OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# tossut
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tuˈsut/ balear /toˈsut/, /tuˈsut/ Occidental: /toˈsut/
   * Rimes: -ut
   * Etimologia: De tos ‎(«part del cap») i el sufix -ut, segle XVII.

### Adjectiu

tossut m. ‎(femení tossuda, plural masculí tossuts, plural femení tossudes)
* Persona que s'entesta a tenir la raó o a fer una cosa d'una determinada manera malgrat els avisos d'altri.
* Perseverant, constant.

#### Traduccions

* Alemany: dickköpfig $^{(de)}$, stur $^{(de)}$
* Anglès: stubborn $^{(en)}$
* Àrab: عَنِيد‎ $^{(ar)}$
* Armeni: համառ $^{(hy)}$ ‎(hamar)
* Belarús: упа́рты $^{(be)}$ ‎(uparti)
* Búlgar: инат $^{(bg)}$ ‎(inat)
* Castellà: tozudo $^{(es)}$, terco $^{(es)}$, testarudo $^{(es)}$, cabezota $^{(es)}$, obcecado $^{(es)}$, obstinado $^{(es)}$, cabezaduro $^{(es)}$
* Danès: stædig $^{(da)}$
* Eslovac: tvrdohlavý $^{(sk)}$, neústupčivý $^{(sk)}$
* Eslovè: trmast $^{(sl)}$
* Estonià: kangekaelne $^{(et)}$
* Feroès: treiskur $^{(fo)}$
* Finès: itsepäinen $^{(fi)}$
* Francès: têtu $^{(fr)}$, entêté $^{(fr)}$
* Gallec: teimudo $^{(gl)}$, testán $^{(gl)}$, cornán $^{(gl)}$
* Georgià: ჯიუტი $^{(ka)}$ ‎(djiuti)
* Grec: πεισματάρης $^{(el)}$ ‎(pismataris)
* Grec antic: αὐθάδης $^{(grc)}$ ‎(authádēs), σκληροτράχηλος $^{(grc)}$ ‎(sklērotrákhēlos)
* Hebreu: עַקְשָׁן‎ $^{(he)}$
* Hindi: हठी $^{(hi)}$
* Hongarès: makacs $^{(hu)}$, konok $^{(hu)}$
* Italià: ostinato $^{(it)}$, testardo $^{(it)}$
* Japonès: 頑固な $^{(ja)}$
* Lituà: užsispyręs $^{(lt)}$
* Llatí: obstinatus $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: FERRO $^{(csc)}$
* Macedoni: твр́доглав $^{(mk)}$
* Neerlandès: hardnekkig $^{(nl)}$
* Noruec: sta $^{(no)}$
* Polonès: uparty $^{(pl)}$
* Portuguès: teimoso $^{(pt)}$, cabeça-dura $^{(pt)}$
* Quítxua: thalu $^{(qu)}$
* Romanès: încăpățânat $^{(ro)}$, căpățânos $^{(ro)}$
* Rus: упо́рный $^{(ru)}$ ‎(uporni)
* Serbocroat: тврдоглав $^{(sh)}$, tvrdoglav $^{(sh)}$
* Suec: envis $^{(sv)}$
* Turc: inatçı $^{(tr)}$
* Txec: tvrdohlavý $^{(cs)}$, neústupný $^{(cs)}$
* Való: tiestou $^{(wa)}$
* Vietnamita: bướng bỉnh $^{(vi)}$
* Xinès: 頑固 $^{(zh)}$ ‎(顽固, wángù)

### Nom

tossut m. ‎(plural tossuts)
* saltamartí

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·sut (2)
* Anagrama: tustos

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# tossudament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tuˌsu.ðəˈmen/ balear /toˌsu.ðəˈment/, /tuˌsu.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /toˌsu.ðaˈmen/ valencià /toˌsu.ðaˈment/, /toˌsu.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De tossut i el sufix -ment.

### Adverbi

tossudament
* D’una manera tossuda.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·su·da·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# tossudes
## Català

   * Pronúncia: oriental /tuˈsu.ðəs/, occidental /toˈsu.ðes/
   * Rimes: -udes

### Adjectiu

tossudes f. pl.
* Forma plural de tossuda.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·su·des (3)
* Anagrames: sud-estos, sud-oests
# tossà
## Català

   * Pronúncia: oriental /tuˈsa/, occidental /toˈsa/
   * Rimes: -a
   * Homòfons: tossar, tussar, tussà

### Verb

tossà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de tossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·sà (2)
* Anagrames: assot $^{(revers)}$, astos, ossat, tassó, Tosas
# tossives
## Català
### Verb

tossives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tossir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·si·ves (3)
* Anagrama: votessis
# tir directe
## Català
### Nom

tir directe m. ‎(plural tirs directes)
* (basquetbol) Llançament executat de manera que la pilota entra dintre la cistella sense tocar ni el cèrcol ni el tauler.

#### Sinònims

* tir net

#### Traduccions

* Anglès: clean shot $^{(en)}$, swish shot $^{(en)}$, swisher $^{(en)}$
* Castellà: tiro directo $^{(es)}$, tiro limpio $^{(es)}$
* Francès: lancer direct $^{(fr)}$, lancer net $^{(fr)}$

### Vegeu també

* tir directe. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.

## Francès
### Nom

tir directe m. ‎(plural tirs directes)
* (handbol) llançament directe

### Vegeu també

* tir directe. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# tir en plongeant
## Francès
### Nom

tir en plongeant m. ‎(plural tirs en plongeant)
* (handbol) llançament amb caiguda

#### Sinònims

* tir plongé

### Vegeu també

* tir en plongeant. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# tir estàtic
## Català
### Nom

tir estàtic m. ‎(plural tirs estàtics)
* (basquetbol) Llançament executat amb els peus immòbils sobre la pista de joc.

#### Traduccions

* Anglès: set shot $^{(en)}$
* Castellà: tiro estacionario $^{(es)}$, tiro estático $^{(es)}$
* Francès: tir à l'arrêt $^{(fr)}$, tir sur place $^{(fr)}$

### Vegeu també

* tir estàtic. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# tir du poignet
## Francès
### Nom

tir du poignet m. ‎(plural tirs du poignet)
* (hoquei sobre patins, hoquei sobre gel) tir de canell

### Vegeu també

* tir du poignet. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# tir en appui
## Francès
### Nom

tir en appui m. ‎(plural tirs en appui)
* (handbol) llançament amb suport

### Vegeu també

* tir en appui. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# tir en suspension
## Francès
### Nom

tir en suspension m. ‎(plural tirs en suspension)
* (basquetbol, handbol) llançament en suspensió

#### Sinònims

* tir avec élan
* tir en extension

### Vegeu també

* tir en suspension. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# tir en extension
## Francès
### Nom

tir en extension m. ‎(plural tirs en extension)
* (basquetbol, handbol) llançament en suspensió

#### Sinònims

* tir avec élan
* tir en suspension

### Vegeu també

* tir en extension. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# tir en safata
## Català
### Nom

tir en safata m. ‎(plural tirs en safata)
* (basquetbol) Llançament executat impulsant o deixant caure la pilota amb la mà plana en una acció començada aixecant la pilota des de sota la cistella.

#### Sinònims

* safata

#### Traduccions

* Anglès: lay-in $^{(en)}$, lay-up shot $^{(en)}$
* Castellà: bandeja $^{(es)}$, tiro en bandeja $^{(es)}$
* Francès: tir déposé $^{(fr)}$

### Vegeu també

* tir en safata. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# tir déposé
## Francès
### Nom

tir déposé m. ‎(plural tirs déposés)
* (basquetbol) tir en safata

### Vegeu també

* tir déposé. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# tir en ciseaux
## Francès
### Nom

tir en ciseaux m. ‎(plural tirs en ciseaux)
* (futbol) tisora

### Vegeu també

* tir en ciseaux. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# titubejàssem
## Català
### Verb

titubejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb titubejar.
# titubejàsseu
## Català
### Verb

titubejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb titubejar.
# titubejàssiu
## Català
### Verb

titubejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb titubejar.
# titubejàreu
## Català
### Verb

titubejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de titubejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb titubejar.
# titubejàs
## Català
### Verb

titubejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb titubejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb titubejar.
# titubejàrem
## Català
### Verb

titubejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de titubejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb titubejar.
# titubejaves
## Català
### Verb

titubejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de titubejar.
# titubejo
## Català
### Verb

titubejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de titubejar.
# titubejà
## Català
### Verb

titubejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de titubejar.
# titubejàssim
## Català
### Verb

titubejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb titubejar.
# testifiquéssim
## Català
### Verb

testifiquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb testificar.
# testifiquéssiu
## Català
### Verb

testifiquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb testificar.
# testigo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tesˈti.ɣo\, meridional \tehˈti.ɣo\
       Americà: alt /t(e)sˈti.ɡo/, baix \tehˈti.ɣo\
   * Rimes: -iɡo
   * Etimologia: De testiguar.

### Nom

testigo m. ‎(plural testigos)
* testimoni

#### Relacionats

* atestiguar
* testimonio

### Miscel·lània

* Síl·labes: tes·ti·go (3)

### Vegeu també

* testigo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre testigo
# testifiquí
## Català
### Verb

testifiquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de testificar.
# testify
## Anglès
### Verb

testify ‎(3a persona singular present testifies, gerundi testifying, passat i participi testified)
* testificar, declarar
# testigos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tesˈti.ɣos\, meridional \tehˈti.ɣoh\
       Americà: alt /t(e)sˈti.ɡos/, baix \tehˈti.ɣoh\, austral \tehˈti.ɣos\
   * Rimes: -iɡos

### Nom

testigos m. pl.
* forma plural de testigo
# testifiqués
## Català
### Verb

testifiqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb testificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb testificar.
# testifiquéssem
## Català
### Verb

testifiquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb testificar.
# testifiquésseu
## Català
### Verb

testifiquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb testificar.
# testifying
## Anglès
### Verb

testifying
* gerundi de testify
# tarda
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈtar.də/, balear /ˈtaɾ.ðə/ alguerès /ˈtal.da/ Occidental: /ˈtaɾ.ða/ Informal: nord-occidental /ˈtaɾ.ðe/
   * Rimes: -aɾda
   * Etimologia: De l’antic hora tarda ‎(«el tard», literalment «hora tardana»), segle XV, consolidat per influx del castellà tarde.

### Nom

tarda f. ‎(plural tardes)
* Part del dia entre el migdia i el vespre. Convencionalment, de les 14h o 15h, després de dinar, fins les 19h (a l'hivern) o 20h (a l'estiu).

#### Sinònims

* horabaixa, capvespre, en mallorquí i menorquí (en altres llocs concretat abans i després del crepuscle)
* vesprada, en valencià (en altres llocs concretat al voltant del crepuscle)
* aprés-dinar, obsolet
* després-dinar, obsolet
* aprés-menjar, obsolet

#### Traduccions

* Alemany: Nachmittag $^{(de)}$ m.
* Anglès: afternoon $^{(en)}$
* Asturià: tarde $^{(ast)}$ f.
* Castellà: tarde $^{(es)}$ f.
* Francès: après-midi $^{(fr)}$ m., tantôt $^{(fr)}$
* Italià: pomeriggio $^{(it)}$ m., pomeridiano $^{(it)}$ m.
* Llatí: vesper $^{(la)}$, vesperus $^{(la)}$ m., vespera $^{(la)}$ f.
* Llengua de signes catalana: TARDA $^{(csc)}$
* Occità: tantossada $^{(oc)}$ f., tantòst $^{(oc)}$, ser $^{(oc)}$, sera $^{(oc)}$ f., vèsprea $^{(oc)}$ f.
* Portuguès: tarde $^{(pt)}$ f.
* Romanès: dupa-amiaza $^{(ro)}$
* Tahitià: tapera'a mahana $^{(ty)}$, tahara'a mahana $^{(ty)}$, taupera'a mahana $^{(ty)}$

### Verb

tarda
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de tardar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb tardar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tar·da (2)
* Anagrames: ardat, datar

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* La llengua dels processos de crims a la Lleida del segle XVI, de Maria Dolors Farreny i Sistac

## Castellà

   * Pronúncia: \ˈtaɾ.ða\
   * Rimes: -aɾda

### Adjectiu

tarda f. ‎(plural tardas)
* forma femenina de tardo

### Verb

tarda
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb tardar

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtar.da/, /ˈtar.daː/

### Adjectiu

tarda
* nominatiu femení singular de tardus
* nominatiu neutre plural de tardus
* vocatiu femení singular de tardus
* vocatiu neutre plural de tardus
* acusatiu neutre plural de tardus
tardā
* ablatiu femení singular de tardus

## Occità

   * Pronúncia: /ˈtaɾ.ðɔ/

### Nom

tarda f. ‎(plural tardas o tardes [aranès])
* vesprada, caiguda de la tarda
# tardaies
## Català
### Verb

tardaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tardar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tar·da·ies (3)
* Anagrames: dataries, desairat, editaràs, estirada
# tardaia
## Català
### Verb

tardaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de tardar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de tardar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tar·da·ia (3)
* Anagrama: dataria
# tardae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtar.daj/

### Adjectiu

tardae
* nominatiu femení plural de tardus
* vocatiu femení plural de tardus
* genitiu femení singular de tardus
* datiu femení singular de tardus
# tardaien
## Català
### Verb

tardaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de tardar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tar·da·ien (3)
* Anagrames: adinerat, atendria, datarien, editaran
# tardam
## Català
### Verb

tardam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de tardar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtar.dam/

### Adjectiu

tardam
* acusatiu femení singular de tardus
# trampelava
## Català
### Verb

trampelava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de trampelar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de trampelar.
# trampelaven
## Català
### Verb

trampelaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de trampelar.
# trampelaves
## Català
### Verb

trampelaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de trampelar.
# trampelassen
## Català
### Verb

trampelassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trampelar.
# trampelau
## Català
### Verb

trampelau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de trampelar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb trampelar.
# trampelasses
## Català
### Verb

trampelasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trampelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tram·pe·las·ses (4)
* Anagrama: traspaléssem
# trampelassin
## Català
### Verb

trampelassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trampelar.
# trampelassis
## Català
### Verb

trampelassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trampelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tram·pe·las·sis (4)
* Anagrama: traspaléssim
# toliríeu
## Català
### Verb

toliríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de tolir-se.
# toliria
## Català
### Verb

toliria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de tolir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de tolir-se.
# tolirien
## Català
### Verb

tolirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de tolir-se.
# toliries
## Català
### Verb

toliries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de tolir-se.
# tolireu
## Català
### Verb

tolireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de tolir-se.
# tolirà
## Català
### Verb

tolirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de tolir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·li·rà (3)
* Heterograma de 6 lletres (ailort)
* Anagrama: ratolí
# toliràs
## Català
### Verb

toliràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de tolir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·li·ràs (3)
* Heterograma de 7 lletres (ailorst)
* Anagrames: aristol, saltiró
# tombàssem
## Català
### Verb

tombàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tombar.
# tombà
## Català

   * Pronúncia: oriental /tumˈba/, occidental /tomˈba/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: tombar

### Verb

tombà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de tombar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tom·bà (2)
* Anagrama: botam
# tombàieu
## Català
### Verb

tombàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de tombar.
# tombàrem
## Català
### Verb

tombàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de tombar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tombar.
# tombstones
## Anglès
### Nom

tombstones
* forma plural de tombstone
# tombàreu
## Català
### Verb

tombàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de tombar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tombar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tom·bà·reu (3)
* Heterograma de 8 lletres (abemortu)
* Anagrama: Bartomeu
# tombàssim
## Català
### Verb

tombàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tombar.
# tombàs
## Català
### Verb

tombàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tombar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tombar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tom·bàs (2)
* Heterograma de 6 lletres (abmost)
* Anagrames: botams, obstam
# tombàsseu
## Català
### Verb

tombàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tombar.
# tenallar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tə.nəˈʎa/ balear /tə.nəˈʎa/, /tə.nəˈja/ Occidental: nord-occidental /te.naˈʎa/ valencià /te.naˈʎaɾ/, /te.naˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: tenallà
   * Etimologia: De tenalla.

### Verb

tenallar trans.
* Pinçar amb tenalles.
* Agafar ben fort.
* Un pensament o sentiment, afligir, torturar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: tenallo, tenalla, tenallem

#### Variants

* estenallar

#### Traduccions

* Anglès: grip $^{(en)}$
* Castellà: atenazar $^{(es)}$
* Francès: tenailler $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·na·llar (3)
* Anagrames: allerant, enllatar, entallar, tallaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# tenallaien
## Català
### Verb

tenallaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de tenallar.
# tenallaies
## Català
### Verb

tenallaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tenallar.
# tenallaia
## Català
### Verb

tenallaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de tenallar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de tenallar.
# tenallam
## Català
### Verb

tenallam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de tenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·na·llam (3)
* Anagrames: llamenta, llamentà
# tenallant
## Català
### Verb

tenallant
* Gerundi del verb tenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·na·llant (3)
* Anagrama: tallanten
# tenall
## Català
### Verb

tenall
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·nall (2)
* Anagrama: tallen
# tenalla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /təˈna.ʎə/ balear /təˈna.ʎə/, /təˈna.jə/ Occidental: /teˈna.ʎa/
   * Rimes: -aʎa
   * Etimologia: [1] Del llatí *tenacula, diminutiu de tenācēs ‎(«grapes»), de forcipes tenaces ‎(«tenalles resistents»), de tenāx ‎(«resistent»), segle XVI.
   * Etimologia: [2] Del llatí *tīnalia, plural de *tīnale, de tīna ‎(«ampolla de coll llarg»), segle XIII.

### Nom

tenalla f. ‎(plural tenalles)
* Estri format per dues peces de metall allargades, unides per un caragol, el qual es fa servir per subjectar fermament alguna cosa, pessigar o tallar.
* (futbol americà) Falta consistent a bloquejar pels genolls o per sota els genolls un adversari diferent del corredor que un altre jugador ja està bloquejant.

#### Traduccions

* Anglès: pincers $^{(en)}$
* Castellà: tenaza $^{(es)}$
* Francès: tenaille $^{(fr)}$
* Italià: tenaglia $^{(it)}$
* Anglès: chop block $^{(en)}$
* Castellà: chop block $^{(es)}$
* Francès: tenaille $^{(fr)}$

### Nom

tenalla f. ‎(plural tenalles)
* (nord-occidental, Aragó) gerra

### Verb

tenalla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de tenallar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb tenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·na·lla (3)
* Anagrames: anellat, atallen

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
* tenalla. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# tituleguéssom
## Català
### Verb

tituleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb titular.
# tituleguessen
## Català
### Verb

tituleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb titular.
# titulegueu
## Català
### Verb

titulegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb titular.
# tituleguéssou
## Català
### Verb

tituleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb titular.
# titulen
## Català

   * Pronúncia: oriental /tiˈtu.ɫən/, occidental /tiˈtu.ɫen/
   * Rimes: -ulen

### Verb

titulen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de titular.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb titular.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb titular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·tu·len (3)
* Anagrama: tutelin
# titulegués
## Català
### Verb

titulegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb titular.
# titules
## Català

   * Pronúncia: oriental /tiˈtu.ɫəs/, occidental /tiˈtu.ɫes/
   * Rimes: -ules

### Verb

titules
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de titular.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb titular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·tu·les (3)
* Anagrama: tutelis
# titulessa
## Català
### Verb

titulessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb titular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·tu·les·sa (4)
* Anagrames: siuletats, titlàsseu
# tituleguesses
## Català
### Verb

tituleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb titular.
# trampelis
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəmˈpɛ.ɫis/, occidental /tɾamˈpɛ.ɫis/
   * Rimes: -ɛlis

### Verb

trampelis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb trampelar.