OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# incentivaries
## Català
### Verb

incentivaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de incentivar.
# incentivara
## Català
### Verb

incentivara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incentivar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incentivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cen·ti·va·ra (5)
* Anagrames: intercanvia, intercanvià, vaticinaren
# incentivareu
## Català
### Verb

incentivareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de incentivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cen·ti·va·reu (5)
* Anagrama: intercanvieu
# incestuously
## Anglès

   * Etimologia: De incestuous i el sufix -ly.

### Adverbi

incestuously ‎(no comparable)
* incestuosament
# incestuous
## Anglès
### Adjectiu

incestuous ‎(comparatiu more incestuous, superlatiu most incestuous)
* incestuós

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# inch
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪntʃ/

### Nom

inch ‎(plural inches)
* polzada
# inches
## Anglès
### Nom

inches
* forma plural de inch
# incestuosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.θesˌtwo.saˈmen.te/, meridional \iŋ.θehˌtwo.saˈmen.te\
       Americà: alt /in.s(e)sˌtwo.saˈmen.te/, baix \iŋ.sehˌtwo.saˈmen.te\, austral /in.sehˌtwo.saˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De incestuoso i el sufix -mente.

### Adverbi

incestuosamente
* incestuosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ces·tuo·sa·men·te (6)

## Italià

   * Pronúncia: /in.t͡ʃeˌstwo.saˈmen.te/
   * Etimologia: De incestuoso i el sufix -mente.

### Adverbi

incestuosamente
* incestuosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ce·stuo·sa·mén·te (6)
# indipendenti
## Italià

   * Pronúncia: /in.di.penˈdɛn.ti/

### Adjectiu

indipendenti inv. pl.
* forma plural de indipendente
# indiotes
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.diˈɔ.təs/, occidental /in.diˈɔ.tes/
   * Rimes: -ɔtes

### Nom

indiotes f. pl.
* Forma plural de indiota.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·o·tes (4)
# indipendentemente
## Italià

   * Pronúncia: /in.di.penˌdɛn.teˈmen.te/
   * Etimologia: De indipendente i el sufix -mente.

### Adverbi

indipendentemente
* independentment

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·pen·den·te·mén·te (7)
# indion
## Esperanto

   * Pronúncia: /inˈdi.on/

### Nom

indion
* acusatiu de indio
# indiot
## Català

   * Pronúncia: /in.diˈɔt/
   * Rimes: -ɔt
   * Etimologia: De (gall d’)Índia i el sufix -ot.

### Nom

indiot m. ‎(plural indiots, femení indiota)
* gall dindi

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ot (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# indipendente
## Italià

   * Pronúncia: /in.di.penˈdɛn.te/

### Adjectiu

indipendente inv. ‎(plural indipendenti)
* independent

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·pen·dèn·te (5)
# indique
## Català

   * Pronúncia: occidental /inˈdi.ke/
   * Rimes: -ike

### Verb

indique
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de indicar.
    Forma valenciana: [jo] indico, indique, indic o indiqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb indicar.
    [Que jo] indiqui o indique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb indicar.
    [Que ell/ella/vostè] indiqui o indique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb indicar.
    Indiqui o indique [ell/ella/vostè].
# indios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈin.djos/, meridional \ˈiŋ.djoh\
       Americà: alt /ˈin.d(jo)s/, baix \ˈiŋ.djoh\, austral /ˈin.djos/
   * Rimes: -indjos

### Adjectiu

indios m. pl.
* forma plural de indio

### Nom

indios m. pl.
* forma plural de indio

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dios (2)
* Anagrama: nidios
# indiota
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.diˈɔ.tə/ Occidental: nord-occidental /in.diˈɔ.ta/ valencià /in.diˈɔ.ta/, /in.diˈɔ.tɔ/
   * Rimes: -ɔta

### Nom

indiota f. ‎(plural indiotes)
* Forma femenina de indiot.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·o·ta (4)
# incentivassen
## Català
### Verb

incentivassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incentivar.
# incentivasses
## Català
### Verb

incentivasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incentivar.
# incentivaràs
## Català
### Verb

incentivaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de incentivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cen·ti·va·ràs (5)
* Anagrama: intercanviàs
# incentivaríeu
## Català
### Verb

incentivaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de incentivar.
# incentivassis
## Català
### Verb

incentivassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incentivar.
# incentivaré
## Català
### Verb

incentivaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de incentivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cen·ti·va·ré (5)
* Anagrames: entrecanvii, entrecanvií, entrecanviï, intercanvie

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.θen.ti.βaˈɾe\, meridional \iŋ.θeŋ.ti.βaˈɾe\
       Americà: alt /in.sen.t(i).baˈɾe/, baix \iŋ.seŋ.ti.βaˈɾe\, austral \in.sen.ti.βaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

incentivaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb incentivar
# incentivassin
## Català
### Verb

incentivassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incentivar.
# infamara
## Català
### Verb

infamara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infamares
## Català
### Verb

infamares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de infamar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infamareu
## Català
### Verb

infamareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de infamar.
# infamaran
## Català
### Verb

infamaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de infamar.
# infamam
## Català
### Verb

infamam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de infamar.
# infamant
## Català
### Verb

infamant
* Gerundi del verb infamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·mant (3)
* Anagrama: infantam
# infamaren
## Català
### Verb

infamaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de infamar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infamaria
## Català
### Verb

infamaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de infamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de infamar.
# individuació
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.di.βi.ðu.ə.siˈo/, balear /in.di.vi.ðu.ə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /in.di.βi.ðu.a.siˈo/ valencià /in.di.vi.ðu.a.siˈo/, /in.di.βi.ðu.a.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

individuació f. ‎(plural individuacions)
* acció i efecte d'individuar

#### Traduccions

* Castellà: individuación $^{(es)}$, individualidad $^{(es)}$
* Francès: spécification $^{(fr)}$
* Italià: individuazione $^{(it)}$
* Llatí: rei singularitas $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·vi·du·a·ci·ó (7)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# individual
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.di.βi.ðuˈaɫ/, balear /in.di.vi.ðuˈaɫ/ Occidental: nord-occidental /in.di.βi.ðuˈaɫ/ valencià /in.di.vi.ðuˈaɫ/, /in.di.βi.ðuˈaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí individualis, segle XV.

### Adjectiu

individual inv. ‎(plural individuals)
* Propi de l'individu o que li pertany.

#### Traduccions

* Anglès: individual $^{(en)}$
* Castellà: individual $^{(es)}$
* Francès: individuel $^{(fr)}$, individuelle $^{(fr)}$
* Italià: individuale $^{(it)}$
* Llatí: individui $^{(la)}$ proprium

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·vi·du·al (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.

## Anglès

   * Pronúncia: /ˌɪndɪˈvɪd͡ʒuəl/ àudio (EUA)

### Adjectiu

individual ‎(comparatiu more individual, superlatiu most individual)
* individual, separat, particular

### Nom

individual ‎(plural individuals)
* individu

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.di.βiˈðwal\, meridional \iŋ.di.βiˈðwal\
       Americà: alt /in.di.biˈdwal/, baix \iŋ.di.βiˈðwal\, austral \in.di.βiˈðwal\
   * Rimes: -al

### Adjectiu

individual inv. ‎(plural individuales)
* individual

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·vi·dual (4)
# individual action
## Anglès
### Nom

individual action
* (futbol) jugada individual

### Vegeu també

* individual action. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# individuaien
## Català
### Verb

individuaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de individuar.
# individuaies
## Català
### Verb

individuaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de individuar.
# individual block
## Anglès
### Nom

individual block
* (voleibol) bloqueig individual

#### Sinònims

* one man block

### Vegeu també

* individual block. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# individuaia
## Català
### Verb

individuaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de individuar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de individuar.
# incudini
## Italià

   * Pronúncia: /iŋˈkuː.di.ni/

### Nom

incudini f. pl.
* encluses
# inculcació
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kuɫ.kə.siˈo/, occidental /iŋ.kuɫ.ka.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

inculcació f. ‎(plural inculcacions)
* acció i efecte d'inculcar

#### Traduccions

* Castellà: inculcación $^{(es)}$
* Llatí: inculcatio $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·ca·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# incudine
## Italià

   * Pronúncia: /iŋˈkuː.di.ne/
   * Etimologia: Del llatí incudem, del verb incudere «batre el ferro», derivat en incudinem per falsa declinació.

### Nom

incudine f. ‎(plural incudini)
* enclusa (de ferrer)
* enclusa (os)

#### Compostos i expressions

* essere tra l'incudine e il martello, estar entre l'espasa i la pared (literalment entre l'enclusa i el martell)

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cù·di·ne (4)

### Vegeu també

* Vocabolario Etimologico di Pianigiani, 1903.
# incudi
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈkuː.diː/

### Nom

incūdī
* datiu singular de incūs
# incudibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈkuː.dɪ.bʊs/

### Nom

incūdibus
* datiu plural de incūs
* ablatiu plural de incūs
# incudum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈkuː.dʊm/

### Nom

incūdum
* genitiu plural de incūs
# inculc
## Català

   * Pronúncia: /iŋˈkuɫk/

### Verb

inculc
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inculcar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] inculco, inculque, inculc o inculqui.
# incudis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈkuː.dɪs/

### Nom

incūdis
* genitiu singular de incūs
# inculca
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋˈkuɫ.kə/, occidental /iŋˈkuɫ.ka/

### Verb

inculca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de inculcar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb inculcar.

## Italià
### Verb

inculca
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de inculcare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de inculcare
# intrigàsseu
## Català
### Verb

intrigàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·gàs·seu (4)
* Anagrames: artiguessin, entrigàssiu, integràssiu, intriguessa, traginéssiu
# intrigàveu
## Català
### Verb

intrigàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de intrigar.
# intrigàssim
## Català
### Verb

intrigàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intrigar.
# intrincada
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.tɾiŋˈka.ða\, meridional \iŋ.tɾiŋˈka.ða\
       Americà: alt \in.t͡s(i)ŋˈka.da\, baix \iŋ.tɾiŋˈka.ða\, austral \in.tɾiŋˈka.ða\
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

intrincada f. ‎(plural intrincadas)
* forma femenina de intrincado
# intrigàssiu
## Català
### Verb

intrigàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intrigar.
# intrincadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.tɾiŋˈka.ðas\, meridional \iŋ.tɾiŋˈka.ðah\
       Americà: alt \in.t͡siŋˈka.d(a)s\, baix \iŋ.tɾiŋˈka.ðah\, austral \in.tɾiŋˈka.ðas\
   * Rimes: -adas

### Adjectiu

intrincadas f. pl.
* forma plural de intrincada
# intrincado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.tɾiŋˈka.ðo\, meridional \iŋ.tɾiŋˈka.(ð)o\
       Americà: alt \in.t͡s(i)ŋˈka.do\, baix \iŋ.tɾiŋˈka.ðo\, austral \in.tɾiŋˈka.ðo\
   * Rimes: -ado

### Adjectiu

intrincado m. ‎(femení intrincada, plural masculí intrincados, plural femení intrincadas)
* intricat

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·trin·ca·do (4)
# intrigàssem
## Català
### Verb

intrigàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·gàs·sem (4)
* Anagrames: entrigàssim, integràssim, traginéssim
# informàreu
## Català
### Verb

informàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de informar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·for·mà·reu (4)
* Anagrames: furonaríem, uniformaré
# informàtic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.furˈma.tik/ balear /iɱ.foɾˈma.tik/, /iɱ.furˈma.tik/ Occidental: /iɱ.foɾˈma.tik/
   * Rimes: -atik
   * Etimologia: De informàtica.

### Adjectiu

informàtic m. ‎(femení informàtica, plural masculí informàtics, plural femení informàtiques)
* Pertanyent o relatiu a la informàtica.

#### Traduccions

* Castellà: informático $^{(es)}$
* Francès: informatique $^{(fr)}$

### Nom

informàtic m. ‎(plural informàtics, femení informàtica)
* Que treballa, investiga o estudia en informàtica.

#### Traduccions

* Asturià: informáticu $^{(ast)}$
* Castellà: informático $^{(es)}$
* Francès: informaticien $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·for·mà·tic (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# informàssiu
## Català
### Verb

informàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.
# informàrem
## Català
### Verb

informàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de informar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.
# informàssem
## Català
### Verb

informàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.
# informàssim
## Català
### Verb

informàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.
# informàs
## Català
### Verb

informàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.
# informàsseu
## Català
### Verb

informàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·for·màs·seu (4)
* Anagrama: uniformessa
# informàtica
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.furˈma.ti.kə/ balear /iɱ.foɾˈma.ti.kə/, /iɱ.furˈma.ti.kə/ Occidental: /iɱ.foɾˈma.ti.ka/
   * Rimes: -atika
   * Etimologia: Acrònim de informació automàtica, calc del francès informatique, originalment information électronique.

### Nom

informàtica f. ‎(plural informàtiques)
* Conjunt de ciències, tècniques o activitats que permeten el tractament automatitzat d'informació amb ordinadors
* Estudi de l'arquitectura, estructures matemàtiques, llenguatges i aplicacions involucrades en el disseny, construcció i utilització dels ordinadors.
* Forma femenina de informàtic.

#### Traduccions

* Alemany: Informatik $^{(de)}$ f.
* Anglès: computer science $^{(en)}$, informatics $^{(en)}$
* Basc: informatika $^{(eu)}$
* Castellà: informática $^{(es)}$
* Finès: informatiikka $^{(fi)}$
* Francès: informatique $^{(fr)}$
* Friülà: informàtiche $^{(fur)}$ f.
* Grec: πληροφορική $^{(el)}$ f. ‎(pliroforikí)
* Hongarès: informatika $^{(hu)}$
* Indonesi: informatika $^{(id)}$
* Irlandès: faisnéisíocht $^{(ga)}$ f.
* Italià: informatica $^{(it)}$
* Japonès: 情報学 $^{(ja)}$
* Kazakh: ақпараттану $^{(kk)}$ ‎(aqparattanw/akhparattanu)
* Mongol: мэдээлэл зүй $^{(mn)}$
* Neerlandès: informatica $^{(nl)}$ f.
* Persa: علوم کامپیوتر $^{(fa)}$
* Polonès: informatyka $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: informática $^{(pt)}$ f.
* Romanès: informatică $^{(ro)}$ f.
* Rus: информа́тика $^{(ru)}$ f. ‎(informàtika)
* Suec: informatik $^{(sv)}$ c.
* Turc: bilişim $^{(tr)}$
* Txec: informatika $^{(cs)}$ f.
* Urdú: کمپیوٹر علوم $^{(ur)}$
* Xinès: 信息學 $^{(zh)}$ ‎(信息学, xìnxīxué)

### Adjectiu

informàtica f. ‎(plural informàtiques)
* Forma femenina de informàtic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·for·mà·ti·ca (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GDLC
# informàieu
## Català
### Verb

informàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de informar.
# interposà
## Català
### Verb

interposà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de interposar.

### Miscel·lània

* Anagrames: partiones, partionés
# interposàs
## Català
### Verb

interposàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·po·sàs (4)
* Anagrames: aportessin, atropessin, pintaroses, trasponies
# interposo
## Català

   * Pronúncia: central /in.tərˈpɔ.zu/, occidental /in.teɾˈpɔ.zo/
   * Rimes: -ɔzo

### Verb

interposo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de interposar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb interposar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb interposar.
# interposàsseu
## Català
### Verb

interposàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposàreu
## Català
### Verb

interposàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de interposar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposos
## Català
### Verb

interposos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb interposar.
# interposàieu
## Català
### Verb

interposàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de interposar.
# interposàrem
## Català
### Verb

interposàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de interposar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.

### Miscel·lània

* Anagrama: entromparies
# interposàssem
## Català
### Verb

interposàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# internazionalizzai
## Italià
### Verb

internazionalizzai
* primera persona singular (io) del passat de internazionalizzare
# internava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tərˈna.βə/, balear /in.təɾˈna.və/ Occidental: /in.terˈna.βa/, /in.teɾˈna.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

internava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de internar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de internar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·na·va (4)
* Anagrames: inventara, inventarà, vantarien
# internavo
## Català
### Verb

internavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de internar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·na·vo (4)
* Anagrames: inventora, notariven
# internazionalizzammo
## Italià
### Verb

internazionalizzammo
* primera persona plural (noi) del passat de internazionalizzare
# internazionalizzano
## Italià
### Verb

internazionalizzano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de internazionalizzare
# internaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tərˈna.βəs/, balear /in.təɾˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /in.terˈna.βes/, valencià /in.teɾˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

internaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de internar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·na·ves (4)
* Anagrames: envestiran, inventar-se, inventares
# internavi
## Català
### Verb

internavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de internar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·na·vi (4)
* Anagrames: inventari, invitaren
# internazionalizzando
## Italià
### Verb

internazionalizzando
* gerundi de internazionalizzare
# internaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tərˈna.βən/, balear /in.təɾˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /in.terˈna.βen/, valencià /in.teɾˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

internaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de internar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·na·ven (4)
* Anagrama: inventaren
# internazionalizza
## Italià
### Verb

internazionalizza
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de internazionalizzare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de internazionalizzare
# infantilitzam
## Català
### Verb

infantilitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de infantilitzar.

#### Variants

* infantilitzem

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zam (5)
# infantilitzara
## Català
### Verb

infantilitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantilitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantilitzar.

#### Variants

* [1] infantilitzés, infantilitzàs
* [2] infantilitzés, infantilitzàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·za·ra (6)
# infantilitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫiˈd͡za.ɾen/, valencià /iɱ.fan.ti.ɫiˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

infantilitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de infantilitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantilitzar.

#### Variants

* [2] infantilitzessin, infantilitzessen, infantilitzassin, infantilitzassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·za·ren (6)