des del muscle, on articula amb el omòplat, fins el colze, on articula amb el radi i el cúbit.

#### Traduccions

* Anglès: humerus $^{(en)}$
* Castellà: húmero $^{(es)}$ m.
* Esperanto: humero $^{(eo)}$
* Francès: humérus $^{(fr)}$ m.
* Gallec: úmero $^{(gl)}$ m.
* Italià: òmero $^{(it)}$ m.
* Llatí: humerus $^{(la)}$
* Portuguès: úmero $^{(pt)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hú·mer (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# höherer
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈhøːəʀɐ/

### Adjectiu

höherer
* forma declinada de hoch
# húmedas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈu.me.ðas\, meridional \ˈu.me.ðah\
       Americà: alt /ˈu.me.d(a)s/, baix \ˈu.me.ðah\, austral \ˈu.me.ðas\
   * Rimes: -umedas

### Adjectiu

húmedas f. pl.
* forma plural de húmeda
# höheres
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈhøːəʀəs/

### Adjectiu

höheres
* forma declinada de hoch
# hökuggla
## Suec

   * Etimologia: De hök ‎(«astor, esparver») i uggla ‎(«mussol»), denominació compartida per les llengües germàniques, com ara el danès høgeugle, noruec haukugle, islandès haukugla i feroès heykugla, així com l'anglès hawk-owl i, amb primer element diferent, l'alemany Sperbereule i el neerlandès sperweruil.

### Nom

hökuggla c. ‎(plural indefinit hökugglor, plural definit hökugglorna)
* (ornitologia) mussol esparverenc (Surnia ulula)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# immunitzarien
## Català
### Verb

immunitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de immunitzar.
# immunitzaries
## Català
### Verb

immunitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de immunitzar.
# immunitzariva
## Català
### Verb

immunitzariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de immunitzar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de immunitzar.
# immunitzaré
## Català
### Verb

immunitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de immunitzar.
# immunitzareu
## Català
### Verb

immunitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de immunitzar.
# immunitzariven
## Català
### Verb

immunitzariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de immunitzar.
# immunitzarives
## Català
### Verb

immunitzarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de immunitzar.
# immunitzaràs
## Català
### Verb

immunitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de immunitzar.
# immunitzaria
## Català
### Verb

immunitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de immunitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de immunitzar.
# immunitzarà
## Català
### Verb

immunitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de immunitzar.
# illustrating
## Anglès
### Verb

illustrating
* gerundi de illustrate
# illustratione
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪl.luːs.traː.tɪˈoː.nɛ/

### Nom

illūstrātiōne
* ablatiu singular de illūstrātiō
# illustrationes
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪl.luːs.traː.tɪˈoː.neːs/

### Nom

illūstrātiōnēs
* nominatiu plural de illūstrātiō
* vocatiu plural de illūstrātiō
* acusatiu plural de illūstrātiō
# illustratio
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪl.luːsˈtraː.tɪ.oː/
   * Etimologia: Derivat de illūstrō.

### Nom

illūstrātiō f. ‎(genitiu illūstrātiōnis)
* abrillantament, il·luminació
* il·lustració

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | illūstrātiō | illūstrātiōnēs |
| Vocatiu | illūstrātiō | illūstrātiōnēs |
| Acusatiu | illūstrātiōnem | illūstrātiōnēs |
| Genitiu | illūstrātiōnis | illūstrātiōnum |
| Datiu | illūstrātiōnī | illūstrātiōnibus |
| Ablatiu | illūstrātiōne | illūstrātiōnibus |
# illustras
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪlˈluːs.traːs/

### Verb

illūstrās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de illūstrō
# illustrate
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (RU)

### Verb

illustrate ‎(3a persona singular present illustrates, gerundi illustrating, passat i participi illustrated)
* il·lustrar
# illustrated
## Anglès
### Verb

illustrated
* passat i participi de illustrate
# illustrare
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪl.lʊsˈtraː.rɛ/

### Verb

illustrāre
* infinitiu del present actiu de illūstrō
# illustrates
## Anglès
### Verb

illustrates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de illustrate
# illustrationem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪl.luːs.traː.tɪˈoː.nɛm/

### Nom

illūstrātiōnem
* acusatiu singular de illūstrātiō
# inactive
## Anglès
### Adjectiu

inactive ‎(comparatiu more inactive, superlatiu most inactive)
* inactiu

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# inadaptaciones sociales
## Castellà
### Nom

inadaptaciones sociales f. pl.
* forma plural de inadaptación social
# inadaptacions escolars
## Català
### Nom

inadaptacions escolars f. pl.
* Forma plural de inadaptació escolar.
# inadaptacions socials
## Català
### Nom

inadaptacions socials f. pl.
* Forma plural de inadaptació social.
# inactives
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.nəkˈti.βəs/, balear /i.nəkˈti.vəs/ Occidental: nord-occidental /i.nakˈti.βes/ valencià /i.nakˈti.ves/, /i.nakˈti.βes/
   * Rimes: -ives

### Adjectiu

inactives f. pl.
* Forma plural de inactiva.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ac·ti·ves (4)
* Anagrames: encativis, incitaves, vaticines, vaticinés
# inactividad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.nak.ti.βiˈðað\, meridional \i.nak.ti.βiˈða(ð)\
       Americà: alt /i.nak.t(i).biˈdad/, baix \i.nak.ti.βiˈðað\, austral \i.nak.ti.βiˈðad\
   * Rimes: -ad
   * Etimologia: Del prefix in- i actividad.

### Nom

inactividad f. ‎(plural inactividades)
* inactivitat

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·nac·ti·vi·dad (5)
# inactividades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.nak.ti.βiˈða.ðes\, meridional \i.nak.ti.βiˈða.ðeh\
       Americà: alt /i.nak.ti.biˈda.d(e)s/, baix \i.nak.ti.βiˈða.ðeh\, austral \i.nak.ti.βiˈða.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

inactividades f. pl.
* forma plural de inactividad
# inactivitat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.nək.ti.βiˈtat/, balear /i.nək.ti.viˈtat/ Occidental: nord-occidental /i.nak.ti.βiˈtat/ valencià /i.nak.ti.viˈtat/, /i.nak.ti.βiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De inactiu i el sufix -itat.

### Nom

inactivitat f. ‎(plural inactivitats)
* Qualitat d’inactiu.

#### Traduccions

* Anglès: inactivity $^{(en)}$
* Castellà: inactividad $^{(es)}$ f.
* Francès: inactivité $^{(fr)}$ f.
* Llengua de signes catalana: ATURAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ac·ti·vi·tat (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# inadaptaciones escolares
## Castellà
### Nom

inadaptaciones escolares f. pl.
* forma plural de inadaptación escolar
# indexaríveu
## Català
### Verb

indexaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de indexar.
# indexariven
## Català
### Verb

indexariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de indexar.
# indexarà
## Català
### Verb

indexarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xa·rà (4)
* Anagrama: deixaran
# indexaré
## Català
### Verb

indexaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xa·ré (4)
* Anagrames: deixaren, enardeix

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.dek.saˈɾe/, meridional \iŋ.dek.saˈɾe\
       Americà: alt /in.dek.s(a)ˈɾe/, baix \iŋ.dek.saˈɾe\, austral /in.dek.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

indexaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb indexar
# indexariva
## Català
### Verb

indexariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de indexar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de indexar.
# indexarives
## Català
### Verb

indexarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de indexar.
# indexaràs
## Català
### Verb

indexaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de indexar.
# indexaríeu
## Català
### Verb

indexaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de indexar.
# imaginaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.mə.ʒi.nəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /i.ma.ʒi.naˈɾan/, valencià /i.ma.d͡ʒi.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

imaginaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de imaginar.
# imaginares
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.mə.ʒiˈna.ɾəs/, occidental /i.ma.d͡ʒiˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

imaginares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de imaginar.
    [Tu] imaginares o vas/vares imaginar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb imaginar.
    Forma valenciana: [tu] imaginessis, imaginesses, imaginasses, imaginassis o imaginares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ma·gi·na·res (5)
* Anagrames: imaginar-se, marginaies
# imaginar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.mə.ʒiˈnaɾ.sə/, balear /i.mə.ʒi.nəɾˈsə/ Occidental: nord-occidental /i.ma.ʒiˈnaɾ.se/, valencià /i.ma.d͡ʒiˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

imaginar-se
* Forma pronominal de imaginar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'imagino, s'imagina, ens imaginem

#### Variants

* (septentrional, alguerès) s'imaginar

### Miscel·lània

* Anagrames: imaginares, marginaies
# imaginarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: //iˈmə.ʒi.nəˈrɛm/ Occidental: nord-occidental /i.ma.ʒi.naˈɾem/, valencià /i.ma.d͡ʒi.naˈɾem/
   * Rimes: -em

### Verb

imaginarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de imaginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ma·gi·na·rem (5)
* Anagrama: marginàiem
# imaginareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.mə.ʒi.nəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /i.ma.ʒi.naˈɾew/, valencià /i.ma.d͡ʒi.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

imaginareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de imaginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ma·gi·na·reu (5)
* Anagrama: marginàieu
# imaginari
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.mə.ʒiˈna.ɾi/, occidental /i.ma.d͡ʒiˈna.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: Del llatí imaginarius, derivat de ĭmāgo ‎(«representació o imitació de la realitat»).

### Adjectiu

imaginari m. ‎(femení imaginària, plural masculí imaginaris, plural femení imaginàries)
* Procedent de la imaginació.

#### Sinònims

* irreal, fantasiós

#### Traduccions

* Anglès: imaginary $^{(en)}$
* Castellà: imaginario $^{(es)}$
* Francès: imaginaire $^{(fr)}$
* Italià: imaginario $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ma·gi·na·ri (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.maː.ɡɪˈnaː.riː/

### Verb

imāginārī
* infinitiu del present actiu de imāginor
# imaginariae
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.maː.ɡɪˈnaː.rɪ.aj/

### Adjectiu

imāgināriae
* nominatiu femení plural de imāginārius
* vocatiu femení plural de imāginārius
* genitiu femení singular de imāginārius
* datiu femení singular de imāginārius
# imaginaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.mə.ʒi.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /i.ma.ʒi.naˈɾi.ɛ/, /i.ma.ʒi.naˈɾi.e/ valencià /i.ma.d͡ʒi.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

imaginaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de imaginar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de imaginar.

#### Sinònims

* imaginariva, forma algueresa.

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.maː.ɡɪˈnaː.rɪ.a/, /ɪ.maː.ɡɪˈnaː.rɪ.aː/

### Adjectiu

imāgināria
* nominatiu femení singular de imāginārius
* nominatiu neutre plural de imāginārius
* vocatiu femení singular de imāginārius
* vocatiu neutre plural de imāginārius
* acusatiu neutre plural de imāginārius
imāgināriā
* ablatiu femení singular de imāginārius
# imaginara
## Català

   * Pronúncia: valencià /i.ma.d͡ʒiˈna.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

imaginara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb imaginar.
    [Jo] imaginés, imaginàs o imaginara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb imaginar.
    [Ell/ella/vostè] imaginés, imaginàs o imaginara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ma·gi·na·ra (5)
* Anagrama: marginaia
# imaginaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.mə.ʒiˈna.ɾən/, occidental /i.ma.d͡ʒiˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

imaginaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de imaginar.
    [Ells/elles/vostès] imaginaren o van/varen imaginar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb imaginar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] imaginessin, imaginessen, imaginassen, imaginassin o imaginaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ma·gi·na·ren (5)
* Anagrama: marginaien
# incomuniquí
## Català
### Verb

incomuniquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de incomunicar.
# inconcepibilmente
## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.kon.t͡ʃe.pi.bilˈmen.te/
   * Etimologia: De inconcepibile i el sufix -mente.

### Adverbi

inconcepibilmente
* inconcebiblement

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·ce·pi·bil·mén·te (7)
# inconciliablement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.kun.si.ɫiˌab.bɫəˈmen/, /iŋ.kun.si.ɫiˌa.βɫəˈmen/ balear /iŋ.kon.si.ɫiˌab.bɫəˈment/, /iŋ.kun.si.ɫiˌab.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /iŋ.kon.si.ɫiˌab.bɫeˈmen/, /iŋ.kon.si.ɫiˌa.βɫeˈmen/ valencià /iŋ.kon.si.ɫiˌa.bɫeˈment/, /iŋ.kon.si.ɫiˌa.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De inconciliable i el sufix -ment.

### Adverbi

inconciliablement
* D’una manera inconciliable.

#### Traduccions

* Anglès: irreconcilably $^{(en)}$, incompatibly $^{(en)}$
* Castellà: inconciliablemente $^{(es)}$
* Francès: inconciliablement $^{(fr)}$
* Italià: inconcepibilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·ci·li·a·ble·ment (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# inconciliablemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.kon.θiˌlja.βleˈmen.te\, meridional \iŋ.koŋ.θiˌlja.βleˈmen.te\
       Americà: alt \iŋ.kon.siˌlja.bleˈmen.t(e)\, baix \iŋ.koŋ.siˌlja.βleˈmen.te\, austral \iŋ.kon.siˌlja.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De inconciliable i el sufix -mente.

### Adverbi

inconciliablemente
* inconciliablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·ci·lia·ble·men·te (7)
# incomuniquéssiu
## Català
### Verb

incomuniquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomunicar.
# inconcebiblemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.kon.θeˌβi.βleˈmen.te\, meridional \iŋ.koŋ.θeˌβi.βleˈmen.te\
       Americà: alt \iŋ.kon.seˌbi.bleˈmen.t(e)\, baix \iŋ.koŋ.seˌβi.βleˈmen.te\, austral \iŋ.kon.seˌβi.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De inconcebible i el sufix -mente.

### Adverbi

inconcebiblemente
* inconcebiblement

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·ce·bi·ble·men·te (7)
# inconceivably
## Anglès

   * Etimologia: De inconceivable i el sufix -ly.

### Adverbi

inconceivably ‎(comparatiu more inconceivably, superlatiu most inconceivably)
* inconcebiblement
# inconcusamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.koŋˌku.saˈmen.te\
       Americà: alt \iŋ.koŋˌku.saˈmen.t(e)\, baix \iŋ.koŋˌku.saˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De inconcuso i el sufix -mente.

### Adverbi

inconcusamente
* inconcussament

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·cu·sa·men·te (6)
# inconcebiblement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.kun.səˌβib.bɫəˈmen/, /iŋ.kun.səˌβi.βɫəˈmen/ balear /iŋ.kon.səˌbib.bɫəˈment/, /iŋ.kun.səˌbib.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /iŋ.kon.seˌβib.bɫeˈmen/, /iŋ.kon.seˌβi.βɫeˈmen/ valencià /iŋ.kon.seˌbi.bɫeˈment/, /iŋ.kon.seˌβi.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De inconcebible i el sufix -ment.

### Adverbi

inconcebiblement
* D’una manera inconcebible.

#### Traduccions

* Anglès: inconceivably $^{(en)}$
* Castellà: inconcebiblemente $^{(es)}$
* Francès: inconcevablement $^{(fr)}$
* Italià: inconcepibilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·ce·bi·ble·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# inconceivable
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪn.kənˌsiːv.ə.bəl/
   * Etimologia: Del prefix in- i conceivable.

### Adjectiu

inconceivable ‎(comparatiu more inconceivable, superlatiu most inconceivable)
* inconcebible
# iniciàreu
## Català
### Verb

iniciàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de iniciar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb iniciar.
# iniciàrem
## Català
### Verb

iniciàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de iniciar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb iniciar.
# iniciàssem
## Català
### Verb

iniciàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb iniciar.
# iniciàssiu
## Català
### Verb

iniciàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb iniciar.
# iniciàs
## Català
### Verb

iniciàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb iniciar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb iniciar.
# iniciàsseu
## Català
### Verb

iniciàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb iniciar.
# iniciàssim
## Català
### Verb

iniciàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb iniciar.
# iniciàveu
## Català
### Verb

iniciàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de iniciar.
# impartíreu
## Català
### Verb

impartíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de impartir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.
# impartíssiu
## Català
### Verb

impartíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.
# impartíssem
## Català
### Verb

impartíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·par·tís·sem (4)
* Anagrama: impetràssim
# impartís
## Català
### Verb

impartís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.
# impartíssim
## Català
### Verb

impartíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.
# impartíeu
## Català
### Verb

impartíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de impartir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·par·tí·eu (4)
* Anagrama: imperatiu
# impartírem
## Català
### Verb

impartírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impartir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.
# impartísseu
## Català
### Verb

impartísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·par·tís·seu (4)
* Anagrama: impetràssiu
# indagau
## Català
### Verb

indagau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de indagar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb indagar.
# indagava
## Català
### Verb

indagava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de indagar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de indagar.
# indagatum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.daːˈɡaː.tʊm/

### Verb

indāgātum
* supí acusatiu de indāgō
# indagassin
## Català
### Verb

indagassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.
# indagaven
## Català
### Verb

indagaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de indagar.
# indagassen
## Català
### Verb

indagassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.
# indagasses
## Català
### Verb

indagasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·gas·ses (4)
* Anagrama: assignades
# indagassis
## Català
### Verb

indagassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.
# inferior
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fə.ɾiˈor/, balear /iɱ.fə.ɾiˈo/ Occidental: /iɱ.fe.ɾiˈoɾ/
   * Rimes: -oɾ
   * Etimologia: Del llatí īnferior.

### Adjectiu

inferior inv. ‎(plural inferiors)
* Situat a la part més baixa d'un lloc.
    A la part inferior de l'edifici estan els fonaments.
* De menor rang.
    El Pep i el Manel treballen al mateix departament, però el Manel en un càrrec inferior.
* De menor qualitat o quantitat.
    L'equip contrari era inferior en domini de la pilota.

#### Antònims

* superior

#### Traduccions

* Alemany: niedriger $^{(de)}$, tiefer $^{(de)}$
* Anglès: inferior $^{(en)}$
* Castellà: inferior $^{(es)}$
* Francès: inférieur $^{(fr)}$
* Italià: inferiore $^{(it)}$
* Portuguès: inferior $^{(pt)}$
* Alemany: untergeordnet $^{(de)}$, nachgeordnet $^{(de)}$
* Alemany: minderwertig $^{(de)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fe·ri·or (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB

## Castellà
### Adjectiu

inferior inv. ‎(plural inferiores)
* inferior

#### Sinònims

* bajo
* subalterno, subordinado

#### Antònims

* superior

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fe·rior (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈfɛ.rɪ.ɔr/
   * Etimologia: De l'adjectiu īnferus.

### Adjectiu

īnferior m., f., īnferius n.
* inferior

#### Declinació

Tercera declinació, variant comparatiu.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | īnferior | īnferius | īnferiōrēs | īnferiōra |
| Vocatiu | īnferior | īnferius | īnferiōrēs | īnferiōra |
| Acusatiu | īnferiōrem | īnferius | īnferiōrēs | īnferiōra |
| Genitiu | īnferiōris | īnferiōris | īnferiōrum | īnferiōrum |
| Datiu | īnferiōrī | īnferiōrī | īnferiōribus | īnferiōribus |
| Ablatiu | īnferiōre | īnferiōre | īnferiōribus | īnferiōribus |

## Portuguès
### Adjectiu

inferior
* inferior

#### Antònims

* superior
# inferior nasal conchas
## Anglès
### Nom

inferior nasal conchas
* forma plural de inferior nasal concha
# inferior colliculi
## Anglès
### Nom

inferior colliculi
* forma plural de inferior colliculus
# inferim
## Català
### Verb

inferim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de inferir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb inferir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb inferir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fe·rim (3)
* Anagrames: finirem, finírem, infirme

## Català antic
### Verb

inferim
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de inferir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de inferir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de inferir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de inferir

#### Variants

* [2] inferírem
* [3] inferíam
* [4] inferíam
# inferiguéveu
## Català
### Verb

inferiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inferir.