OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# veracitat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾə.siˈtat/, balear /və.ɾə.siˈtat/ Occidental: /be.ɾa.siˈtat/, /ve.ɾa.siˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí medieval veracitas.

### Nom

veracitat f. ‎(plural veracitats)
* Qualitat de veraç.

#### Traduccions

* Anglès: veracity $^{(en)}$
* Castellà: veracidad $^{(es)}$
* Francès: véracité $^{(fr)}$
* Italià: veracità $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ra·ci·tat (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# veracitats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾə.siˈtats/, balear /və.ɾə.siˈtats/ Occidental: /be.ɾa.siˈtats/, /ve.ɾa.siˈtats/
   * Rimes: -ats

### Nom

veracitats f. pl.
* Forma plural de veracitat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ra·ci·tats (4)
* Anagrama: atractives
# verades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾa.ðəs/, balear /vəˈɾa.ðəs/ Occidental: nord-occidental /beˈɾa.ðes/ valencià /veˈɾa.ðes/, /beˈɾa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

verades f. pl.
* Forma plural de verada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ra·des (3)
* Anagrames: adveres, adverés, desvear, desvera, vedares
# vera
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbe.ɾə/, balear /ˈve.ɾə/ Occidental: nord-occidental /ˈbe.ɾa/ valencià /ˈve.ɾa/, /ˈbe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Nom

vera f. ‎(plural veres)
* (peixos) donzella

### Adjectiu

vera f. ‎(plural veres)
* Forma femenina de ver.

### Verb

vera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb veure.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb veure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ra (2)
* Anagrames: rave, vare

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈbe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Adjectiu

vera f. ‎(plural veras)
* forma femenina de vero

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈweː.ra/

### Adjectiu

vēra
* nominatiu femení singular de vērus
* nominatiu neutre plural de vērus
* vocatiu femení singular de vērus
* vocatiu neutre plural de vērus
* acusatiu neutre plural de vērus
vērā
* ablatiu femení singular de vērus

### Nom

vēra
* nominatiu plural de vēr
* vocatiu plural de vēr
* acusatiu plural de vēr
# verada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾa.ðə/, balear /vəˈɾa.ðə/ Occidental: nord-occidental /beˈɾa.ða/ valencià /veˈɾa.ða/, /beˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Homòfon: varada

### Nom

verada f. ‎(plural verades)
* (peixos) variada

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ra·da (3)
* Anagrames: advera, adverà, vedara, vedarà

### Vegeu també

* verada. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# veram
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈweː.ram/

### Adjectiu

vēram
* acusatiu femení singular de vērus
# verae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈweː.raj/

### Adjectiu

vērae
* nominatiu femení plural de vērus
* vocatiu femení plural de vērus
* genitiu femení singular de vērus
* datiu femení singular de vērus
# veraces
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾa.səs/, balear /vəˈɾa.səs/ Occidental: /beˈɾa.ses/, /veˈɾa.ses/
   * Rimes: -ases

### Adjectiu

veraces f. pl.
* Forma plural de veraç.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ra·ces (3)
* Anagrames: cervesa, creaves, recaves
# veradó
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾəˈðo/, balear /və.ɾəˈðo/ Occidental: nord-occidental /be.ɾaˈðo/ valencià /ve.ɾaˈðo/, /be.ɾaˈðo/
   * Rimes: -o

### Nom

veradó m. ‎(plural veradons)
* verat

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ra·dó (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeorv)
* Anagrames: advero, devora, devorà

### Vegeu també

* veradó. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# vincularies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋ.ku.ɫəˈɾi.əs/, balear /viŋ.ku.ɫəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /biŋ.ku.ɫaˈɾi.es/ valencià /viŋ.ku.ɫaˈɾi.es/, /biŋ.ku.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

vincularies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de vincular.
# vincularives
## Català
### Verb

vincularives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de vincular.
# vincularse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \biŋ.kuˈlaɾ.se\
       Americà: alt \biŋ.kuˈlaɾ.s(e)\, baix \biŋ.kuˈlaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

vincularse trans., pron. ‎(present me vinculo, passat me vinculé, futur me vincularé)
* forma pronominal de vincular
# vinculariva
## Català
### Verb

vinculariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de vincular.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de vincular.
# vinculariven
## Català
### Verb

vinculariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de vincular.
# vinculareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋ.ku.ɫəˈɾɛw/ balear /viŋ.ku.ɫəˈɾəw/, /viŋ.ku.ɫəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /biŋ.ku.ɫaˈɾew/ valencià /viŋ.ku.ɫaˈɾew/, /biŋ.ku.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

vinculareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de vincular.
# vincularia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋ.ku.ɫəˈɾi.ə/, balear /viŋ.ku.ɫəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /biŋ.ku.ɫaˈɾi.a/ valencià /viŋ.ku.ɫaˈɾi.a/, /biŋ.ku.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

vincularia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de vincular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de vincular.
# vincularien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋ.ku.ɫəˈɾi.ən/, balear /viŋ.ku.ɫəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /biŋ.ku.ɫaˈɾi.en/ valencià /viŋ.ku.ɫaˈɾi.en/, /biŋ.ku.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

vincularien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de vincular.
# vogí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈʒi/ balear /voˈʒi/, /vuˈʒi/ Occidental: nord-occidental /boˈʒi/ valencià /voˈd͡ʒi/, /boˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

vogí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vogir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de vogir.

## Català antic
### Verb

vogí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de vogir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de vogir
# vogàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈɣa.βəw/ balear /voˈɣa.vəw/, /vuˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /boˈɣa.βew/ valencià /voˈɣa.vew/, /boˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

vogàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de vogar.
# vogàssem
## Català
### Verb

vogàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vogar.
# vogàssim
## Català
### Verb

vogàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vogar.
# vogàssiu
## Català
### Verb

vogàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vogar.
# vogàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈɣa.ɾəm/ balear /voˈɣa.ɾəm/, /vuˈɣa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /boˈɣa.ɾem/ valencià /voˈɣa.ɾem/, /boˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

vogàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de vogar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vogar.

### Miscel·lània

* Anagrama: regàvom
# vogàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈɣa.ɾəw/ balear /voˈɣa.ɾəw/, /vuˈɣa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /boˈɣa.ɾew/ valencià /voˈɣa.ɾew/, /boˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

vogàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de vogar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vogar.
# veronés
## Català
### Adjectiu

veronés m. ‎(femení veronesa, plural masculí veronesos, plural femení veroneses)
* (valencià) Forma alternativa de veronès.

### Nom

veronés m. ‎(plural veronesos, femení veronesa)
* (valencià) Forma alternativa de veronès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ro·nés (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# verosa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾo.zə/, balear /vəˈɾo.zə/ Occidental: nord-occidental /beˈɾo.za/ valencià /veˈɾo.za/, /beˈɾo.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

verosa f. ‎(plural veroses)
* Forma femenina de verós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ro·sa (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeorsv)
* Anagrames: averos, Aversó, avores, avorés, oraves, resavo
# verratell
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.rəˈteʎ/, balear /və.rəˈteʎ/ Occidental: nord-occidental /be.raˈteʎ/ valencià /ve.raˈteʎ/, /be.raˈteʎ/
   * Rimes: -eʎ
   * Etimologia: De verro, el sufix -at i el sufix -ell.

### Nom

verratell m. ‎(plural verratells)
* (mallorquí) garrí

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·ra·tell (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# veros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈbe.ɾos/, meridional /ˈbe.ɾoh/
       Americà: alt /ˈbe.(ɾo)s/, baix /ˈbe.ɾoh/, austral /ˈbe.ɾos/
   * Rimes: -eɾos

### Adjectiu

veros m. pl.
* forma plural de vero

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈweː.roːs/

### Adjectiu

vērōs
* acusatiu masculí plural de vērus
# verra
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛ.rə/, balear /ˈvɛ.rə/ Occidental: /ˈbɛ.ra/, /ˈvɛ.ra/
   * Rimes: -ɛra
   * Etimologia: Forma femenina de verro.

### Nom

verra f. ‎(plural verres)
* truja
* contrabaix

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·ra (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* verra. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# verranno
## Italià
### Verb

verranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de venire
# verorum
## Llatí

   * Pronúncia: /weːˈroː.rʊm/

### Adjectiu

vērōrum
* genitiu masculí plural de vērus
* genitiu neutre plural de vērus
# verrai
## Italià
### Verb

verrai
* segona persona singular (tu) del futur de venire
# vilia
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwiː.lɪ.a/

### Adjectiu

vīlia
* nominatiu neutre plural de vīlis
* vocatiu neutre plural de vīlis
* acusatiu neutre plural de vīlis
# vilipendiam
## Català
### Verb

vilipendiam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de vilipendiar.
# vilibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwiː.lɪ.bʊs/

### Adjectiu

vīlibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de vīlis
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de vīlis
# vilipendiaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɫi.pən.di.əˈɾan/, balear /vi.ɫi.pən.di.əˈɾan/ Occidental: nord-occidental /bi.ɫi.pen.di.aˈɾan/ valencià /vi.ɫi.pen.di.aˈɾan/, /bi.ɫi.pen.di.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

vilipendiaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de vilipendiar.
# vilipendiar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɫi.pən.diˈa/, balear /vi.ɫi.pən.diˈa/ Occidental: nord-occidental /bi.ɫi.pen.diˈa/ valencià /vi.ɫi.pen.diˈaɾ/, /bi.ɫi.pen.diˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: vilipendià
   * Etimologia: De vilipendi, segle XVII.

### Verb

vilipendiar trans.
* Menysprear, tractar algú amb vilipendi.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: vilipendio, vilipendia, vilipendiem

#### Sinònims

* viltenir

#### Traduccions

* Anglès: vilify $^{(en)}$
* Castellà: vilipendiar $^{(es)}$
* Italià: vilipendere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·li·pen·di·ar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 3
# vilipendia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɫi.pənˈdi.ə/, balear /vi.ɫi.pənˈdi.ə/ Occidental: nord-occidental /bi.ɫi.penˈdi.a/ valencià /vi.ɫi.penˈdi.a/, /bi.ɫi.penˈdi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

vilipendia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de vilipendiar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb vilipendiar.
# vilipendiara
## Català
### Verb

vilipendiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vilipendiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vilipendiar.
# xarmaller
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃər.məˈʎe/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: Del francès dialectal charmeillier, de charmer ‎(«encisar, encantar»).

### Adjectiu

xarmaller m. ‎(femení xarmallera, plural masculí xarmallers, plural femení xarmalleres)
* (també substantivat, empordanès) Estrafolari, que li agrada xafardejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xar·ma·ller (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, DECat
# xarlotades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃər.ɫuˈta.ðəs/ balear /ʃəɾ.ɫoˈta.ðəs/, /ʃər.ɫuˈta.ðəs/ Occidental: /t͡ʃaɾ.ɫoˈta.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

xarlotades f. pl.
* Forma plural de xarlotada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xar·lo·ta·des (4)
# xarlotada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃər.ɫuˈta.ðə/ balear /ʃəɾ.ɫoˈta.ðə/, /ʃər.ɫuˈta.ðə/ Occidental: /t͡ʃaɾ.ɫoˈta.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De Charlot’s i el sufix -ada, nom artístic de Carmel Tusquellas (1893-1967) que imitant el personatge de Charles Chaplin feia paròdies del toreig i dels toreros.

### Nom

xarlotada f. ‎(plural xarlotades)
* Espectacle taurí còmic.
* Actuació pública que resulta grotesca.

#### Sinònims

* bufonada, pallassada, poca-soltada

#### Traduccions

* Castellà: charlotada $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xar·lo·ta·da (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat, ésAdir
* Per a més informació vegeu l'entrada al Rodamots sobre xarlotada
# xarmallers
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃər.məˈʎes/
   * Rimes: -es

### Adjectiu

xarmallers m. pl.
* Forma plural de xarmaller.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xar·ma·llers (3)
# xarnego
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃərˈnɛ.ɣu/ balear /ʃəɾˈnɛ.ɣo/, /ʃərˈnɛ.ɣu/ Occidental: /t͡ʃaɾˈne.ɣo/
   * Rimes: -ɛɡo
   * Etimologia: [1] Del català medieval *charnego o *jarnego, del castellà lucharniego ‎(«gos de caça nocturna») per interpretació del plural com *los charniegos, dissimilació de nocharniego ‎(«actiu de nit»), de l’antic *nochorno i el sufix -iego, del llatí nocturnus ‎(«nocturn»), segle XV.
   * Etimologia: [2] De l’occità gascó charnègo ‎(«mestís, foraster inadaptat»), del català medieval *charnego ‎(«gos mestís»), del castellà lucharniego, segle XVI durant l’emigració occitana a Catalunya.

### Nom

xarnego m. ‎(plural xarnegos)
* (antic) Gos coniller.

### Nom

xarnego m. ‎(plural xarnegos, femení xarnega)
* (històric) Fill de persona catalana i d’una francesa.
* (obsolet, sovint despectiu) Fill de persona catalana i d’una no catalana.
* (despectiu) Espanyol castellanoparlant resident a Catalunya, especialment no adaptat lingüísticament al català.

#### Relacionats

* foraster (balear)
* xurro (valencià)

#### Traduccions

* Castellà: charnego $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: xar·ne·go (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegnorx)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# volgra
## Català antic
### Verb

volgra
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de voler
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de voler

#### Variants

* [1] volgués, volguera
* [2] volgués, volguera
# volgres
## Català antic
### Verb

volgres
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de voler

#### Variants

* volguesses, volgueres
# volgarizziamo
## Italià
### Verb

volgarizziamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de volgarizzare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de volgarizzare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de volgarizzare
# volgarizzo
## Italià
### Verb

volgarizzo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de volgarizzare
# volgarizzò
## Italià
### Verb

volgarizzò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de volgarizzare
# volgrem
## Català antic
### Verb

volgrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de voler

#### Variants

* volguéssem, volguérem
# volgrets
## Català antic
### Verb

volgrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de voler

#### Variants

* volguéssets, volguésseu, volguérets, volguéreu
# volgarizziate
## Italià
### Verb

volgarizziate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de volgarizzare
# volgarizzino
## Italià
### Verb

volgarizzino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de volgarizzare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de volgarizzare
# volgren
## Català antic
### Verb

volgren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de voler
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de voler

#### Variants

* [1] volgueren
* [2] volguessen, volgueren
# wettest
## Anglès
### Adjectiu

wettest
* forma superlativa de wet
# wharf
## Anglès

   * Pronúncia: /wɔɹf/ àudio (EUA)

### Nom

wharf ‎(plural wharves o wharfs)
* moll
# whale
## Anglès

   * Pronúncia: /weɪl/ àudio (EUA)

### Nom

whale ‎(plural whales)
* balena
# whales
## Anglès

   * Pronúncia: /weɪlz/

### Nom

whales
* forma plural de whale
# wharves
## Anglès
### Nom

wharves
* forma plural de wharf
# wetter
## Anglès
### Adjectiu

wetter
* forma comparativa de wet
# wharfs
## Anglès
### Nom

wharfs
* forma plural de wharf
# what
## Anglès

   * Pronúncia: /wɔt/ àudio (RU)

### Adjectiu

what
* quin, quins, quina, quines

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# whataboutism
## Anglès

   * Etimologia: De what about i el sufix -ism, literalment «sistema què passa amb, què me’n dius de». Usat durant la Guerra Freda perquè els soviètics responien sovint a les crítiques amb what about...

### Nom

whataboutism ‎(incomptable)
* Tipus d’argument tu quoque («tu també») que desvia les crítiques posant el focus en el bàndol contrari.

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en anglès
# whatever
## Anglès

   * Pronúncia: /ʍɒtˈɛvə/ àudio (EUA)

### Adjectiu

whatever ‎(comparatiu more whatever, superlatiu most whatever)
* qualsevol

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# volendo
## Italià
### Verb

volendo
* gerundi de volere
# volendosi
## Italià
### Verb

volendosi
* gerundi de volersi
# voler une base
## Francès
### Verb

voler une base
* (beisbol) robar una base

### Vegeu també

* voler une base. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# voler és poder
## Català
### Proverbi

voler és poder
* Hom pot aconseguir tot allò que es proposi.

#### Traduccions

* Alemany: wo ein Wille ist, ist auch ein Weg $^{(de)}$
* Anglès: where there is a will there is a way $^{(en)}$
* Basc: aski da nahi izatea $^{(eu)}$, nahi izatea boterea da $^{(eu)}$
* Castellà: querer es poder $^{(es)}$
* Danès: hvor der er vilje, er der vej $^{(da)}$
* Esperanto: kion oni volas, tion oni povas $^{(eo)}$
* Finès: jos tahtoa on $^{(fi)}$
* Francès: vouloir c'est pouvoir $^{(fr)}$
* Gaèlic escocès: far am bi toil, bidh gnìomh $^{(gd)}$
* Gallec: querer é poder $^{(gl)}$
* Hebreu: אין דבר העומד בפני הרצון $^{(he)}$
* Italià: volere è potere $^{(it)}$
* Luxemburguès: wou e Wëllen ass, do ass e Wee $^{(lb)}$
* Pampanga: patse ating buri ating paralan $^{(pam)}$
* Polonès: chcieć to móc $^{(pl)}$, dla chcącego nic trudnego $^{(pl)}$
* Portuguès: querer é poder $^{(pt)}$
* Tadjik: хостан тавонистан аст $^{(tg)}$
* Tagal: kapag may gusto may paraan $^{(tl)}$
* Txec: všechno jde, když se chce $^{(cs)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: PCCD
# volen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɔ.ɫən/, balear /ˈvɔ.ɫən/ Occidental: nord-occidental /ˈbɔ.ɫen/ valencià /ˈvɔ.ɫen/, /ˈbɔ.ɫen/
   * Rimes: -ɔlen

### Verb

volen ‎(infinitiu voler)
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de voler.
volen ‎(infinitiu volar)
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de volar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb volar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb volar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·len (2)
* Anagrames: envol, novel

## Català antic
### Verb

volen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de voler
# volent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈɫɛn/ balear /voˈɫənt/, /vuˈɫɛn/ Occidental: nord-occidental /boˈɫen/ valencià /voˈɫent/, /boˈɫen/
   * Rimes: -ɛnt

### Verb

volent
* Gerundi del verb voler.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·lent (2)
* Heterograma de 6 lletres (elnotv)
* Anagrames: envolt, volten

## Català antic
### Verb

volent
* gerundi de voler

#### Variants

* volguent, vullguent
# volente
## Italià
### Verb

volente
* participi present de volere
# volentesi
## Italià
### Verb

volentesi
* participi present de volersi
# voleo
## Castellà

   * Pronúncia: /boˈle.o/
   * Rimes: -eo

### Verb

voleo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb volear
# vertebrae cervicales
## Llatí
### Nom

vertebrae cervicales
* (Terminologia Anatomica) vèrtebra cervical

### Vegeu també

* vertebrae cervicales. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vertebrae lumbales
## Llatí
### Nom

vertebrae lumbales
* (Terminologia Anatomica) vèrtebra lumbar

### Vegeu també

* vertebrae lumbales. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vertebra prominens
## Llatí
### Nom

vertebra prominens
* (Terminologia Anatomica) vèrtebra prominent

### Vegeu també

* vertebra prominens. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vertebrae
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈvɝː.tə.bri/, /ˈvɝː.tə.breɪ/, /ˈvɝː.tə.braɪ/

### Nom

vertebrae
* forma plural de vertebra

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛr.tɛ.braj/

### Nom

vertebrae
* nominatiu plural de vertebra
* vocatiu plural de vertebra
* genitiu singular de vertebra
* datiu singular de vertebra
# vertebrae thoracicae
## Llatí
### Nom

vertebrae thoracicae
* (Terminologia Anatomica) vèrtebra toràcica, vèrtebra dorsal

### Vegeu també

* vertebrae thoracicae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vertebrais
## Gallec
### Adjectiu

vertebrais inv. pl.
* forma plural de vertebral

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·te·brais (3)