OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# anostrés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nusˈtɾes/ balear /ə.nosˈtɾes/, /ə.nusˈtɾes/ Occidental: /a.nosˈtɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

anostrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anostrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nos·trés (3)
* Anagrames: atrossen, enrosats, ensostra, ensostrà, entossar, nosatres, ressonat, rotassen, tornessa, tossaren
# anostrésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nusˈtɾe.səw/ balear /ə.nosˈtɾe.səw/, /ə.nusˈtɾe.səw/ Occidental: /a.nosˈtɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

anostrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anostrar.
# anostrí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nusˈtɾi/ balear /ə.nosˈtɾi/, /ə.nusˈtɾi/ Occidental: /a.nosˈtɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

anostrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de anostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nos·trí (3)
* Heterograma de 7 lletres (ainorst)
* Anagrames: astorin, notaris, orinats, rosinat, troians
# alzinesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ziˈne.səs/, occidental /aɫ.ziˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

alzinesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alzinar.
# alzineu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ziˈnɛw/ balear /əɫ.ziˈnəw/, /əɫ.ziˈnɛw/ Occidental: /aɫ.ziˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alzineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alzinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb alzinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alzinar.
# alzini
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈzi.ni/, occidental /aɫˈzi.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

alzini
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alzinar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alzinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alzinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alzinar.
# alzinin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈzi.nin/, occidental /aɫˈzi.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

alzinin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alzinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb alzinar.
# alzinis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈzi.nis/, occidental /aɫˈzi.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

alzinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alzinar.
# alzinessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ziˈne.sən/, occidental /aɫ.ziˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

alzinessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alzinar.
# alzinessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ziˈne.sin/, occidental /aɫ.ziˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

alzinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alzinar.
# alzinessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ziˈne.sis/, occidental /aɫ.ziˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

alzinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alzinar.
# alzino
## Català
### Verb

alzino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alzinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·zi·no (3)
* Heterograma de 6 lletres (ailnoz)
* Anagrama: Olzina
# alzinà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ziˈna/, occidental /aɫ.ziˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

alzinà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de alzinar.
# apainduratarantz
## Basc
### Nom

apainduratarantz
* al·latiu direccional indefinit de apaindura
# apainduratara
## Basc
### Nom

apainduratara
* al·latiu indefinit de apaindura
# apainduraren
## Basc
### Nom

apainduraren
* genitiu definit singular de apaindura
* genitiu indefinit de apaindura
# apaindurarik
## Basc
### Nom

apaindurarik
* partitiu indefinit de apaindura
# apainduratako
## Basc
### Nom

apainduratako
* genitiu locatiu indefinit de apaindura
# apainduratan
## Basc
### Nom

apainduratan
* inessiu indefinit de apaindura
# apaindurarengatik
## Basc
### Nom

apaindurarengatik
* causal indefinit de apaindura
* causal definit singular de apaindura
# apaindurarentzat
## Basc
### Nom

apaindurarentzat
* benefactiu indefinit de apaindura
* benefactiu definit singular de apaindura
# apaindurari
## Basc
### Nom

apaindurari
* datiu indefinit de apaindura
* datiu definit singular de apaindura
# apaindurataraino
## Basc
### Nom

apaindurataraino
* terminatiu indefinit de apaindura
# animàieu
## Català
### Verb

animàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de animar.
# amoïnes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.muˈi.nəs/, occidental /a.moˈi.nes/
   * Rimes: -ines

### Verb

amoïnes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de amoïnar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Que tu] amoïnis o amoïnes; [tu] no amoïnis o amoïnes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ï·nes (4)
* Heterograma de 7 lletres (aeimnos)
* Anagrames: ensomia, ensomià, moianès, moianés, sonàiem
# amoïnesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.iˈne.səs/, occidental /a.mo.iˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

amoïnesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Tu] amoïnessis, amoïnesses, amoïnasses, amoïnassis o amoïnares.
# amoïneu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.iˈnɛw/, occidental /a.mo.iˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amoïneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amoïnar.
    [Vosaltres/vós] amoïneu o amoïnau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Que vosaltres/vós] amoïneu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amoïnar.
    Amoïneu o amoïnau [vosaltres/vós].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ï·neu (4)
* Heterograma de 7 lletres (aeimnou)
* Anagrama: Eunòmia
# amoïnessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.iˈne.sən/, occidental /a.mo.iˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

amoïnessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Ells/elles/vostès] amoïnessin, amoïnessen, amoïnassen, amoïnassin o amoïnaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ï·nes·sen (5)
* Anagrama: anomenessi
# amoïnin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈi.nin/ balear /ə.moˈi.nin/, /ə.muˈi.nin/ Occidental: /a.moˈi.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

amoïnin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Que ells/elles/vostès] amoïnin o amoïnen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amoïnar.
    Amoïnin o amoïnen [ells/elles/vostès].
# amoïnen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.muˈi.nən/, occidental /a.moˈi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

amoïnen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amoïnar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Que ells/elles/vostès] amoïnin o amoïnen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amoïnar.
    Amoïnin o amoïnen [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ï·nen (4)
* Anagrames: anomeni, anomení
# amoïnessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.iˈne.sin/, occidental /a.mo.iˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

amoïnessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Ells/elles/vostès] amoïnessin, amoïnessen, amoïnassen, amoïnassin o amoïnaren.
# amoïnessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.iˈne.sis/, occidental /a.mo.iˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

amoïnessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Tu] amoïnessis, amoïnesses, amoïnasses, amoïnassis o amoïnares.
# amoïni
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.muˈi.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

amoïni
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amoïnar.
    Forma septentrional: [jo] amoïno, amoïne, amoín o amoïni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Que jo] amoïni o amoïne.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Que ell/ella/vostè] amoïni o amoïne.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amoïnar.
    Amoïni o amoïne [ell/ella/vostè].
# apallís
## Català
### Verb

apallís
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apallissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·llís (3)
* Anagrama: pal·liàs
# apalléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈʎe.səm/, occidental /a.paˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

apalléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·llés·sem (4)
* Anagrames: apellàssem, apel·làssem
# apallésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈʎe.səw/, occidental /a.paˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

apallésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·llés·seu (4)
* Anagrames: apellàsseu, apel·làsseu
# apalléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈʎe.sim/, occidental /a.paˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

apalléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·llés·sim (4)
* Anagrames: apallissem, apellàssim, apel·làssim, pal·liàssem
# apama
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpa.mə/, occidental /aˈpa.ma/
   * Rimes: -ama

### Verb

apama
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apamar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apamar.
# apallàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈʎa.βəw/, balear /ə.pəˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.paˈʎa.βew/ valencià /a.paˈʎa.vew/, /a.paˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

apallàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apallar.
# apalléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈʎe.siw/, occidental /a.paˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

apalléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·llés·siu (4)
* Anagrames: apallisseu, apellàssiu, apel·làssiu, pal·liàsseu
# apallí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈʎi/, occidental /a.paˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

apallí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de apallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·llí (3)
* Anagrames: pal·lia, pal·lià
# apallés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈʎes/, occidental /a.paˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

apallés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·llés (3)
* Anagrames: apellàs, apel·làs
# amanyogaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ɲu.ɣəˈɾas/ balear /ə.mə.ɲo.ɣəˈɾas/, /ə.mə.ɲu.ɣəˈɾas/ Occidental: /a.ma.ɲo.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

amanyogaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amanyogar.
# amanyogaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ɲu.ɣəˈɾe/ balear /ə.mə.ɲo.ɣəˈɾe/, /ə.mə.ɲu.ɣəˈɾe/ Occidental: /a.ma.ɲo.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amanyogaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amanyogar.
# amanyogaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ɲu.ɣəˈɾi.əw/ balear /ə.mə.ɲo.ɣəˈɾi.əw/, /ə.mə.ɲu.ɣəˈɾi.əw/ Occidental: /a.ma.ɲo.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

amanyogaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amanyogar.
# amanyogaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ɲu.ɣəˈɾi.əs/ balear /ə.mə.ɲo.ɣəˈɾi.əs/, /ə.mə.ɲu.ɣəˈɾi.əs/ Occidental: /a.ma.ɲo.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amanyogaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amanyogar.
# amanyogarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ɲu.ɣəˈɾa/ balear /ə.mə.ɲo.ɣəˈɾa/, /ə.mə.ɲu.ɣəˈɾa/ Occidental: /a.ma.ɲo.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amanyogarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amanyogar.
# amanyogassen
## Català
### Verb

amanyogassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanyogar.
# amanyogassin
## Català
### Verb

amanyogassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanyogar.
# amanyogasses
## Català
### Verb

amanyogasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanyogar.
# amanyogassis
## Català
### Verb

amanyogassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanyogar.
# anillo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈni.ʎo/, meridional /aˈni.ʝo/
       Americà: /aˈni.ʝo/, austral \aˈni.ʒo\
   * Rimes: -iʎo

### Nom

anillo m. ‎(plural anillos)
* anell

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·llo (3)
# anihilí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ni.iˈɫi/, occidental /a.ni.iˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

anihilí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de anihilar.
# anillas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈni.ʎas/, meridional /aˈni.ʝah/
       Americà: alt /aˈni.ʝ(a)s/, baix /aˈni.ʝah/, austral \aˈni.ʒas\
   * Rimes: -iʎas

### Nom

anillas f. pl.
* forma plural de anilla
* (gimnàstica) anelles

### Vegeu també

* anillas. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# anillos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈni.ʎos/, meridional /aˈni.ʝoh/
       Americà: alt /aˈni.ʝ(o)s/, baix /aˈni.ʝoh/, austral \aˈni.ʒos\
   * Rimes: -iʎos

### Nom

anillos m. pl.
* forma plural de anillo
# animacion
## Occità

   * Pronúncia: /a.ni.maˈsju/

### Nom

animacion f. ‎(plural animacions)
* animació

#### Derivats

* reanimacion
# animaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.ni.maˈθjo.nes/, meridional /a.ni.maˈθjo.neh/
       Americà: alt /a.ni.maˈsjo.n(e)s/, baix /a.ni.maˈsjo.neh/, austral /a.ni.maˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

animaciones f. pl.
* forma plural de animación
# animaciones esqueletales
## Castellà
### Nom

animaciones esqueletales f. pl.
* forma plural de animación esqueletal
# anima
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈni.mə/, occidental /aˈni.ma/
   * Rimes: -ima

### Verb

anima
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de animar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb animar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·ma (3)
* Anagrames: aïnam, amaín, amaní, amina $^{(revers)}$, maina, mania

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.nɪ.ma/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *anə- ‎(«respirar»).

### Nom

anima f. ‎(genitiu animae)
* aire
    Aqua, terra, anima et sol.L'aigua, la terra, l'aire i el sol.
* alè
    Anima foetida.Mal alè.
* vida
    Animam relinquam potius quam illas deseram.Abans perdria la vida que abandonar-los.
* ànima
    Animae obscura umbra opertae, imagines mortuorum.Les ànimes que viuen en la foscor són els esperits dels morts.

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | anima | animae |
| Vocatiu | anima | animae |
| Acusatiu | animam | animās |
| Genitiu | animae | animārum |
| Datiu | animae | animīs |
| Ablatiu | animā | animīs |
# animaciones de personajes
## Castellà
### Nom

animaciones de personajes f. pl.
* forma plural de animación de personajes
# apareixien
## Català
### Verb

apareixien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aparèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·rei·xi·en (5)
* Anagrama: apeixarien
# apareixeven
## Català
### Verb

apareixeven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aparèixer.
# apareixessis
## Català
### Verb

apareixessis
* (col·loquial central) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparèixer.
# apareixeva
## Català
### Verb

apareixeva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aparèixer.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aparèixer.
# apareixeves
## Català
### Verb

apareixeves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aparèixer.
# apareixies
## Català
### Verb

apareixies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aparèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·rei·xi·es (5)
* Anagrama: apeixaries
# apareixeu
## Català
### Verb

apareixeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aparèixer.
* (col·loquial central, septentrional) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aparèixer.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aparèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·rei·xeu (4)
* Anagrames: apeixareu, apeixàreu
# apareixia
## Català
### Verb

apareixia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aparèixer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aparèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·rei·xi·a (5)
* Anagrama: apeixaria
# apareixin
## Català
### Verb

apareixin
* (col·loquial central, septentrional) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aparèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·rei·xin (4)
* Anagrama: apeixiran
# apareixi
## Català
### Verb

apareixi
* (col·loquial central, septentrional) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aparèixer.
* (col·loquial central, septentrional) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aparèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·rei·xi (4)
* Anagrames: apeixirà, paixeria, pareixia, peixaria
# amfiteatre
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fi.teˈa.tɾə/, occidental /aɱ.fi.teˈa.tɾe/
   * Rimes: -atɾe
   * Etimologia: Del llatí amphitheatrum, del grec antic ἀμφιθέατρον ‎(amphithéatron), format per ἀμφί- ‎(amphí-, «en dos llocs») i θέατρον ‎(théatron, «lloc per veure»), segle XVII.

### Nom

amfiteatre m. ‎(plural amfiteatres)
* Construcció per veure espectacles a l'aire lliure, de forma circular o gairebé, propi de la cultura de l'antiga Grècia i Roma.

#### Traduccions

* Anglès: amphitheatre $^{(en)}$
* Castellà: anfiteatro $^{(es)}$
* Italià: anfitatro $^{(it)}$
* Romanès: amfiteatru $^{(ro)}$ n.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·fi·te·a·tre (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Romanès
### Nom

amfiteatre
* forma plural de amfiteatru
# amfiteatru
## Romanès
### Nom

amfiteatru n. ‎(plural amfiteatre)
* amfiteatre

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | amfiteatru | amfiteatrul | (niște) | amfiteatre | amfiteatrele |
| Genitiu-datiu | (unui) | amfiteatru | amfiteatrului | (unor) | amfiteatre | amfiteatrelor |
| Vocatiu | | amfiteatrule | amfiteatrule | | amfiteatrelor | amfiteatrelor |
# amfiteatrele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

amfiteatrele
* nominatiu i acusatiu definit plural de amfiteatru
# amfiteatrul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

amfiteatrul
* nominatiu i acusatiu definit singular de amfiteatru
# amfiteatrule
## Romanès
### Nom

amfiteatrule
* vocatiu singular de amfiteatru
# amfiteatrului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

amfiteatrului
* genitiu i datiu definit singular de amfiteatru
# amfimacrule
## Romanès
### Nom

amfimacrule
* vocatiu singular de amfimacru
# amfimacrului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

amfimacrului
* genitiu i datiu definit singular de amfimacru
# amfiteatrelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

amfiteatrelor
* genitiu i datiu definit plural de amfiteatru
* vocatiu plural de amfiteatru
# apanyesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈɲe.səs/, occidental /a.paˈɲe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

apanyesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanyar.
# apanyeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈɲɛw/ balear /ə.pəˈɲəw/, /ə.pəˈɲɛw/ Occidental: /a.paˈɲew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apanyeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apanyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apanyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apanyar.
# apanyen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpa.ɲən/, occidental /aˈpa.ɲen/
   * Rimes: -aɲen

### Verb

apanyen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de apanyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apanyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apanyar.
# apanyessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈɲe.sən/, occidental /a.paˈɲe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

apanyessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanyar.
# anàlogues
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈna.ɫu.ɣəs/, occidental /aˈna.ɫo.ɣes/

### Adjectiu

anàlogues f. pl.
* Forma plural de anàloga.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nà·lo·gues (4)
* Anagrama: esglaonau
# anàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈna.ɾəm/, occidental /aˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

anàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de anar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nà·rem (3)
* Anagrames: amaner, amaren, arenam, emanar, manaré, manera, menara, menarà
# anàreu
## Català
### Verb

anàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de anar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nà·reu (3)
* Anagrama: arenau
# anàs
## Català
### Verb

anàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nàs (2)
* Anagrames: ansa, ansà, sana $^{(revers)}$, sanà
# anàlogament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌna.ɫu.ɣəˈmen/ balear /əˌna.ɫo.ɣəˈment/, /əˌna.ɫu.ɣəˈmen/ Occidental: nord-occidental /aˌna.ɫo.ɣaˈmen/ valencià /aˌna.ɫo.ɣaˈment/, /aˌna.ɫo.ɣaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De anàleg i el sufix -ment.

### Adverbi

anàlogament
* D'una manera anàloga.

#### Traduccions

* Anglès: analogously $^{(en)}$
* Castellà: análogamente $^{(es)}$
* Italià: analogamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nà·lo·ga·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot