OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# altepetlacatl
## Nàhuatl clàssic
### Nom

altepetlacatl
* ciutadà
# analfabetismoetatik
## Basc
### Nom

analfabetismoetatik
* ablatiu definit plural de analfabetismo
# analfabetismoraino
## Basc
### Nom

analfabetismoraino
* terminatiu definit singular de analfabetismo
# analfabetismorantz
## Basc
### Nom

analfabetismorantz
* al·latiu direccional definit singular de analfabetismo
# analfabetismoez
## Basc
### Nom

analfabetismoez
* instrumental definit plural de analfabetismo
# analfabetismok
## Basc
### Nom

analfabetismok
* ergatiu indefinit de analfabetismo
# analfabetismora
## Basc
### Nom

analfabetismora
* al·latiu definit singular de analfabetismo
# analfabetismorekin
## Basc
### Nom

analfabetismorekin
* comitatiu indefinit de analfabetismo
# analfabetismoetaraino
## Basc
### Nom

analfabetismoetaraino
* terminatiu definit plural de analfabetismo
# analfabetismoetarantz
## Basc
### Nom

analfabetismoetarantz
* al·latiu direccional definit plural de analfabetismo
# analfabetismoko
## Basc
### Nom

analfabetismoko
* genitiu locatiu definit singular de analfabetismo
# ambii
## Italià
### Verb

ambii
* primera persona singular (io) del passat de ambire
# ambiguë
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.biˈɡy/

### Adjectiu

ambiguë f. ‎(plural ambiguës)
* forma femenina de ambigu
# ambiguës
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.biˈɡy/

### Adjectiu

ambiguës f. pl.
* forma plural de ambigüe
# ambigüe
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.biˈɡy/

### Adjectiu

ambigüe f. ‎(plural ambigües)
* forma femenina de ambigu
# ambimmo
## Italià
### Verb

ambimmo
* primera persona plural (noi) del passat de ambire
# ambio
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈam.bɪ.oː/

### Verb

ambiō ‎(present$^?$), ambīre ‎(infinitiu), ambīvī ‎(perfet), ambītum ‎(supí)
* Caminar donant la volta a un lloc.
* Anar atrafegat.
# amalgamante
## Italià
### Verb

amalgamante
* participi present de amalgamare
# amalgamaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məɫ.ɣə.məˈɾan/, occidental /a.maɫ.ɣa.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

amalgamaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de amalgamar.
# amalgamare
## Italià

   * Pronúncia: /a.mal.ɡaˈmaː.re/
   * Etimologia: Derivat de amalgama.

### Verb

amalgamare trans. ‎(pronominal amalgamarsi)
* (química) amalgamar
* amalgamar, barrejar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mal·ga·mà·re (5)

## Romanès

   * Pronúncia: /a.mal.ɡaˈma.re/
   * Etimologia: Del verb amalgama.

### Nom

amalgamare f. ‎(plural amalgamări)
* amalgamació

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | amalgamare | amalgamarea | (niște) | amalgamări | amalgamările |
| Genitiu-datiu | (unei) | amalgamări | amalgamării | (unor) | amalgamări | amalgamărilor |
| Vocatiu | | amalgamare | amalgamare | | amalgamări | amalgamări |
# amalgamar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.məɫ.ɣəˈma/ Occidental: nord-occidental /a.maɫ.ɣaˈma/ valencià /a.maɫ.ɣaˈmaɾ/, /a.maɫ.ɣaˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: amalgamà
   * Etimologia: De amalgama, segle XIX.

### Verb

amalgamar trans.
* Barrejar i unir argent viu (mercuri) amb altres metalls.
* En sentit ampli, barrejar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amalgamo, amalgama, amalgamem

#### Derivats

* amalgamació
* amalgamador
* amalgamant
* amalgamatge

#### Traduccions

* Castellà: amalgamar $^{(es)}$
* Francès: amalgamer $^{(fr)}$
* Italià: amalgamare $^{(it)}$
* Llatí: argento vivo metalla commiscere $^{(la)}$
* Castellà: amalgamar $^{(es)}$
* Francès: amalgamer $^{(fr)}$
* Italià: amalgamare $^{(it)}$, mischiare $^{(it)}$
* Llatí: commiscere $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mal·ga·mar (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia: \a.mal.ɣaˈmaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: D'amalgama.

### Verb

amalgamar ‎(present amalgamo, passat amalgamé, futur amalgamaré)
* amalgamar (en sentit ampli, barrejar, i específicament, barrejar mercuri amb altres metalls).

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mal·ga·mar (4)
# amalgamaraino
## Basc
### Nom

amalgamaraino
* terminatiu definit singular de amalgama
# amalgamano
## Italià
### Verb

amalgamano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de amalgamare
# amalgamantesi
## Italià
### Verb

amalgamantesi
* participi present de amalgamarsi
# amalgamarantz
## Basc
### Nom

amalgamarantz
* al·latiu direccional definit singular de amalgama
# amalgamara
## Català
### Verb

amalgamara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amalgamar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amalgamar.

## Basc
### Nom

amalgamara
* al·latiu definit singular de amalgama
# anbrosiarengatik
## Basc
### Nom

anbrosiarengatik
* causal indefinit de anbrosia
* causal definit singular de anbrosia
# anbrosiarentzat
## Basc
### Nom

anbrosiarentzat
* benefactiu indefinit de anbrosia
* benefactiu definit singular de anbrosia
# anbrosiak
## Basc
### Nom

anbrosiak
* absolutiu definit plural de anbrosia
* ergatiu definit singular de anbrosia
* ergatiu indefinit de anbrosia
# anbrosiara
## Basc
### Nom

anbrosiara
* al·latiu definit singular de anbrosia
# anbrosiarantz
## Basc
### Nom

anbrosiarantz
* al·latiu direccional definit singular de anbrosia
# anbrosiaren
## Basc
### Nom

anbrosiaren
* genitiu definit singular de anbrosia
* genitiu indefinit de anbrosia
# anbrosiako
## Basc
### Nom

anbrosiako
* genitiu locatiu definit singular de anbrosia
# anbrosian
## Basc
### Nom

anbrosian
* inessiu definit singular de anbrosia
# anbrosiaraino
## Basc
### Nom

anbrosiaraino
* terminatiu definit singular de anbrosia
# anbrosiarekin
## Basc
### Nom

anbrosiarekin
* comitatiu indefinit de anbrosia
* comitatiu definit singular de anbrosia
# amistançassis
## Català
### Verb

amistançassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tan·ças·sis (5)
# amistançasses
## Català
### Verb

amistançasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tan·ças·ses (5)
# amistançassin
## Català
### Verb

amistançassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tan·ças·sin (5)
# amistançaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mis.tənˈsa.βən/, balear /ə.mis.tənˈsa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.mis.tanˈsa.βen/ valencià /a.mis.tanˈsa.ven/, /a.mis.tanˈsa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

amistançaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amistançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tan·ça·ven (5)
# amistançats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mis.tənˈsats/, occidental /a.mis.tanˈsats/
   * Rimes: -ats

### Verb

amistançats
* Participi masculí plural del verb amistançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tan·çats (4)
# amistançava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mis.tənˈsa.βə/, balear /ə.mis.tənˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /a.mis.tanˈsa.βa/ valencià /a.mis.tanˈsa.va/, /a.mis.tanˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

amistançava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amistançar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amistançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tan·ça·va (5)
# amistançau
## Català
### Verb

amistançau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amistançar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amistançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tan·çau (4)
# amistançaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mis.tən.səˈɾi.əw/, occidental /a.mis.tan.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

amistançaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amistançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tan·ça·rí·eu (6)
# amistançat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mis.tənˈsat/, occidental /a.mis.tanˈsat/
   * Rimes: -at

### Verb

amistançat
* Participi masculí singular del verb amistançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tan·çat (4)
# amistançassen
## Català
### Verb

amistançassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tan·ças·sen (5)
# anglosaxó
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌaŋ.ɡɫu.zəkˈso/ balear /ˌaŋ.ɡɫo.zəkˈso/, /ˌaŋ.ɡɫu.zəkˈso/ Occidental: /ˌaŋ.ɡɫo.zakˈso/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del prefix anglo- i saxó.

### Nom

anglosaxó m. ‎(plural anglosaxons, femení anglosaxona)
* Individu dels pobles germànics que envaïren el sud i l'est de la Gran Bretanya al començament del segle V.
* Individu de cultura britànica.

#### Traduccions

* Anglès: Anglo-Saxon $^{(en)}$
* Castellà: anglosajón $^{(es)}$
* Francès: Anglo-Saxon $^{(fr)}$
* Italià: anglosassone $^{(it)}$
* Romanès: anglo-saxon $^{(ro)}$ m.
* Anglès: Anglo-Saxon $^{(en)}$
* Castellà: [[#Castellà|]] $^{(es)}$
* Francès: Anglo-Saxon $^{(fr)}$
* Italià: anglosassone $^{(it)}$

### Nom

anglosaxó m. ‎(només en singular)
* anglès antic

### Adjectiu

anglosaxó m. ‎(femení anglosaxona, plural masculí anglosaxons, plural femení anglosaxones)
* Relatiu als pobles anglosaxons.
* Relatiu a la cultura britànica.

#### Traduccions

* Anglès: Anglo-Saxon $^{(en)}$
* Castellà: anglosajón $^{(es)}$
* Francès: anglo-saxon $^{(fr)}$
* Italià: anglosassone $^{(it)}$
* Anglès: Anglo-Saxon $^{(en)}$
* Castellà: anglosajón $^{(es)}$
* Francès: anglo-saxon $^{(fr)}$
* Italià: anglosassone $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·glo·sa·xó (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# anglés mejan
## Occità
### Nom

anglés mejan m. ‎(invariable)
* Anglès mitjà.
# anglès antic
## Català
### Nom

anglès antic m. ‎(només en singular)
* Llengua parlada a la Gran Bretanya entre els segles V i XII, antecedent de l'anglès modern.

#### Sinònims

* anglosaxó
* anglés antic, en valencià

#### Traduccions

* Alemany: Altenglisch $^{(de)}$, Angelsächsisch $^{(de)}$
* Anglès: Old English $^{(en)}$
* Anglès antic: Englisc sprǣc $^{(ang)}$
* Asturià: inglés antiguu $^{(ast)}$, anglosaxó $^{(ast)}$
* Basc: antzinako ingelesa $^{(eu)}$
* Castellà: inglés antiguo $^{(es)}$, anglosajón $^{(es)}$
* Danès: angelsaksisk $^{(da)}$, oldengelsk $^{(da)}$
* Feroès: fornenskt $^{(fo)}$
* Finès: muinaisenglanti $^{(fi)}$
* Francès: anglo-saxon $^{(fr)}$
* Irlandès: Sean-Bhéarla $^{(ga)}$
* Islandès: fornenska $^{(is)}$
* Italià: anglosassone $^{(it)}$, inglese antico $^{(it)}$
* Limburguès: Aad-Ingelsj $^{(li)}$
* Neerlandès: Oudengels $^{(nl)}$
* Occità: anglosaxon $^{(oc)}$
* Txec: stará angličtina $^{(cs)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# anglès mitjà
## Català
### Nom

anglès mitjà m. ‎(només en singular)
* (lingüística) Divisió històrica de l'idioma anglès des de finals del segle XII fins a finals del segle XV.

#### Traduccions

* Alemany: Mittelenglisch $^{(de)}$
* Anglès: Middle English $^{(en)}$
* Castellà: inglés medio $^{(es)}$
* Francès: moyen anglais $^{(fr)}$
* Neerlandès: Middelengels $^{(nl)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Vegeu també Categoria:Anglès mitjà
# anglòfon
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋˈɡɫɔ.fun/ balear /əŋˈɡɫɔ.fon/, /əŋˈɡɫɔ.fun/ Occidental: /aŋˈɡɫɔ.fon/
   * Rimes: -ɔfon
   * Etimologia: Del prefix anglo- i el sufix -fon, amb l'accent dislocat (anglofon).

### Adjectiu

anglòfon m. ‎(femení anglòfona, plural masculí anglòfons, plural femení anglòfones)
* Que fa servir la parla anglesa habitualment.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: an·glò·fon (3)

### Referències

* ↑ Moll, Juli, «Exigència en la correcció dels cultismes», Cercle Vallcorba.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# anglés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋˈɡɫes/ Occidental: nord-occidental /aŋˈɡɫes/, valencià /aŋˈgɫes/

### Adjectiu

anglés m. ‎(femení anglesa, plural masculí anglesos, plural femení angleses)
* Forma alternativa de anglès.

### Nom

anglés m. ‎(plural anglesos, femení anglesa)
* Forma alternativa de anglès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·glés (2)
* Heterograma de 6 lletres (aeglns)
* Anagrames: àngels, langes

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV

## Occità

   * Pronúncia: /aŋˈɡles/

### Nom

anglés m. ‎(plural angleses o anglesi [aranès], femení anglesa)
* anglès (habitant d'Anglaterra)
* (masculí singular) anglès (llengua)

#### Compostos i expressions

* anglés mejan

### Adjectiu

anglés m. ‎(femení anglesa, plural masculí angleses o anglesi [aranès], plural femení anglesas o angleses [aranès])
* anglès (relatiu a Anglaterra o a la llengua anglesa)
# anglés antic
## Català
### Nom

anglés antic m. ‎(només en singular)
* (valencià) Forma alternativa de anglès antic.
# anhelaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəˈɫa.βəs/, balear /ə.nəˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.neˈɫa.βes/ valencià /a.neˈɫa.ves/, /a.neˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

anhelaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de anhelar.
# anhele
## Català
### Verb

anhele
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anhelar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb anhelar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb anhelar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb anhelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·he·le (3)
* Anagrama: Helena
# anhelavi
## Llatí

   * Pronúncia: /an.heːˈlaː.wiː/

### Verb

anhēlāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de anhēlō
# anheles
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈnɛ.ɫəs/, occidental /aˈnɛ.ɫes/
   * Rimes: -ɛles

### Verb

anheles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de anhelar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb anhelar.
# anhelessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈɫe.sən/, occidental /a.neˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

anhelessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anhelar.
# anhelesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈɫe.səs/, occidental /a.neˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

anhelesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anhelar.
# anhelaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəˈɫa.βən/, balear /ə.nəˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.neˈɫa.βen/ valencià /a.neˈɫa.ven/, /a.neˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

anhelaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de anhelar.
# anhelen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈnɛ.ɫən/, occidental /aˈnɛ.ɫen/
   * Rimes: -ɛlen

### Verb

anhelen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de anhelar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb anhelar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb anhelar.
# amortitze
## Català
### Verb

amortitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amortitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amortitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amortitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amortitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·tit·ze (4)
* Anagrames: atemoritz, temoritza, temoritzà, teoritzam
# apallar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pəˈʎa/ Occidental: nord-occidental /a.paˈʎa/ valencià /a.paˈʎaɾ/, /a.paˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: apallà, apellà, apellar
   * Etimologia: Del prefix a- i palla.

### Verb

apallar trans.
* Donar palla al bestiar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apallo, apalla, apallem

#### Traduccions

* Anglès: fodder $^{(en)}$
* Francès: affourager $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·llar (3)
* Anagrames: pallarà, paralla

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# apallant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈʎan/ balear /ə.pəˈʎant/, /ə.pəˈʎan/ Occidental: nord-occidental /a.paˈʎan/ valencià /a.paˈʎant/, /a.paˈʎan/
   * Rimes: -ant

### Verb

apallant
* Gerundi del verb apallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·llant (3)
* Anagrama: pantalla
# apallam
## Català
### Verb

apallam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de apallar.
# apallara
## Català
### Verb

apallara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apallar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apallar.
# apallaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ʎəˈɾan/, occidental /a.pa.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

apallaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apallar.
# apallarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ʎəˈɾɛm/ balear /ə.pə.ʎəˈɾəm/, /ə.pə.ʎəˈɾɛm/ Occidental: /a.pa.ʎaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

apallarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de apallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·lla·rem (4)
* Anagrames: aparellam, empallara, empallarà
# apalla
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpa.ʎə/, occidental /aˈpa.ʎa/
   * Rimes: -aʎa

### Verb

apalla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apallar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apallar.
# apall
## Català
### Verb

apall
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pall (2)
* Anagrames: palla, pallà, pal·la
# aparroquian
## Català
### Verb

aparroquian
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aparroquianar.
# aparroquia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ruˈki.ə/ balear /ə.pə.roˈki.ə/, /ə.pə.ruˈki.ə/ Occidental: /a.pa.roˈki.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aparroquia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aparroquiar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aparroquiar-se.
# aparrien
## Català antic
### Verb

aparrien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de aparer
# aparries
## Català antic
### Verb

aparries
* segona persona singular (tu) del condicional de aparer
# aparroquiam
## Català
### Verb

aparroquiam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aparroquiar-se.
# aparroquiana
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.kiˈa.nə/ balear /ə.pə.ro.kiˈa.nə/, /ə.pə.ru.kiˈa.nə/ Occidental: /a.pa.ro.kiˈa.na/
   * Rimes: -ana

### Verb

aparroquiana
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aparroquianar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aparroquianar.
# aparreu
## Català antic
### Verb

aparreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de aparer
# aparria
## Català antic
### Verb

aparria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de aparer
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de aparer
# anorreasses
## Català
### Verb

anorreasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anorrear.
# anorreassis
## Català
### Verb

anorreassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anorrear.
# anorreau
## Català
### Verb

anorreau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de anorrear.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb anorrear.
# anorreassin
## Català
### Verb

anorreassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anorrear.
# anorrearíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.re.əˈɾi.əw/ balear /ə.no.re.əˈɾi.əw/, /ə.nu.re.əˈɾi.əw/ Occidental: /a.no.re.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

anorrearíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de anorrear.
# anorreava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.reˈa.βə/ balear /ə.no.reˈa.və/, /ə.nu.reˈa.və/ Occidental: nord-occidental /a.no.reˈa.βa/ valencià /a.no.reˈa.va/, /a.no.reˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

anorreava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de anorrear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de anorrear.
# anorreassen
## Català
### Verb

anorreassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anorrear.
# anorrearia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.re.əˈɾi.ə/ balear /ə.no.re.əˈɾi.ə/, /ə.nu.re.əˈɾi.ə/ Occidental: /a.no.re.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

anorrearia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de anorrear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de anorrear.
# anorrearàs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.re.əˈɾas/ balear /ə.no.re.əˈɾas/, /ə.nu.re.əˈɾas/ Occidental: /a.no.re.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

anorrearàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de anorrear.
# anorrearà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.re.əˈɾa/ balear /ə.no.re.əˈɾa/, /ə.nu.re.əˈɾa/ Occidental: /a.no.re.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

anorrearà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de anorrear.
# anorrearé
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.re.əˈɾe/ balear /ə.no.re.əˈɾe/, /ə.nu.re.əˈɾe/ Occidental: /a.no.re.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

anorrearé
* Primera persona del singular (jo) del futur de anorrear.
# anorrearen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.reˈa.ɾən/ balear /ə.no.reˈa.ɾən/, /ə.nu.reˈa.ɾən/ Occidental: /a.no.reˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

anorrearen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de anorrear.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anorrear.
# anorreares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.reˈa.ɾəs/ balear /ə.no.reˈa.ɾəs/, /ə.nu.reˈa.ɾəs/ Occidental: /a.no.reˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

anorreares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de anorrear.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anorrear.
# anorreareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.re.əˈɾɛw/ balear /ə.no.re.əˈɾəw/, /ə.nu.re.əˈɾɛw/ Occidental: /a.no.re.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

anorreareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de anorrear.
# anorrearien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.re.əˈɾi.ən/ balear /ə.no.re.əˈɾi.ən/, /ə.nu.re.əˈɾi.ən/ Occidental: /a.no.re.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

anorrearien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de anorrear.
# anorrearies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.re.əˈɾi.əs/ balear /ə.no.re.əˈɾi.əs/, /ə.nu.re.əˈɾi.əs/ Occidental: /a.no.re.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

anorrearies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de anorrear.
# aplatàsseu
## Català
### Verb

aplatàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplatar.
# aplato
## Català
### Verb

aplato
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aplatar.