OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esconillaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.niˈʎa.ɾən/ balear /əs.ko.niˈʎa.ɾən/, /əs.ku.niˈja.ɾən/ Occidental: /es.ko.niˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esconillaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esconillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·ni·lla·ren (5)
* Anagrama: consellarien
# escoles públiques
## Català
### Nom

escoles públiques f. pl.
* Forma plural de escola pública.
# escolesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈɫe.səs/ balear /əs.koˈɫe.səs/, /əs.kuˈɫe.səs/ Occidental: /es.koˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

escolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escolar.

#### Variants

* escolessis, escolassis, escolasses, escolares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·les·ses (4)
# escolessi
## Català
### Verb

escolessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escolar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escolar.

#### Variants

* [1] escolés, escolàs, escolara
* [2] escolés, escolàs, escolara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·les·si (4)
* Anagrama: isòsceles
# escoles religioses
## Català
### Nom

escoles religioses f. pl.
* Forma plural de escola religiosa.
# escoles rurals
## Català
### Nom

escoles rurals f. pl.
* Forma plural de escola rural.
# escoles universitàries
## Català
### Nom

escoles universitàries f. pl.
* Forma plural de escola universitària.
# escoles tècniques
## Català
### Nom

escoles tècniques f. pl.
* Forma plural de escola tècnica.
# escoles tècniques superiors
## Català
### Nom

escoles tècniques superiors f. pl.
* Forma plural de escola tècnica superior.
# escoles unitàries
## Català
### Nom

escoles unitàries f. pl.
* Forma plural de escola unitària.
# escolessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈɫe.sən/ balear /əs.koˈɫe.sən/, /əs.kuˈɫe.sən/ Occidental: /es.koˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

escolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escolar.

#### Variants

* escolessin, escolassin, escolassen, escolaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·les·sen (4)
# escaquejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.kəˈʒa.βən/ balear /əs.kə.kəˈd͡ʒa.vən/, /əs.kə.kəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /es.ka.keˈʒa.βen/ valencià /es.ka.keˈd͡ʒa.ven/, /es.ka.keˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

escaquejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escaquejar-se.
# escaquejo
## Català
### Verb

escaquejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escaquejar-se.

#### Variants

* escaquege
# escaquejàssem
## Català
### Verb

escaquejàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaquejar-se.

#### Variants

* escaquegéssim, escaquegéssem, escaquejàrem
# escaquejàsseu
## Català
### Verb

escaquejàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaquejar-se.

#### Variants

* escaquegéssiu, escaquegésseu, escaquejàreu
# escaquejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.kəˈʒa.βəs/ balear /əs.kə.kəˈd͡ʒa.vəs/, /əs.kə.kəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.ka.keˈʒa.βes/ valencià /es.ka.keˈd͡ʒa.ves/, /es.ka.keˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

escaquejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escaquejar-se.
# escaquejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.kəˈʒa.ɾəm/ balear /əs.kə.kəˈd͡ʒa.ɾəm/, /əs.kə.kəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /es.ka.keˈʒa.ɾem/, valencià /es.ka.keˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

escaquejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escaquejar-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaquejar-se.

#### Variants

* [2] escaquegéssim, escaquegéssem, escaquejàssem
# escaquejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.kəˈʒa.βə/ balear /əs.kə.kəˈd͡ʒa.və/, /əs.kə.kəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /es.ka.keˈʒa.βa/ valencià /es.ka.keˈd͡ʒa.va/, /es.ka.keˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

escaquejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escaquejar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escaquejar-se.
# escaquejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.kəˈʒa/ balear /əs.kə.kəˈd͡ʒa/, /əs.kə.kəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /es.ka.keˈʒa/, valencià /es.ka.keˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

escaquejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escaquejar-se.
# escaquejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.kəˈʒa.ɾəw/ balear /əs.kə.kəˈd͡ʒa.ɾəw/, /əs.kə.kəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /es.ka.keˈʒa.ɾew/, valencià /es.ka.keˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

escaquejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escaquejar-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaquejar-se.

#### Variants

* [2] escaquegéssiu, escaquegésseu, escaquejàsseu
# erección
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.ɾekˈθjon/, meridional \e.ɾekˈθjoŋ\
       Americà: alt /e.ɾekˈsjon/, baix \e.ɾekˈsjoŋ\, austral /e.ɾekˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

erección f. ‎(plural erecciones)
* erecció

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·rec·ción (3)
# erecta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈɾɛk.tə/ Occidental: nord-occidental /eˈɾɛk.ta/ valencià /eˈɾɛk.ta/, /eˈɾɛk.tɛ/
   * Rimes: -ɛkta
   * Homòfon: erecte

### Adjectiu

erecta f. ‎(plural erectes)
* Forma femenina de erecte.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·rec·ta (3)
* Anagrama: acrete

## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈrɛk.taː/, /eːˈrɛk.ta/

### Adjectiu

ērectā
* ablatiu femení singular de ērectus
ērecta
* nominatiu femení singular de ērectus
* nominatiu neutre plural de ērectus
* vocatiu femení singular de ērectus
* vocatiu neutre plural de ērectus
* acusatiu neutre plural de ērectus
# erectae
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈrɛk.taj/

### Adjectiu

ērectae
* nominatiu femení plural de ērectus
* vocatiu femení plural de ērectus
* genitiu femení singular de ērectus
* datiu femení singular de ērectus
# erecció
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾək.siˈo/, occidental /e.ɾek.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí erectio.

### Nom

erecció f. ‎(plural ereccions)
* Posició del penis cap amunt, en excitació.
* Acció o efecte d'erigir.
    Va prometre l'erecció d'una basílica.

#### Traduccions

* Anglès: erection $^{(en)}$
* Castellà: erección $^{(es)}$
* Francès: érection $^{(fr)}$
* Italià: erezione $^{(it)}$
* Occità: ereccion $^{(oc)}$ f.
* Portuguès: erecção $^{(pt)}$ f., ereção $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·rec·ci·ó (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# erect
## Anglès
### Adjectiu

erect ‎(comparatiu more erect, superlatiu most erect)
* erecte

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# erectas
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈrɛk.taːs/

### Adjectiu

ērectās
* acusatiu femení plural de ērectus
# erecte
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɾɛk.tə/, occidental /eˈɾɛk.te/
   * Rimes: -ɛkte
   * Homòfon: erecta
   * Etimologia: Del llatí erēctum, de ērēctus, participi de ērigō ‎(«erigir, posar dret»), segle XX. Doblet del patrimonial ert.

### Adjectiu

erecte m. ‎(femení erecta, plural invariable erectes)
* Dret i rígid.
* En erecció.

#### Antònims

* (en erecció) pèndul

#### Traduccions

* Anglès: erect $^{(en)}$
* Castellà: erecto $^{(es)}$
* Francès: dressé $^{(fr)}$
* Italià: eretto $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·rec·te (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB

## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈrɛk.tɛ/

### Adjectiu

ērecte
* vocatiu masculí singular de ērectus
# erectam
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈrɛk.tam/

### Adjectiu

ērectam
* acusatiu femení singular de ērectus
# erectarum
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.rɛkˈtaː.rʊm/

### Adjectiu

ērectārum
* genitiu femení plural de ērectus
# escopinyi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈpi.ɲi/ balear /əs.koˈpi.ɲi/, /əs.kuˈpi.ɲi/ Occidental: /es.koˈpi.ɲi/
   * Rimes: -iɲi

### Verb

escopinyi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escopinyar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escopinyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escopinyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escopinyar.
# escopinyin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈpi.ɲin/ balear /əs.koˈpi.ɲin/, /əs.kuˈpi.ɲin/ Occidental: /es.koˈpi.ɲin/
   * Rimes: -iɲin

### Verb

escopinyin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escopinyar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escopinyar.
# escopinyà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɲa/ balear /əs.ko.piˈɲa/, /əs.ku.piˈɲa/ Occidental: /es.ko.piˈɲa/
   * Rimes: -a

### Verb

escopinyà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escopinyar.
# escopinyàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɲa.ɾəm/ balear /əs.ko.piˈɲa.ɾəm/, /əs.ku.piˈɲa.ɾəm/ Occidental: /es.ko.piˈɲa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

escopinyàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escopinyar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopinyar.
# escopinyo
## Català
### Verb

escopinyo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escopinyar.
# escopinyàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɲa.ɾəw/ balear /əs.ko.piˈɲa.ɾəw/, /əs.ku.piˈɲa.ɾəw/ Occidental: /es.ko.piˈɲa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

escopinyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escopinyar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopinyar.
# escopinyàsseu
## Català
### Verb

escopinyàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopinyar.
# escopinyis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈpi.ɲis/ balear /əs.koˈpi.ɲis/, /əs.kuˈpi.ɲis/ Occidental: /es.koˈpi.ɲis/
   * Rimes: -iɲis

### Verb

escopinyis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escopinyar.
# escopinyàssem
## Català
### Verb

escopinyàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopinyar.
# esbotzam
## Català
### Verb

esbotzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esbotzar.
# esbotzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈd͡za/ balear /əz.boˈd͡za/, /əz.buˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /ez.βoˈd͡za/ valencià /ez.boˈd͡zaɾ/, /ez.βoˈd͡za/ Informal: nord-occidental /az.βoˈd͡za/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: esbotzà, esbutzà, esbutzar
   * Etimologia: Variant de esbutzar, segle XIX.

### Verb

esbotzar trans., pron. ‎(pronominal esbotzar-se)
* Rebentar fent pressió.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esbotzo, esbotza, esbotzem Vocal rizotònica: /o/

#### Variants

* esbutzar

#### Traduccions

* Anglès: burst $^{(en)}$
* Castellà: reventar $^{(es)}$
* Francès: crever $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bot·zar (3)
* Heterograma de 8 lletres (abeorstz)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esbotzar-se
## Català
### Verb

esbotzar-se
* Forma pronominal de esbotzar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esbotzares
# esbotz
## Català
### Verb

esbotz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbotzar.
# esbotzara
## Català
### Verb

esbotzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotza
## Català
### Verb

esbotza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esbotzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esbotzar.
# esbotzaran
## Català
### Verb

esbotzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esbotzar.
# esdentàssiu
## Català
### Verb

esdentàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentar.

#### Variants

* esdentéssiu, esdentésseu, esdentàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·tàs·siu (4)
* Anagrames: destinàsseu, estudiassen
# esdentéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dənˈte.səm/, occidental /ez.ðenˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esdentéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentar.

#### Variants

* esdentéssim, esdentàssim, esdentàssem
# esdentàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.dənˈta.βəw/, balear /əz.ðənˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /ez.ðenˈta.βew/ valencià /ez.ðenˈta.vew/, /ez.ðenˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esdentàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esdentar.
# esdentés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dənˈtes/, occidental /ez.ðenˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

esdentés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentar.

#### Variants

* [1] esdentàs
* [2] esdentàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·tés (3)
* Anagrames: desentès, desentés
# esdentàssim
## Català
### Verb

esdentàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentar.

#### Variants

* esdentéssim, esdentéssem, esdentàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·tàs·sim (4)
* Anagrama: destinàssem
# esdentàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dənˈta.ɾəw/, occidental /ez.ðenˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esdentàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esdentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·tà·reu (4)
* Anagrama: endeutar-se
# esdentàssem
## Català
### Verb

esdentàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentar.

#### Variants

* esdentéssim, esdentéssem, esdentàssim
# esdentàs
## Català
### Verb

esdentàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentar.

#### Variants

* [1] esdentés
* [2] esdentés

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·tàs (3)
* Anagrames: datessen, tensades
# esdentàsseu
## Català
### Verb

esdentàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentar.

#### Variants

* esdentéssiu, esdentésseu, esdentàssiu
# escatesques
## Català antic
### Verb

escatesques
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de escatir
# escatesqui
## Català
### Verb

escatesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escatir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escatir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escatir.

#### Variants

* [1] escateixi, escatisca
* [2] escateixi, escatisca
* [3] escateixi, escatisca

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·tes·qui (4)
* Anagrama: ascètiques
# escatesquen
## Català antic
### Verb

escatesquen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de escatir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de escatir
# escatesquis
## Català
### Verb

escatesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escatir.

#### Variants

* escateixis, escatisques

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·tes·quis (4)
* Anagrama: escatisques
# escatia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈti.ə/, occidental /es.kaˈti.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

escatia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escatir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escatir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ti·a (4)
* Anagrama: tacaies

## Català antic
### Verb

escatia
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de escatir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de escatir
# escatesc
## Català
### Verb

escatesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escatir.

#### Variants

* escateixo, escateixi, escatisc, escatixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·tesc (3)

## Català antic
### Verb

escatesc
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de escatir
# escatesca
## Català antic
### Verb

escatesca
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de escatir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de escatir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de escatir
# escatesquin
## Català
### Verb

escatesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escatir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escatir.

#### Variants

* [1] escateixin, escatisquen
* [2] escateixin, escatisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·tes·quin (4)
* Anagrama: escatisquen
# esbalaiguera
## Català
### Verb

esbalaiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalair.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalair.
# esbalaigueren
## Català
### Verb

esbalaigueren
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalair.
# esbalaigueres
## Català
### Verb

esbalaigueres
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalair.
# esbalaiguessen
## Català
### Verb

esbalaiguessen
* (col·loquial central, septentrional, nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalair.
# esbalaiguesses
## Català
### Verb

esbalaiguesses
* (col·loquial central, septentrional, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalair.
# esbalaigueven
## Català
### Verb

esbalaigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esbalair.
# esbalaigueva
## Català
### Verb

esbalaigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbalair.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esbalair.
# esbotzau
## Català
### Verb

esbotzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esbotzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esbotzar.
# esbotzassen
## Català
### Verb

esbotzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzassin
## Català
### Verb

esbotzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzava
## Català
### Verb

esbotzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbotzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esbotzar.
# esbotzaríeu
## Català
### Verb

esbotzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esbotzar.
# esbotzasses
## Català
### Verb

esbotzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzassis
## Català
### Verb

esbotzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esgarrinyareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.ri.ɲəˈɾɛw/ balear /əz.ɣə.ri.ɲəˈɾəw/, /əz.ɣə.ri.ɲəˈɾɛw/ Occidental: /ez.ɣa.ri.ɲaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esgarrinyareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esgarrinyar.
# esgarrinyarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ri.ɲəˈɾi.ən/, occidental /ez.ɣa.ri.ɲaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esgarrinyarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esgarrinyar.
# esgarrinyaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ri.ɲəˈɾe/, occidental /ez.ɣa.ri.ɲaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esgarrinyaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esgarrinyar.
# esgarrinyaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ri.ɲəˈɾi.ə/, occidental /ez.ɣa.ri.ɲaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esgarrinyaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esgarrinyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esgarrinyar.
# esgarrinyaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ri.ɲəˈɾi.əs/, occidental /ez.ɣa.ri.ɲaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esgarrinyaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esgarrinyar.
# esgarrinyarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ri.ɲəˈɾa/, occidental /ez.ɣa.ri.ɲaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esgarrinyarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esgarrinyar.
# esgarrinyaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ri.ɲəˈɾas/, occidental /ez.ɣa.ri.ɲaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esgarrinyaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esgarrinyar.
# esgarrinyaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ri.ɲəˈɾi.əw/, occidental /ez.ɣa.ri.ɲaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esgarrinyaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esgarrinyar.
# esercitassero
## Italià
### Verb

esercitassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de esercitare
# esercitarsi
## Italià

   * Pronúncia: /e.zer.t͡ʃiˈtar.si/

### Verb

esercitarsi pron.
* forma pronominal de esercitare ‎(«exercitar-se»)
* entrenar-se, fer exercici

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ser·ci·tàr·si (5)
# esercitasse
## Italià
### Verb

esercitasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de esercitare
# esercitassi
## Italià
### Verb

esercitassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de esercitare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de esercitare
# esercitare
## Italià

   * Pronúncia: /e.zer.t͡ʃiˈtaː.re/
   * Etimologia: Del llatí exercere.

### Verb

esercitare trans. ‎(pronominal esercitarsi)
* exercitar
* exercir

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ser·ci·tà·re (5)
# esercitassimo
## Italià
### Verb

esercitassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de esercitare
# esercitantesi
## Italià
### Verb

esercitantesi
* participi present de esercitarsi
# esercitarono
## Italià
### Verb

esercitarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de esercitare
# esercitaste
## Italià
### Verb

esercitaste
* segona persona plural (voi) del passat de esercitare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de esercitare
# esercitante
## Italià
### Verb

esercitante
* participi present de esercitare
# escatxigats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.t͡ʃiˈɣats/, occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣats/
   * Rimes: -ats

### Verb

escatxigats
* Participi masculí plural del verb escatxigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gats (4)
# escatxigarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.t͡ʃi.ɣəˈɾa/, occidental /es.ka.t͡ʃi.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

escatxigarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de escatxigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·ga·rà (5)