OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# passivàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.siˈβa.βəm/, balear /pə.siˈva.vəm/ Occidental: nord-occidental /pa.siˈβa.βem/ valencià /pa.siˈva.vem/, /pa.siˈβa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

passivàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de passivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pas·si·và·vem (4)
# pedregàs
## Català
### Verb

pedregàs
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pedregar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pregades
# pedregés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ðɾəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /pe.ðɾeˈʒes/, valencià /pe.ðɾeˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

pedregés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pedrejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pedrejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·dre·gés (3)
# pedregéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ðɾəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /pe.ðɾeˈʒe.sim/, valencià /pe.ðɾeˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

pedregéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pedrejar.

#### Variants

* pedregéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·dre·gés·sim (4)
# pedregéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ðɾəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /pe.ðɾeˈʒe.sem/, valencià /pe.ðɾeˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

pedregéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pedrejar.

#### Variants

* pedregéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·dre·gés·sem (4)
# pedreja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəˈðɾɛ.ʒə/ balear /pəˈðɾə.ʒə/, /pəˈðɾɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /peˈðɾe.ʒa/, valencià /peˈðɾe.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

pedreja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de pedrejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb pedrejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·dre·ja (3)
# pedregéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ðɾəˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /pe.ðɾeˈʒe.siw/, valencià /pe.ðɾeˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

pedregéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pedrejar.

#### Variants

* pedregésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·dre·gés·siu (4)
* Anagrama: perseguides
# pedregí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ðɾəˈʒi/ Occidental: nord-occidental /pe.ðɾeˈʒi/, valencià /pe.ðɾeˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

pedregí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de pedrejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·dre·gí (3)
# pedrejada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ðɾəˈʒa.ðə/ balear /pə.ðɾəˈd͡ʒa.ðə/, /pə.ðɾəˈʒa.ðə/ Occidental: nord-occidental /pe.ðɾeˈʒa.ða/, valencià /pe.ðɾeˈd͡ʒa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

pedrejada
* Participi femení singular del verb pedrejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·dre·ja·da (4)
# pedregésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ðɾəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /pe.ðɾeˈʒe.sew/, valencià /pe.ðɾeˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

pedregésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pedrejar.

#### Variants

* pedregéssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·dre·gés·seu (4)
# pedregós
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ðɾəˈɣos/, occidental /pe.ðɾeˈɣos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De pedra i el sufix -ós, segle XI.

### Adjectiu

pedregós m. ‎(femení pedregosa, plural masculí pedregosos, plural femení pedregoses)
* Que conté moltes pedres.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·dre·gós (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# pervocava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.buˈka.βə/ balear /pəɾ.voˈka.və/, /pər.vuˈka.və/ Occidental: nord-occidental /per.βoˈka.βa/ valencià /peɾ.voˈka.va/, /peɾ.βoˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

pervocava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de pervocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de pervocar.
# pervoco
## Català
### Verb

pervoco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pervocar.
# pervocà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.buˈka/ balear /pəɾ.voˈka/, /pər.vuˈka/ Occidental: nord-occidental /per.βoˈka/ valencià /peɾ.voˈka/, /peɾ.βoˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

pervocà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de pervocar.
# pervocaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.buˈka.βən/ balear /pəɾ.voˈka.vən/, /pər.vuˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /per.βoˈka.βen/ valencià /peɾ.voˈka.ven/, /peɾ.βoˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

pervocaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de pervocar.
# pervocaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.buˈka.βəs/ balear /pəɾ.voˈka.vəs/, /pər.vuˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /per.βoˈka.βes/ valencià /peɾ.voˈka.ves/, /peɾ.βoˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

pervocaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de pervocar.
# pervocau
## Català
### Verb

pervocau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de pervocar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb pervocar.
# pervocassis
## Català
### Verb

pervocassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervocar.
# parné
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /paɾˈne/
       Americà: alt /p(a)ɾˈne/, baix /paɾˈne/
   * Rimes: -e
   * Etimologia: Del caló parné ‎(«blanc») aplicat a les monedes de plata clares, plural de parnó, del romaní parno.

### Nom

parné m. ‎(plural parnés)
* (col·loquial) calé, diner

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·né (2)
* Anagrames: arpen, paren, penar, perna, rapen

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre parné
# paro juvenil
## Castellà
### Nom

paro juvenil m. ‎(plural paros juveniles)
* atur juvenil

#### Sinònims

* desempleo juvenil
* desocupación juvenil

### Vegeu també

* paro juvenil. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# parochial school
## Anglès
### Nom

parochial school ‎(plural parochial schools)
* escola confessional

#### Sinònims

* church school
* confessional school
* denominational school

### Vegeu també

* parochial school. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# parmesà
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.məˈza/, occidental /paɾ.meˈza/
   * Rimes: -a

### Adjectiu

parmesà m. ‎(femení parmesana, plural masculí parmesans, plural femení parmesanes)
* Relatiu o pertanyent a Parma.

#### Traduccions

* Anglès: Parmesan $^{(en)}$
* Castellà: parmesano $^{(es)}$
* Gallec: parmesano $^{(gl)}$
* Portuguès: parmesão $^{(pt)}$

### Nom

parmesà m. ‎(plural parmesans, femení parmesana)
* Persona que habita o és originària de Parma.

#### Traduccions

* Anglès: Parmesan $^{(en)}$
* Castellà: parmesano $^{(es)}$
* Gallec: parmesano $^{(gl)}$
* Portuguès: parmesão $^{(pt)}$

### Nom

parmesà m. ‎(plural parmesans)
* Tipus de formatge de llet de vaca fabricat a Parma.

#### Traduccions

* Anglès: parmesan $^{(en)}$
* Castellà: parmesano $^{(es)}$
* Gallec: parmesano $^{(gl)}$
* Portuguès: parmesão $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·me·sà (3)
* Anagrames: ampares, emparàs, mapares, Sampera, separam

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot, ésAdir
# paro
## Català
### Verb

paro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de parar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb parar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb parar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ro (2)
* Anagrames: arpo, arpó, poar, proa, rapo

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈpa.ɾo/
   * Rimes: -aɾo
   * Etimologia:
       [Nom 1] De parar.
       [Adjectiu i Nom 2] Del llatí Parĭus, del grec antic Πάριος ‎(Pários).

### Nom

paro m. ‎(plural paros)
* atur

### Adjectiu

paro m. ‎(femení para, plural masculí paros, plural femení paras)
* (arcaisme) forma alternativa de pario

### Nom

paro m. ‎(plural paros, femení para)
* (arcaisme) forma alternativa de pario

### Verb

paro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb parar

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ro (2)
* Anagrames: arpo, arpó, opar, pora, prao, proa, rapo, rapó, ropa

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre paro

## Italià
### Verb

paro
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de parare

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpa.roː/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *per-; cognat amb pariō.

### Verb

parō ‎(1a present$^?$), parās ‎(2a present), parāre ‎(infinitiu), parāvī ‎(perfet), parātum ‎(supí)
* amanir, preparar
* arranjar, guarnir

#### Derivats

* parābilis
* apparō
* comparō
* disparō
* imperō
* praeparō
* properus
* reparō
* sēparō
* supparō
* vituperō
# paro cardíaco
## Castellà
### Nom

paro cardíaco m.
* (Patologia) aturada cardíaca

### Vegeu també

* paro cardíaco. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# parnés
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /paɾˈnes/, meridional /paɾˈneh/
       Americà: alt /p(a)ɾˈnes/, baix /paɾˈneh/, austral /paɾˈnes/
   * Rimes: -es

### Nom

parnés m. pl.
* forma plural de parné
# parne
## Romaní
### Adjectiu

parne
* forma plural de parno

### Nom

parne
* forma plural de parno
* (especialment) diners

#### Descendents

* Caló espanyol: parné
** Castellà: parné
# parni
## Romaní
### Adjectiu

parni
* forma femenina de parno ‎(«blanc»)

### Nom

parni f.
* (figuradament, segons el context) all, guix
# parno
## Romaní

   * Etimologia: Del sànscrit पाण्डु ‎(pāṇḍu).

### Adjectiu

parno ‎(femení parni, plural parne)
* blanc
* sinònim de gàlbeno ‎(«pàl·lid, ros»)

#### Antònims

* kalo ‎(«negre»)

#### Derivats

* parnărel ‎(«emblanquinar»)
* parnebalenqo ‎(«canós», literalment «de cabells blancs»)
* parnipen ‎(«blancor»)
* parnorro ‎(«blanquinós», literalment «blanquet»)

#### Descendents

* Caló espanyol: parnó
** Caló brasiler: parnon

### Nom

parno m. ‎(plural parne)
* (figuradament, segons el context) llet, formatge, ou, sucre, calç, paper

#### Sinònims

* (llet) thud
* (formatge) kiral
* (ou) anrro
* (sucre) dudlo
* (paper) lil

### Vegeu també

* Cizmich, Perseo; Adiego, Ignasi-Xavier. Rromani ćhib - Diccionari romaní-català / català-romaní. Círculo Rojo, 2022. ISBN 978-84-1155-225-7.
# peonareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.u.nəˈɾɛw/ balear /pə.o.nəˈɾəw/, /pə.u.nəˈɾɛw/ Occidental: /pe.o.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

peonareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de peonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·na·reu (4)
# peonam
## Català
### Verb

peonam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de peonar.

#### Variants

* peonem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·nam (3)
* Heterograma de 6 lletres (aemnop)
* Anagrames: apomen, aponem, empona, emponà
# peonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.uˈna/ balear /pə.oˈna/, /pə.uˈna/ Occidental: nord-occidental /pe.oˈna/ valencià /pe.oˈnaɾ/, /pe.oˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De peó, segle XIX.

### Verb

peonar intr.
* Caminar, els ocells.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: peono, peona, peonem Vocal rizotònica: /o/

#### Traduccions

* Anglès: hop $^{(en)}$
* Castellà: apeonar $^{(es)}$
* Francès: marcher $^{(fr)}$
* Italià: saltellare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·nar (3)
* Heterograma de 6 lletres (aenopr)
* Anagrames: arpone, poaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# peonaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.u.nəˈɾan/ balear /pə.o.nəˈɾan/, /pə.u.nəˈɾan/ Occidental: /pe.o.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

peonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de peonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·na·ran (4)
* Anagrama: aponaren
# peonaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.uˈna.ɾən/ balear /pə.oˈna.ɾən/, /pə.uˈna.ɾən/ Occidental: /pe.oˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

peonaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de peonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·na·ren (4)
# peonares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.uˈna.ɾəs/ balear /pə.oˈna.ɾəs/, /pə.uˈna.ɾəs/ Occidental: /pe.oˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

peonares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de peonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·na·res (4)
* Anagrames: esperona, esperonà, esponera
# peonades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.uˈna.ðəs/ balear /pə.oˈna.ðəs/, /pə.uˈna.ðəs/ Occidental: /pe.oˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

peonades
* Participi femení plural del verb peonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·na·des (4)
# peonant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.uˈnan/ balear /pə.oˈnant/, /pə.uˈnan/ Occidental: nord-occidental /pe.oˈnan/ valencià /pe.oˈnant/, /pe.oˈnan/
   * Rimes: -ant

### Verb

peonant
* Gerundi del verb peonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·nant (3)
* Anagrama: taponen
# peonarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.u.nəˈɾɛm/ balear /pə.o.nəˈɾəm/, /pə.u.nəˈɾɛm/ Occidental: /pe.o.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

peonarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de peonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·na·rem (4)
* Anagrama: emponaré
# peonaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.u.nəˈɾi.ə/ balear /pə.o.nəˈɾi.ə/, /pə.u.nəˈɾi.ə/ Occidental: /pe.o.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

peonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de peonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de peonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·na·ri·a (5)
* Anagrama: aparione
# peses salvatges
## Occità
### Nom

peses salvatges m. pl.
* forma plural de pese salvatge
# pesessa
## Català
### Verb

pesessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ses·sa (3)
* Anagrames: espases, espessa
# pesessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəˈze.sən/ balear /peˈze.sən/, /pəˈze.sən/ Occidental: /peˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

pesessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pesar.

### Miscel·lània

* Anagrama: penesses
# peses roges
## Occità
### Nom

peses roges m. pl.
* forma plural de pese roge
# peses senteires
## Occità
### Nom

peses senteires m. pl.
* forma plural de pese senteire
# peseguéssou
## Català
### Verb

peseguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pesar.

### Miscel·lània

* Anagrama: poueguesses
# pesesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəˈze.səs/ balear /peˈze.səs/, /pəˈze.səs/ Occidental: /peˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

pesesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ses·ses (3)
* Anagrama: espesses
# pengessi
## Català
### Verb

pengessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb penjar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb penjar.

#### Variants

* [1] pengessa, pengeguessa, pengés, penjàs, penjara
* [2] pengegués, pengés, penjàs, penjara
# pengessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɲˈʒe.sin/, occidental /peɲˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

pengessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb penjar.

#### Variants

* pengeguessen, pengessen, penjassin, penjassen, penjaren
# pengesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɲˈʒe.səs/, occidental /peɲˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

pengesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb penjar.

#### Variants

* pengeguesses, pengessis, penjassis, penjasses, penjares
# pengeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəɲˈʒɛw/ balear /pəɲˈʒəw/, /pəɲˈʒɛw/ Occidental: /peɲˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

pengeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de penjar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb penjar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb penjar.

#### Variants

* [1] penjau
* [2] pengegueu
* [3] penjau

### Miscel·lània

* Anagrama: peguen
# pengessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɲˈʒe.sis/, occidental /peɲˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

pengessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb penjar.

#### Variants

* pengeguesses, pengesses, penjassis, penjasses, penjares
# pengin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpeɲ.ʒin/, occidental /ˈpeɲ.d͡ʒin/

### Verb

pengin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb penjar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb penjar.

#### Variants

* [1] pengen
* [2] pengen
# pengis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpeɲ.ʒis/, occidental /ˈpeɲ.d͡ʒis/

### Verb

pengis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb penjar.

#### Variants

* penges, penjos
# penghulu
## Indonesi
### Nom

penghulu
* Líder, cap o director. Penghulu fou el títol que van portar a l'Àsia del sud-est diversos caps religiosos o seculars, principalment sota domini holandès (Índies Orientals Holandeses).

## Malai
### Nom

penghulu
* Líder, cap o director. Penghulu fou el títol que van portar a l'Àsia del sud-est diversos caps religiosos o seculars, principalment sota domini holandès (Índies Orientals Holandeses).

### Vegeu també

* Enciclopèdia de l'Islam, VIII, p.303-304
# pengim-penjam
## Català
### Adverbi

pengim-penjam
* Sense gràcia ni vivacitat; amb deixadesa.

#### Traduccions

* Anglès: wearily $^{(en)}$ [1]
* Castellà: cansinamente $^{(es)}$ [1]

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·gim·pen·jam (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# pengi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpeɲ.ʒi/, occidental /ˈpeɲ.d͡ʒi/

### Verb

pengi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de penjar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb penjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb penjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb penjar.

#### Variants

* [1] penjo, penge, penj
* [2] penge, penjo
* [3] penge, penjo
* [4] penge
# parrupegin
## Català
### Verb

parrupegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb parrupejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb parrupejar.
# parrupegésseu
## Català
### Verb

parrupegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb parrupejar.
# parrupegí
## Català
### Verb

parrupegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de parrupejar.
# parrupegis
## Català
### Verb

parrupegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb parrupejar.
# parrupegés
## Català
### Verb

parrupegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb parrupejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb parrupejar.
# parrupegéssim
## Català
### Verb

parrupegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb parrupejar.
# parrupegéssiu
## Català
### Verb

parrupegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb parrupejar.
# parrupegéssem
## Català
### Verb

parrupegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb parrupejar.
# parrupeja
## Català
### Verb

parrupeja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de parrupejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb parrupejar.
# perdoné
## Català antic
### Verb

perdoné
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de perdonar

#### Variants

* perdoní

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \peɾ.ðoˈne\
       Americà: alt \p(e)ɾ.ðoˈne\, baix \peɾ.ðoˈne\
   * Rimes: -e

### Verb

perdoné
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb perdonar
# perdonàvets
## Català antic
### Verb

perdonàvets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de perdonar
# perdonàssiu
## Català
### Verb

perdonàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* perdoneguéssou, perdonéssiu, perdonésseu, perdonàsseu, perdonàreu
# perdonàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.duˈna.βəw/ balear /pəɾ.ðoˈna.vəw/, /pər.ðuˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /per.ðoˈna.βew/ valencià /peɾ.ðoˈna.vew/, /peɾ.ðoˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

perdonàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de perdonar.

#### Variants

* perdonavo, perdonàieu
# perdonés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.duˈnes/ balear /pəɾ.ðoˈnes/, /pər.ðuˈnes/ Occidental: /peɾ.ðoˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

perdonés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* [1] perdonessi, perdonessa, perdoneguessa, perdonàs, perdonara
* [2] perdonessi, perdonegués, perdonàs, perdonara
# perdonàsseu
## Català
### Verb

perdonàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* perdoneguéssou, perdonéssiu, perdonésseu, perdonàssiu, perdonàreu

## Català antic
### Verb

perdonàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de perdonar

#### Variants

* perdonàssets, perdonàrets, perdonàreu
# perdonéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.duˈne.səm/ balear /pəɾ.ðoˈne.səm/, /pər.ðuˈne.səm/ Occidental: /peɾ.ðoˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

perdonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* perdoneguéssom, perdonéssim, perdonàssim, perdonàssem, perdonàrem
# perdonàssim
## Català
### Verb

perdonàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb perdonar.

#### Variants

* perdoneguéssom, perdonéssim, perdonéssem, perdonàssem, perdonàrem
# pestanyejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəs.tə.ɲəˈʒa/ balear /pəs.tə.ɲəˈd͡ʒa/, /pəs.tə.ɲəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /pes.ta.ɲeˈʒa/, valencià /pes.ta.ɲeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

pestanyejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de pestanyejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·ta·nye·jà (4)
# pestanyejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəs.tə.ɲəˈʒa.βəs/ balear /pəs.tə.ɲəˈd͡ʒa.vəs/, /pəs.tə.ɲəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /pes.ta.ɲeˈʒa.βes/ valencià /pes.ta.ɲeˈd͡ʒa.ves/, /pes.ta.ɲeˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

pestanyejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de pestanyejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·ta·nye·ja·ves (5)