OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# eixarcoles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃərˈko.ɫəs/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃarˈko.ɫes/ valencià /ej.ʃaɾˈko.ɫes/, /e.ʃaɾˈko.ɫes/
   * Rimes: -oles

### Verb

eixarcoles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de eixarcolar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb eixarcolar.

#### Variants

* [2] eixarcolis

### Miscel·lània

* Anagrama: esclareixo
# eixarcolessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃər.kuˈɫe.sən/ balear /ə.ʃəɾ.koˈɫe.sən/, /ə.ʃər.kuˈɫe.sən/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃar.koˈɫe.sen/ valencià /ej.ʃaɾ.koˈɫe.sen/, /e.ʃaɾ.koˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

eixarcolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarcolar.

#### Variants

* eixarcolessin, eixarcolassin, eixarcolassen, eixarcolaren
# eixarcolessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃər.kuˈɫe.sis/ balear /ə.ʃəɾ.koˈɫe.sis/, /ə.ʃər.kuˈɫe.sis/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃar.koˈɫe.sis/ valencià /ej.ʃaɾ.koˈɫe.sis/, /e.ʃaɾ.koˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

eixarcolessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarcolar.

#### Variants

* eixarcolesses, eixarcolassis, eixarcolasses, eixarcolares
# eixarcolen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃərˈko.ɫən/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃarˈko.ɫen/ valencià /ej.ʃaɾˈko.ɫen/, /e.ʃaɾˈko.ɫen/
   * Rimes: -olen

### Verb

eixarcolen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de eixarcolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb eixarcolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb eixarcolar.

#### Variants

* [2] eixarcolin
* [3] eixarcolin
# eixarcole
## Català
### Verb

eixarcole
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de eixarcolar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb eixarcolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb eixarcolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb eixarcolar.

#### Variants

* [1] eixarcolo, eixarcoli, eixarcol
* [2] eixarcoli
* [3] eixarcoli
* [4] eixarcoli
# en conill
## Català
### Adjectiu

en conill
* (col·loquial) nu, conill

#### Relacionats

* en pèl
* en pilotes
* en porreta

#### Traduccions

* Castellà: en cueros $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DSFF
# en cuestión
## Castellà
### Adjectiu

en cuestión inv. inv.
* en qüestió

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre cuestión
# en fábrica
## Castellà
### Adverbi

en fábrica
* a peu de fàbrica

#### Sinònims

* ex fábrica
# en gros
## Català
### Adverbi

en gros
* grossament, a l'engròs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DSFF
# en jeu
## Francès
### Adjectiu

en jeu loc.
* (esports de pilota) en joc

### Adverbi

en jeu
* (rugbi) en joc

### Vegeu també

* en jeu. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# en efecte
## Català
### Adverbi

en efecte
* Resposta de confirmació d’una afirmació.

#### Sinònims

* efectivament, en realitat, de fet

#### Traduccions

* Anglès: in fact $^{(en)}$, indeed $^{(en)}$
* Castellà: en efecto $^{(es)}$
* Francès: en effet $^{(fr)}$
* Italià: in effetti $^{(it)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DSFF
# en havent dinat
## Català
### Adverbi

en havent dinat
* al després-dinar
    «Y que dit diumenge, en havent dinat, se havia de fer solemnísima processó ab tots los oficis, banderes y jagants, conforme la de sent Vicent Ferrer.» (Pere Joan Porcar, Coses evengudes en la ciutat y regne de València I, pàg. 663, 1585)

#### Sinònims

* havent dinat, després de dinar, a l'aprés-dinar (antic), a la tarda (castellanisme), a la migdiada
# en cueros
## Castellà
### Adverbi

en cueros
* a pèl

#### Sinònims

* a pelo, en pelo
* en pelota, en pelotas
# en excés
## Català
### Adverbi

en excés
* massa, excessivament

#### Variants

* amb excés, a l'excés, per excés

#### Sinònims

* en desmesura, prou i massa, fora mida, fora de mida, fora mesura, ultra mesura, sobre manera, de més, en demesia, demesiadament, de mala manera, en gran manera, en extrem, extremadament, més del compte, amb bogeria (col·loquial), amb escreix, a tentipotenti, de sobra, de sobres, moltíssim, molt (parcial), qui-sap-lo, qui sap quant, una cosa de no dir, una cosa per demés, com una mala cosa, amb deliri, a més no poder, fins a no poder més, a coves, a mansalva, a manta, a mort, a punta pala (col·loquial), amb ganes, de valent (parcial)

#### Relacionats

* no tenir mesura
* mortal de necessitat

#### Traduccions

* Castellà: en exceso $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB, DSFF, PCCD
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: excés
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre exces
# en extrem
## Català
### Adverbi

en extrem
* En el màxim grau.

#### Sinònims

* extremadament, a més no poder

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DSFF
# enaltigué
## Català
### Verb

enaltigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enaltir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·ti·gué (4)
* Anagrama: alentigué
# enaltigueven
## Català
### Verb

enaltigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·ti·gue·ven (5)
* Anagrama: alentigueven
# enaltigueves
## Català
### Verb

enaltigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·ti·gue·ves (5)
* Anagrama: alentigueves
# enaltigués
## Català
### Verb

enaltigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enaltir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·ti·gués (4)
* Anagrames: alentigués, anguiletes
# enaltiguéssem
## Català
### Verb

enaltiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·ti·gués·sem (5)
* Anagrama: alentiguéssem
# enaltigueva
## Català
### Verb

enaltigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enaltir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·ti·gue·va (5)
* Anagrama: alentigueva
# enaltiguéreu
## Català
### Verb

enaltiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enaltir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·ti·gué·reu (5)
* Anagrama: alentiguéreu
# enaltiguévem
## Català
### Verb

enaltiguévem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·ti·gué·vem (5)
* Anagrama: alentiguévem
# enaltiguérem
## Català
### Verb

enaltiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enaltir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·ti·gué·rem (5)
* Anagrama: alentiguérem
# enaltiguésseu
## Català
### Verb

enaltiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·ti·gués·seu (5)
* Anagrama: alentiguésseu
# egutegiez
## Basc
### Nom

egutegiez
* instrumental definit plural de egutegi
# egutegietatik
## Basc
### Nom

egutegietatik
* ablatiu definit plural de egutegi
# egutegira
## Basc
### Nom

egutegira
* al·latiu definit singular de egutegi
# egutegiraino
## Basc
### Nom

egutegiraino
* terminatiu definit singular de egutegi
# egutegirekin
## Basc
### Nom

egutegirekin
* comitatiu indefinit de egutegi
# egutegiren
## Basc
### Nom

egutegiren
* genitiu indefinit de egutegi
# egutegietarantz
## Basc
### Nom

egutegietarantz
* al·latiu direccional definit plural de egutegi
# egutegiko
## Basc
### Nom

egutegiko
* genitiu locatiu definit singular de egutegi
# egutegirantz
## Basc
### Nom

egutegirantz
* al·latiu direccional definit singular de egutegi
# egutegik
## Basc
### Nom

egutegik
* ergatiu indefinit de egutegi
# elevàreu
## Català
### Verb

elevàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de elevar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb elevar.
# elevàs
## Català
### Verb

elevàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb elevar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb elevar.
# elevàsseu
## Català
### Verb

elevàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb elevar.
# elevàssim
## Català
### Verb

elevàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb elevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·le·vàs·sim (4)
* Anagrama: aviléssem
# elevàieu
## Català
### Verb

elevàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de elevar.
# elevàrem
## Català
### Verb

elevàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de elevar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb elevar.
# elevàssiu
## Català
### Verb

elevàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb elevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·le·vàs·siu (4)
* Anagrama: avilésseu
# elevàveu
## Català
### Verb

elevàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de elevar.
# elevàssem
## Català
### Verb

elevàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb elevar.
# empavonaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βu.nəˈɾas/ balear /əm.pə.vo.nəˈɾas/, /əm.pə.vu.nəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βo.naˈɾas/ valencià /em.pa.vo.naˈɾas/, /em.pa.βo.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

empavonaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de empavonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·na·ràs (5)
# empavonaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βu.nəˈɾi.əm/ balear /əm.pə.vo.nəˈɾi.əm/, /əm.pə.vu.nəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βo.naˈɾi.em/ valencià /em.pa.vo.naˈɾi.em/, /em.pa.βo.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

empavonaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de empavonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·na·rí·em (6)
# empavonassis
## Català
### Verb

empavonassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.

#### Variants

* empavonessis, empavonesses, empavonasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nas·sis (5)
# empavonasses
## Català
### Verb

empavonasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.

#### Variants

* empavonessis, empavonesses, empavonassis

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nas·ses (5)
# empavonarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βu.nəˈɾa/ balear /əm.pə.vo.nəˈɾa/, /əm.pə.vu.nəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βo.naˈɾa/ valencià /em.pa.vo.naˈɾa/, /em.pa.βo.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

empavonarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de empavonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·na·rà (5)
# empavonaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βu.nəˈɾe/ balear /əm.pə.vo.nəˈɾe/, /əm.pə.vu.nəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βo.naˈɾe/ valencià /em.pa.vo.naˈɾe/, /em.pa.βo.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

empavonaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de empavonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·na·ré (5)
# empavonassen
## Català
### Verb

empavonassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.

#### Variants

* empavonessin, empavonessen, empavonassin

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nas·sen (5)
# empavonassin
## Català
### Verb

empavonassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.

#### Variants

* empavonessin, empavonessen, empavonassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nas·sin (5)
# empavonaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βu.nəˈɾi.əs/ balear /əm.pə.vo.nəˈɾi.əs/, /əm.pə.vu.nəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βo.naˈɾi.es/ valencià /em.pa.vo.naˈɾi.es/, /em.pa.βo.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

empavonaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de empavonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·na·ri·es (6)
# empavonaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βu.nəˈɾi.əw/ balear /əm.pə.vo.nəˈɾi.əw/, /əm.pə.vu.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βo.naˈɾi.ew/ valencià /em.pa.vo.naˈɾi.ew/, /em.pa.βo.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

empavonaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de empavonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·na·rí·eu (6)
# enfilosada
## Català
### Verb

enfilosada
* Participi femení singular del verb enfilosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sa·da (5)
# enfilosaran
## Català
### Verb

enfilosaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enfilosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sa·ran (5)
# enfilosarem
## Català
### Verb

enfilosarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de enfilosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sa·rem (5)
# enfilosaren
## Català
### Verb

enfilosaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enfilosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sa·ren (5)
# enfilosares
## Català
### Verb

enfilosares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de enfilosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sa·res (5)
# enfilosa
## Català
### Verb

enfilosa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de enfilosar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb enfilosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sa (4)
* Heterograma de 8 lletres (aefilnos)
# enfilosam
## Català
### Verb

enfilosam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enfilosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sam (4)
* Heterograma de 9 lletres (aefilmnos)
# enfilosant
## Català
### Verb

enfilosant
* Gerundi del verb enfilosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sant (4)
# enfilosar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fi.ɫuˈza/ balear /əɱ.fi.ɫoˈza/, /əɱ.fi.ɫuˈza/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fi.ɫoˈza/ valencià /eɱ.fi.ɫoˈzaɾ/, /eɱ.fi.ɫoˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enfilosà
   * Etimologia: Del prefix en- i filosa.

### Verb

enfilosar trans.
* (mallorquí) Sinònim de encerrosar.

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sar (4)
* Heterograma de 9 lletres (aefilnors)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# encaririva
## Català
### Verb

encaririva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de encarir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de encarir.

#### Variants

* [1] encariria
* [2] encariria

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ri·ri·va (5)
# encariríets
## Català antic
### Verb

encariríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de encarir

#### Variants

* encariríeu
# encaririven
## Català
### Verb

encaririven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de encarir.

#### Variants

* encaririen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ri·ri·ven (5)
# encaririves
## Català
### Verb

encaririves
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de encarir.

#### Variants

* encariries

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ri·ri·ves (5)
# encariré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɾiˈɾe/, occidental /eŋ.ka.ɾiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

encariré
* Primera persona del singular (jo) del futur de encarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ri·ré (4)
* Anagrames: crearien, recarien

## Català antic
### Verb

encariré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de encarir
# encaririen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɾiˈɾi.ən/, occidental /eŋ.ka.ɾiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

encaririen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de encarir.

#### Variants

* encaririven

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ri·ri·en (5)
* Anagrama: incineraré

## Català antic
### Verb

encaririen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de encarir
# encariries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɾiˈɾi.əs/, occidental /eŋ.ka.ɾiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

encariries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de encarir.

#### Variants

* encaririves

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ri·ri·es (5)
* Anagrama: enciriar-se

## Català antic
### Verb

encariries
* segona persona singular (tu) del condicional de encarir
# encariríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɾiˈɾi.əm/, occidental /eŋ.ka.ɾiˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

encariríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de encarir.

#### Variants

* encarirívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ri·rí·em (5)

## Català antic
### Verb

encariríem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del condicional de encarir
# elaiarekin
## Basc
### Nom

elaiarekin
* comitatiu definit singular de elai
# elaiarengan
## Basc
### Nom

elaiarengan
* inessiu definit singular de elai
# elaiarentzat
## Basc
### Nom

elaiarentzat
* benefactiu definit singular de elai
# elaiaren
## Basc
### Nom

elaiaren
* genitiu definit singular de elai
# elaiarenganaino
## Basc
### Nom

elaiarenganaino
* terminatiu definit singular de elai
# elaiarengandik
## Basc
### Nom

elaiarengandik
* ablatiu definit singular de elai
# elaiarengatik
## Basc
### Nom

elaiarengatik
* causal definit singular de elai
# elaiarengana
## Basc
### Nom

elaiarengana
* al·latiu definit singular de elai
# elaiarenganako
## Basc
### Nom

elaiarenganako
* genitiu locatiu definit singular de elai
# elaiarenganantz
## Basc
### Nom

elaiarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de elai
# empasseguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.səˈɣe.səs/, occidental /em.pa.seˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

empasseguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empassegar.

#### Variants

* empasseguessis
# empasseguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.səˈɣe.sin/, occidental /em.pa.seˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

empasseguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empassegar.

#### Variants

* empasseguessen
# empasseguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈsɛ.ɣis/ balear /əm.pəˈsə.ɣis/, /əm.pəˈsɛ.ɣis/ Occidental: /em.paˈse.ɣis/
   * Rimes: -ɛɡis

### Verb

empasseguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb empassegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pas·se·guis (4)
* Anagrama: sapiguéssem
# empasseguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.səˈɣe.sis/, occidental /em.pa.seˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

empasseguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empassegar.

#### Variants

* empasseguesses
# empasseguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈsɛ.ɣin/ balear /əm.pəˈsə.ɣin/, /əm.pəˈsɛ.ɣin/ Occidental: /em.paˈse.ɣin/
   * Rimes: -ɛɡin

### Verb

empasseguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb empassegar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb empassegar.
# empassegués
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.səˈɣes/, occidental /em.pa.seˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

empassegués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empassegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empassegar.
# empasseguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.səˈɣe.səm/, occidental /em.pa.seˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

empasseguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empassegar.

#### Variants

* empasseguéssim
# empasseguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.səˈɣe.səw/, occidental /em.pa.seˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

empasseguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empassegar.

#### Variants

* empasseguéssiu
# empassegueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.səˈɣɛw/ balear /əm.pə.səˈɣəw/, /əm.pə.səˈɣɛw/ Occidental: /em.pa.seˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

empassegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de empassegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb empassegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb empassegar.
# empassegui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈsɛ.ɣi/ balear /əm.pəˈsə.ɣi/, /əm.pəˈsɛ.ɣi/ Occidental: /em.paˈse.ɣi/
   * Rimes: -ɛɡi

### Verb

empassegui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empassegar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb empassegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb empassegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb empassegar.

#### Variants

* [1] empassego

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pas·se·gui (4)
* Anagrames: apeguéssim, paiguéssem
# enforrellà
## Català
### Verb

enforrellà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enforrellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·re·llà (4)
# enforrellàsseu
## Català
### Verb

enforrellàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enforrellar.

#### Variants

* enforrellàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·re·llàs·seu (5)
# enforrelleu
## Català
### Verb

enforrelleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enforrellar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enforrellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enforrellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·re·lleu (4)
# enforrellàreu
## Català
### Verb

enforrellàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enforrellar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enforrellar.

#### Variants

* [2] enforrellàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·re·llà·reu (5)
# enforrellí
## Català
### Verb

enforrellí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enforrellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·re·llí (4)
# enforrellàssem
## Català
### Verb

enforrellàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enforrellar.

#### Variants

* enforrellàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·re·llàs·sem (5)