OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ocasionàs
## Català
### Verb

ocasionàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocasionar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocasionar.

#### Variants

* [1] ocasionés, ocasionara
* [2] ocasionés, ocasionara
# ocasionàssiu
## Català
### Verb

ocasionàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocasionar.

#### Variants

* ocasionéssiu, ocasionésseu, ocasionàsseu, ocasionàreu
# omplí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /umˈpɫi/ balear /omˈpɫi/, /umˈpɫi/ Occidental: /omˈpɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

omplí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de omplir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de omplir.

### Miscel·lània

* Anagrames: plomi, plomí, polim
# omplís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /umˈpɫis/ balear /omˈpɫis/, /umˈpɫis/ Occidental: /omˈpɫis/
   * Rimes: -is

### Verb

omplís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb omplir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb omplir.

### Miscel·lània

* Anagrama: plomis
# omplíssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /umˈpɫi.səm/ balear /omˈpɫi.səm/, /umˈpɫi.səm/ Occidental: /omˈpɫi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

omplíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb omplir.

### Miscel·lània

* Anagrama: ploméssim
# omplíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /umˈpɫi.əw/ balear /omˈpɫi.əw/, /umˈpɫi.əw/ Occidental: /omˈpɫi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

omplíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de omplir.
# omplíssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /umˈpɫi.siw/ balear /omˈpɫi.siw/, /umˈpɫi.siw/ Occidental: /omˈpɫi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

omplíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb omplir.
# omplísseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /umˈpɫi.səw/ balear /omˈpɫi.səw/, /umˈpɫi.səw/ Occidental: /omˈpɫi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

omplísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb omplir.

### Miscel·lània

* Anagrama: ploméssiu
# omplíssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /umˈpɫi.sim/ balear /omˈpɫi.sim/, /umˈpɫi.sim/ Occidental: /omˈpɫi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

omplíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb omplir.
# obliguessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βɫiˈɣe.sin/ balear /ob.bɫiˈɣe.sin/, /ub.bɫiˈɣe.sin/ Occidental: /o.bɫiˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

obliguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obligar.
# obliguessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βɫiˈɣe.sis/ balear /ob.bɫiˈɣe.sis/, /ub.bɫiˈɣe.sis/ Occidental: /o.bɫiˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

obliguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obligar.
# obliguesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βɫiˈɣe.səs/ balear /ob.bɫiˈɣe.səs/, /ub.bɫiˈɣe.səs/ Occidental: /o.bɫiˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

obliguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obligar.
# obligués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βɫiˈɣes/ balear /ob.bɫiˈɣes/, /ub.bɫiˈɣes/ Occidental: /o.bɫiˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

obligués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb obligar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb obligar.
# obliguessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βɫiˈɣe.sən/ balear /ob.bɫiˈɣe.sən/, /ub.bɫiˈɣe.sən/ Occidental: /o.bɫiˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

obliguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obligar.
# obliguessi
## Català
### Verb

obliguessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb obligar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb obligar.
# obligueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βɫiˈɣɛw/ balear /ob.bɫiˈɣəw/, /ub.bɫiˈɣɛw/ Occidental: /o.bɫiˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

obligueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de obligar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb obligar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb obligar.
# obligui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈβɫi.ɣi/ balear /obˈbɫi.ɣi/, /ubˈbɫi.ɣi/ Occidental: /oˈbɫi.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

obligui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de obligar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb obligar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb obligar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb obligar.
# obliguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈβɫi.ɣin/ balear /obˈbɫi.ɣin/, /ubˈbɫi.ɣin/ Occidental: /oˈbɫi.ɣin/
   * Rimes: -iɡin

### Verb

obliguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb obligar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb obligar.
# obliguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈβɫi.ɣis/ balear /obˈbɫi.ɣis/, /ubˈbɫi.ɣis/ Occidental: /oˈbɫi.ɣis/
   * Rimes: -iɡis

### Verb

obliguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb obligar.
# onerosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.nəˌɾo.zəˈmen/ balear /o.nəˌɾo.zəˈment/, /u.nəˌɾo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /o.neˌɾo.zaˈmen/ valencià /o.neˌɾo.zaˈment/, /o.neˌɾo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De onerosa i el sufix -ment.

### Adverbi

onerosament
* D’una manera onerosa.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ne·ro·sa·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# onerous
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈəʊn.ɜː(ɹ).ʌs/

### Adjectiu

onerous ‎(comparatiu more onerous, superlatiu most onerous)
* onerós

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# ones Martenot
## Català

   * Etimologia: De l'inventor francès Maurice Martenot.

### Nom

ones Martenot f. pl.
* Instrument electròfon de teclat basat en l'acció de les diferències de freqüència produïdes per dos generadors.

#### Traduccions

* Anglès: ondes Martenot $^{(en)}$
* Castellà: ondas Martenot $^{(es)}$
* Francès: ondes Martenot $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* ones Martenot. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
# ongarria
## Basc
### Nom

ongarria
* absolutiu definit singular de ongarri
# ones hertzianes
## Català
### Nom

ones hertzianes f. pl.
* Forma plural de ona hertziana.
# onero
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɔ.nɛ.roː/
   * Etimologia: De onus ‎(«pes, càrrega»).

### Verb

onerō ‎(1a present$^?$), onerās ‎(2a present), onerāre ‎(infinitiu), onerāvī ‎(perfet), onerātum ‎(supí)
* Carregar les naus.
* Carregar el bou amb el pes de l'arada.
* Carregar de taxes una activitat o un ciutadà.
* Omplir, carregar les mans.
* Augmentar, fer insuportable un pes.
# onestamente
## Italià

   * Pronúncia: /oˌnɛ.staˈmen.te/
   * Etimologia: De onesto i el sufix -mente.

### Adverbi

onestamente
* honestament, honradament

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ne·sta·mén·te (5)
# ongarri
## Basc
### Nom

ongarri inan.
* (agricultura) adob

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
ongarri
ongarria
ongarriak
Ergatiu
ongarrik
ongarriak
ongarriek
Datiu
ongarriri
ongarriari
ongarriei
Genitiu
ongarriren
ongarriaren
ongarrien
Comitatiu
ongarrirekin
ongarriarekin
ongarriekin
Benefactiu
ongarrirentzat
ongarriarentzat
ongarrientzat
Instrumental
ongarriz
ongarriaz
ongarriez
Partitiu
ongarririk
Prolatiu
ongarritzat
Causal
ongarrirengatik
ongarriarengatik
ongarriengatik
Locatius
Inessiu
ongarritan
ongarrian
ongarrietan
Ablatiu
ongarritatik
ongarritik
ongarrietatik
Al·latiu
ongarritara
ongarrira
ongarrietara
Terminatiu
ongarritaraino
ongarriraino
ongarrietaraino
Al·l. direcional
ongarritarantz
ongarrirantz
ongarrietarantz
Gen. locatiu
ongarritako
ongarriko
ongarrietako :
# ones
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈo.nəs/, occidental /ˈo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

ones f. pl.
* Forma plural de ona.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·nes (2)
* Anagrames: eons, senó, sone
# ongarriak
## Basc
### Nom

ongarriak
* absolutiu definit plural de ongarri
* ergatiu definit singular de ongarri
# acabaléssem
## Català
### Verb

acabaléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabalar.
# acabaléssim
## Català
### Verb

acabaléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabalar.
# acabaléssiu
## Català
### Verb

acabaléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabalar.
# acabam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβam/
   * Rimes: -am

### Verb

acabam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acabar.

#### Variants

* acabem

## Occità
### Verb

acabam
* primera persona plural (nosautres/nosati, nosautras/nosates) del present d'indicatiu de acabar

## Portuguès
### Verb

acabam
* tercera persona plural (eles, elas, vocês) del present d'indicatiu de acabar
# acabament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.βəˈmen/ balear /ə.kə.bəˈment/, /ə.kə.bəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.ka.βaˈmen/ valencià /a.ka.baˈment/, /a.ka.βaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De acabar i el sufix -ment, segle XIV.

### Nom

acabament m. ‎(plural acabaments)
* Part final d'una cosa.
* Part final del procés de fabricació en què es treballen els detalls o l'aspecte de l'objecte.

#### Sinònims

* (part final) acabança, extrem, fi

#### Traduccions

* Anglès: end $^{(en)}$
* Castellà: final $^{(es)}$
* Francès: bout $^{(fr)}$
* Italià: fine $^{(it)}$
* Anglès: finish $^{(en)}$
* Castellà: acabado $^{(es)}$
* Francès: fini $^{(fr)}$
* Italià: finitura $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: ACABAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# acabances
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβan.səs/, occidental /a.kaˈban.ses/
   * Rimes: -anses

### Nom

acabances f. pl.
* Forma plural de acabança.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ban·ces (4)
# acabalésseu
## Català
### Verb

acabalésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabalar.
# acabalí
## Català
### Verb

acabalí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acabalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·lí (4)
* Anagrama: abacial
# bovum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈbɔ.wʊm/

### Nom

bovum
* genitiu plural de bōs
# bowed
## Anglès

   * Pronúncia: /baʊd/ àudio (EUA)

### Verb

bowed
* passat i participi de bow
# bowed stringed instrument
## Anglès
### Nom

bowed stringed instrument
* instrument cordòfon d'arquet
# bowhead whales
## Anglès
### Nom

bowhead whales
* forma plural de bowhead whale
# bowing
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

bowing
* gerundi de bow
# bowl-in
## Anglès
### Nom

bowl-in
* (polo) servei neutral

#### Sinònims

* drop ball
* face-off (hoquei sobre gel)
* neutral throw
* one-bounce
* referee's ball
* referee's throw
* throw-in

### Vegeu també

* bowl-in. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# boví
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈβi/ balear /boˈvi/, /buˈvi/ Occidental: nord-occidental /boˈβi/ valencià /boˈvi/, /boˈβi/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: De bou i el sufix -í, segle XIII.

### Adjectiu

boví m. ‎(femení bovina, plural masculí bovins, plural femení bovines)
* Relatiu al bou incloent la família de vaques i vedells.

#### Sinònims

* vaccí, vaquí

#### Traduccions

* Anglès: bovine $^{(en)}$
* Castellà: bovino $^{(es)}$, vacuno $^{(es)}$
* Francès: bovin $^{(fr)}$

### Nom

boví m. ‎(plural bovins)
* Individu de la família dels bòvids de grans dimensions, amb banyes llises corbades, que inclou el bou, els búfals i els bisons.

#### Traduccions

* Anglès: bovine $^{(en)}$
* Castellà: bovino $^{(es)}$ m., vacuno $^{(es)}$ m.
* Francès: bovin $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ví (2)
* Anagrama: obvi

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# bow
## Anglès

   * Pronúncia: /bəʊ/

### Nom

bow ‎(plural bows)
* arc de fletxes, llaç
* (música) arquet
* (nàutica) proa
* reverència

### Verb

bow ‎(3a persona singular present bows, gerundi bowing, passat i participi bowed)
* acotar
* ajupir-se
# bowhead whale
## Anglès
### Nom

bowhead whale ‎(plural bowhead whales)
* balena franca àrtica
# bordàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /burˈda.ɾəw/ balear /boɾˈða.ɾəw/, /burˈða.ɾəw/ Occidental: /boɾˈða.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

bordàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de bordar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb bordar.

#### Variants

* [2] bordéssiu, bordésseu, bordàssiu, bordàsseu

### Miscel·lània

* Anagrames: brodareu, brodàreu
# bordàssiu
## Català
### Verb

bordàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb bordar.

#### Variants

* bordéssiu, bordésseu, bordàsseu, bordàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: brodàssiu
# bordàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /burˈda.ɾəm/ balear /boɾˈða.ɾəm/, /burˈða.ɾəm/ Occidental: /boɾˈða.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

bordàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de bordar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb bordar.

#### Variants

* [2] bordéssim, bordéssem, bordàssim, bordàssem

### Miscel·lània

* Anagrames: brodarem, brodàrem
# bordàsseu
## Català
### Verb

bordàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb bordar.

#### Variants

* bordéssiu, bordésseu, bordàssiu, bordàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: brodàsseu
# bordures
## Francès

   * Pronúncia: /bɔʁˈdyʁ/

### Nom

bordures f. pl.
* forma plural de bordure
# bordà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /burˈda/ balear /boɾˈða/, /burˈða/ Occidental: /boɾˈða/
   * Rimes: -a

### Verb

bordà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de bordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bor·dà (2)
* Anagrames: abord, broda, brodà
# bordure
## Francès

   * Pronúncia: /bɔʁˈdyʁ/ àudio

### Nom

bordure f. ‎(plural bordures)
* rivet
* (hoquei sobre patins) vorera
* (nàutica) pujament
# bordàs
## Català
### Verb

bordàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb bordar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb bordar.

#### Variants

* [1] bordés, bordara
* [2] bordés, bordara

### Miscel·lània

* Anagrama: brodàs
# bordàssem
## Català
### Verb

bordàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb bordar.

#### Variants

* bordéssim, bordéssem, bordàssim, bordàrem

### Miscel·lània

* Anagrama: brodàssem
# bordàssim
## Català
### Verb

bordàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb bordar.

#### Variants

* bordéssim, bordéssem, bordàssem, bordàrem

### Miscel·lània

* Anagrama: brodàssim
# abessonassis
## Català
### Verb

abessonassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abessonar.
# abessonava
## Català
### Verb

abessonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abessonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abessonar.
# abessonaríeu
## Català
### Verb

abessonaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abessonar.
# abessonasses
## Català
### Verb

abessonasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abessonar.
# abessonaven
## Català
### Verb

abessonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abessonar.
# abessonassin
## Català
### Verb

abessonassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abessonar.
# abessonassen
## Català
### Verb

abessonassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abessonar.
# abessonat
## Català
### Verb

abessonat
* Participi masculí singular del verb abessonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bes·so·nat (4)
* Anagrama: assabento
# abessonau
## Català
### Verb

abessonau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abessonar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abessonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bes·so·nau (4)
* Anagrama: abonàsseu
# abrigàieu
## Català
### Verb

abrigàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abrigar.
# abrigàrem
## Català
### Verb

abrigàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de abrigar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·gà·rem (4)
* Anagrames: agarbirem, agarbírem, embriagar
# abrigàssem
## Català
### Verb

abrigàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·gàs·sem (4)
* Anagrames: agarbéssim, agarbíssem, embagassir
# abrigàsseu
## Català
### Verb

abrigàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·gàs·seu (4)
* Anagrames: abriguessa, agarbéssiu, agarbísseu
# abrigàreu
## Català
### Verb

abrigàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abrigar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·gà·reu (4)
* Anagrames: agarbireu, agarbíreu
# abrigàssiu
## Català
### Verb

abrigàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·gàs·siu (4)
* Anagrama: agarbíssiu
# abrigà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βɾiˈɣa/, occidental /a.bɾiˈɣa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: abrigar

### Verb

abrigà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de abrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·gà (3)
* Anagrames: agarbi, agarbí
# abrigàssim
## Català
### Verb

abrigàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·gàs·sim (4)
* Anagrama: agarbíssim
# abrigàs
## Català
### Verb

abrigàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrigar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·gàs (3)
* Anagrames: agarbis, agarbís
# bescollejàssim
## Català
### Verb

bescollejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb bescollejar.

#### Variants

* bescollegéssim, bescollegéssem, bescollejàssem, bescollejàrem
# bescompt
## Català
### Verb

bescompt
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de bescomptar-se.

#### Variants

* bescompto, bescompte, bescompti
# bescollejàsseu
## Català
### Verb

bescollejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb bescollejar.

#### Variants

* bescollegéssiu, bescollegésseu, bescollejàssiu, bescollejàreu
# bescollejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəs.ku.ʎəˈʒa.βəw/ balear /bəs.ko.ʎəˈd͡ʒa.vəw/, /bəs.ku.ʎəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /bes.ko.ʎeˈʒa.βew/ valencià /bes.ko.ʎeˈd͡ʒa.vew/, /bes.ko.ʎeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

bescollejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de bescollejar.
# bescollejàs
## Català
### Verb

bescollejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb bescollejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb bescollejar.

#### Variants

* [1] bescollegés, bescollejara
* [2] bescollegés, bescollejara
# bescollejàssiu
## Català
### Verb

bescollejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb bescollejar.

#### Variants

* bescollegéssiu, bescollegésseu, bescollejàsseu, bescollejàreu
# bescompta
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəsˈkom.tə/, occidental /besˈkom.ta/
   * Rimes: -omta

### Verb

bescompta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de bescomptar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb bescomptar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bes·comp·ta (3)
* Heterograma de 9 lletres (abcemopst)
* Anagrama: Bascompte
# bescollejàssem
## Català
### Verb

bescollejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb bescollejar.

#### Variants

* bescollegéssim, bescollegéssem, bescollejàssim, bescollejàrem
# brescàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /bɾəsˈka.ɾəw/, occidental /bɾesˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

brescàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de brescar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb brescar.

#### Variants

* [2] bresquéssiu, bresquésseu, brescàssiu, brescàsseu
# brescàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾəsˈka.βəw/, balear /bɾəsˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /bɾesˈka.βew/ valencià /bɾesˈka.vew/, /bɾesˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

brescàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de brescar.
# brescàssem
## Català
### Verb

brescàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb brescar.

#### Variants

* bresquéssim, bresquéssem, brescàssim, brescàrem
# brescàssiu
## Català
### Verb

brescàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb brescar.

#### Variants

* bresquéssiu, bresquésseu, brescàsseu, brescàreu
# bresque
## Català
### Verb

bresque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de brescar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb brescar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb brescar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb brescar.

#### Variants

* [1] bresco, bresqui, bresc
* [2] bresqui
* [3] bresqui
* [4] bresqui

### Miscel·lània

* Anagrama: breques
# brescàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /bɾəsˈka.ɾəm/, occidental /bɾesˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

brescàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de brescar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb brescar.

#### Variants

* [2] bresquéssim, bresquéssem, brescàssim, brescàssem

### Miscel·lània

* Anagrama: cambreres