OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# cantussegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kən.tu.səˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /kan.tu.seˈʒe.ses/, valencià /kan.tu.seˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

cantussegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cantussejar.

#### Variants

* cantussegessis, cantussejassis, cantussejasses, cantussejares

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·se·ges·ses (5)
# capgirant
## Català
### Verb

capgirant
* Gerundi del verb capgirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·rant (3)
# capgiraran
## Català
### Verb

capgiraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de capgirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·ra·ran (4)
# capgiraies
## Català
### Verb

capgiraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de capgirar.

#### Variants

* capgiraves

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·ra·ies (4)
# capgiram
## Català
### Verb

capgiram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de capgirar.

#### Variants

* capgirem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·ram (3)
# capgirament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkab.ʒi.ɾəˈmen/ balear /ˌkab.ʒi.ɾəˈment/, /ˌkab.ʒi.ɾəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ˌkab.d͡ʒi.ɾaˈmen/ valencià /ˌkab.d͡ʒi.ɾaˈment/, /ˌkab.d͡ʒi.ɾaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De capgirar i el sufix -ment, segle XX.

### Nom

capgirament m. ‎(plural capgiraments)
* Acte o resultat de capgirar.

#### Sinònims

* eversió

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·ra·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
# capgirar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌkab.ʒiˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ˌkab.d͡ʒiˈɾa/ valencià /ˌkab.d͡ʒiˈɾaɾ/, /ˌkab.d͡ʒiˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: capgirà
   * Etimologia: De cap i girar, segle XV.

### Verb

capgirar trans., pron. ‎(pronominal capgirar-se)
* Voltar un objecte en sentit vertical, posant el que estava a dalt a la part de baix.
* Canviar radicalment les coses.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: capgiro, capgira, capgirem

#### Sinònims

* (voltar de cap per avall) capbussar, girar, intervertir, revessar, tombar, trabucar, voltar
* (canviar radicalment) alterar, canviar, desestabilitzar, embullar

#### Derivats

* capgirada, capgirament, capgirell, capgiró

#### Traduccions

* Anglès: upset $^{(en)}$
* Castellà: invertir $^{(es)}$
* Francès: renverser $^{(fr)}$
* Italià: capovolgere $^{(it)}$
* Anglès: confuse $^{(en)}$
* Castellà: revolver $^{(es)}$
* Francès: bouleverser $^{(fr)}$
* Italià: scompigliare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·rar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# capgirar-se
## Català
### Verb

capgirar-se
* Forma pronominal de capgirar.

### Miscel·lània

* Anagrama: capgirares
# capgirara
## Català
### Verb

capgirara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb capgirar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb capgirar.

#### Variants

* [1] capgiressi, capgiressa, capgireguessa, capgirés, capgiràs
* [2] capgiressi, capgiregués, capgirés, capgiràs

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·ra·ra (4)
# capgiraien
## Català
### Verb

capgiraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de capgirar.

#### Variants

* capgiraven

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·gi·ra·ien (4)
* Anagrama: panegírica
# bronzejara
## Català
### Verb

bronzejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb bronzejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb bronzejar.
# bronzejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾun.zəˈʒa.ɾəs/ balear /bɾon.zəˈd͡ʒa.ɾəs/, /bɾun.zəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /bɾon.zeˈʒa.ɾes/, valencià /bɾon.zeˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

bronzejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de bronzejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb bronzejar.
# bronzejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾun.zə.ʒəˈɾɛw/ balear /bɾon.zə.ʒəˈɾəw/, /bɾun.zə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /bɾon.ze.ʒaˈɾew/, valencià /bɾon.ze.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

bronzejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de bronzejar.
# bronzejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾun.zəˈʒa/ balear /bɾon.zəˈd͡ʒa/, /bɾun.zəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /bɾon.zeˈʒa/ valencià /bɾon.zeˈd͡ʒaɾ/, /bɾon.zeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: bronzejà
   * Etimologia: De bronze i el sufix -ejar, calc del castellà broncear, segle XIX.

### Verb

bronzejar trans.
* Fer que alguna cosa sembli de bronze.
* Fer la pell més morena.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: bronzejo, bronzeja, bronzegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* bronzar
* torrar (la pell)

#### Traduccions

* Anglès: bronze $^{(en)}$
* Castellà: broncear $^{(es)}$
* Francès: bronzer $^{(fr)}$
* Italià: abbronzare $^{(it)}$
* Anglès: tan $^{(en)}$
* Castellà: broncear $^{(es)}$
* Francès: bronzer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: bron·ze·jar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# bronzejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾun.zəˈʒa.ɾən/ balear /bɾon.zəˈd͡ʒa.ɾən/, /bɾun.zəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /bɾon.zeˈʒa.ɾen/, valencià /bɾon.zeˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

bronzejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de bronzejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb bronzejar.
# bronzejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾun.zə.ʒəˈɾi.ə/ balear /bɾon.zə.ʒəˈɾi.ə/, /bɾun.zə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /bɾon.ze.ʒaˈɾi.a/, valencià /bɾon.ze.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

bronzejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de bronzejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de bronzejar.
# bronzejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾun.zə.ʒəˈɾi.ən/ balear /bɾon.zə.ʒəˈɾi.ən/, /bɾun.zə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /bɾon.ze.ʒaˈɾi.en/, valencià /bɾon.ze.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

bronzejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de bronzejar.
# bronzejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾun.zə.ʒəˈɾan/ balear /bɾon.zə.ʒəˈɾan/, /bɾun.zə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /bɾon.ze.ʒaˈɾan/, valencià /bɾon.ze.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

bronzejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de bronzejar.
# cantussàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.tuˈsa.βəm/, balear /kən.tuˈsa.vəm/ Occidental: nord-occidental /kan.tuˈsa.βem/ valencià /kan.tuˈsa.vem/, /kan.tuˈsa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

cantussàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de cantussar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·sà·vem (4)
# cantussàs
## Català
### Verb

cantussàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cantussar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cantussar.

#### Variants

* [1] cantussés, cantussara
* [2] cantussés, cantussara

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·sàs (3)
# cantussàssem
## Català
### Verb

cantussàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cantussar.

#### Variants

* cantusséssim, cantusséssem, cantussàssim, cantussàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·sàs·sem (4)
# cantussàssim
## Català
### Verb

cantussàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cantussar.

#### Variants

* cantusséssim, cantusséssem, cantussàssem, cantussàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·sàs·sim (4)
# cantussàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.tuˈsa.βəw/, balear /kən.tuˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /kan.tuˈsa.βew/ valencià /kan.tuˈsa.vew/, /kan.tuˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

cantussàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de cantussar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·sà·veu (4)
# cantussés
## Català

   * Pronúncia: oriental /kən.tuˈses/, occidental /kan.tuˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

cantussés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cantussar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cantussar.

#### Variants

* [1] cantussàs, cantussara
* [2] cantussàs, cantussara

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·sés (3)
# cantusséssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kən.tuˈse.səm/, occidental /kan.tuˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

cantusséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cantussar.

#### Variants

* cantusséssim, cantussàssim, cantussàssem, cantussàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·sés·sem (4)
# cantussàsseu
## Català
### Verb

cantussàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cantussar.

#### Variants

* cantusséssiu, cantussésseu, cantussàssiu, cantussàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·sàs·seu (4)
# cantussàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kən.tuˈsa.ɾəw/, occidental /kan.tuˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

cantussàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de cantussar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cantussar.

#### Variants

* [2] cantusséssiu, cantussésseu, cantussàssiu, cantussàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·sà·reu (4)
# cantussàssiu
## Català
### Verb

cantussàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cantussar.

#### Variants

* cantusséssiu, cantussésseu, cantussàsseu, cantussàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·sàs·siu (4)
# callegueu
## Català
### Verb

callegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* calleu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lle·gueu (3)
# callejones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ka.ʎeˈxo.nes/, meridional /ka.ʝeˈho.neh/
       Americà: alt /ka.ʝeˈxo.n(e)s/, baix /ka.ʝeˈho.neh/, austral \ka.ʒeˈxo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

callejones m. pl.
* forma plural de callejón
# calleguem
## Català
### Verb

calleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* callem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lle·guem (3)
# calleguessen
## Català
### Verb

calleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* callessin, callessen, callassin, callassen, callaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lle·gues·sen (4)
* Anagrames: llancegésseu, llenceguessa
# calleguéssom
## Català
### Verb

calleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* calléssim, calléssem, callàssim, callàssem, callàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lle·gués·som (4)
# calleguéssou
## Català
### Verb

calleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* calléssiu, callésseu, callàssiu, callàsseu, callàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lle·gués·sou (4)
# calleguessa
## Català
### Verb

calleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* callessi, callessa, callés, callàs, callara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lle·gues·sa (4)
# callegués
## Català
### Verb

callegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* callessi, callés, callàs, callara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lle·gués (3)
# callejones sin salida
## Castellà
### Nom

callejones sin salida m. pl.
* forma plural de callejón sin salida
# calleguesses
## Català
### Verb

calleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* callessis, callesses, callassis, callasses, callares

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lle·gues·ses (4)
# busquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈbus.kən/, occidental /ˈbus.ken/

### Verb

busquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de buscar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb buscar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb buscar.
# busqueguéssom
## Català
### Verb

busqueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb buscar.
# busquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /busˈke.səs/, occidental /busˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

busquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb buscar.
# busqueguéssou
## Català
### Verb

busqueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb buscar.
# busquessa
## Català
### Verb

busquessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb buscar.
# busques i captures
## Català
### Nom

busques i captures f. pl.
* Forma plural de busca i captura.
# busquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /busˈke.sən/, occidental /busˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

busquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb buscar.
# busquegués
## Català
### Verb

busquegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb buscar.
# capbussejada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəb.bu.səˈʒa.ðə/ balear /kəb.bu.səˈd͡ʒa.ðə/, /kəb.bu.səˈʒa.ðə/ Occidental: nord-occidental /kab.bu.seˈʒa.ða/, valencià /kab.bu.seˈd͡ʒa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

capbussejada
* Participi femení singular del verb capbussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bus·se·ja·da (5)
# capbussejarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəb.bu.sə.ʒəˈɾɛm/ balear /kəb.bu.sə.ʒəˈɾəm/, /kəb.bu.sə.ʒəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /kab.bu.se.ʒaˈɾem/, valencià /kab.bu.se.d͡ʒaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

capbussejarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de capbussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bus·se·ja·rem (5)
# capbusseja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəb.buˈsɛ.ʒə/ balear /kəb.buˈsə.ʒə/, /kəb.buˈsɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /kab.buˈse.ʒa/, valencià /kab.buˈse.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

capbusseja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de capbussejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb capbussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bus·se·ja (4)
# capbussejades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəb.bu.səˈʒa.ðəs/ balear /kəb.bu.səˈd͡ʒa.ðəs/, /kəb.bu.səˈʒa.ðəs/ Occidental: nord-occidental /kab.bu.seˈʒa.ðes/, valencià /kab.bu.seˈd͡ʒa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

capbussejades
* Participi femení plural del verb capbussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bus·se·ja·des (5)
# capbussejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kəb.bu.sə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /kab.bu.se.ʒaˈɾan/, valencià /kab.bu.se.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

capbussejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de capbussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bus·se·ja·ran (5)
# capbussejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəb.bu.səˈʒa.ɾəs/ balear /kəb.bu.səˈd͡ʒa.ɾəs/, /kəb.bu.səˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /kab.bu.seˈʒa.ɾes/, valencià /kab.bu.seˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

capbussejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de capbussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bus·se·ja·res (5)
# capbussejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəb.bu.səˈʒa.ɾən/ balear /kəb.bu.səˈd͡ʒa.ɾən/, /kəb.bu.səˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /kab.bu.seˈʒa.ɾen/, valencià /kab.bu.seˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

capbussejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de capbussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bus·se·ja·ren (5)
# capbussegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kəb.bu.səˈʒi/ Occidental: nord-occidental /kab.bu.seˈʒi/, valencià /kab.bu.seˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

capbussegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de capbussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bus·se·gí (4)
# capbussejant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəb.bu.səˈʒan/ balear /kəb.bu.səˈd͡ʒant/, /kəb.bu.səˈʒan/ Occidental: nord-occidental /kab.bu.seˈʒan/ valencià /kab.bu.seˈd͡ʒant/, /kab.bu.seˈd͡ʒan/
   * Rimes: -ant

### Verb

capbussejant
* Gerundi del verb capbussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bus·se·jant (4)
# capbussejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəb.bu.səˈʒa/ balear /kəb.bu.səˈd͡ʒa/, /kəb.bu.səˈʒa/ Occidental: nord-occidental /kab.bu.seˈʒa/ valencià /kab.bu.seˈd͡ʒaɾ/, /kab.bu.seˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: capbussejà
   * Etimologia: De capbussar i el sufix -ejar.

### Verb

capbussejar intr.
* Tirar-se de cap a l’aigua, fer capbussons.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: capbussejo, capbusseja, capbussegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* escabussejar, cabussejar

#### Traduccions

* Anglès: dive $^{(en)}$
* Castellà: zambullirse $^{(es)}$
* Francès: plonger $^{(fr)}$
* Italià: tuffarsi $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bus·se·jar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# caprificat
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.pɾi.fiˈkat/, occidental /ka.pɾi.fiˈkat/
   * Rimes: -at

### Verb

caprificat
* Participi masculí singular del verb caprificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pri·fi·cat (4)
# caprificats
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.pɾi.fiˈkats/, occidental /ka.pɾi.fiˈkats/
   * Rimes: -ats

### Verb

caprificats
* Participi masculí plural del verb caprificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pri·fi·cats (4)
# caprificaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.pɾi.fi.kəˈɾe/, occidental /ka.pɾi.fi.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

caprificaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de caprificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pri·fi·ca·ré (5)
# caprificaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.pɾi.fi.kəˈɾi.əm/, occidental /ka.pɾi.fi.kaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

caprificaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de caprificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pri·fi·ca·rí·em (6)
# caprificaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.pɾi.fi.kəˈɾi.əw/, occidental /ka.pɾi.fi.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

caprificaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de caprificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pri·fi·ca·rí·eu (6)
# caprificaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.pɾi.fi.kəˈɾas/, occidental /ka.pɾi.fi.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

caprificaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de caprificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pri·fi·ca·ràs (5)
# caprificasses
## Català
### Verb

caprificasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb caprificar.

#### Variants

* caprifiquessis, caprifiquesses, caprificares

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pri·fi·cas·ses (5)
# caprificava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.pɾi.fiˈka.βə/, balear /kə.pɾi.fiˈka.və/ Occidental: nord-occidental /ka.pɾi.fiˈka.βa/ valencià /ka.pɾi.fiˈka.va/, /ka.pɾi.fiˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

caprificava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de caprificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de caprificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pri·fi·ca·va (5)
# caprificaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.pɾi.fiˈka.βən/, balear /kə.pɾi.fiˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /ka.pɾi.fiˈka.βen/ valencià /ka.pɾi.fiˈka.ven/, /ka.pɾi.fiˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

caprificaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de caprificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pri·fi·ca·ven (5)
# caprificassen
## Català
### Verb

caprificassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb caprificar.

#### Variants

* caprifiquessin, caprifiquessen, caprificaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pri·fi·cas·sen (5)
# calquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkaɫ.kən/, occidental /ˈkaɫ.ken/

### Verb

calquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de calcar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb calcar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb calcar.

#### Variants

* [2] calquin
* [3] calquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·quen (2)
* Heterograma de 7 lletres (acelnqu)
* Anagrama: claquen
# calquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫˈke.sən/, occidental /kaɫˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

calquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb calcar.

#### Variants

* calqueguessen, calquessin, calcassin, calcassen, calcaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ques·sen (3)
* Anagrama: claquessen
# calquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫˈke.səs/, occidental /kaɫˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

calquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb calcar.

#### Variants

* calqueguesses, calquessis, calcassis, calcasses, calcares

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ques·ses (3)
* Anagrama: claquesses
# calquessi
## Català
### Verb

calquessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb calcar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb calcar.

#### Variants

* [1] calquessa, calqueguessa, calqués, calcàs, calcara
* [2] calquegués, calqués, calcàs, calcara

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ques·si (3)
# calquessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫˈke.sin/, occidental /kaɫˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

calquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb calcar.

#### Variants

* calqueguessen, calquessen, calcassin, calcassen, calcaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ques·sin (3)
* Anagrama: claquessin
# calquessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫˈke.sis/, occidental /kaɫˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

calquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb calcar.

#### Variants

* calqueguesses, calquesses, calcassis, calcasses, calcares

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ques·sis (3)
* Anagrames: claquessis, clàssiques
# calqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəɫˈkɛw/ balear /kəɫˈkəw/, /kəɫˈkɛw/ Occidental: /kaɫˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

calqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de calcar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb calcar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb calcar.

#### Variants

* [1] calcau
* [2] calquegueu
* [3] calcau

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·queu (2)
* Anagrames: acluque, claqueu