OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# lamentablemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \la.menˌta.βleˈmen.te\, meridional \la.meŋˌta.βleˈmen.te\
       Americà: alt /la.menˌta.bleˈmen.t(e)/, baix \la.meŋˌta.βleˈmen.te\, austral \la.menˌta.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De lamentable i el sufix -mente, segle XVII.

### Adverbi

lamentablemente
* lamentablement, malauradament
* (obsolet) gemegosament

#### Sinònims

* tristemente, lastimosamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·men·ta·ble·men·te (6)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre lamentablemente
* Vegeu exemples d'ús al Corpus Diacrónico del Español de lamentablemente

## Papiament

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Adverbi

lamentablemente
* lamentablement, malauradament

#### Sinònims

* lástimamente
# lamentacion
## Occità

   * Pronúncia: /la.men.taˈsju/

### Nom

lamentacion f. ‎(plural lamentacions)
* lamentació
# lamentaia
## Català
### Verb

lamentaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de lamentar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de lamentar.
# lamentación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /la.men.taˈθjon/, meridional \la.meŋ.taˈθjoŋ\
       Americà: alt /la.men.t(a)ˈsjon/, baix \la.meŋ.taˈsjoŋ\, austral /la.men.taˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

lamentación f. ‎(plural lamentaciones)
* lamentació

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·men·ta·ción (4)
# lamentaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /la.men.taˈθjo.nes/, meridional \la.meŋ.taˈθjo.neh\
       Americà: alt /la.men.t(a)ˈsjo.nes/, baix \la.meŋ.taˈsjo.neh\, austral /la.men.taˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

lamentaciones f. pl.
* forma plural de lamentación
# lamentaien
## Català
### Verb

lamentaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de lamentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·men·ta·ien (4)
* Anagrames: alineament, malentenia
# l.
## Castellà
### Abreviatura

l.
* forma abreujada de lugar
# l8r
## Anglès
### Abreviatura

l8r
* forma abreujada de later
# la revedere
## Romanès
### Interjecció

la revedere
* a reveure
# la-platameesstekelstaart
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De l'hidrònim Riu de la Plata (Amèrica del Sud) i meesstekelstaart ‎(«cuaespinós mallerenga»).

### Nom

la-platameesstekelstaart m. ‎(plural la-platameesstekelstaarten)
* (ornitologia) cuaespinós emplomallat (Leptasthenura platensis)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# la mare del Tano
## Català
### Interjecció

la mare del Tano
* Forma alternativa de la mare del Tano quan era gitano.
# l'Espardell
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫəs.pərˈdeʎ/, occidental /ɫes.paɾˈðeʎ/
   * Etimologia: Variant de s'Espardell amb l’article literari el amb forma elidida.

### Nom propi

l'Espardell m.
* Forma alternativa de s'Espardell.
# l8
## Anglès
### Abreviatura

l8
* forma abreujada de late
# la mare del Tano quan era gitano
## Català

   * Etimologia: L'origen de Tano no és clar. Podria tractar-se d'un personatge barceloní anomenat Tano relacionat amb venedors de tripes del barri de la Catedral. Tenien advocació a sant Gaietà i se'ls anomenava gaietanos, a més molts d'ells gitanos.

### Interjecció

la mare del Tano quan era gitano
* Expressió de sorpresa, indignació, etc.

#### Variants

* la mare del Tano
* la mare del Tano que n'era gitano

#### Traduccions
### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF
* Serra, Màrius. El Punt Avui. La mare del Tano, 27 setembre 2015.
# aparent
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈɾent/, occidental /a.paˈɾent/
   * Rimes: -ent

### Verb

aparent
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aparentar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] aparento, aparente, aparent o aparenti.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·rent (3)
* Anagrames: aparten, atrapen, pantera, parenta, paterna, petaran, taparen, trepana, trepanà

## Català antic
### Verb

aparent
* gerundi de aparer
# aparenta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈɾen.tə/, occidental /a.paˈɾen.ta/
   * Rimes: -enta

### Verb

aparenta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aparentar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aparentar.
# aparentam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾənˈtam/
   * Rimes: -am

### Verb

aparentam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aparentar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] aparentem o aparentam.

### Miscel·lània

* Anagrama: apamentar
# aparentar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pə.ɾənˈta/ Occidental: nord-occidental /a.pa.ɾenˈta/ valencià /a.pa.ɾenˈtaɾ/, /a.pa.ɾenˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aparentà
   * Etimologia: De aparent, segle XIII.

### Verb

aparentar trans.
* Donar a entendre el que no és.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aparento, aparenta, aparentem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* aparençar, figurar, parèixer, representar, semblar

#### Traduccions

* Anglès: look $^{(en)}$
* Castellà: aparentar $^{(es)}$
* Francès: paraître $^{(fr)}$, feindre $^{(fr)}$
* Gallec: aparentar $^{(gl)}$
* Italià: fingere $^{(it)}$
* Llatí: simulare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·ren·tar (4)
* Anagrames: apartaren, atraparen, trepanara, trepanarà

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: aparentar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.pa.ɾenˈtaɾ/, meridional \a.pa.ɾeŋˈtaɾ\
       Americà: alt /a.p(a).ɾenˈtaɾ/, baix \a.pa.ɾeŋˈtaɾ\, austral /a.pa.ɾenˈtaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De aparente.

### Verb

aparentar ‎(present apariento, passat aparenté, futur aparentaré)
* aparençar
* aparentar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·ren·tar (4)

## Gallec

   * Pronúncia: /a.pa.ɾenˈtar/
   * Etimologia: De aparente.

### Verb

aparentar
* aparençar
* aparentar
# aparentaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pa.ɾenˈta.jɛ/, /a.pa.ɾenˈta.je/

### Verb

aparentaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aparentar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] aparentava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aparentar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] aparentava.
# aparentaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pa.ɾenˈta.jes/

### Verb

aparentaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aparentar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] aparentaves.
# aparentaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pa.ɾenˈta.jen/

### Verb

aparentaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aparentar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] aparentaven.
# anavi
## Català
### Verb

anavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·vi (3)
* Anagrames: avani, avaní, avina, avinà, niava
# anbibalentzia
## Basc
### Nom

anbibalentzia inan.
* ambivalència

#### Declinació

Nom comú inanimat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
anbibalentzia
anbibalentzia
anbibalentziak
Ergatiu
anbibalentziak
anbibalentziak
anbibalentziek
Datiu
anbibalentziari
anbibalentziari
anbibalentziei
Genitiu
anbibalentziaren
anbibalentziaren
anbibalentzien
Comitatiu
anbibalentziarekin
anbibalentziarekin
anbibalentziekin
Benefactiu
anbibalentziarentzat
anbibalentziarentzat
anbibalentzientzat
Instrumental
anbibalentziaz
anbibalentziaz
anbibalentziez
Partitiu
anbibalentziarik
Prolatiu
anbibalentziatzat
Causal
anbibalentziarengatik
anbibalentziarengatik
anbibalentziengatik
Locatius
Inessiu
anbibalentziatan
anbibalentzian
anbibalentzietan
Ablatiu
anbibalentziatatik
anbibalentziatik
anbibalentzietatik
Al·latiu
anbibalentziatara
anbibalentziara
anbibalentzietara
Terminatiu
anbibalentziataraino
anbibalentziaraino
anbibalentzietaraino
Al·l. direcional
anbibalentziatarantz
anbibalentziarantz
anbibalentzietarantz
Gen. locatiu
anbibalentziatako
anbibalentziako
anbibalentzietako :
# anbibalentziako
## Basc
### Nom

anbibalentziako
* genitiu locatiu definit singular de anbibalentzia
# anbibalentziaraino
## Basc
### Nom

anbibalentziaraino
* terminatiu definit singular de anbibalentzia
# anavo
## Català
### Verb

anavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·vo (3)
* Anagrama: vànoa
# anaŕ
## Ibèric

   * Pronúncia: /anar/

### Nom propi

anaŕ • ‎
* Formant d’antropònims bimembres

#### Derivats

* kaisuŕanaŕ ‎
* (Turma Salluitana, llatí) Luspanar
# anbibalentziak
## Basc
### Nom

anbibalentziak
* absolutiu definit plural de anbibalentzia
* ergatiu definit singular de anbibalentzia
* ergatiu indefinit de anbibalentzia
# anbels
## Ibèric

   * Pronúncia: /amelt͡s/
   * Etimologia: Compost pels formants an ‎ i bels ‎.

### Nom propi

anbels • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Hesperia
# anbibalentzian
## Basc
### Nom

anbibalentzian
* inessiu definit singular de anbibalentzia
# anbibalentziara
## Basc
### Nom

anbibalentziara
* al·latiu definit singular de anbibalentzia
# apirrossareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pi.ru.səˈɾɛw/ balear /ə.pi.ro.səˈɾəw/, /ə.pi.ru.səˈɾɛw/ Occidental: /a.pi.ro.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apirrossareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de apirrossar-se.
# apirrossarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pi.ru.səˈɾi.ən/ balear /ə.pi.ro.səˈɾi.ən/, /ə.pi.ru.səˈɾi.ən/ Occidental: /a.pi.ro.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

apirrossarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apirrossar-se.
# apirrossaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pi.ru.səˈɾas/ balear /ə.pi.ro.səˈɾas/, /ə.pi.ru.səˈɾas/ Occidental: /a.pi.ro.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

apirrossaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de apirrossar-se.
# apirrossaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pi.ru.səˈɾe/ balear /ə.pi.ro.səˈɾe/, /ə.pi.ru.səˈɾe/ Occidental: /a.pi.ro.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

apirrossaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de apirrossar-se.
# apirrossaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pi.ru.səˈɾi.ə/ balear /ə.pi.ro.səˈɾi.ə/, /ə.pi.ru.səˈɾi.ə/ Occidental: /a.pi.ro.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

apirrossaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apirrossar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apirrossar-se.
# apirrossaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pi.ru.səˈɾi.əs/ balear /ə.pi.ro.səˈɾi.əs/, /ə.pi.ru.səˈɾi.əs/ Occidental: /a.pi.ro.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apirrossaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apirrossar-se.
# apirrossarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pi.ru.səˈɾa/ balear /ə.pi.ro.səˈɾa/, /ə.pi.ru.səˈɾa/ Occidental: /a.pi.ro.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

apirrossarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de apirrossar-se.
# apirrossaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pi.ru.səˈɾi.əw/ balear /ə.pi.ro.səˈɾi.əw/, /ə.pi.ru.səˈɾi.əw/ Occidental: /a.pi.ro.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

apirrossaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de apirrossar-se.
# apirrossassen
## Català
### Verb

apirrossassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apirrossar-se.
# aplaudisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəwˈði.səs/, occidental /a.pɫawˈði.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

aplaudisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplaudir.
# aplaudisca
## Català
### Verb

aplaudisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aplaudir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aplaudir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aplaudir.
# aplaudissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəwˈði.sən/, occidental /a.pɫawˈði.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

aplaudissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplaudir.
# aplaudiríveu
## Català
### Verb

aplaudiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aplaudir.
# aplaudisquem
## Català
### Verb

aplaudisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aplaudir.
# aplaudisqueu
## Català
### Verb

aplaudisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aplaudir.
# junyixes
## Català
### Verb

junyixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de junyir.
# junyiu
## Català
### Verb

junyiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de junyir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb junyir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb junyir.
# junyixen
## Català
### Verb

junyixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de junyir.
# junyí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒuˈɲi/, occidental /d͡ʒuˈɲi/
   * Rimes: -i

### Verb

junyí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de junyir/júnyer.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de junyir.
# junyix
## Català
### Verb

junyix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de junyir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb junyir.
# junyixo
## Català
### Verb

junyixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de junyir.
# junyíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒuˈɲi.əw/, occidental /d͡ʒuˈɲi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

junyíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de junyir/júnyer.
# lanzamientos en curva
## Castellà
### Nom

lanzamientos en curva m. pl.
* forma plural de lanzamiento en curva
# lanzamientos en fase aérea
## Castellà
### Nom

lanzamientos en fase aérea m. pl.
* forma plural de lanzamiento en fase aérea
# lanzamientos en suspensión
## Castellà
### Nom

lanzamientos en suspensión m. pl.
* forma plural de lanzamiento en suspensión
# lanzamientos de rosca
## Castellà
### Nom

lanzamientos de rosca m. pl.
* forma plural de lanzamiento de rosca
# lanzamientos del stick
## Castellà
### Nom

lanzamientos del stick m. pl.
* forma plural de lanzamiento del stick
# lanzamientos directos
## Castellà
### Nom

lanzamientos directos m. pl.
* forma plural de lanzamiento directo
# lanzamientos de tres puntos
## Castellà
### Nom

lanzamientos de tres puntos m. pl.
* forma plural de lanzamiento de tres puntos
# lanzamientos en apoyo
## Castellà
### Nom

lanzamientos en apoyo m. pl.
* forma plural de lanzamiento en apoyo
# lanzamientos de muñeca
## Castellà
### Nom

lanzamientos de muñeca m. pl.
* forma plural de lanzamiento de muñeca
# lanzamientos de revés
## Castellà
### Nom

lanzamientos de revés m. pl.
* forma plural de lanzamiento de revés
# ligne de touche
## Francès
### Nom

ligne de touche f. ‎(plural lignes de touche)
* (esports de pilota) línia de banda
* (rugbi) línia de toc

#### Sinònims

* ligne de côté, ligne latérale

### Vegeu també

* ligne de touche. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ligne de troisième base
## Francès
### Nom

ligne de troisième base f. ‎(plural lignes de troisième base)
* (beisbol) línia de tercera base

### Vegeu també

* ligne de troisième base. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ligne des 22 m
## Francès
### Nom

ligne des 22 m f. ‎(plural lignes des 22 m)
* (rugbi) línia de 22 m

### Vegeu també

* ligne des 22 m. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ligne de surface de but
## Francès
### Nom

ligne de surface de but f. ‎(plural lignes de surface de but)
* (handbol) línia d'àrea de porteria

### Vegeu també

* ligne de surface de but. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ligne des 10 m
## Francès
### Nom

ligne des 10 m f. ‎(plural lignes des 10 m)
* (rugbi) línia de 10 m

### Vegeu també

* ligne des 10 m. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ligne des 15 m
## Francès
### Nom

ligne des 15 m f. ‎(plural lignes des 15 m)
* (rugbi) línia de 15 m

### Vegeu també

* ligne des 15 m. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ligne de service rapide
## Francès
### Nom

ligne de service rapide f. ‎(plural lignes de service rapide)
* (raquetbol) línia de servei directe

### Vegeu també

* ligne de service rapide. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ligne de touche de but
## Francès
### Nom

ligne de touche de but f. ‎(plural lignes de touche de but)
* (rugbi) línia de toc d'assaig

### Vegeu també

* ligne de touche de but. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ligne de yard
## Francès
### Nom

ligne de yard f. ‎(plural lignes de yard)
* (futbol americà) línia de iarda

### Vegeu també

* ligne de yard. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ligne des 22,9 m
## Francès
### Nom

ligne des 22,9 m f. ‎(plural lignes des 22,9 m)
* (hoquei sobre herba) línia de 22,9 m

### Vegeu també

* ligne des 22,9 m. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# aperduassis
## Català
### Verb

aperduassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aperduar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: desparàssiu
# aperduava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pər.duˈa.βə/, balear /ə.pəɾ.ðuˈa.və/ Occidental: nord-occidental /a.per.ðuˈa.βa/ valencià /a.peɾ.ðuˈa.va/, /a.peɾ.ðuˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aperduava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aperduar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aperduar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·per·du·a·va (5)
* Anagrama: apradàveu
# aperduaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pər.duˈa.βəs/, balear /ə.pəɾ.ðuˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.per.ðuˈa.βes/ valencià /a.peɾ.ðuˈa.ves/, /a.peɾ.ðuˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

aperduaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aperduar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: desparàveu
# aperduaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pər.duˈa.βən/, balear /ə.pəɾ.ðuˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.per.ðuˈa.βen/ valencià /a.peɾ.ðuˈa.ven/, /a.peɾ.ðuˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aperduaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aperduar-se.
# aperdue
## Català
### Verb

aperdue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aperduar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aperduar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aperduar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aperduar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·per·du·e (4)
* Anagrama: paredeu
# aperduassin
## Català
### Verb

aperduassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aperduar-se.
# aperduau
## Català
### Verb

aperduau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aperduar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aperduar-se.
# aperduasses
## Català
### Verb

aperduasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aperduar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: desparàsseu
# apedaceu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ðəˈsɛw/, occidental /a.pe.ðaˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apedaceu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apedaçar.
    [Vosaltres/vós] apedaceu o apedaçau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apedaçar.
    [Que vosaltres/vós] apedaceu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apedaçar.
    Apedaceu o apedaçau [vosaltres/vós].

#### Sinònims

* apedacegueu, forma col·loquial pel subjuntiu.
# apedaci
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈða.si/, occidental /a.peˈða.si/
   * Rimes: -asi

### Verb

apedaci
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apedaçar.
    Forma septentrional: [jo] apedaço, apedace, apedaç o apedaci.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apedaçar.
    [Que jo] apedaci o apedace.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apedaçar.
    [Que ell/ella/vostè] apedaci o apedace.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apedaçar.
    Apedaci o apedace [ell/ella/vostè].

#### Sinònims

* apedaç, forma antiga pel subjuntiu.
* apedaço, forma col·loquial pel subjuntiu.
# apedacessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ðəˈse.sis/, occidental /a.pe.ðaˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

apedacessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apedaçar.
    [Tu] apedacessis, apedacesses, apedaçasses, apedaçassis o apedaçares.
# apedacéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ðəˈse.səm/, occidental /a.pe.ðaˈse.sem/
       Informal: /a.pe.ðaˈse.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

apedacéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apedaçar.
    [Nosaltres] apedacéssim, apedacéssem, apedaçàssem, apedaçàssim o apedaçàrem.

#### Sinònims

* apedaceguéssom, forma col·loquial.
# apedacessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ðəˈse.si/, balear /ə.pə.ðəˈse.si/ alguerès /a.pa.ðaˈse.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

apedacessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apedaçar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] apedacés, apedaçàs o apedaçara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apedaçar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] apedacés, apedaçàs o apedaçara.
# apedacis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈða.sis/, occidental /a.peˈða.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

apedacis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apedaçar.
    [Que tu] apedacis o apedaces; [tu] no apedacis o apedaces.

#### Sinònims

* apedaços, forma col·loquial.
# apedacésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ðəˈse.səw/, occidental /a.pe.ðaˈse.sew/
       Informal: /a.pe.ðaˈse.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

apedacésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apedaçar.
    [Vosaltres/vós] apedacéssiu, apedacésseu, apedaçàsseu, apedaçàssiu o apedaçàreu.

#### Sinònims

* apedaceguéssou, forma col·loquial.
# apedacessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ðəˈse.sin/, occidental /a.pe.ðaˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

apedacessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apedaçar.
    [Ells/elles/vostès] apedacessin, apedacessen, apedaçassen, apedaçassin o apedaçaren.