OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# amilazelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

amilazelor
* genitiu i datiu definit plural de amilază
* vocatiu plural de amilază
# alklimatiĝos
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.kli.maˈti.d͡ʒos/

### Verb

alklimatiĝos
* futur de alklimatiĝi
# alkoholaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.koˈho.laj/

### Adjectiu

alkoholaj
* forma plural de alkohola
# alkoholan
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.koˈho.lan/

### Adjectiu

alkoholan
* acusatiu de alkohola
# alklimatiĝu
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.kli.maˈti.d͡ʒu/

### Verb

alklimatiĝu
* volitiu de alklimatiĝi
# alklimatiĝus
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.kli.maˈti.d͡ʒus/

### Verb

alklimatiĝus
* condicional de alklimatiĝi
# alkoholajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.koˈho.lajn/

### Adjectiu

alkoholajn
* acusatiu plural de alkohola
# alkoholak
## Basc
### Nom

alkoholak
* absolutiu definit plural de alkohol
* ergatiu definit singular de alkohol
# alkoholarekin
## Basc
### Nom

alkoholarekin
* comitatiu definit singular de alkohol
# alkohola
## Basc
### Nom

alkohola
* absolutiu definit singular de alkohol

## Esperanto

   * Pronúncia: /al.koˈho.la/
   * Àudio: França

### Adjectiu

alkohola ‎(plural alkoholaj, acusatiu alkoholan, plural acusatiu alkoholajn)
* alcohòlic
# alkohol
## Basc

   * Pronúncia: meridional /al.ko.ol/, septentrional /al.ko.hol/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

alkohol inan.
* alcohol

#### Declinació

Nom comú inanimat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
alkohol
alkohola
alkoholak
Ergatiu
alkoholek
alkoholak
alkoholek
Datiu
alkoholi
alkoholari
alkoholei
Genitiu
alkoholen
alkoholaren
alkoholen
Comitatiu
alkoholekin
alkoholarekin
alkoholekin
Benefactiu
alkoholentzat
alkoholarentzat
alkoholentzat
Instrumental
alkoholez
alkoholaz
alkoholez
Partitiu
alkoholik
Prolatiu
alkoholtzat
Causal
alkoholengatik
alkoholarengatik
alkoholengatik
Locatius
Inessiu
alkoholetan
alkoholean
alkoholetan
Ablatiu
alkoholetatik
alkoholetik
alkoholetatik
Al·latiu
alkoholetara
alkoholera
alkoholetara
Terminatiu
alkoholetaraino
alkoholeraino
alkoholetaraino
Al·l. direcional
alkoholetarantz
alkoholerantz
alkoholetarantz
Gen. locatiu
alkoholetako
alkoholeko
alkoholetako :

## Polonès

   * Pronúncia: /alˈkɔ.xɔl/
   * Etimologia: De l'alemany Alkohol.

### Nom

alkohol m. inan.
* alcohol

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | alkohol | alkohole |
| Genitiu | alkoholu | alkoholi / alkoholów |
| Datiu | alkoholowi | alkoholom |
| Acusatiu | alkohol | alkohole |
| Instrumental | alkoholem | alkoholami |
| Locatiu | alkoholu | alkoholach |
| Vocatiu | alkoholu | alkohole |
# altercherò
## Italià
### Verb

altercherò
* primera persona singular (io) del futur de altercare
# altercheremo
## Italià
### Verb

altercheremo
* primera persona plural (noi) del futur de altercare
# altercheresti
## Italià
### Verb

altercheresti
* segona persona singular (tu) del condicional de altercare
# altercherete
## Italià
### Verb

altercherete
* segona persona plural (voi) del futur de altercare
# alterchereste
## Italià
### Verb

alterchereste
* segona persona plural (voi) del condicional de altercare
# altercherà
## Italià
### Verb

altercherà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de altercare
# alterchi
## Italià
### Verb

alterchi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de altercare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de altercare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de altercare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de altercare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de altercare
# alterchiamo
## Italià
### Verb

alterchiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de altercare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de altercare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de altercare
# alterchiate
## Italià
### Verb

alterchiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de altercare
# altercheremmo
## Italià
### Verb

altercheremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de altercare
# amb tots els ets i uts
## Català

   * Etimologia: De les conjuncions llatines et ‎(«i») i ut ‎(«com, a fi que»), dues partícules molt freqüents en texts llatins.

### Adverbi

amb tots els ets i uts
* Detalladament, sense deixar-se res.

#### Traduccions

* Anglès: through and through $^{(en)}$, from A to Z $^{(en)}$
* Castellà: con pelos y señales $^{(es)}$, punto por punto $^{(es)}$
* Francès: de A à Z $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DSFF
# ambaixador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.bə.ʃəˈðo/ Occidental: nord-occidental /am.baj.ʃaˈðo/ valencià /am.baj.ʃaˈðoɾ/, /am.ba.ʃaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De ambaixada i el sufix -dor, segle XIV.

### Nom

ambaixador m. ‎(plural ambaixadors, femení ambaixadora)
* Cap d'una missió diplomàtica o ambaixada.
* Persona encarregada d'una missió.

#### Traduccions

* Anglès: ambassador $^{(en)}$
* Castellà: embajador $^{(es)}$ m.
* Esperanto: ambasadoro $^{(eo)}$
* Francès: ambassadeur $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bai·xa·dor (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# amb tot
## Català
### Adverbi

amb tot
* nogensmenys

#### Sinònims

* tot amb tot

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DSFF
# ambabus
## Llatí

   * Pronúncia: /amˈbaː.bʊs/

### Adjectiu

ambābus
* datiu femení singular de ambō
* ablatiu femení singular de ambō
# ambaixada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.bəˈʃa.ðə/ Occidental: nord-occidental /am.bajˈʃa.ða/ valencià /am.bajˈʃa.ða/, /am.baˈʃa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De l'occità antic ambaissada, de ambaissa, del llatí ambactia ‎(«encàrrec»), del gal ambaktos ‎(«servidor», literalment «qui és enviat»), segle XIV.

### Nom

ambaixada f. ‎(plural ambaixades)
* Grup de persones enviades en representació d'un governant o d'un estat.
* Edifici on habita un ambaixador.

#### Sinònims

* delegació

#### Traduccions

* Anglès: embassy $^{(en)}$
* Basc: enbaxada $^{(eu)}$
* Castellà: embajada $^{(es)}$
* Francès: ambassade $^{(fr)}$
* Italià: ambasciata $^{(it)}$
* Maltès: ambaxxata $^{(mt)}$ f.
* Romanès: ambasadă $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bai·xa·da (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# amb una esgarrapada
## Català
### Adverbi

amb una esgarrapada
* ràpidament
# amb mà alta
## Català
### Adjectiu

amb mà alta loc.
* (bàdminton) Dit del cop efectuat per sobre el cap.

#### Traduccions

* Anglès: overhead $^{(en)}$
* Castellà: en mano alta $^{(es)}$
* Francès: en main haute $^{(fr)}$

### Vegeu també

* amb mà alta. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# amb mà baixa
## Català
### Adjectiu

amb mà baixa loc.
* (bàdminton) Dit del cop executat colpejant el volant per sota l'altura de la cintura.

#### Traduccions

* Anglès: underarm $^{(en)}$, underhand $^{(en)}$
* Castellà: en mano baja $^{(es)}$
* Francès: en main basse $^{(fr)}$

### Vegeu també

* amb mà baixa. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# ambae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈam.baj/

### Adjectiu

ambae
* nominatiu femení singular de ambō
* vocatiu femení singular de ambō
# amnestia
## Llatí

   * Pronúncia: /amˈnɛs.tɪ.a/
   * Etimologia: Del grec antic ἀμνηστία ‎(amnēstía, «oblit»).

### Nom

amnestia f. ‎(genitiu amnestiae)
* amnistia

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | amnestia | amnestiae |
| Vocatiu | amnestia | amnestiae |
| Acusatiu | amnestiam | amnestiās |
| Genitiu | amnestiae | amnestiārum |
| Datiu | amnestiae | amnestiīs |
| Ablatiu | amnestiā | amnestiīs |

### Vegeu també

* Gaffiot, Félix. «amnestia». A: Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934.
# amnesiez
## Basc
### Nom

amnesiez
* instrumental definit plural de amnesia
# amnestiarum
## Llatí

   * Pronúncia: /am.nɛs.tɪˈaː.rʊm/

### Nom

amnestiārum
* genitiu plural de amnestia
# amnesiæ
## Anglès
### Nom

amnesiæ
* forma plural de amnesia
# amnestiam
## Llatí

   * Pronúncia: /amˈnɛs.tɪ.am/

### Nom

amnestiam
* acusatiu singular de amnestia
# amnestias
## Llatí

   * Pronúncia: /amˈnɛs.tɪ.aːs/

### Nom

amnestiās
* acusatiu plural de amnestia
# amnesietarantz
## Basc
### Nom

amnesietarantz
* al·latiu direccional definit plural de amnesia
# amnesietatik
## Basc
### Nom

amnesietatik
* ablatiu definit plural de amnesia
# amnestiae
## Llatí

   * Pronúncia: /amˈnɛs.tɪ.aj/

### Nom

amnestiae
* nominatiu plural de amnestia
* vocatiu plural de amnestia
* genitiu singular de amnestia
* datiu singular de amnestia
# amnesties
## Anglès
### Nom

amnesties
* forma plural de amnesty
# amoltonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muɫ.tuˈna/ balear /ə.moɫ.toˈna/, /ə.muɫ.tuˈna/ Occidental: nord-occidental /a.moɫ.toˈna/ valencià /a.moɫ.toˈnaɾ/, /a.moɫ.toˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)

### Verb

amoltonar
* Forma de l'infinitiu amoltonar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mol·to·nar (4)
# amolo
## Català
### Verb

amolo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·lo (3)
# alumbrar
## Castellà

   * Pronúncia: /a.lumˈbɾaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí illumināre.

### Verb

alumbrar trans. ‎(present alumbro, passat alumbré, futur alumbraré)
* enllumenar
* infantar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lum·brar (3)
# alumbraré
## Castellà

   * Pronúncia: /a.lum.bɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

alumbraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb alumbrar
# alumbre
## Castellà

   * Pronúncia: /aˈlum.bɾe/
   * Rimes: -umbɾe
   * Etimologia: Del llatí alūmen.

### Nom

alumbre m. ‎(plural alumbres)
* alum

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lum·bre (3)
* Heterograma de 7 lletres (abelmru)
# alumbrados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.lumˈbɾa.ðos\, meridional \a.lumˈbɾa.(ð)oh\
       Americà: alt /a.lumˈbɾa.d(o)s/, baix \a.lumˈbɾa.ðoh\, austral \a.lumˈbɾa.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

alumbrados m. pl.
* forma plural de alumbrado
# alumbré
## Castellà

   * Pronúncia: /a.lumˈbɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

alumbré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb alumbrar
# alumbro
## Castellà

   * Pronúncia: /aˈlum.bɾo/
   * Rimes: -umbɾo

### Verb

alumbro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb alumbrar
# alumena
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫuˈmɛ.nə/ balear /ə.ɫuˈmə.nə/, /ə.ɫuˈmɛ.nə/ Occidental: /a.ɫuˈme.na/
   * Rimes: -ɛna

### Verb

alumena
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de alumenar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb alumenar.
# alumbres
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈlum.bɾes/, meridional /aˈlum.bɾeh/
       Americà: alt /aˈlum.b(ɾe)s/, baix /aˈlum.bɾeh/, austral /aˈlum.bɾes/
   * Rimes: -umbɾes

### Nom

alumbres m. pl.
* forma plural de alumbre
# alumen
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈluː.mɛn/

### Nom

alūmen n. ‎(genitiu alūminis)
* alum

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | alūmen | alūmina |
| Vocatiu | alūmen | alūmina |
| Acusatiu | alūmen | alūmina |
| Genitiu | alūminis | alūminum |
| Datiu | alūminī | alūminibus |
| Ablatiu | alūmine | alūminibus |

#### Derivats

* alūminātus
* alūminōsus
* alūta
# allongassis
## Català
### Verb

allongassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allongar.
# allongaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuŋˈɡa.βəs/ balear /ə.ʎoŋˈɡa.vəs/, /ə.ʎuŋˈɡa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʎoŋˈɡa.βes/ valencià /a.ʎoŋˈɡa.ves/, /a.ʎoŋˈɡa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

allongaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de allongar.
# allongats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuŋˈɡats/ balear /ə.ʎoŋˈɡats/, /ə.ʎuŋˈɡats/ Occidental: /a.ʎoŋˈɡats/
   * Rimes: -ats

### Verb

allongats
* Participi masculí plural del verb allongar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llon·gats (3)
* Anagrama: llangosta
# allongau
## Català
### Verb

allongau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de allongar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb allongar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llon·gau (3)
* Anagrames: agullona, agullonà
# allongava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuŋˈɡa.βə/ balear /ə.ʎoŋˈɡa.və/, /ə.ʎuŋˈɡa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ʎoŋˈɡa.βa/ valencià /a.ʎoŋˈɡa.va/, /a.ʎoŋˈɡa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

allongava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de allongar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de allongar.
# allonger
## Francès

   * Pronúncia: /a.lɔ̃ˈʒe/ àudio
   * Etimologia: Del prefix a- i long.

### Verb

allonger
* allargar
* (pilota basca) estendre

### Vegeu també

* allonger. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# allongo
## Català

   * Pronúncia: central /əˈʎoŋ.ɡu/, occidental /aˈʎoŋ.ɡo/
   * Rimes: -oŋɡo

### Verb

allongo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allongar.
# allongue
## Català
### Verb

allongue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allongar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb allongar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb allongar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb allongar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llon·gue (3)
* Anagrama: agullone
# allongaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuŋˈɡa.βən/ balear /ə.ʎoŋˈɡa.vən/, /ə.ʎuŋˈɡa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ʎoŋˈɡa.βen/ valencià /a.ʎoŋˈɡa.ven/, /a.ʎoŋˈɡa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

allongaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de allongar.
# amoreggia
## Italià
### Verb

amoreggia
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de amoreggiare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de amoreggiare
# amoreggiasse
## Italià
### Verb

amoreggiasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de amoreggiare
# amoreggiammo
## Italià
### Verb

amoreggiammo
* primera persona plural (noi) del passat de amoreggiare
# amoreggiando
## Italià
### Verb

amoreggiando
* gerundi de amoreggiare
# amoreggiante
## Italià
### Verb

amoreggiante
* participi present de amoreggiare
# amoreggiare
## Italià

   * Pronúncia: /a.mo.redˈd͡ʒaː.re/
   * Etimologia: De amore i el sufix -eggiare, del llatí amorem, segle XVII.

### Verb

amoreggiare intr.
* flirtar, amorejar

#### Sinònims

* flirtare

#### Derivats

* amoreggiamento
* amoreggiatore

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·reg·già·re (5)
* Anagrama: amoreggerai

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre amoreggiare
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dizionario Italiano Olivetti sobre amoreggiare
# amoreggiai
## Italià
### Verb

amoreggiai
* primera persona singular (io) del passat de amoreggiare
# amoreggiamo
## Italià
### Verb

amoreggiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de amoreggiare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de amoreggiare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de amoreggiare
# amoreggiano
## Italià
### Verb

amoreggiano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de amoreggiare
# amoreggiarono
## Italià
### Verb

amoreggiarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de amoreggiare
# amortiguadores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.moɾ.ti.ɣwaˈðo.ɾes\, meridional \a.moɾ.ti.ɣwaˈðo.ɾeh\
       Americà: alt /a.moɾ.ti.ɡwaˈdo.(ɾe)s/, baix \a.moɾ.ti.ɣwaˈðo.ɾeh\, austral \a.moɾ.ti.ɣwaˈðo.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Nom

amortiguadores m. pl.
* forma plural de amortiguador
# amortiguamientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.moɾ.ti.ɣwaˈmjen.tos\, meridional \a.moɾ.ti.ɣwaˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /a.moɾ.ti.ɡwaˈmjen.t(o)s/, baix \a.moɾ.ti.ɣwaˈmjeŋ.toh\, austral \a.moɾ.ti.ɣwaˈmjen.tos\
   * Rimes: -entos

### Nom

amortiguamientos m. pl.
* forma plural de amortiguamiento
# amortir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈti/ balear /ə.moɾˈti/, /ə.murˈti/ Occidental: nord-occidental /a.morˈti/ valencià /a.moɾˈtiɾ/, /a.moɾˈti/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: amortí
   * Etimologia: Del prefix a- i mort.

### Verb

amortir trans.
* amortar, apagar
* esmorteir, mitigar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amorteixo, amorteix, amortim

#### Derivats

* amortidor
* amortiment

#### Traduccions

* Anglès: deaden $^{(en)}$, soften $^{(en)}$
* Castellà: amortecer $^{(es)}$, amortiguar $^{(es)}$
* Francès: amortir $^{(fr)}$, atténuer $^{(fr)}$
* Llatí: semianimem $^{(la)}$ relinquire, reddere

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·tir (3)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amortiguamiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.moɾ.ti.ɣwaˈmjen.to\, meridional \a.moɾ.ti.ɣwaˈmjeŋ.to\
       Americà: alt /a.moɾ.ti.ɡwaˈmjen.t(o)/, baix \a.moɾ.ti.ɣwaˈmjeŋ.to\, austral \a.moɾ.ti.ɣwaˈmjen.to\
   * Rimes: -ento

### Nom

amortiguamiento m. ‎(plural amortiguamientos)
* esmorteïment

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·ti·gua·mien·to (6)
# animalitzassis
## Català
### Verb

animalitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb animalitzar.
# animalitzau
## Català
### Verb

animalitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de animalitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb animalitzar.
# animalitzava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ni.mə.ɫiˈd͡za.βə/, balear /ə.ni.mə.ɫiˈd͡za.və/ Occidental: nord-occidental /a.ni.ma.ɫiˈd͡za.βa/ valencià /a.ni.ma.ɫiˈza.va/, /a.ni.ma.ɫiˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

animalitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de animalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de animalitzar.
# animalitzaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ni.mə.ɫiˈd͡za.βəs/, balear /ə.ni.mə.ɫiˈd͡za.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ni.ma.ɫiˈd͡za.βes/ valencià /a.ni.ma.ɫiˈza.ves/, /a.ni.ma.ɫiˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

animalitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de animalitzar.
# animalitzassin
## Català
### Verb

animalitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb animalitzar.
# animalitzaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ni.mə.ɫiˈd͡za.βən/, balear /ə.ni.mə.ɫiˈd͡za.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ni.ma.ɫiˈd͡za.βen/ valencià /a.ni.ma.ɫiˈza.ven/, /a.ni.ma.ɫiˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

animalitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de animalitzar.
# animalitze
## Català
### Verb

animalitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de animalitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb animalitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb animalitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb animalitzar.
# alumna amb necessitats educatives especials
## Català
### Nom

alumna amb necessitats educatives especials f. ‎(plural alumnes amb necessitats educatives especials)
* Forma femenina de alumne amb necessitats educatives especials.
# alumna aprobada
## Castellà
### Nom

alumna aprobada f. ‎(plural alumnas aprobadas)
* forma femenina de alumno aprobado
# alumna aprovada
## Català
### Nom

alumna aprovada f. ‎(plural alumnes aprovades)
* Forma femenina de alumne aprovat.
# alumna con necesidades educativas especiales
## Castellà
### Nom

alumna con necesidades educativas especiales f. ‎(plural alumnas con necesidades educativas especiales)
* forma femenina de alumno con necesidades educativas especiales
# alumna
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɫum.nə/, occidental /aˈɫum.na/
   * Homòfon: alumne

### Nom

alumna f. ‎(plural alumnes)
* Forma femenina de alumne.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lum·na (3)
* Anagrames: aluman, manual

## Castellà

   * Pronúncia: /aˈlum.na/
   * Rimes: -umna

### Nom

alumna f. ‎(plural alumnas)
* forma femenina de alumno

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lum·na (3)
* Anagrames: amulan, manual, maulan

## Gallec
### Nom

alumna f. ‎(plural alumnas)
* forma femenina de alumno

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lum·na (3)
# alumna interna
## Català
### Nom

alumna interna f. ‎(plural alumnes internes)
* Forma femenina de alumne intern.

## Castellà
### Nom

alumna interna f. ‎(plural alumnas internas)
* forma femenina de alumno interno
# alumna d'incorporació tardana
## Català
### Nom

alumna d'incorporació tardana f. ‎(plural alumnes d'incorporació tardana)
* Forma femenina de alumne d'incorporació tardana.
# alumna de incorporación tardía
## Castellà
### Nom

alumna de incorporación tardía f. ‎(plural alumnas de incorporación tardía)
* forma femenina de alumno de incorporación tardía
# alumna externa
## Català
### Nom

alumna externa f. ‎(plural alumnes externes)
* Forma femenina de alumne extern.

## Castellà
### Nom

alumna externa f. ‎(plural alumnas externas)
* forma femenina de alumno externo
# alumna oient
## Català
### Nom

alumna oient f. ‎(plural alumnes oients)
* Forma femenina de alumne oient.
# amenitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.ni.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.me.ni.d͡zaˈɾan/, valencià /a.me.ni.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

amenitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·za·ran (5)
# amenitzarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ni.d͡zəˈɾɛm/ balear /ə.mə.ni.d͡zəˈɾəm/, /ə.mə.ni.d͡zəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /a.me.ni.d͡zaˈɾem/, valencià /a.me.ni.zaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

amenitzarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·za·rem (5)
# amenitzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.ni.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.me.ni.d͡zaˈɾi.a/, valencià /a.me.ni.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amenitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amenitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·za·ri·a (6)
# amenitzam
## Català
### Verb

amenitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·zam (4)
# amenitzant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.niˈd͡zan/ balear /ə.mə.niˈd͡zant/, /ə.mə.niˈd͡zan/ Occidental: nord-occidental /a.me.niˈd͡zan/ valencià /a.me.niˈzant/, /a.me.niˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

amenitzant
* Gerundi del verb amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·zant (4)