OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# obsessiono
## Català
### Verb

obsessiono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de obsessionar.

#### Variants

* obsessione, obsessioni, obsession
# nobile
## Italià

   * Pronúncia: /ˈnɔː.bi.le/

### Adjectiu

nobile inv. ‎(plural nobili)
* noble

### Nom

nobile m. f. ‎(plural nobili)
* noble

### Miscel·lània

* Síl·labes: nò·bi·le (3)
* Heterograma de 6 lletres (beilno)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnoː.bɪ.lɛ/

### Adjectiu

nōbile
* nominatiu neutre singular de nōbilis
* vocatiu neutre singular de nōbilis
* acusatiu neutre singular de nōbilis
# nobiles
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnoː.bɪ.leːs/

### Adjectiu

nōbilēs
* nominatiu masculí/femení plural de nōbilis
* vocatiu masculí/femení plural de nōbilis
* acusatiu masculí/femení plural de nōbilis
# nobelioaz
## Basc
### Nom

nobelioaz
* instrumental definit singular de nobelio
# nobeliului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

nobeliului
* genitiu i datiu definit singular de nobeliu
# nobilem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnoː.bɪ.lɛm/

### Adjectiu

nōbilem
* acusatiu masculí/femení singular de nōbilis
# nobeliu
## Romanès

   * Pronúncia: /noˈbe.lju/

### Nom

nobeliu n. ‎(sense plural)
* nobeli

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | nobeliu | nobeliul | | - | - |
| Genitiu-datiu | (unui) | nobeliu | nobeliului | | - | - |
| Vocatiu | | nobeliule | nobeliule | | - | - |

#### Relacionats

| $_1$ H | | | | | | | | | | | | | | | | | $_2$ He |
| $_3$ Li | $_4$ Be | | | | | | | | | | | $_5$ B | $_6$ C | $_7$ N | $_8$ O | $_9$ F | $_{10}$ Ne |
| $_{11}$ Na | $_{12}$ Mg | | | | | | | | | | | $_{13}$ Al | $_{14}$ Si | $_{15}$ P | $_{16}$ S | $_{17}$ Cl | $_{18}$ Ar |
| $_{19}$ K | $_{20}$ Ca | $_{21}$ Sc | $_{22}$ Ti | $_{23}$ V | $_{24}$ Cr | $_{25}$ Mn | $_{26}$ Fe | $_{27}$ Co | $_{28}$ Ni | $_{29}$ Cu | $_{30}$ Zn | $_{31}$ Ga | $_{32}$ Ge | $_{33}$ As | $_{34}$ Se | $_{35}$ Br | $_{36}$ Kr |
| $_{37}$ Rb | $_{38}$ Sr | $_{39}$ Y | $_{40}$ Zr | $_{41}$ Nb | $_{42}$ Mo | $_{43}$ Tc | $_{44}$ Ru | $_{45}$ Rh | $_{46}$ Pd | $_{47}$ Ag | $_{48}$ Cd | $_{49}$ In | $_{50}$ Sn | $_{51}$ Sb | $_{52}$ Te | $_{53}$ I | $_{54}$ Xe |
| $_{55}$ Cs | $_{56}$ Ba | * | $_{72}$ Hf | $_{73}$ Ta | $_{74}$ W | $_{75}$ Re | $_{76}$ Os | $_{77}$ Ir | $_{78}$ Pt | $_{79}$ Au | $_{80}$ Hg | $_{81}$ Tl | $_{82}$ Pb | $_{83}$ Bi | $_{84}$ Po | $_{85}$ At | $_{86}$ Rn |
| $_{87}$ Fr | $_{88}$ Ra | ** | $_{104}$ Rf | $_{105}$ Db | $_{106}$ Sg | $_{107}$ Bh | $_{108}$ Hs | $_{109}$ Mt | $_{110}$ Ds | $_{111}$ Rg | $_{112}$ Cn | $_{113}$ Nh | $_{114}$ Fl | $_{115}$ Mc | $_{116}$ Lv | $_{117}$ Ts | $_{118}$ Og |
| * | * | $_{57}$ La | $_{58}$ Ce | $_{59}$ Pr | $_{60}$ Nd | $_{61}$ Pm | $_{62}$ Sm | $_{63}$ Eu | $_{64}$ Gd | $_{65}$ Tb | $_{66}$ Dy | $_{67}$ Ho | $_{68}$ Er | $_{69}$ Tm | $_{70}$ Yb | $_{71}$ Lu |
| ** | ** | $_{89}$ Ac | $_{90}$ Th | $_{91}$ Pa | $_{92}$ U | $_{93}$ Np | $_{94}$ Pu | $_{95}$ Am | $_{96}$ Cm | $_{97}$ Bk | $_{98}$ Cf | $_{99}$ Es | $_{100}$ Fm | $_{101}$ Md | $_{102}$ No | $_{103}$ Lr |
# nobelion
## Esperanto

   * Pronúncia: /no.beˈli.on/

### Nom

nobelion
* acusatiu de nobelio
# nobeliul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

nobeliul
* nominatiu i acusatiu definit singular de nobeliu
# nobeliule
## Romanès
### Nom

nobeliule
* vocatiu singular de nobeliu
# opinessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.piˈne.sis/, occidental /o.piˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

opinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb opinar.
    [Tu] opinessis, opinesses, opinasses, opinassis o opinares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pi·nes·sis (4)
* Anagrama: isoespins
# opines
## Català

   * Pronúncia: oriental /uˈpi.nəs/, occidental /oˈpi.nes/
   * Rimes: -ines

### Verb

opines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de opinar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb opinar.
    [Que tu] opinis o opines; [tu] no opinis o opines.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pi·nes (3)
* Heterograma de 6 lletres (einops)
* Anagrames: Espino, pensió, peonis, ponies
# opinessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.piˈne.sən/, occidental /o.piˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

opinessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb opinar.
    [Ells/elles/vostès] opinessin, opinessen, opinassen, opinassin o opinaren.

#### Sinònims

* opineguessen, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Anagrames: pensiones, pensionés, peonessin
# opinen
## Català

   * Pronúncia: oriental /uˈpi.nən/, occidental /oˈpi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

opinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de opinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb opinar.
    [Que ells/elles/vostès] opinin o opinen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb opinar.
    Opinin o opinen [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Anagrames: peonin, ponien
# opinessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.piˈne.si/, balear /u.piˈne.si/ alguerès /u.piˈne.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

opinessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb opinar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] opinés, opinàs o opinara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb opinar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] opinés, opinàs o opinara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pi·nes·si (4)
* Anagrama: isoespín
# opinem
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.piˈnɛm/, occidental /o.piˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

opinem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de opinar.
    [Nosaltres] opinem o opinam.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb opinar.
    [Que nosaltres] opinem.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb opinar.
    Opinem [nosaltres].

#### Sinònims

* opineguem, forma col·loquial pel subjuntiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pi·nem (3)
* Heterograma de 6 lletres (eimnop)
* Anagrames: emponí, epònim, poníem
# opinessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.piˈne.sə/, occidental /o.piˈne.sa/
       Informal: /o.piˈne.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

opinessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb opinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] opinés, opinàs o opinara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pi·nes·sa (4)
* Anagrama: passione
# opinesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.piˈne.səs/, occidental /o.piˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

opinesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb opinar.
    [Tu] opinessis, opinesses, opinasses, opinassis o opinares.

#### Sinònims

* opineguesses, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Anagrama: peonessis
# opinessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.piˈne.sin/, occidental /o.piˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

opinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb opinar.
    [Ells/elles/vostès] opinessin, opinessen, opinassen, opinassin o opinaren.

### Miscel·lània

* Anagrama: pensionis
# opineu
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.piˈnɛw/, occidental /o.piˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

opineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de opinar.
    [Vosaltres/vós] opineu o opinau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb opinar.
    [Que vosaltres/vós] opineu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb opinar.
    Opineu o opinau [vosaltres/vós].

#### Sinònims

* opinegueu, forma col·loquial pel subjuntiu.

### Miscel·lània

* Anagrama: poníeu
# obstaculitzassen
## Català
### Verb

obstaculitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstaculitzar.
# obstaculitzasses
## Català
### Verb

obstaculitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstaculitzar.
# obstaculitzassin
## Català
### Verb

obstaculitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstaculitzar.
# obstaculitzassis
## Català
### Verb

obstaculitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstaculitzar.
# obstaculitzaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ups.tə.ku.ɫi.d͡zəˈɾe/ balear /ops.tə.ku.ɫi.d͡zəˈɾe/, /ups.tə.ku.ɫi.d͡zəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ops.ta.ku.ɫi.d͡zaˈɾe/ valencià /ops.ta.ku.ɫi.zaˈɾe/, /os.ta.ku.ɫi.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

obstaculitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de obstaculitzar.
# obstaculitzaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ups.tə.ku.ɫi.d͡zəˈɾi.əw/ balear /ops.tə.ku.ɫi.d͡zəˈɾi.əw/, /ups.tə.ku.ɫi.d͡zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /ops.ta.ku.ɫi.d͡zaˈɾi.ew/ valencià /ops.ta.ku.ɫi.zaˈɾi.ew/, /os.ta.ku.ɫi.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

obstaculitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de obstaculitzar.
# obstaculitzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ups.tə.ku.ɫi.d͡zəˈɾa/ balear /ops.tə.ku.ɫi.d͡zəˈɾa/, /ups.tə.ku.ɫi.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ops.ta.ku.ɫi.d͡zaˈɾa/ valencià /ops.ta.ku.ɫi.zaˈɾa/, /os.ta.ku.ɫi.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

obstaculitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de obstaculitzar.
# obstaculitzaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ups.tə.ku.ɫi.d͡zəˈɾas/ balear /ops.tə.ku.ɫi.d͡zəˈɾas/, /ups.tə.ku.ɫi.d͡zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /ops.ta.ku.ɫi.d͡zaˈɾas/ valencià /ops.ta.ku.ɫi.zaˈɾas/, /os.ta.ku.ɫi.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

obstaculitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de obstaculitzar.
# ofeneves
## Català
### Verb

ofeneves
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ofendre.
# ofenga
## Català
### Verb

ofenga
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ofendre.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ofendre.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ofendre.
# ofengam
## Català
### Verb

ofengam
* (col·loquial occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb ofendre.
# ofengos
## Català
### Verb

ofengos
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ofendre.
# ofeneva
## Català
### Verb

ofeneva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ofendre.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ofendre.
# ofeneven
## Català
### Verb

ofeneven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ofendre.
# ofeneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fəˈnɛw/ balear /o.fəˈnəw/, /u.fəˈnɛw/ Occidental: /o.feˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ofeneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ofendre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ofendre.
# ofengo
## Català
### Verb

ofengo
* (col·loquial central, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ofendre.
# nommer
## Francès

   * Pronúncia: /noˈme/ àudio (F)
   * Etimologia: Derivat de nom.

### Verb

nommer
* anomenar
* nomenar

#### Conjugació
### Vegeu també

* Entrada «nommer» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# nomo
## Italià
### Verb

nomo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de nomare
# noms de baptême
## Francès
### Nom

noms de baptême m. pl.
* forma plural de nom de baptême
# noms de casa
## Català
### Nom

noms de casa m. pl.
* Forma plural de nom de casa.
# nomismes
## Català

   * Pronúncia: oriental /nuˈmiz.məs/, occidental /noˈmiz.mes/
   * Rimes: -izmes

### Nom

nomismes m. pl.
* Forma plural de nomisma.

### Miscel·lània

* Síl·labes: no·mis·mes (3)
* Anagrames: immensos, noméssim
# nomoblides
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌno.muˈβɫi.ðəs/ balear /ˌno.moˈbɫi.ðəs/, /ˌno.muˈbɫi.ðəs/ Occidental: /ˌno.moˈbɫi.ðes/
   * Rimes: -ides
   * Etimologia: Aglutinació de no i m'oblides, segle XX.

### Nom

nomoblides m. ‎(plural invariable)
* (occidental) nomoblidis

### Miscel·lània

* Síl·labes: no·mo·bli·des (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# noms de bateig
## Català
### Nom

noms de bateig m. pl.
* Forma plural de nom de bateig.
# nomoblidis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌno.muˈβɫi.ðis/ balear /ˌno.moˈbɫi.ðis/, /ˌno.muˈbɫi.ðis/ Occidental: /ˌno.moˈbɫi.ðis/
   * Rimes: -idis
   * Etimologia: Aglutinació de no i m'oblidis, segle XX.

### Nom

nomoblidis m. ‎(plural invariable)
* (botànica) miosotis
* (joieria) Braçalet amb una placa per a gravar-hi dades.

#### Variants

* nomoblides (valencià)

#### Traduccions

* Castellà: nomeolvides $^{(es)}$ m.
* Francès: gourmette $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: no·mo·bli·dis (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# noms de famille
## Francès

   * Pronúncia: /nɔ̃ də faˈmij/

### Nom

noms de famille m. pl.
* forma plural de nom de famille
# ordines
## Català
### Verb

ordines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ordinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·di·nes (3)
* Heterograma de 7 lletres (deinors)
* Anagrames: nodries, ordenis

## Català antic
### Verb

ordines
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de ordinar

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈoːr.dɪ.neːs/

### Nom

ōrdinēs
* nominatiu plural de ōrdō
* vocatiu plural de ōrdō
* acusatiu plural de ōrdō
# ordinessin
## Català
### Verb

ordinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·di·nes·sin (4)
* Anagrama: rondinessi
# ordini
## Català
### Verb

ordini
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ordinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ordinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ordinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·di·ni (3)
* Anagrama: ordiïn

## Italià

   * Pronúncia: /ˈor.di.ni/

### Nom

ordini m. pl.
* forma plural de ordine

### Miscel·lània

* Síl·labes: ór·di·ni (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈoːr.dɪ.niː/

### Nom

ōrdinī
* datiu singular de ōrdō
# ordineu
## Català
### Verb

ordineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ordinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·di·neu (3)
* Heterograma de 7 lletres (deinoru)
* Anagrames: ioduren, nodríeu

## Català antic
### Verb

ordineu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de ordinar

#### Variants

* ordinets
# ordinessi
## Català
### Verb

ordinessi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordinar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·di·nes·si (4)
* Anagrama: ordiessin
# ordinessis
## Català
### Verb

ordinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·di·nes·sis (4)
# ordinets
## Català antic
### Verb

ordinets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de ordinar

#### Variants

* ordineu
# obtinguérem
## Català
### Verb

obtinguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de obtenir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtenir.
# obtinguéreu
## Català
### Verb

obtinguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de obtenir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtenir.
# obtinguessis
## Català
### Verb

obtinguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtenir.
# obtinguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upˈtiŋ.ɡis/ balear /opˈtiŋ.ɡis/, /upˈtiŋ.ɡis/ Occidental: /opˈtiŋ.ɡis/
   * Rimes: -iŋɡis

### Verb

obtinguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb obtenir.
# obtingué
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.tiŋˈɡe/ balear /op.tiŋˈɡe/, /up.tiŋˈɡe/ Occidental: /op.tiŋˈɡe/
   * Rimes: -e

### Verb

obtingué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de obtenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·tin·gué (3)
* Heterograma de 8 lletres (beginotu)
* Anagrames: obtengui, obtenguí
# obtingui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upˈtiŋ.ɡi/ balear /opˈtiŋ.ɡi/, /upˈtiŋ.ɡi/ Occidental: /opˈtiŋ.ɡi/
   * Rimes: -iŋɡi

### Verb

obtingui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb obtenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb obtenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb obtenir.
# obtinguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upˈtiŋ.ɡin/ balear /opˈtiŋ.ɡin/, /upˈtiŋ.ɡin/ Occidental: /opˈtiŋ.ɡin/
   * Rimes: -iŋɡin

### Verb

obtinguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb obtenir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb obtenir.
# obtingueu
## Català
### Verb

obtingueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb obtenir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb obtenir.
# orbitares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.biˈta.ɾəs/ balear /oɾ.biˈta.ɾəs/, /ur.biˈta.ɾəs/ Occidental: /oɾ.biˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

orbitares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de orbitar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb orbitar.

#### Variants

* [2] orbitessis, orbitesses, orbitassis, orbitasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·bi·ta·res (4)
* Anagrames: brotaries, torbaries, trobaires, trobaries
# orbitarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔr.bɪˈtaː.rʊm/

### Nom

orbitārum
* genitiu plural de orbita
# orbitarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.bi.təˈɾa/ balear /oɾ.bi.təˈɾa/, /ur.bi.təˈɾa/ Occidental: /oɾ.bi.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

orbitarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de orbitar.

### Miscel·lània

* Anagrames: abarroti, abarrotí, brotaria, torbaria, trobaria
# orbitareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.bi.təˈɾɛw/ balear /oɾ.bi.təˈɾəw/, /ur.bi.təˈɾɛw/ Occidental: /oɾ.bi.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

orbitareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de orbitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·bi·ta·reu (4)
* Anagrames: brotaríeu, torbaríeu, trobaríeu
# orbitaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.bi.təˈɾi.əs/ balear /oɾ.bi.təˈɾi.əs/, /ur.bi.təˈɾi.əs/ Occidental: /oɾ.bi.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

orbitaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de orbitar.
# orbitaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.bi.təˈɾe/ balear /oɾ.bi.təˈɾe/, /ur.bi.təˈɾe/ Occidental: /oɾ.bi.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

orbitaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de orbitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·bi·ta·ré (4)
* Anagrames: rebotria, trobaire
# orbitaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.bi.təˈɾi.ə/ balear /oɾ.bi.təˈɾi.ə/, /ur.bi.təˈɾi.ə/ Occidental: /oɾ.bi.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

orbitaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de orbitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de orbitar.
# orbitaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.bi.təˈɾas/ balear /oɾ.bi.təˈɾas/, /ur.bi.təˈɾas/ Occidental: /oɾ.bi.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

orbitaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de orbitar.

### Miscel·lània

* Anagrames: abarrotis, brostaria
# orbitarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.bi.təˈɾi.ən/ balear /oɾ.bi.təˈɾi.ən/, /ur.bi.təˈɾi.ən/ Occidental: /oɾ.bi.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

orbitarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de orbitar.
# novel·laves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.βəɫˈɫa.βəs/, /nu.βəˈɫa.βəs/ balear /no.vəɫˈɫa.vəs/, /nu.vəɫˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /no.βeɫˈɫa.βes/, /no.βeˈɫa.βes/ valencià /no.veɫˈɫa.ves/, /no.βeˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

novel·laves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de novel·lar.
# novel·lesc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.βəɫˈɫɛsk/, /nu.βəˈɫɛsk/ balear /no.vəɫˈɫəsk/, /nu.vəɫˈɫɛsk/ Occidental: nord-occidental /no.βeɫˈɫesk/, /no.βeˈɫesk/ valencià /no.veɫˈɫesk/, /no.βeˈɫesk/
   * Rimes: -ɛsk
   * Etimologia: De novel·la i el sufix -esc

### Adjectiu

novel·lesc m. ‎(femení novel·lesca, plural masculí novel·lescs o novel·lescos, plural femení novel·lesques)
* Relatiu a la novel·la.
* Que sembla propi d'una novel·la.

#### Traduccions

* Castellà: novelesco $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: no·vel·lesc (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# novel·les d'idees
## Català
### Nom

novel·les d'idees f. pl.
* Forma plural de novel·la d'idees.
# novel·les gràfiques
## Català
### Nom

novel·les gràfiques f. pl.
* Forma plural de novel·la gràfica.
# novel·le
## Català
### Verb

novel·le
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de novel·lar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb novel·lar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb novel·lar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb novel·lar.
# novel·len
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nuˈβɛɫ.ɫən/, /nuˈβɛ.ɫən/ balear /noˈvɛɫ.ɫən/, /nuˈvɛɫ.ɫən/ Occidental: nord-occidental /noˈβɛɫ.ɫen/, /noˈβɛ.ɫen/ valencià /noˈvɛɫ.ɫen/, /noˈβɛ.ɫen/
   * Rimes: -ɛllen

### Verb

novel·len
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de novel·lar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb novel·lar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb novel·lar.
# novel·lescament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.βəɫˌɫɛs.kəˈmen/, /nu.βəˌɫɛs.kəˈmen/ balear /no.vəɫˌɫəs.kəˈment/, /nu.vəɫˌɫɛs.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /no.βeɫˌɫes.kaˈmen/, /no.βeˌɫes.kaˈmen/ valencià /no.veɫˌɫes.kaˈment/, /no.βeˌɫes.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De novel·lesca i el sufix -ment.

### Adverbi

novel·lescament
* D’una manera novel·lesca.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: no·vel·les·ca·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# organismorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔr.ɡa.nɪsˈmoː.rʊm/

### Nom

organismōrum
* genitiu plural de organismus
# organismos
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔr.ɡaˈnɪs.moːs/

### Nom

organismōs
* acusatiu plural de organismus
# organismis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔr.ɡaˈnɪs.miːs/

### Nom

organismīs
* datiu plural de organismus
* ablatiu plural de organismus
# organismum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔr.ɡaˈnɪs.mʊm/

### Nom

organismum
* acusatiu singular de organismus
# organismi
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔr.ɡaˈnɪs.miː/

### Nom

organismī
* nominatiu plural de organismus
* vocatiu plural de organismus
* genitiu singular de organismus
# organisms
## Anglès
### Nom

organisms
* forma plural de organism