OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# reflació
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.fɫə.siˈo/, occidental /re.fɫa.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del prefix re- i inflació/deflació, calc de l’anglès reflation, de reflate ‎(«reinflar»).

### Nom

reflació f. ‎(plural reflacions)
* Situació econòmica d'una àrea determinada que es caracteritza per un augment de la taxa d'inflació provocat per l'increment de l'activitat econòmica, a conseqüència de les accions dutes a terme per l'autoritat econòmica amb l'objectiu de revertir un període de recessió o deflació.

#### Traduccions

* Anglès: reflation $^{(en)}$
* Castellà: reflación $^{(es)}$ f.
* Francès: reflation $^{(fr)}$ f.
* Italià: reflazione $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·fla·ci·ó (4)
* Heterograma de 8 lletres (acefilor)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: Termcat
* DOGC 8410 14/05/2021
# rabasaire
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ra.βaˈsai.ɾe\
       Americà: alt /ra.b(a)ˈsai.ɾe/, baix \ra.βaˈsai.ɾe\
   * Rimes: -aiɾe
   * Etimologia: Del català rabassaire.

### Adjectiu

rabasaire inv. ‎(plural rabasaires)
* (Catalunya) rabassaire

### Nom

rabasaire m. ‎(plural rabasaires)
* (Catalunya) rabassaire

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ba·sai·re (4)
# rabalencas
## Occità
### Nom

rabalencas f. pl.
* forma plural de rabalenca
# raballona
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βəˈʎo.nə/, occidental /ra.baˈʎo.na/
   * Rimes: -ona

### Nom

raballona f. ‎(plural raballones)
* moll de fang

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ba·llo·na (4)

### Vegeu també

* raballona. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# rabanenca
## Occità
### Nom

rabanenca f. ‎(plural rabanencas)
* (zoologia) alburn (Alburnus alburnus)
* (zoologia) Thymallus thymallus

#### Variants

* rabalenca

#### Sinònims

* [1]: abla, garlesca, gòfia, peis blanc, melenga, sòfia
* [2]: ombra, ombret

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las bèstias, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, p. 118. ISBN 978-2-85910-454-2.
# raballa
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈβa.ʎə/, occidental /raˈba.ʎa/
   * Rimes: -aʎa

### Nom

raballa f. ‎(plural raballes)
* oblada

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ba·lla (3)
* Anagrames: aballar, ballara, ballarà, Ballarà, baralla, barallà

### Vegeu també

* raballa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# raballes
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈβa.ʎəs/, occidental /raˈba.ʎes/
   * Rimes: -aʎes

### Nom

raballes f. pl.
* Forma plural de raballa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ba·lles (3)
* Anagrames: albalers, ballares, baralles, barallés
# rabanencas
## Occità
### Nom

rabanencas f. pl.
* forma plural de rabanenca
# rabalenca
## Occità
### Nom

rabalenca f. ‎(plural rabalencas)
* (zoologia) alburn (Alburnus alburnus)
* (zoologia) Thymallus thymallus

#### Variants

* rabanenca

#### Sinònims

* [1]: abla, garlesca, gòfia, peis blanc, melenga, sòfia
* [2]: ombra, ombret

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las bèstias, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, p. 118. ISBN 978-2-85910-454-2.
# remunerats
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.mu.nəˈɾats/, occidental /re.mu.neˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Verb

remunerats
* Participi masculí plural del verb remunerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mu·ne·rats (4)
* Anagrames: menstruaré, mesturaren, remuntar-se
# remunere
## Català
### Verb

remunere
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de remunerar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb remunerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb remunerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb remunerar.

#### Variants

* [1] remunero, remuneri, remuner
* [2] remuneri
* [3] remuneri
* [4] remuneri

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mu·ne·re (4)
# remunerem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.mu.nəˈɾɛm/ balear /rə.mu.nəˈɾəm/, /rə.mu.nəˈɾɛm/ Occidental: /re.mu.neˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

remunerem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de remunerar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb remunerar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb remunerar.

#### Variants

* [1] remuneram

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mu·ne·rem (4)
# remuneressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.mu.nəˈɾe.sən/, occidental /re.mu.neˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

remuneressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb remunerar.

#### Variants

* remuneressin, remunerassin, remunerassen, remuneraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mu·ne·res·sen (5)
# remunerau
## Català
### Verb

remunerau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de remunerar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb remunerar.

#### Variants

* [1] remunereu
* [2] remunereu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mu·ne·rau (4)
* Anagrames: numerareu, numeràreu
# remuneraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.mu.nəˈɾa.βəs/, balear /rə.mu.nəˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /re.mu.neˈɾa.βes/ valencià /re.mu.neˈɾa.ves/, /re.mu.neˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

remuneraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de remunerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mu·ne·ra·ves (5)
# remunerava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.mu.nəˈɾa.βə/, balear /rə.mu.nəˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /re.mu.neˈɾa.βa/ valencià /re.mu.neˈɾa.va/, /re.mu.neˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

remunerava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de remunerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de remunerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mu·ne·ra·va (5)
# remuneraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.mu.nəˈɾa.βən/, balear /rə.mu.nəˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /re.mu.neˈɾa.βen/ valencià /re.mu.neˈɾa.ven/, /re.mu.neˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

remuneraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de remunerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mu·ne·ra·ven (5)
# remuneren
## Català
### Verb

remuneren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de remunerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb remunerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb remunerar.

#### Variants

* [2] remunerin
* [3] remunerin

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mu·ne·ren (4)
# remuneres
## Català
### Verb

remuneres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de remunerar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb remunerar.

#### Variants

* [2] remuneris

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mu·ne·res (4)
# público alvo
## Portuguès
### Nom

público alvo m. ‎(només en singular)
* públic objectiu

#### Variants

* público-alvo

#### Sinònims

* grupo-alvo, target (anglicisme)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en portuguès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Glosbe sobre público alvo
# púbicos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈpu.βi.kos\, meridional \ˈpu.βi.koh\
       Americà: alt /ˈpu.bi.k(o)s/, baix \ˈpu.βi.koh\, austral \ˈpu.βi.kos\
   * Rimes: -ubikos

### Adjectiu

púbicos m. pl.
* forma plural de púbico
# públic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈpub.bɫik/, /ˈpu.βɫik/ balear /ˈpub.bɫik/ Occidental: nord-occidental /ˈpub.bɫik/, /ˈpu.βɫik/ valencià /ˈpu.bɫik/
   * Etimologia: Del llatí publĭcus, segle XIV.

### Nom

públic m. ‎(plural públics)
* Audiència, persones que assisteixen a un acte o espectacle.

#### Sinònims

* audiència.

#### Traduccions

* Alemany: Publikum $^{(de)}$ n.
* Anglès: public $^{(en)}$, audience $^{(en)}$
* Castellà: público $^{(es)}$ m.
* Francès: public $^{(fr)}$ m.
* Llatí: vulgus $^{(la)}$

### Adjectiu

públic m. ‎(femení pública, plural masculí públics, plural femení públiques)
* Comú, que no és privat.
* de franc
* notori

#### Compostos i expressions

* Persona pública = famosa o política
* Dona pública = prostituta (ús sexista a evitar)
* Servei públic= aquell que l'Estat o empreses subcontractades ofereixen als ciutadans
* del domini públic = una cosa que tothom sap

#### Sinònims

* comunitari
* obert
* col·lectiu, comunal, comú, general, universal

#### Antònims

* privat

#### Traduccions

* Alemany: öffentlich $^{(de)}$
* Anglès: public $^{(en)}$
* Asturià: públicu $^{(ast)}$
* Castellà: público $^{(es)}$
* Francès: public $^{(fr)}$
* Llatí: publicus $^{(la)}$, propalatus $^{(la)}$, manifestus $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pú·blic (2)
* Heterograma de 6 lletres (bcilpu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# público
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈpu.βli.ko\
       Americà: alt /ˈpu.bli.k(o)/, baix \ˈpu.βli.ko\
   * Rimes: -ubliko

### Adjectiu

público m. ‎(femení pública, plural masculí públicos, plural femení públicas)
* públic

### Nom

público m. ‎(plural públicos)
* públic

### Miscel·lània

* Síl·labes: pú·bli·co (3)
* Heterograma de 7 lletres (bcilopu)
# públicos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈpu.βli.kos\, meridional \ˈpu.βli.koh\
       Americà: alt /ˈpu.bli.k(o)s/, baix \ˈpu.βli.koh\, austral \ˈpu.βli.kos\
   * Rimes: -ublikos

### Adjectiu

públicos m. pl.
* forma plural de público

### Nom

públicos m. pl.
* forma plural de público
# públicament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌpub.bɫi.kəˈmen/, /ˌpu.βɫi.kəˈmen/ balear /ˌpub.bɫi.kəˈment/, /ˌpub.bɫi.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ˌpub.bɫi.kaˈmen/, /ˌpu.βɫi.kaˈmen/ valencià /ˌpu.bɫi.kaˈment/, /ˌpu.βɫi.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De pública i el sufix -ment.

### Adverbi

públicament
* D’una manera pública.

#### Antònims

* privadament

#### Sinònims

* en públic

#### Traduccions

* Anglès: publicly $^{(en)}$
* Castellà: públicamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pú·bli·ca·ment (4)
* Heterograma d'11 lletres (abceilmnptu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# públicas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈpu.βli.kas\, meridional \ˈpu.βli.kah\
       Americà: alt /ˈpu.bli.k(a)s/, baix \ˈpu.βli.kah\, austral \ˈpu.βli.kas\
   * Rimes: -ublikas

### Adjectiu

públicas f. pl.
* forma plural de pública
# rasa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈra.zə/, occidental /ˈra.za/
   * Rimes: -aza
   * Etimologia: De ras, segle XIV.

### Nom

rasa f. ‎(plural rases)
* Obertura feta al terra molt més llarga que ample, pensada per a fer lloc als fonaments d’un edifici, estendre una canalització, etc.

#### Sinònims

* escombra (mallorquí, menorquí)

#### Traduccions

* Anglès: trench $^{(en)}$
* Castellà: zanja $^{(es)}$
* Francès: tranchée $^{(fr)}$

### Adjectiu

rasa f. ‎(plural rases)
* Forma femenina de ras.

### Verb

rasa
* Participi femení singular del verb raure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·sa (2)
* Anagrames: asar $^{(revers)}$, sara, Sara

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈra.sa/
       Americà: alt /ˈra.s(a)/, baix /ˈra.sa/
   * Rimes: -asa

### Adjectiu

rasa f. ‎(plural rasas)
* forma femenina de raso

### Nom

rasa f. ‎(plural rasas)
* (pilota basca) pilota rasa

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·sa (2)

### Vegeu també

* rasa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].

## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

rasa
* nominatiu i acusatiu definit singular de rasă
# rarity
## Anglès
### Nom

rarity ‎(plural rarities)
* raresa
# raro
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈra.ɾu/ balear /ˈra.ɾo/, /ˈra.ɾu/ Occidental: /ˈra.ɾo/
   * Etimologia: Del castellà raro, del llatí rarus, segle XVI.

### Adjectiu

raro m. ‎(femení rara, plural masculí raros, plural femení rares)
* (castellanisme) rar
* (castellanisme) estrany

#### Compostos i expressions

* bitxo raro (castellanisme)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ro (2)
* Anagrames: Arró, orar $^{(revers)}$, raor

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre raro

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈra.ɾo/
   * Rimes: -aɾo
   * Etimologia: Del llatí rarus, segle XV.

### Adjectiu

raro m. ‎(femení rara, plural masculí raros, plural femení raras)
* rar
* estrany

#### Descendents

* Català: raro (castellanisme)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ro (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre raro
# raros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈra.ɾos/, meridional /ˈra.ɾoh/
       Americà: alt /ˈra.(ɾo)s/, baix /ˈra.ɾoh/, austral /ˈra.ɾos/
   * Rimes: -aɾos

### Adjectiu

raros m. pl.
* forma plural de raro
# ras i curt
## Català
### Adverbi

ras i curt
* D'una manera clara, sense subterfugis.

#### Sinònims

* tot ras, clar i ras, sense embuts

#### Traduccions
### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DSFF
# rasas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈra.sas/, meridional /ˈra.sah/
       Americà: alt /ˈra.s(a)s/, baix /ˈra.sah/, austral /ˈra.sas/
   * Rimes: -asas

### Adjectiu

rasas f. pl.
* forma plural de rasa

### Nom

rasas f. pl.
* forma plural de rasa
# rarities
## Anglès
### Nom

rarities
* forma plural de rarity
# regulés
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɣuˈɫes/, occidental /re.ɣuˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

regulés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb regular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb regular.
# reguléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɣuˈɫe.səm/, occidental /re.ɣuˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

reguléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb regular.
# regulésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɣuˈɫe.səw/, occidental /re.ɣuˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

regulésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb regular.
# reguléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɣuˈɫe.sim/, occidental /re.ɣuˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

reguléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb regular.
# regum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈreː.ɡʊm/

### Nom

rēgum
* genitiu plural de rēx
# regulé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \re.ɣuˈle\
       Americà: alt /re.ɡuˈle/, baix \re.ɣuˈle\
   * Rimes: -e

### Verb

regulé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb regular
# reguléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɣuˈɫe.siw/, occidental /re.ɣuˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

reguléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb regular.
# regulí
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɣuˈɫi/, occidental /re.ɣuˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

regulí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de regular.
# rajades de Sant Pere
## Català
### Nom

rajades de Sant Pere f. pl.
* Forma plural de rajada de Sant Pere.
# rajades de boca de rosa
## Català
### Nom

rajades de boca de rosa f. pl.
* Forma plural de rajada de boca de rosa.
# rajades de boca rosa
## Català
### Nom

rajades de boca rosa f. pl.
* Forma plural de rajada de boca rosa.
# rajades de botons
## Català
### Nom

rajades de botons f. pl.
* Forma plural de rajada de botons.
# rajades de cua curta
## Català
### Nom

rajades de cua curta f. pl.
* Forma plural de rajada de cua curta.
# rajades de taques
## Català
### Nom

rajades de taques f. pl.
* Forma plural de rajada de taques.
# rajades dolces
## Català
### Nom

rajades dolces f. pl.
* Forma plural de rajada dolça.
# rajades de Rondelet
## Català
### Nom

rajades de Rondelet f. pl.
* Forma plural de rajada de Rondelet.
# rajades de miralls
## Català
### Nom

rajades de miralls f. pl.
* Forma plural de rajada de miralls.
# rajades de platja
## Català
### Nom

rajades de platja f. pl.
* Forma plural de rajada de platja.
# reconsiderava
## Català
### Verb

reconsiderava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de reconsiderar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de reconsiderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·ra·va (6)
# reconsideraven
## Català
### Verb

reconsideraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de reconsiderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·ra·ven (6)
# reconsiderasses
## Català
### Verb

reconsiderasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* reconsideressis, reconsideresses, reconsiderassis, reconsiderares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·ras·ses (6)
# reconsiderau
## Català
### Verb

reconsiderau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de reconsiderar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* [1] reconsidereu
* [2] reconsidereu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·rau (5)
* Anagrames: considerareu, consideràreu
# reconsiderat
## Català
### Verb

reconsiderat
* Participi masculí singular del verb reconsiderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·rat (5)
# reconsideraves
## Català
### Verb

reconsideraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de reconsiderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·ra·ves (6)
# reconsidere
## Català
### Verb

reconsidere
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de reconsiderar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb reconsiderar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb reconsiderar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* [1] reconsidero, reconsideri, reconsider
* [2] reconsideri
* [3] reconsideri
* [4] reconsideri

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·re (5)
# reconsiderassin
## Català
### Verb

reconsiderassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* reconsideressin, reconsideressen, reconsiderassen, reconsideraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·ras·sin (6)
# reconsiderassis
## Català
### Verb

reconsiderassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* reconsideressis, reconsideresses, reconsiderasses, reconsiderares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·ras·sis (6)
# resoldreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.zuɫˈdɾɛw/ balear /rə.zoɫˈdɾəw/, /rə.zuɫˈdɾɛw/ Occidental: /re.zoɫˈdɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

resoldreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de resoldre.
# resoldries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.zuɫˈdɾi.əs/ balear /rə.zoɫˈdɾi.əs/, /rə.zuɫˈdɾi.əs/ Occidental: /re.zoɫˈdɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

resoldries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de resoldre.
# resoldrien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.zuɫˈdɾi.ən/ balear /rə.zoɫˈdɾi.ən/, /rə.zuɫˈdɾi.ən/ Occidental: /re.zoɫˈdɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

resoldrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de resoldre.
# resoldrà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.zuɫˈdɾa/ balear /rə.zoɫˈdɾa/, /rə.zuɫˈdɾa/ Occidental: /re.zoɫˈdɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

resoldrà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de resoldre.
# resoldran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.zuɫˈdɾan/ balear /rə.zoɫˈdɾan/, /rə.zuɫˈdɾan/ Occidental: /re.zoɫˈdɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

resoldran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de resoldre.
# resoldre
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈzɔɫ.dɾə/, occidental /reˈzɔɫ.dɾe/
   * Rimes: -ɔldɾe
   * Etimologia: Del llatí resolvere, segle XV.

### Verb

resoldre trans., pron. ‎(pronominal resoldre's)
* Descompondre als elements constituents.
* Transformar, per desintegració, una cosa complexa en una altra o d’altres més simples.
* (medecina) Fer disminuir sense supuració.
* Donar solució a un problema, una dificultat, una qüestió complexa.
* Anul·lar, deixar sense efecte.
* (música) Passar una nota dissonant a la següent en l’harmonia.
* Decidir, prendre una determinació.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: resolc, resol, resolem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Sinònims

* acordar, concloure, decidir, deliberar, determinar, disposar, establir, ordenar, raonar

#### Traduccions

* Anglès: solve $^{(en)}$
* Castellà: resolver $^{(es)}$
* Francès: résoudre $^{(fr)}$
* Italià: risolvere $^{(it)}$
* Anglès: decide $^{(en)}$
* Castellà: resolver $^{(es)}$
* Francès: résoudre $^{(fr)}$
* Italià: risolvere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·sol·dre (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: resoldre
# resoldria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.zuɫˈdɾi.ə/ balear /rə.zoɫˈdɾi.ə/, /rə.zuɫˈdɾi.ə/ Occidental: /re.zoɫˈdɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

resoldria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de resoldre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de resoldre.
# resoldre's
## Català
### Verb

resoldre's
* Forma pronominal de resoldre.
# remuguejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.mu.ɣəˈʒa.βə/ balear /rə.mu.ɣəˈd͡ʒa.və/, /rə.mu.ɣəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /re.mu.ɣeˈʒa.βa/ valencià /re.mu.ɣeˈd͡ʒa.va/, /re.mu.ɣeˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

remuguejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de remuguejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de remuguejar.
# remuguejo
## Català
### Verb

remuguejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de remuguejar.

#### Variants

* remuguege, remuguegi, remugueig
# remuguejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.mu.ɣəˈʒa/ balear /rə.mu.ɣəˈd͡ʒa/, /rə.mu.ɣəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /re.mu.ɣeˈʒa/, valencià /re.mu.ɣeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

remuguejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de remuguejar.
# remuguejau
## Català
### Verb

remuguejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de remuguejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb remuguejar.

#### Variants

* [1] remuguegeu
* [2] remuguegeu
# remuguejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.mu.ɣəˈʒa.βən/ balear /rə.mu.ɣəˈd͡ʒa.vən/, /rə.mu.ɣəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /re.mu.ɣeˈʒa.βen/ valencià /re.mu.ɣeˈd͡ʒa.ven/, /re.mu.ɣeˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

remuguejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de remuguejar.
# remuguejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.mu.ɣəˈʒa.ɾəw/ balear /rə.mu.ɣəˈd͡ʒa.ɾəw/, /rə.mu.ɣəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /re.mu.ɣeˈʒa.ɾew/, valencià /re.mu.ɣeˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

remuguejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de remuguejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb remuguejar.

#### Variants

* [2] remuguegéssiu, remuguegésseu, remuguejàssiu, remuguejàsseu