OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desempostàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pusˈta.βəm/ balear /də.zəm.posˈta.vəm/, /də.zəm.pusˈta.vəm/ Occidental: nord-occidental /de.zem.posˈta.βem/ valencià /de.zem.posˈta.vem/, /de.zem.posˈta.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

desempostàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desempostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·pos·tà·vem (5)
# desempostéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pusˈte.səm/ balear /də.zəm.posˈte.səm/, /də.zəm.pusˈte.səm/ Occidental: /de.zem.posˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desempostéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempostar.

#### Variants

* desempostéssim, desempostàssem, desempostàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·pos·tés·sem (5)
# desempostés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pusˈtes/ balear /də.zəm.posˈtes/, /də.zəm.pusˈtes/ Occidental: /de.zem.posˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

desempostés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempostar.

#### Variants

* [1] desempostara
* [2] desempostara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·pos·tés (4)
# desempostéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pusˈte.sim/ balear /də.zəm.posˈte.sim/, /də.zəm.pusˈte.sim/ Occidental: /de.zem.posˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desempostéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempostar.

#### Variants

* desempostéssem, desempostàssem, desempostàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·pos·tés·sim (5)
# desempostéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pusˈte.siw/ balear /də.zəm.posˈte.siw/, /də.zəm.pusˈte.siw/ Occidental: /de.zem.posˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

desempostéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempostar.

#### Variants

* desempostésseu, desempostàsseu, desempostàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·pos·tés·siu (5)
# desburgara
## Català
### Verb

desburgara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desburgar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desburgar.
# desburgar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.burˈɡa/ Occidental: nord-occidental /dez.βurˈɣa/ valencià /dez.buɾˈɣaɾ/, /dez.βuɾˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)

### Verb

desburgar trans.
* (valencià) Investigar si alguna cosa és certa.

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bur·gar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# desburgaran
## Català
### Verb

desburgaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desburgar.
# desburgaren
## Català
### Verb

desburgaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desburgar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desburgar.
# desburgares
## Català
### Verb

desburgares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desburgar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desburgar.
# desidi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdeː.sɪ.diː/

### Adjectiu

dēsidī
* datiu masculí/femení/neutre singular de dēses
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de dēses
# desidia
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈsɪ.dɪ.a/
   * Etimologia: De dēses.

### Nom

dēsidia f. ‎(genitiu dēsidiae)
* desídia

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | dēsidia | dēsidiae |
| Vocatiu | dēsidia | dēsidiae |
| Acusatiu | dēsidiam | dēsidiās |
| Genitiu | dēsidiae | dēsidiārum |
| Datiu | dēsidiae | dēsidiīs |
| Ablatiu | dēsidiā | dēsidiīs |

#### Descendents

| Asturià: deséu Català: desídia,desig Castellà: desidia, deseo | Italià: desio Portuguès: desejo, desídia Occità: deseg |

### Adjectiu

dēsidia
* nominatiu neutre plural de dēses
* vocatiu neutre plural de dēses
* acusatiu neutre plural de dēses
# desidiae
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈsɪ.dɪ.aj/

### Nom

dēsidiae
* nominatiu plural de dēsidia
* vocatiu plural de dēsidia
* genitiu singular de dēsidia
* datiu singular de dēsidia
# desides
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdeː.sɪ.deːs/

### Adjectiu

dēsidēs
* nominatiu masculí/femení plural de dēses
* vocatiu masculí/femení plural de dēses
* acusatiu masculí/femení plural de dēses

### Verb

dēsidēs
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de dēsideō
# desidiis
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈsɪ.dɪ.iːs/

### Nom

dēsidiīs
* datiu plural de dēsidia
* ablatiu plural de dēsidia
# desidiosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zi.ðiˌo.zəˈmen/ balear /də.zi.ðiˌo.zəˈment/, /də.zi.ðiˌo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /de.zi.ðiˌo.zaˈmen/ valencià /de.zi.ðiˌo.zaˈment/, /de.zi.ðiˌo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De desidiós i el sufix -ment.

### Adverbi

desidiosament
* D'una manera desidiosa, negligent, sense cura.

#### Traduccions

* Anglès: negligently $^{(en)}$
* Castellà: de modo desidioso $^{(es)}$, negligentemente $^{(es)}$
* Francès: négligemment $^{(fr)}$
* Italià: negligentemente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·si·di·o·sa·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desidibus
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈsɪ.dɪ.bʊs/

### Adjectiu

dēsidibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de dēses
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de dēses
# desidias
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈsɪ.dɪ.aːs/

### Nom

dēsidiās
* acusatiu plural de dēsidia
# desidiam
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈsɪ.dɪ.am/

### Nom

dēsidiam
* acusatiu singular de dēsidia
# desidiarum
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.sɪ.dɪˈaː.rʊm/

### Nom

dēsidiārum
* genitiu plural de dēsidia
# desenllustressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɲ.ʎusˈtɾe.sən/, occidental /de.zeɲ.ʎusˈtɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desenllustressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenllustrar.
# desenllustressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɲ.ʎusˈtɾe.sin/, occidental /de.zeɲ.ʎusˈtɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desenllustressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenllustrar.
# desenllustressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɲ.ʎusˈtɾe.sis/, occidental /de.zeɲ.ʎusˈtɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desenllustressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenllustrar.
# desenllustrin
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɲˈʎus.tɾin/, occidental /de.zeɲˈʎus.tɾin/

### Verb

desenllustrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desenllustrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desenllustrar.
# desenllustro
## Català
### Verb

desenllustro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desenllustrar.
# desenllustri
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɲˈʎus.tɾi/, occidental /de.zeɲˈʎus.tɾi/

### Verb

desenllustri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desenllustrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desenllustrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desenllustrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desenllustrar.
# desenllustris
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɲˈʎus.tɾis/, occidental /de.zeɲˈʎus.tɾis/

### Verb

desenllustris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desenllustrar.
# desenllustrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɲ.ʎusˈtɾa/, occidental /de.zeɲ.ʎusˈtɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

desenllustrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de desenllustrar.
# desenllustresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɲ.ʎusˈtɾe.səs/, occidental /de.zeɲ.ʎusˈtɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desenllustresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenllustrar.
# desenllustreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎusˈtɾɛw/ balear /də.zəɲ.ʎusˈtɾəw/, /də.zəɲ.ʎusˈtɾɛw/ Occidental: /de.zeɲ.ʎusˈtɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desenllustreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desenllustrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desenllustrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desenllustrar.
# devants
## Francès

   * Pronúncia: /dəˈvɑ̃/

### Nom

devants m. pl.
* forma plural de devant
# devaníreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəˈni.ɾəw/, balear /də.vəˈni.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /de.βaˈni.ɾew/ valencià /de.vaˈni.ɾew/, /de.βaˈni.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

devaníreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de devanir-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb devanir-se.

#### Variants

* [2] devaníssiu, devanísseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ní·reu (4)
* Anagrames: avendríeu, nedaríveu
# devanís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəˈnis/, balear /də.vəˈnis/ Occidental: nord-occidental /de.βaˈnis/ valencià /de.vaˈnis/, /de.βaˈnis/
   * Rimes: -is

### Verb

devanís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb devanir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb devanir-se.

#### Variants

* [1] devanira
* [2] devanira

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·nís (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeinsv)
* Anagrames: dinaves, viandes
# devaníssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəˈni.səm/, balear /də.vəˈni.səm/ Occidental: nord-occidental /de.βaˈni.sem/ valencià /de.vaˈni.sem/, /de.βaˈni.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

devaníssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb devanir-se.

#### Variants

* devaníssim, devanírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·nís·sem (4)
# devanísseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəˈni.səw/, balear /də.vəˈni.səw/ Occidental: nord-occidental /de.βaˈni.sew/ valencià /de.vaˈni.sew/, /de.βaˈni.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

devanísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb devanir-se.

#### Variants

* devaníssiu, devaníreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·nís·seu (4)
# devants de boule
## Francès
### Nom

devants de boule m. pl.
* forma plural de devant de boule
# devaní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəˈni/, balear /də.vəˈni/ Occidental: nord-occidental /de.βaˈni/ valencià /de.vaˈni/, /de.βaˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

devaní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de devanir-se.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ní (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeinv)
* Anagrames: adiven, aviden, nedavi
# devaníem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəˈni.əm/, balear /də.vəˈni.əm/ Occidental: nord-occidental /de.βaˈni.em/ valencià /de.vaˈni.em/, /de.βaˈni.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

devaníem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ní·em (4)
* Anagrames: adveníem, mediaven
# devaníeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəˈni.əw/, balear /də.vəˈni.əw/ Occidental: nord-occidental /de.βaˈni.ew/ valencià /de.vaˈni.ew/, /de.βaˈni.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

devaníeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ní·eu (4)
* Anagrames: adveníeu, enduieva
# devanírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəˈni.ɾəm/, balear /də.vəˈni.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /de.βaˈni.ɾem/ valencià /de.vaˈni.ɾem/, /de.βaˈni.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

devanírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de devanir-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb devanir-se.

#### Variants

* [2] devaníssim, devaníssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ní·rem (4)
* Anagrames: avendríem, nedarívem
# desdenyant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.dəˈɲan/ balear /dəz.ðəˈɲant/, /dəz.ðəˈɲan/ Occidental: nord-occidental /dez.ðeˈɲan/ valencià /dez.ðeˈɲant/, /dez.ðeˈɲan/
   * Rimes: -ant

### Verb

desdenyant
* Gerundi del verb desdenyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·nyant (3)
# desdenyaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.də.ɲəˈɾi.ə/, occidental /dez.ðe.ɲaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desdenyaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desdenyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desdenyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·nya·ri·a (5)
# desdenyaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.də.ɲəˈɾan/, occidental /dez.ðe.ɲaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desdenyaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desdenyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·nya·ran (4)
# desdenyarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.də.ɲəˈɾɛm/ balear /dəz.ðə.ɲəˈɾəm/, /dəz.ðə.ɲəˈɾɛm/ Occidental: /dez.ðe.ɲaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desdenyarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de desdenyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·nya·rem (4)
# desdenyares
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.dəˈɲa.ɾəs/, occidental /dez.ðeˈɲa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desdenyares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desdenyar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdenyar.

#### Variants

* [2] desdenyessis, desdenyesses, desdenyassis, desdenyasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·nya·res (4)
* Anagrama: desdenyar-se
# desdenyareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.də.ɲəˈɾɛw/ balear /dəz.ðə.ɲəˈɾəw/, /dəz.ðə.ɲəˈɾɛw/ Occidental: /dez.ðe.ɲaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desdenyareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desdenyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·nya·reu (4)
# desdenyar-se
## Català
### Verb

desdenyar-se
* Forma pronominal de desdenyar.

### Miscel·lània

* Anagrama: desdenyares
# desdenyaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.dəˈɲa.ɾən/, occidental /dez.ðeˈɲa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desdenyaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desdenyar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdenyar.

#### Variants

* [2] desdenyessin, desdenyessen, desdenyassin, desdenyassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·nya·ren (4)
# desdenyar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.dəˈɲa/ Occidental: nord-occidental /dez.ðeˈɲa/ valencià /dez.ðeˈɲaɾ/, /dez.ðeˈɲa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desdenyà
   * Etimologia: Del llatí vulgar *disdignare, de dedignari, segle XIV.

### Verb

desdenyar trans., pron. ‎(pronominal desdenyar-se)
* Menysprear, rebutjar per poc valuós.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desdenyo, desdenya, desdenyem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Anglès: disdain $^{(en)}$
* Castellà: desdeñar $^{(es)}$
* Francès: dédaigner $^{(fr)}$
* Italià: disdegnare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·nyar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desdenyara
## Català
### Verb

desdenyara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdenyar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdenyar.

#### Variants

* [1] desdenyés, desdenyàs
* [2] desdenyés, desdenyàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·nya·ra (4)
# desmobilitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.mu.βi.ɫiˈd͡za.βəw/ balear /dəz.mo.bi.ɫiˈd͡za.vəw/, /dəz.mu.bi.ɫiˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /dez.mo.βi.ɫiˈd͡za.βew/ valencià /dez.mo.bi.ɫiˈza.vew/, /dez.mo.βi.ɫiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desmobilitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desmobilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·zà·veu (6)
# desmobilitzàs
## Català
### Verb

desmobilitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmobilitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmobilitzar.

#### Variants

* [1] desmobilitzés, desmobilitzara
* [2] desmobilitzés, desmobilitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·zàs (5)
# desmobilitzàsseu
## Català
### Verb

desmobilitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmobilitzar.

#### Variants

* desmobilitzéssiu, desmobilitzésseu, desmobilitzàssiu, desmobilitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·zàs·seu (6)
# desmobilitzàssim
## Català
### Verb

desmobilitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmobilitzar.

#### Variants

* desmobilitzéssim, desmobilitzéssem, desmobilitzàssem, desmobilitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·zàs·sim (6)
# desmobilitzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.mu.βi.ɫiˈd͡za/ balear /dəz.mo.bi.ɫiˈd͡za/, /dəz.mu.bi.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /dez.mo.βi.ɫiˈd͡za/, valencià /dez.mo.bi.ɫiˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

desmobilitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de desmobilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·zà (5)
* Anagrama: mobilitzades
# desmobilitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.mu.βi.ɫiˈd͡za.ɾəw/ balear /dəz.mo.bi.ɫiˈd͡za.ɾəw/, /dəz.mu.bi.ɫiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /dez.mo.βi.ɫiˈd͡za.ɾew/, valencià /dez.mo.bi.ɫiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

desmobilitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de desmobilitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmobilitzar.

#### Variants

* [2] desmobilitzéssiu, desmobilitzésseu, desmobilitzàssiu, desmobilitzàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·zà·reu (6)
# desmobilitzàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.mu.βi.ɫiˈd͡za.βəm/ balear /dəz.mo.bi.ɫiˈd͡za.vəm/, /dəz.mu.bi.ɫiˈd͡za.vəm/ Occidental: nord-occidental /dez.mo.βi.ɫiˈd͡za.βem/ valencià /dez.mo.bi.ɫiˈza.vem/, /dez.mo.βi.ɫiˈza.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

desmobilitzàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desmobilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·zà·vem (6)
# desmobilitzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.mu.βi.ɫiˈd͡za.ɾəm/ balear /dəz.mo.bi.ɫiˈd͡za.ɾəm/, /dəz.mu.bi.ɫiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /dez.mo.βi.ɫiˈd͡za.ɾem/, valencià /dez.mo.bi.ɫiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

desmobilitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desmobilitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmobilitzar.

#### Variants

* [2] desmobilitzéssim, desmobilitzéssem, desmobilitzàssim, desmobilitzàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·zà·rem (6)
# desmobilitzàssem
## Català
### Verb

desmobilitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmobilitzar.

#### Variants

* desmobilitzéssim, desmobilitzéssem, desmobilitzàssim, desmobilitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·zàs·sem (6)
# desmobilitzàssiu
## Català
### Verb

desmobilitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmobilitzar.

#### Variants

* desmobilitzéssiu, desmobilitzésseu, desmobilitzàsseu, desmobilitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mo·bi·lit·zàs·siu (6)
# desendeudaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.sen.deu.ðaˈɾe\, meridional \de.seŋ.deu.ðaˈɾe\
       Americà: alt /d(e).sen.deu.daˈɾe/, baix \de.seŋ.deu.ðaˈɾe\, austral \de.sen.deu.ðaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

desendeudaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb desendeudar
# desendiablaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.sen.dja.βlaˈɾe\, meridional \de.seŋ.dja.βlaˈɾe\
       Americà: alt /d(e).sen.dja.blaˈɾe/, baix \de.seŋ.dja.βlaˈɾe\, austral \de.sen.dja.βlaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

desendiablaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb desendiablar
# desendeudé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.sen.deuˈðe\, meridional \de.seŋ.deuˈðe\
       Americà: alt /d(e).sen.deuˈde/, baix \de.seŋ.deuˈðe\, austral \de.sen.deuˈðe\
   * Rimes: -e

### Verb

desendeudé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb desendeudar
# desendiablar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zən.di.əbˈbɫa/, /də.zən.di.əˈβɫa/ balear /də.zən.di.əbˈbɫa/ Occidental: nord-occidental /de.zen.di.abˈbɫa/, /de.zen.di.aˈβɫa/ valencià /de.zen.di.aˈbɫaɾ/, /de.zen.di.aˈβɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desendiablà
   * Etimologia: Del prefix des- i endiablar.

### Verb

desendiablar trans.
* desendimoniar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desendiablo, desendiabla, desendiablem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·di·a·blar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.sen.djaˈβlaɾ\, meridional \de.seŋ.djaˈβlaɾ\
       Americà: alt /d(e).sen.djaˈblaɾ/, baix \de.seŋ.djaˈβlaɾ\, austral \de.sen.djaˈβlaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del prefix des- i endiablar.

### Verb

desendiablar ‎(present desendiablo, passat desendiablé, futur desendiablaré)
* desendimoniar

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sen·dia·blar (4)
# desendeudo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.senˈdeu.ðo\, meridional \de.seŋˈdeu.ðo\
       Americà: alt /d(e).senˈdeu.do/, baix \de.seŋˈdeu.ðo\, austral \de.senˈdeu.ðo\
   * Rimes: -eudo

### Verb

desendeudo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb desendeudar
# desendiablo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.senˈdja.βlo\, meridional \de.seŋˈdja.βlo\
       Americà: alt /d(e).senˈdja.blo/, baix \de.seŋˈdja.βlo\, austral \de.senˈdja.βlo\
   * Rimes: -ablo

### Verb

desendiablo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb desendiablar
# desendiablé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.sen.djaˈβle\, meridional \de.seŋ.djaˈβle\
       Americà: alt /d(e).sen.djaˈble/, baix \de.seŋ.djaˈβle\, austral \de.sen.djaˈβle\
   * Rimes: -e

### Verb

desendiablé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb desendiablar
# desendeutar-se
## Català
### Verb

desendeutar-se
* Forma pronominal de desendeutar.
# desenteranyinam
## Català
### Verb

desenteranyinam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desenteranyinar.

#### Variants

* desenteranyinem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nam (6)
# desenteranyinant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈnan/ balear /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈnant/, /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈnan/ Occidental: nord-occidental /de.zen.te.ɾa.ɲiˈnan/ valencià /de.zen.te.ɾa.ɲiˈnant/, /de.zen.te.ɾa.ɲiˈnan/
   * Rimes: -ant

### Verb

desenteranyinant
* Gerundi del verb desenteranyinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nant (6)