OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# creem
## Català
### Verb

creem ‎(infinitiu crear)
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de crear.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb crear.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb crear.
creem ‎(infinitiu creure)
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de creure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·em (2)
* Anagrames: creme, mercè
# creent
## Català
### Verb

creent
* (valencià) Gerundi del verb creure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·ent (2)
* Anagrames: centre, enterc, recent, tercen
# creeguéssou
## Català
### Verb

creeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb crear.
# creencias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kɾeˈen.θjas/, meridional \kɾeˈeŋ.θjah\
       Americà: alt /kɾeˈen.s(ja)s/, baix \kɾeˈeŋ.sjah\, austral /kɾeˈen.sjas/
   * Rimes: -enθjas

### Nom

creencias f. pl.
* forma plural de creencia
# creença
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾəˈɛn.sə/, occidental /kɾeˈen.sa/
   * Rimes: -ɛnsa
   * Etimologia: De creure i el sufix -ença, segle XIV.

### Nom

creença f. ‎(plural creences)
* Idea, proposició o principi, no verificat o no verificable, que s'accepta com a cert.

#### Sinònims

* convicció
* impressió, sentiment

#### Derivats

* creure
* creient

#### Traduccions

* Alemany: Glauben $^{(de)}$ m.
* Anglès: belief $^{(en)}$
* Àrab: اِعْتِقَاد‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: հավատ $^{(hy)}$ ‎(havat)
* Asturià: creyencia $^{(ast)}$ f.
* Belarús: ве́ра $^{(be)}$ f. ‎(vera)
* Búlgar: вя́ра $^{(bg)}$ f. ‎(viara)
* Castellà: creencia $^{(es)}$ f.
* Coreà: 믿음 $^{(ko)}$ ‎(mideum)
* Danès: tro $^{(da)}$ c.
* Eslovac: viera $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: vera $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: kredo $^{(eo)}$, kredaro $^{(eo)}$
* Estonià: usk $^{(et)}$
* Finès: usko $^{(fi)}$
* Francès: croyance $^{(fr)}$
* Friülà: crodince $^{(fur)}$ f.
* Gallec: crenza $^{(gl)}$ f.
* Georgià: რწმენა $^{(ka)}$ ‎(rtsmena)
* Grec: πίστη $^{(el)}$ f. ‎(pisti), πιστεύω $^{(el)}$ n. ‎(pistev́o)
* Guaraní: jerovia $^{(gn)}$
* Hebreu: האמנה‎ $^{(he)}$
* Hindi: मत $^{(hi)}$ f.
* Italià: credenza $^{(it)}$ f.
* Japonès: 確信 $^{(ja)}$
* Kazakh: сенім $^{(kk)}$ ‎(senim)
* Kirguís: ишеним $^{(ky)}$ ‎(ixenim)
* Kurd: bawer $^{(ku)}$
* Letó: ticība $^{(lv)}$ f.
* Llatí: fides $^{(la)}$ f., opinio $^{(la)}$ f.
* Macedoni: вера $^{(mk)}$ f.
* Mongol: итгэл $^{(mn)}$
* Neerlandès: geloof $^{(nl)}$ n.
* Occità: cresença $^{(oc)}$ f.
* Polonès: wiara $^{(pl)}$ f., wierzenie $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: crença $^{(pt)}$ f.
* Romanès: credinţă $^{(ro)}$ f.
* Rus: ве́ра $^{(ru)}$ f. ‎(vera), убежде́ние $^{(ru)}$ n. ‎(ubejdénie)
* Serbocroat: веровање $^{(sh)}$ n. (ciríl·lic), verovanje $^{(sh)}$ n. (llatí), вера $^{(sh)}$ f. (ciríl·lic), vera $^{(sh)}$ f. (llatí)
* Suec: tro $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: эътиқод $^{(tg)}$
* Tagal: paniwala $^{(tl)}$
* Txec: víra $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: ві́ра $^{(uk)}$ f. ‎(vira)
* Uzbek: eʻtiqod $^{(uz)}$
* Való: creyance $^{(wa)}$ f.
* Xinès: 相信 $^{(zh)}$ ‎(xiàngxìn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·en·ça (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* creença. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
* TermFolk
# creegués
## Català
### Verb

creegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb crear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·e·gués (3)
* Anagrama: cegueres
# creen
## Català
### Verb

creen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de crear.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb crear.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb crear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·en (2)
* Anagrames: cerné, renec
# creencia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kɾeˈen.θja/, meridional \kɾeˈeŋ.θja\
       Americà: alt /k(ɾe)ˈen.sja/, baix \kɾeˈeŋ.sja\, austral /kɾeˈen.sja/
   * Rimes: -enθja

### Nom

creencia f. ‎(plural creencias)
* creença

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·en·cia (3)

### Vegeu també

* creencia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# condissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈdi.sis/ balear /konˈdi.sis/, /kunˈdi.sis/ Occidental: /konˈdi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

condissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb condir.
# conditionally
## Anglès

   * Etimologia: De conditional i el sufix -ly.

### Adverbi

conditionally ‎(comparatiu more conditionally, superlatiu most conditionally)
* condicionalment
# conditioned response
## Anglès
### Nom

conditioned response ‎(plural conditioned responses)
* reflex condicionat

#### Sinònims

* conditioned reflex

### Vegeu també

* conditioned response. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# conditioning
## Anglès
### Nom

conditioning ‎(comptable i incomptable, plural conditionings)
* condicionament

### Vegeu també

* conditioning. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# condissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈdi.sin/ balear /konˈdi.sin/, /kunˈdi.sin/ Occidental: /konˈdi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

condissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb condir.
# conditioned responses
## Anglès
### Nom

conditioned responses
* forma plural de conditioned response
# conditioned reflex
## Anglès
### Nom

conditioned reflex ‎(plural conditioned reflexes)
* reflex condicionat

#### Sinònims

* conditioned response

### Vegeu també

* conditioned reflex. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# conditioned reflexes
## Anglès
### Nom

conditioned reflexes
* forma plural de conditioned reflex
# conditionings
## Anglès
### Nom

conditionings
* forma plural de conditioning
# competència bàsica
## Català
### Nom

competència bàsica f. ‎(plural competències bàsiques)
* Competència fonamental que permet l'adquisició de totes les altres competències.

#### Traduccions

* Anglès: basic skill $^{(en)}$, essential skill $^{(en)}$
* Castellà: competencia básica $^{(es)}$
* Francès: compétence de base $^{(fr)}$, compétence essentielle $^{(fr)}$, compétence fondamentale $^{(fr)}$

### Vegeu també

* competència bàsica. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# competència educativa
## Català
### Nom

competència educativa f. ‎(plural competències educatives)
* Capacitat de posar en pràctica de forma integrada, en contextos i situacions diferents, els coneixements, les habilitats i les actituds personals adquirides.

#### Traduccions

* Anglès: educational skill $^{(en)}$
* Castellà: competencia educativa $^{(es)}$
* Francès: compétence éducative $^{(fr)}$

### Vegeu també

* competència educativa. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# competència genèrica
## Català
### Nom

competència genèrica f. ‎(plural competències genèriques)
* competència general

### Vegeu també

* competència genèrica. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# competència informacional
## Català
### Nom

competència informacional f. ‎(plural competències informacionals)
* Competència necessària per a la cerca, selecció, organització, transferència i utilització de la informació.

#### Traduccions

* Anglès: information competence $^{(en)}$
* Castellà: competencia informacional $^{(es)}$
* Francès: compétence informationnelle $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* competència informacional. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# competència d'acció professional
## Català
### Nom

competència d'acció professional f. ‎(plural competències d'acció professional)
* Conjunt de coneixements, destreses i actituds necessaris per realitzar bé la feina, saber resoldre problemes professionals de forma efectiva i amb autonomia, i col·laborar amb l'entorn laboral i l'organització del treball.

#### Traduccions

* Anglès: competence $^{(en)}$
* Castellà: competencia de acción profesional $^{(es)}$
* Francès: competence professionnelle $^{(fr)}$

### Vegeu també

* competència d'acció professional. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# competència instrumental
## Català
### Nom

competència instrumental f. ‎(plural competències instrumentals)
* Competència genèrica relacionada amb les habilitats metodològiques, cognitives, tecnològiques, lingüístiques i comunicatives, necessària per a resoldre problemes i completar coneixements.

#### Traduccions

* Anglès: instrumental competence $^{(en)}$
* Castellà: competencia instrumental $^{(es)}$
* Francès: competence instrumentale $^{(fr)}$

### Vegeu també

* competència instrumental. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# competència comunicativa
## Català
### Nom

competència comunicativa f. ‎(plural competències comunicatives)
* Coneixement pràctic i no necessàriament explícit de les regles gramaticals, culturals i socials que regeixen la utilització de la llengua en el context social.

#### Traduccions

* Anglès: communicative competence $^{(en)}$
* Castellà: competencia comunicativa $^{(es)}$
* Francès: compétence communicative $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* competència comunicativa. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# competència general
## Català
### Nom

competència general f. ‎(plural competències generals)
* Competència necessària per al desenvolupament vital de la persona, i que és compartida per diferents professions o per diversos àmbits del coneixement.

#### Sinònims

* competència genèrica
* competència transversal

#### Traduccions

* Anglès: generic competence $^{(en)}$, transversal competence $^{(en)}$
* Castellà: competencia genérica $^{(es)}$, competencia transversal $^{(es)}$
* Francès: compétence générique $^{(fr)}$, compétence transversale $^{(fr)}$

### Vegeu també

* competència general. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# competència emocional
## Català
### Nom

competència emocional f. ‎(plural competències emocionals)
* Conjunt de coneixements, destreses i actituds que permeten comprendre, expressar i regular de forma apropiada els fenòmens emocionals, amb la finalitat d'adaptar-se millor als processos d'aprenentatge, les relacions interpersonals o la resolució de problemes.

#### Traduccions

* Anglès: emotional competence $^{(en)}$
* Castellà: competencia emocional $^{(es)}$
* Francès: compétence émotionnelle $^{(fr)}$

### Vegeu també

* competència emocional. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# competència específica
## Català
### Nom

competència específica f. ‎(plural competències específiques)
* Competència pròpia d'una professió o àmbit de coneixement concret, que suposa la capacitat d'aplicar les habilitats i els coneixements a noves situacions dins de la mateixa professió o àmbit de coneixement.

#### Traduccions

* Anglès: specific competence $^{(en)}$
* Castellà: competencia específica $^{(es)}$
* Francès: compétence spécifique $^{(fr)}$

### Vegeu també

* competència específica. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# corromper
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ko.romˈpeɾ/
       Americà: alt /k(o).romˈpeɾ/, baix /ko.romˈpeɾ/
   * Rimes: -eɾ

### Verb

corromper ‎(present corrompo, passat corrompí, futur corromperé)
* corrompre

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·rrom·per (3)
# corrompemmo
## Italià
### Verb

corrompemmo
* primera persona plural (noi) del passat de corrompere
# corrompen
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuˈrom.pən/, occidental /koˈrom.pen/
   * Rimes: -ompen

### Verb

corrompen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de corrompre.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb corrompre.
    [Que ells/elles/vostès] corrompin o corrompen (forma occidental i baleàrica).
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb corrompre.
# corrompendo
## Italià
### Verb

corrompendo
* gerundi de corrompere
# corrompente
## Italià
### Verb

corrompente
* participi present de corrompere
# corrompentesi
## Italià
### Verb

corrompentesi
* participi present de corrompersi
# corrompendosi
## Italià
### Verb

corrompendosi
* gerundi de corrompersi
# corrompera
## Català

   * Pronúncia: valencià /ko.romˈpe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Verb

corrompera
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb corrompre.
    [Jo] corrompés o corrompera.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb corrompre.
    [Ell/ella/vostè] corrompés o corrompera.
# corromperai
## Italià
### Verb

corromperai
* segona persona singular (tu) del futur de corrompere
# cop lliure directe
## Català
### Nom

cop lliure directe m. ‎(plural cops lliures directes)
* (futbol, hoquei sobre patins) tir lliure directe

### Vegeu també

* cop lliure directe. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cop picat
## Català
### Nom

cop picat m. ‎(plural cops picats)
* (hoquei) Llançament molt potent executat aixecant l'estic enrere per sobre l'altura dels malucs, amb les mans molt separades, i abaixant-lo fins a colpejar la bola o el disc amb un únic moment de contacte amb la pala.

#### Traduccions

* Anglès: slap shot $^{(en)}$
* Castellà: slap-shot $^{(es)}$
* Francès: lancer frappé $^{(fr)}$

### Vegeu també

* cop picat. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cop rectificat
## Català
### Nom

cop rectificat m. ‎(plural cops rectificats)
* (bàdminton) Cop de dreta eminentment ofensiu executat per sobre el cap, en què es colpeja un volant que es dirigeix cap al costat oposat al braç de sosteniment de la raqueta.

#### Traduccions

* Anglès: round-the-head stroke $^{(en)}$
* Castellà: golpe rectificado $^{(es)}$
* Francès: coup autour de la tête $^{(fr)}$

### Vegeu també

* cop rectificat. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cop ràpid
## Català
### Nom

cop ràpid m. ‎(plural cops ràpids)
* (tennis de taula) Cop propi d'un jugador ofensiu executat amb un moviment de gran velocitat per a provocar un canvi de ritme en el joc.

#### Traduccions

* Anglès: quick stroke $^{(en)}$
* Castellà: golpe rápido $^{(es)}$
* Francès: coup rapide $^{(fr)}$

### Vegeu també

* cop ràpid. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cop lliure indirecte
## Català
### Nom

cop lliure indirecte m. ‎(plural cops lliures indirectes)
* (futbol, hoquei sobre patins) tir lliure indirecte

### Vegeu també

* cop lliure indirecte. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cop ofensiu
## Català
### Nom

cop ofensiu m. ‎(plural cops ofensius)
* (pilota, esports de raqueta) Cop, generalment potent, executat amb l'objectiu de prendre la iniciativa per guanyar el punt en joc.

#### Traduccions

* Anglès: offensive stroke $^{(en)}$
* Castellà: golpe ofensivo $^{(es)}$
* Francès: coup offensif $^{(fr)}$

### Vegeu també

* cop ofensiu. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cop paral·lel
## Català
### Nom

cop paral·lel m. ‎(plural cops paral·lels)
* (tennis, bàdminton) Cop executat de manera que la pilota o el volant travessa la pista de joc paral·lelament a les línies laterals.

#### Traduccions

* Anglès: down-the-line stroke $^{(en)}$, straight stroke $^{(en)}$
* Castellà: golpe paralelo $^{(es)}$
* Francès: balle le long de la ligne $^{(fr)}$, coup en ligne droite $^{(fr)}$

### Vegeu també

* cop paral·lel. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cop natural
## Català
### Nom

cop natural m. ‎(plural cops naturals)
* (billar) Cop fàcil que no requereix un efecte especial ni un angle complicat.

#### Traduccions

* Anglès: natural $^{(en)}$
* Castellà: golpe natural $^{(es)}$
* Francès: coup naturel $^{(fr)}$

### Vegeu també

* cop natural. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cop pla
## Català
### Nom

cop pla m. ‎(plural cops plans)
* (esports de raqueta) Cop executat de manera que no s'imprimeix gairebé cap efecte al volant o a la pilota.

#### Notes

En bàdminton, és un cop pla el cop pla creuat.

#### Traduccions

* Anglès: drive $^{(en)}$, flat stroke $^{(en)}$
* Castellà: drive $^{(es)}$, golpe llano $^{(es)}$, golpe plano $^{(es)}$
* Francès: coup plat $^{(fr)}$, drive $^{(fr)}$, frappe tendue $^{(fr)}$

### Vegeu també

* cop pla. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cop tallat
## Català
### Nom

cop tallat m. ‎(plural cops tallats)
* (esports de raqueta) Cop executat de manera que s'imprimeix un efecte de retrocés a la pilota o el volant o bé un canvi de ritme en la velocitat del volant.

#### Sinònims

* tallada (tennis de taula)

#### Traduccions

* Anglès: backspin shot $^{(en)}$, chop $^{(en)}$, slice $^{(en)}$
* Castellà: golpe cortado $^{(es)}$
* Francès: balle coupée $^{(fr)}$, coup coupé $^{(fr)}$, coupé $^{(fr)}$

### Vegeu també

* cop tallat. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cumuli
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊ.mʊ.liː/

### Nom

cumulī
* nominatiu plural de cumulus
* vocatiu plural de cumulus
* genitiu singular de cumulus
# cumulis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊ.mʊ.liːs/

### Nom

cumulīs
* datiu plural de cumulus
* ablatiu plural de cumulus
# cumulavi
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊ.mʊˈlaː.wiː/

### Verb

cumulāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de cumulō
# cumule
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊ.mʊ.lɛ/

### Nom

cumule
* vocatiu singular de cumulus
# cumulinar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ku.mu.ɫiˈna/ Occidental: nord-occidental /ku.mu.ɫiˈna/ valencià /ku.mu.ɫiˈnaɾ/, /ku.mu.ɫiˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)

### Verb

cumulinar trans.
* (arcaisme) Acaramullar, abarrotar, omplir, reblir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·mu·li·nar (4)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# cumulos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊ.mʊ.loːs/

### Nom

cumulōs
* acusatiu plural de cumulus
# cumulo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊ.mʊ.loː/
   * Etimologia: Derivat de cumulus.

### Verb

cumulō ‎(1a present$^?$), cumulās ‎(2a present), cumulāre ‎(infinitiu), cumulāvī ‎(perfet), cumulātum ‎(supí)
* amuntegar, jo amuntego
* acumular, jo acumulo

#### Derivats

* accumulō
* cumulātē
* cumulātus

### Nom

cumulō
* datiu singular de cumulus
* ablatiu singular de cumulus
# cumulorum
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊ.mʊˈloː.rʊm/

### Nom

cumulōrum
* genitiu plural de cumulus
# cumulum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊ.mʊ.lʊm/

### Nom

cumulum
* acusatiu singular de cumulus
# cumulus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊ.mʊ.lʊs/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *ḱewh₁- («inflar»).

### Nom

cumulus m. ‎(genitiu cumulī)
* muntet, pila
* cim

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | cumulus | cumulī |
| Vocatiu | cumule | cumulī |
| Acusatiu | cumulum | cumulōs |
| Genitiu | cumulī | cumulōrum |
| Datiu | cumulō | cumulīs |
| Ablatiu | cumulō | cumulīs |
# conoceré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ko.no.θeˈɾe/
       Americà: alt /ko.n(o).seˈɾe/, baix /ko.no.seˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

conoceré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb conocer
# conocimientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ko.no.θiˈmjen.tos/, meridional \ko.no.θiˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /ko.no.siˈmjen.t(o)s/, baix \ko.no.siˈmjeŋ.toh\, austral /ko.no.siˈmjen.tos/
   * Rimes: -entos

### Nom

conocimientos m. pl.
* forma plural de conocimiento
# conocimientos previos
## Castellà
### Nom

conocimientos previos m. pl.
* forma plural de conocimiento previo
# conocimiento previo
## Castellà
### Nom

conocimiento previo m. ‎(plural conocimientos previos)
* coneixement previ

### Vegeu també

* conocimiento previo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# conoidales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ko.noiˈða.les\, meridional \ko.noiˈða.leh\
       Americà: alt /ko.noiˈda.l(e)s/, baix \ko.noiˈða.leh\, austral \ko.noiˈða.les\
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

conoidales inv. pl.
* forma plural de conoidal
# conocimiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ko.no.θiˈmjen.to/, meridional \ko.no.θiˈmjeŋ.to\
       Americà: alt /ko.n(o).siˈmjen.to/, baix \ko.no.siˈmjeŋ.to\, austral /ko.no.siˈmjen.to/
   * Rimes: -ento
   * Etimologia: De conocer i el sufix -miento.

### Nom

conocimiento m. ‎(plural conocimientos)
* coneixement

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·no·ci·mien·to (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre conocimiento
* conocimiento. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# costumares
## Català
### Verb

costumares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de costumar.

## Català antic
### Verb

costumares
* segona persona singular (tu) del passat de costumar
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de costumar
# costumarets
## Català antic
### Verb

costumarets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de costumar
# costumariva
## Català
### Verb

costumariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de costumar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de costumar.
# costumarives
## Català
### Verb

costumarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de costumar.
# costumarà
## Català
### Verb

costumarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de costumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·tu·ma·rà (4)
* Anagrama: acostumar

## Català antic
### Verb

costumarà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de costumar
# costumaria
## Català
### Verb

costumaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de costumar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de costumar.

## Català antic
### Verb

costumaria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de costumar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de costumar
# costumareu
## Català
### Verb

costumareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de costumar.

## Català antic
### Verb

costumareu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de costumar
# costumarien
## Català
### Verb

costumarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de costumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·tu·ma·ri·en (5)
* Heterograma d'11 lletres (aceimnorstu)
* Anagrames: curiosament, menstruació

## Català antic
### Verb

costumarien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de costumar
# costumaries
## Català
### Verb

costumaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de costumar.

## Català antic
### Verb

costumaries
* segona persona singular (tu) del condicional de costumar
# costumariven
## Català
### Verb

costumariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de costumar.
# confirmessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.firˈme.sin/ balear /koɱ.fiɾˈme.sin/, /kuɱ.firˈme.sin/ Occidental: /koɱ.fiɾˈme.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

confirmessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb confirmar.

#### Variants

* confirmeguessen, confirmessen, confirmassin, confirmassen, confirmaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fir·mes·sin (4)