OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# reviscolessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βis.kuˈɫe.sin/ balear /rə.vis.koˈɫe.sin/, /rə.vis.kuˈɫe.sin/ Occidental: nord-occidental /re.βis.koˈɫe.sin/ valencià /re.vis.koˈɫe.sin/, /re.βis.koˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

reviscolessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reviscolar.

#### Variants

* reviscoleguessen, reviscolessen, reviscolassin, reviscolassen, reviscolaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vis·co·les·sin (5)
# reviscolessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βis.kuˈɫe.sən/ balear /rə.vis.koˈɫe.sən/, /rə.vis.kuˈɫe.sən/ Occidental: nord-occidental /re.βis.koˈɫe.sen/ valencià /re.vis.koˈɫe.sen/, /re.βis.koˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

reviscolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reviscolar.

#### Variants

* reviscoleguessen, reviscolessin, reviscolassin, reviscolassen, reviscolaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vis·co·les·sen (5)
# reviscoli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βisˈkɔ.ɫi/, balear /rə.visˈkɔ.ɫi/ Occidental: nord-occidental /re.βisˈkɔ.ɫi/ valencià /re.visˈkɔ.ɫi/, /re.βisˈkɔ.ɫi/
   * Rimes: -ɔli

### Verb

reviscoli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de reviscolar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb reviscolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb reviscolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb reviscolar.

#### Variants

* [1] reviscolo, reviscole, reviscol
* [2] reviscole, reviscolo
* [3] reviscole, reviscolo
* [4] reviscole

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vis·co·li (4)
* Anagrama: cirvioles
# reviscolin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βisˈkɔ.ɫin/, balear /rə.visˈkɔ.ɫin/ Occidental: nord-occidental /re.βisˈkɔ.ɫin/ valencià /re.visˈkɔ.ɫin/, /re.βisˈkɔ.ɫin/
   * Rimes: -ɔlin

### Verb

reviscolin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb reviscolar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb reviscolar.

#### Variants

* [1] reviscolen
* [2] reviscolen

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vis·co·lin (4)
# reviscoles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βisˈkɔ.ɫəs/, balear /rə.visˈkɔ.ɫəs/ Occidental: nord-occidental /re.βisˈkɔ.ɫes/ valencià /re.visˈkɔ.ɫes/, /re.βisˈkɔ.ɫes/
   * Rimes: -ɔles

### Verb

reviscoles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de reviscolar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb reviscolar.

#### Variants

* [2] reviscolis, reviscolos

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vis·co·les (4)
# reviscolessa
## Català
### Verb

reviscolessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reviscolar.

#### Variants

* reviscolessi, reviscoleguessa, reviscolés, reviscolàs, reviscolara

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vis·co·les·sa (5)
# reviscolessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βis.kuˈɫe.sis/ balear /rə.vis.koˈɫe.sis/, /rə.vis.kuˈɫe.sis/ Occidental: nord-occidental /re.βis.koˈɫe.sis/ valencià /re.vis.koˈɫe.sis/, /re.βis.koˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

reviscolessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reviscolar.

#### Variants

* reviscoleguesses, reviscolesses, reviscolassis, reviscolasses, reviscolares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vis·co·les·sis (5)
# reviscolesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βis.kuˈɫe.səs/ balear /rə.vis.koˈɫe.səs/, /rə.vis.kuˈɫe.səs/ Occidental: nord-occidental /re.βis.koˈɫe.ses/ valencià /re.vis.koˈɫe.ses/, /re.βis.koˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

reviscolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reviscolar.

#### Variants

* reviscoleguesses, reviscolessis, reviscolassis, reviscolasses, reviscolares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vis·co·les·ses (5)
# reviscoleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βis.kuˈɫɛw/ balear /rə.vis.koˈɫəw/, /rə.vis.kuˈɫɛw/ Occidental: nord-occidental /re.βis.koˈɫew/ valencià /re.vis.koˈɫew/, /re.βis.koˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

reviscoleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de reviscolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb reviscolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb reviscolar.

#### Variants

* [1] reviscolau
* [2] reviscolegueu
* [3] reviscolau

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vis·co·leu (4)
# reblíem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəbˈbɫi.əm/, /rəˈβɫi.əm/ balear /rəbˈbɫi.əm/ Occidental: nord-occidental /rebˈbɫi.em/, /reˈβɫi.em/ valencià /reˈbɫi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

reblíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de reblir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·blí·em (3)
* Anagrames: bleirem, bleírem
# reblésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəbˈbɫe.səw/, /rəˈβɫe.səw/ balear /rəbˈbɫe.səw/ Occidental: nord-occidental /rebˈbɫe.sew/, /reˈβɫe.sew/ valencià /reˈbɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

reblésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblar.
# reblíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəbˈbɫi.əw/, /rəˈβɫi.əw/ balear /rəbˈbɫi.əw/ Occidental: nord-occidental /rebˈbɫi.ew/, /reˈβɫi.ew/ valencià /reˈbɫi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

reblíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de reblir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·blí·eu (3)
* Anagrames: bleireu, bleíreu
# reblírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəbˈbɫi.ɾəm/, /rəˈβɫi.ɾəm/ balear /rəbˈbɫi.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /rebˈbɫi.ɾem/, /reˈβɫi.ɾem/ valencià /reˈbɫi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

reblírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de reblir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblir.
# reblés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəbˈbɫes/, /rəˈβɫes/ balear /rəbˈbɫes/ Occidental: nord-occidental /rebˈbɫes/, /reˈβɫes/ valencià /reˈbɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

reblés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblar.
# rebléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəbˈbɫe.səm/, /rəˈβɫe.səm/ balear /rəbˈbɫe.səm/ Occidental: nord-occidental /rebˈbɫe.sem/, /reˈβɫe.sem/ valencià /reˈbɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

rebléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblar.
# reblíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəbˈbɫi.ɾəw/, /rəˈβɫi.ɾəw/ balear /rəbˈbɫi.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /rebˈbɫi.ɾew/, /reˈβɫi.ɾew/ valencià /reˈbɫi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

reblíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de reblir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblir.
# replujaren
## Català
### Verb

replujaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·ja·ren (4)
# replujareu
## Català
### Verb

replujareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·ja·reu (4)
# replujaria
## Català
### Verb

replujaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de replujar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·ja·ri·a (5)
# replujaran
## Català
### Verb

replujaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·ja·ran (4)
# replujares
## Català
### Verb

replujares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·ja·res (4)
# replujar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.pɫuˈʒa/ Occidental: nord-occidental /re.pɫuˈʒa/ valencià /re.pɫuˈd͡ʒaɾ/, /re.pɫuˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: replujà
   * Etimologia: Del prefix re-, pluja i la desinència -ar, segle XX.

### Verb

replujar trans., intr. pron. ‎(pronominal replujar-se)
* (especialment andorrà) Sinònim de aixoplugar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: replujo, repluja, replugem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·jar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# replujarien
## Català
### Verb

replujarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·ja·ri·en (5)
# replujades
## Català
### Verb

replujades
* Participi femení plural del verb replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·ja·des (4)
# replujant
## Català
### Verb

replujant
* Gerundi del verb replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·jant (3)
* Heterograma de 9 lletres (aejlnprtu)
# replujarem
## Català
### Verb

replujarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·ja·rem (4)
# respetables
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \res.peˈta.βles\, meridional \reh.peˈta.βleh\
       Americà: alt /res.peˈta.bl(e)s/, baix \reh.peˈta.βleh\, austral \reh.peˈta.βles\
   * Rimes: -ables

### Adjectiu

respetables inv. pl.
* forma plural de respetable
# respetos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /resˈpe.tos/, meridional /rehˈpe.toh/
       Americà: alt /resˈpe.t(o)s/, baix /rehˈpe.toh/, austral /rehˈpe.tos/
   * Rimes: -etos

### Nom

respetos m. pl.
* forma plural de respeto

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·pe·tos (3)
# respectuós
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəs.pək.tuˈos/, occidental /res.pek.tuˈos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De respecte i el sufix -uós, segle XVII.

### Adjectiu

respectuós m. ‎(femení respectuosa, plural masculí respectuosos, plural femení respectuoses)
* Fet amb respecte o que n'infon.
* Que demostra respecte (una persona).

#### Traduccions

* Anglès: respectful $^{(en)}$
* Castellà: respetuoso $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·pec·tu·ós (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# respectueuse
## Francès
### Adjectiu

respectueuse f. ‎(plural respectueuses)
* forma femenina de respectueux
# respetable
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \res.peˈta.βle\, meridional \reh.peˈta.βle\
       Americà: alt /r(e)s.peˈta.ble/, baix \reh.peˈta.βle\
   * Rimes: -able

### Adjectiu

respetable inv. ‎(plural respetables)
* respectable

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·pe·ta·ble (4)
# respectuosa
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəs.pək.tuˈo.zə/, occidental /res.pek.tuˈo.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

respectuosa f. ‎(plural respectuoses)
* Forma femenina de respectuós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·pec·tu·o·sa (5)
* Anagrama: pertocàsseu
# respectuoses
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəs.pək.tuˈo.zəs/, occidental /res.pek.tuˈo.zes/
   * Rimes: -ozes

### Adjectiu

respectuoses f. pl.
* Forma plural de respectuosa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·pec·tu·o·ses (5)
# respectuosos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəs.pək.tuˈo.zus/ balear /rəs.pək.tuˈo.zos/, /rəs.pək.tuˈo.zus/ Occidental: /res.pek.tuˈo.zos/
   * Rimes: -ozos

### Adjectiu

respectuosos m. pl.
* Forma plural de respectuós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·pec·tu·o·sos (5)
# respeto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /resˈpe.to/, meridional /rehˈpe.to/
       Americà: alt /r(e)sˈpe.to/, baix /rehˈpe.to/
   * Rimes: -eto
   * Etimologia: Del llatí respectus [1].
   * Etimologia: Forma flexionada de respetar [2].

### Nom

respeto m. ‎(plural respetos)
* respecte

### Verb

respeto
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb respetar

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·pe·to (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre respeto
# respectuosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəs.pək.tuˌo.zəˈmen/ balear /rəs.pək.tuˌo.zəˈment/, /rəs.pək.tuˌo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /res.pek.tuˌo.zaˈmen/ valencià /res.pek.tuˌo.zaˈment/, /res.pek.tuˌo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De respectuosa i el sufix -ment.

### Adverbi

respectuosament
* D’una manera respectuosa.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: res·pec·tu·o·sa·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# reformàieu
## Català
### Verb

reformàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de reformar.
# reformàsseu
## Català
### Verb

reformàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reformar.
# reformàssiu
## Català
### Verb

reformàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reformar.
# reformàrem
## Català
### Verb

reformàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de reformar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reformar.
# reformàs
## Català
### Verb

reformàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reformar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb reformar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·for·màs (3)
* Anagrames: formar-se, formares
# reformàssim
## Català
### Verb

reformàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reformar.
# reformàveu
## Català
### Verb

reformàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de reformar.
# reformàreu
## Català
### Verb

reformàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de reformar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reformar.
# reformàssem
## Català
### Verb

reformàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reformar.
# revénc
## Català

   * Pronúncia: /rəˈveŋk/
   * Rimes: -eŋk

### Verb

revénc
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de revenir.

#### Variants

* revenc (ortografia del 2016)
* : L’ús del diacrític és discrecional en usos metalingüístics, texts dialectals i en expressions puntuals o enunciats aïllats en què pot produir-se una ambigüitat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vénc (2)
* Anagrames: vèncer, véncer
# revéngui
## Català

   * Pronúncia: /rəˈveŋ.ɡi/
   * Rimes: -eŋɡi

### Verb

revéngui
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb revenir.
* (balear, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb revenir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb revenir.

#### Variants

* revengui (verb revendre, ortografia del 2016)
* : L’ús del diacrític és discrecional en usos metalingüístics, texts dialectals i en expressions puntuals o enunciats aïllats en què pot produir-se una ambigüitat.
# revénen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈβe.nən/, balear /rəˈve.nən/ Occidental: nord-occidental /reˈβe.nen/ valencià /reˈve.nen/, /reˈβe.nen/
   * Rimes: -enen

### Verb

revénen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de revenir.

#### Variants

* revenen (ortografia del 2016)
    L’ús del diacrític és discrecional en usos metalingüístics, texts dialectals i en expressions puntuals o enunciats aïllats en què pot produir-se una ambigüitat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vé·nen (3)
* Anagrames: enerven, enveren, veneren
# revérem
## Català
### Verb

revérem
* (literari, valencià) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de reveure.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reveure.
# revéns
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈβens/, balear /rəˈvens/ Occidental: nord-occidental /reˈβens/ valencià /reˈvens/, /reˈβens/
   * Rimes: -ens

### Verb

revéns
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de revenir.

#### Variants

* revens (verb revendre, ortografia del 2016)
    L’ús del diacrític és discrecional en usos metalingüístics, texts dialectals i en expressions puntuals o enunciats aïllats en què pot produir-se una ambigüitat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·véns (2)
* Anagrames: envers, verens, versen
# revés a dos manos
## Castellà
### Nom

revés a dos manos m. ‎(plural reveses a dos manos)
* (pilota basca) llançament de revés a dues mans

### Vegeu també

* revés a dos manos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# revénguis
## Català

   * Pronúncia: balear /rəˈveŋ.ɡis/
   * Rimes: -eŋɡis

### Verb

revénguis
* (balear, alguerès) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb revenir.

#### Variants

* revenguis (verb revendre, ortografia del 2016)
    L’ús del diacrític és discrecional en usos metalingüístics, texts dialectals i en expressions puntuals o enunciats aïllats en què pot produir-se una ambigüitat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vén·guis (3)
* Anagrama: vingueres
# ronqueguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /roŋ.keˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

ronqueguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb roncar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] ronquem.
# ronquegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruŋˈkɛ.ʒi/ balear /roŋˈkə.ʒi/, /ruŋˈkɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /roŋˈke.ʒi/, valencià /roŋˈke.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

ronquegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ronquejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ronquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ronquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ronquejar.

#### Variants

* [1] ronquejo, ronquege, ronqueig
* [2] ronquege
* [3] ronquege
* [4] ronquege

### Miscel·lània

* Anagrama: ronqueig
# ronquegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruŋˈkɛ.ʒis/ balear /roŋˈkə.ʒis/, /ruŋˈkɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /roŋˈke.ʒis/, valencià /roŋˈke.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

ronquegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ronquejar.

#### Variants

* ronqueges
# ronquegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruŋ.kəˈʒe.səs/ balear /roŋ.kəˈʒe.səs/, /ruŋ.kəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /roŋ.keˈʒe.ses/, valencià /roŋ.keˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

ronquegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ronquejar.

#### Variants

* ronquegessis, ronquejassis, ronquejasses, ronquejares
# ronquegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruŋ.kəˈʒɛw/ balear /roŋ.kəˈʒəw/, /ruŋ.kəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /roŋ.keˈʒew/, valencià /roŋ.keˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ronquegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ronquejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ronquejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ronquejar.

#### Variants

* [1] ronquejau
* [3] ronquejau
# ronqueguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /roŋ.keˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

ronqueguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb roncar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] ronqués, roncàs o roncara.
# ronquegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruŋˈkɛ.ʒin/ balear /roŋˈkə.ʒin/, /ruŋˈkɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /roŋˈke.ʒin/, valencià /roŋˈke.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

ronquegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ronquejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ronquejar.

#### Variants

* [1] ronquegen
* [2] ronquegen
# ronqueguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /roŋ.keˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

ronqueguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb roncar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] ronquessin, ronquessen, roncassin, roncassen o roncaren.
# ronquegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruŋ.kəˈʒe.sin/ balear /roŋ.kəˈʒe.sin/, /ruŋ.kəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /roŋ.keˈʒe.sin/, valencià /roŋ.keˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

ronquegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ronquejar.

#### Variants

* ronquegessen, ronquejassin, ronquejassen, ronquejaren
# ronquegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruŋ.kəˈʒe.sis/ balear /roŋ.kəˈʒe.sis/, /ruŋ.kəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /roŋ.keˈʒe.sis/, valencià /roŋ.keˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

ronquegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ronquejar.

#### Variants

* ronquegesses, ronquejassis, ronquejasses, ronquejares
# rom empetxinat
## Català
### Nom

rom empetxinat m. ‎(plural roms empetxinats)
* rèmol empetxinat

### Vegeu també

* rom empetxinat. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# romaica
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈmaj.kə/ balear /roˈmaj.kə/, /ruˈmaj.kə/ Occidental: /roˈmaj.ka/
   * Rimes: -ajka

### Adjectiu

romaica f. ‎(plural romaiques)
* Forma femenina de romaic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·mai·ca (3)
* Anagrama: mocaria
# rom clavellat
## Català
### Nom

rom clavellat m. ‎(plural roms clavellats)
* rèmol empetxinat

### Vegeu també

* rom clavellat. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# romaguera
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.məˈɣe.ɾə/ balear /ro.məˈɣe.ɾə/, /ru.məˈɣe.ɾə/ Occidental: /ro.maˈɣe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Nom

romaguera f. ‎(plural romagueres)
* Forma alternativa de romeguera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma·gue·ra (4)

### Vegeu també

* romaguera. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# rom llis
## Català
### Nom

rom llis m. ‎(plural roms llisos)
* rèmol

### Vegeu també

* rom llis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# roma
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈro.mə/, occidental /ˈro.ma/
   * Rimes: -oma
   * Homòfon: Roma

### Adjectiu

roma f. ‎(plural romes)
* Forma femenina de rom.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma (2)
* Anagrames: amor $^{(alfagrama)}$, Amor $^{(revers)}$, armo, armó, arom, mora, Mora, Morà, mòra, móra, Móra, oram

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈro.ma/
   * Rimes: -oma

### Adjectiu

roma f. ‎(plural romas)
* forma femenina de romo

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma (2)
* Anagrames: amor $^{(alfagrama)}$, Amor $^{(revers)}$, armo, armó, maro, mora, morá, Omar, ramo
# romagueres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.məˈɣe.ɾəs/ balear /ro.məˈɣe.ɾəs/, /ru.məˈɣe.ɾəs/ Occidental: /ro.maˈɣe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

romagueres f. pl.
* Forma plural de romaguera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma·gue·res (4)
* Anagrama: amorregués