OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# embullat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎat/ balear /əm.buˈʎat/, /əm.buˈjat/ Occidental: /em.buˈʎat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De embullar.

### Adjectiu

embullat m. ‎(femení embullada, plural masculí embullats, plural femení embullades)
* complicat

### Verb

embullat
* Participi masculí singular del verb embullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·llat (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# drogadictas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \dɾo.ɣaˈðik.tas\, meridional \dɾo.ɣaˈðik.tah\
       Americà: alt /d͡zo.ɡaˈdik.t(a)s/, baix \dɾo.ɣaˈðik.tah\, austral \dɾo.ɣaˈðik.tas\
   * Rimes: -iktas

### Nom

drogadictas f. pl.
* forma plural de drogadicta
# drogadictos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \dɾo.ɣaˈðik.tos\, meridional \dɾo.ɣaˈðik.toh\
       Americà: alt /d͡zo.ɡaˈdik.t(o)s/, baix \dɾo.ɣaˈðik.toh\, austral \dɾo.ɣaˈðik.tos\
   * Rimes: -iktos

### Nom

drogadictos m. pl.
* forma plural de drogadicto
# drogar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾuˈɣa/ balear /dɾoˈɣa/, /dɾuˈɣa/ Occidental: nord-occidental /dɾoˈɣa/ valencià /dɾoˈɣaɾ/, /dɾoˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: drogà
   * Etimologia: De droga.

### Verb

drogar trans., pron. ‎(pronominal drogar-se)
* Administrar drogues estupefaents o narcòtiques.
* (pronominal) Consumir drogues estupefaents o narcòtiques.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: drogo, droga, droguem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Anglès: drug $^{(en)}$
* Castellà: drogar $^{(es)}$
* Francès: droguer $^{(fr)}$
* Italià: drogare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dro·gar (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# drogar-se
## Català
### Verb

drogar-se
* Forma pronominal de drogar.
# droghiere
## Italià

   * Pronúncia: /droˈɡjɛː.re/

### Nom

droghiere m. ‎(plural droghieri, femení droghiera)
* adroguer

### Miscel·lània

* Síl·labes: dro·ghiè·re (3)
# drogadicta
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \dɾo.ɣaˈðik.ta\
       Americà: alt /d͡zo.ɡaˈdik.t(a)/, baix \dɾo.ɣaˈðik.ta\
   * Rimes: -ikta

### Nom

drogadicta f. ‎(plural drogadictas)
* forma femenina de drogadicto
# droghiera
## Italià

   * Pronúncia: /droˈɡjɛː.ra/

### Nom

droghiera f. ‎(plural droghiere)
* forma femenina de droghiere
# drogadicto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \dɾo.ɣaˈðik.to\
       Americà: alt /d͡zo.ɡaˈdik.t(o)/, baix \dɾo.ɣaˈðik.to\
   * Rimes: -ikto

### Nom

drogadicto m. ‎(plural drogadictos, femení drogadicta)
* drogoaddicte

#### Sinònims

* drogodependiente
* toxicómano

### Miscel·lània

* Síl·labes: dro·ga·dic·to (4)

### Vegeu també

* drogadicto. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# droghieri
## Italià

   * Pronúncia: /droˈɡjɛː.ri/

### Nom

droghieri m. pl.
* forma plural de droghiere
# empenedívem
## Català
### Verb

empenedívem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de empenedir-se.

#### Variants

* empenediguévem, empenedíem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·dí·vem (5)
# empenedírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.nəˈði.ɾəm/, occidental /em.pe.neˈði.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

empenedírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de empenedir-se.

#### Variants

* empenediguérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·dí·rem (5)
# empenedíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.nəˈði.səm/, occidental /em.pe.neˈði.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

empenedíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empenedir-se.

#### Variants

* empenediguéssem, empenedíssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·dís·sem (5)
# empenedísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.nəˈði.səw/, occidental /em.pe.neˈði.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

empenedísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empenedir-se.

#### Variants

* empenediguésseu, empenedíssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·dís·seu (5)
# empenedíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.nəˈði.sim/, occidental /em.pe.neˈði.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

empenedíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empenedir-se.

#### Variants

* empenediguéssem, empenedíssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·dís·sim (5)
# empenedís
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.nəˈðis/, occidental /em.pe.neˈðis/
   * Rimes: -is

### Verb

empenedís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empenedir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empenedir-se.

#### Variants

* [1] empenedigués, empenedissi
* [2] empenedigués

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·dís (4)
# empenedíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.nəˈði.siw/, occidental /em.pe.neˈði.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

empenedíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empenedir-se.

#### Variants

* empenediguésseu, empenedísseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·dís·siu (5)
# empenedíveu
## Català
### Verb

empenedíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de empenedir-se.

#### Variants

* empenediguéveu, empenedíeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·dí·veu (5)
# empenedíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.nəˈði.ɾəw/, occidental /em.pe.neˈði.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

empenedíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de empenedir-se.

#### Variants

* empenediguéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·dí·reu (5)
# emodializzeresti
## Italià
### Verb

emodializzeresti
* segona persona singular (tu) del condicional de emodializzare
# emodializzino
## Italià
### Verb

emodializzino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de emodializzare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de emodializzare
# emodializzeremo
## Italià
### Verb

emodializzeremo
* primera persona plural (noi) del futur de emodializzare
# emodializzerete
## Italià
### Verb

emodializzerete
* segona persona plural (voi) del futur de emodializzare
# emodializzerà
## Italià
### Verb

emodializzerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de emodializzare
# emodializziamo
## Italià
### Verb

emodializziamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de emodializzare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de emodializzare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de emodializzare
# emodializzereste
## Italià
### Verb

emodializzereste
* segona persona plural (voi) del condicional de emodializzare
# emodializzi
## Italià
### Verb

emodializzi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de emodializzare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de emodializzare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de emodializzare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de emodializzare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de emodializzare
# emodializziate
## Italià
### Verb

emodializziate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de emodializzare
# emodializzerò
## Italià
### Verb

emodializzerò
* primera persona singular (io) del futur de emodializzare
# encarisquem
## Català
### Verb

encarisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb encarir.

#### Variants

* encarim, encariguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ris·quem (4)
# encariríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɾiˈɾi.əw/, occidental /eŋ.ka.ɾiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

encariríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encarir.

#### Variants

* encariríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ri·rí·eu (5)

## Català antic
### Verb

encariríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de encarir

#### Variants

* encariríets
# encarirívem
## Català
### Verb

encarirívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de encarir.

#### Variants

* encariríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ri·rí·vem (5)
# encariríveu
## Català
### Verb

encariríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encarir.

#### Variants

* encariríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ri·rí·veu (5)
# encarisquen
## Català
### Verb

encarisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encarir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encarir.

#### Variants

* [1] encareixin, encaresquin, encarixen, encaresquen
* [2] encareixin, encaresquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ris·quen (4)
* Anagrama: encaresquin
# encarisca
## Català
### Verb

encarisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encarir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encarir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encarir.

#### Variants

* [1] encareixi, encaresqui, encarixa, encaresca
* [2] encareixi, encaresqui, encarixa, encarixo, encaresca
* [3] encareixi, encaresqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ris·ca (4)
* Anagrama: cascarien
# encarisc
## Català
### Verb

encarisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encarir.

#### Variants

* encareix, encareixo, encaresc, encareixi, encarixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·risc (3)
* Anagrama: criances
# encarisques
## Català
### Verb

encarisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encarir.

#### Variants

* encareixis, encaresquis, encarixes, encarixos, encaresques

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ris·ques (4)
* Anagrames: encaresquis, escarnesqui
# encarisqueu
## Català
### Verb

encarisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encarir.

#### Variants

* encariu, encarigueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ris·queu (4)
# embulladament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˌʎa.ðəˈmen/ balear /əm.buˌʎa.ðəˈment/, /əm.buˌja.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /em.buˌʎa.ðaˈmen/ valencià /em.buˌʎa.ðaˈment/, /em.buˌʎa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De embullar i el sufix -ment.

### Adverbi

embulladament
* D'una manera embullada.

#### Sinònims

* embrolladament, intricadament

#### Traduccions

* Anglès: entanglingly $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·lla·da·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# embulladisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.ʎəˈði.səs/ balear /əm.bu.ʎəˈði.səs/, /əm.bu.jəˈði.səs/ Occidental: /em.bu.ʎaˈði.ses/
   * Rimes: -ises

### Adjectiu

embulladisses f. pl.
* Forma plural de embulladissa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·lla·dis·ses (5)
# embull
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbuʎ/ balear /əmˈbuʎ/, /əmˈbuj/ Occidental: /emˈbuʎ/
   * Rimes: -uʎ
   * Etimologia: De embullar.

### Nom

embull m. ‎(plural embulls)
* Conjunt de coses embullades.

#### Traduccions

* Anglès: muddle $^{(en)}$, tangle $^{(en)}$, maze $^{(en)}$
* Castellà: amasijo $^{(es)}$ m., maraña $^{(es)}$ f.
* Francès: embrouillement $^{(fr)}$ m.

### Verb

embull
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bull (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# embulladissa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.ʎəˈði.sə/ balear /əm.bu.ʎəˈði.sə/, /əm.bu.jəˈði.sə/ Occidental: /em.bu.ʎaˈði.sa/
   * Rimes: -isa

### Adjectiu

embulladissa f. ‎(plural embulladisses)
* Forma femenina de embulladís.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·lla·dis·sa (5)
# embulla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbu.ʎə/ balear /əmˈbu.ʎə/, /əmˈbu.jə/ Occidental: /emˈbu.ʎa/
   * Rimes: -uʎa

### Verb

embulla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de embullar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb embullar.

### Miscel·lània

* Anagrama: belluma
# dureu
## Català

   * Pronúncia: oriental /duˈɾɛw/, occidental /duˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

dureu ‎(infinitiu dur)
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de dur.
dureu ‎(infinitiu durar)
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de durar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb durar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb durar.
# durevolmente
## Italià

   * Pronúncia: /duˌre.volˈmen.te/
   * Etimologia: De durevole i el sufix -mente.

### Adverbi

durevolmente
* durablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·re·vol·mén·te (5)
# durgans
## Occità
### Nom

durgans m. pl.
* forma plural de durgan
# durien
## Català

   * Pronúncia: oriental /duˈɾi.ən/, occidental /duˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

durien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de dur.
# durezas innecesarias
## Castellà
### Nom

durezas innecesarias f. pl.
* forma plural de dureza innecesaria
# dureyó
## Català
### Nom

dureyó m.
* (antic i mallorquí) tumor

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·re·yó (3)
* Heterograma de 6 lletres (deoruy)

### Vegeu també

* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
# duri
## Català

   * Pronúncia: /ˈdu.ɾi/
   * Rimes: -uɾi

### Verb

duri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de durar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb durar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb durar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb durar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈduː.riː/

### Adjectiu

dūrī
* nominatiu masculí plural de dūrus
* vocatiu masculí plural de dūrus
* genitiu masculí singular de dūrus
* genitiu neutre singular de dūrus
# duria
## Català

   * Pronúncia: oriental /duˈɾi.ə/, occidental /duˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

duria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de dur.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de dur.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·ri·a (3)
* Anagrames: aduir, diurà
# dureza innecesaria
## Castellà
### Nom

dureza innecesaria f. ‎(plural durezas innecesarias)
* (hoquei sobre gel) duresa innecessària

### Vegeu també

* dureza innecesaria. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# durgan
## Occità
### Nom

durgan m. ‎(plural durgans)
* (peixos) barb de muntanya (Barbus meridionalis)

#### Sinònims

* barbèu trochat, barbilhon, mofet, molard

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las bèstias, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, p. 112. ISBN 978-2-85910-454-2.
# engatgéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈd͡ʒe.səm/, occidental /eŋ.ɡaˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

engatgéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatjar.

#### Variants

* engatgéssim, engatjàssim, engatjàssem, engatjàrem
# engatgésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈd͡ʒe.səw/, occidental /eŋ.ɡaˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

engatgésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatjar.

#### Variants

* engatgéssiu, engatjàssiu, engatjàsseu, engatjàreu
# engatgin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈɡa.d͡ʒin/, occidental /eŋˈɡa.d͡ʒin/
   * Rimes: -adʒin

### Verb

engatgin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb engatjar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb engatjar.

#### Variants

* [1] engatgen
* [2] engatgen
# engatgessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈd͡ʒe.sis/, occidental /eŋ.ɡaˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

engatgessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatjar.

#### Variants

* engatgesses, engatjassis, engatjasses, engatjares
# engatgi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈɡa.d͡ʒi/, occidental /eŋˈɡa.d͡ʒi/
   * Rimes: -adʒi

### Verb

engatgi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de engatjar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb engatjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb engatjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb engatjar.

#### Variants

* [1] engatjo, engatge, engatj
* [2] engatge
* [3] engatge
* [4] engatge
# engatgéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈd͡ʒe.sim/, occidental /eŋ.ɡaˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

engatgéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatjar.

#### Variants

* engatgéssem, engatjàssim, engatjàssem, engatjàrem
# engatgeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡəˈd͡ʒɛw/ balear /əŋ.ɡəˈd͡ʒəw/, /əŋ.ɡəˈd͡ʒɛw/ Occidental: /eŋ.ɡaˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

engatgeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de engatjar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb engatjar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb engatjar.

#### Variants

* [1] engatjau
* [3] engatjau
# engatgis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈɡa.d͡ʒis/, occidental /eŋˈɡa.d͡ʒis/
   * Rimes: -adʒis

### Verb

engatgis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb engatjar.

#### Variants

* engatges
# engatgés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈd͡ʒes/, occidental /eŋ.ɡaˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

engatgés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatjar.

#### Variants

* [1] engatgessi, engatjàs, engatjara
* [2] engatgessi, engatjàs, engatjara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gat·gés (3)
* Anagrames: engegats, gegantes
# engatgéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈd͡ʒe.siw/, occidental /eŋ.ɡaˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

engatgéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatjar.

#### Variants

* engatgésseu, engatjàssiu, engatjàsseu, engatjàreu
# endinyéssim
## Català
### Verb

endinyéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.
# endinyàssem
## Català
### Verb

endinyàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.
# endinyéssem
## Català
### Verb

endinyéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.
# endinyàsseu
## Català
### Verb

endinyàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.
# endinyésseu
## Català
### Verb

endinyésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.
# endinyí
## Català
### Verb

endinyí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de endinyar.
# endinyés
## Català
### Verb

endinyés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.

### Miscel·lània

* Anagrama: disenyen
# endinyéssiu
## Català
### Verb

endinyéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.
# endinyàveu
## Català
### Verb

endinyàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de endinyar.
# encendràvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sənˈdɾa.βəm/, balear /ən.sənˈdɾa.vəm/ Occidental: nord-occidental /en.senˈdɾa.βem/ valencià /en.senˈdɾa.vem/, /en.senˈdɾa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

encendràvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de encendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·drà·vem (4)
# encendràssim
## Català
### Verb

encendràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrar.

#### Variants

* encendréssim, encendréssem, encendràssem, encendràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dràs·sim (4)
# encendràssiu
## Català
### Verb

encendràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrar.

#### Variants

* encendréssiu, encendrésseu, encendràsseu, encendràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dràs·siu (4)
# encendràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sənˈdɾa.βəw/, balear /ən.sənˈdɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.senˈdɾa.βew/ valencià /en.senˈdɾa.vew/, /en.senˈdɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

encendràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·drà·veu (4)
# encendràsseu
## Català
### Verb

encendràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrar.

#### Variants

* encendréssiu, encendrésseu, encendràssiu, encendràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dràs·seu (4)
# encendràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sənˈdɾas/, occidental /en.senˈdɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

encendràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de encendre.

#### Variants

* encengueràs

### Verb

encendràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrar.

#### Variants

* encendrés, encendrara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dràs (3)
# encendré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sənˈdɾe/, occidental /en.senˈdɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

encendré
* Primera persona del singular (jo) del futur de encendre.

#### Variants

* encengueré

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dré (3)
* Anagrama: endrecen
# encendrés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sənˈdɾes/, occidental /en.senˈdɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

encendrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrar.

#### Variants

* [1] encendràs, encendrara
* [2] encendràs, encendrara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·drés (3)
# encendràreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sənˈdɾa.ɾəw/, occidental /en.senˈdɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

encendràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de encendrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrar.

#### Variants

* [2] encendréssiu, encendrésseu, encendràssiu, encendràsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·drà·reu (4)
# encendràssem
## Català
### Verb

encendràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrar.

#### Variants

* encendréssim, encendréssem, encendràssim, encendràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dràs·sem (4)
# embullau
## Català
### Verb

embullau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de embullar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb embullar.
# embullats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎats/ balear /əm.buˈʎats/, /əm.buˈjats/ Occidental: /em.buˈʎats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

embullats m. pl.
* Forma plural de embullat.

### Verb

embullats
* Participi masculí plural del verb embullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·llats (3)
* Anagrama: besllumat