OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aparroquiani
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.kiˈa.ni/ balear /ə.pə.ro.kiˈa.ni/, /ə.pə.ru.kiˈa.ni/ Occidental: /a.pa.ro.kiˈa.ni/
   * Rimes: -ani

### Verb

aparroquiani
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aparroquianar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aparroquianar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aparroquianar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aparroquianar.
# apassione
## Català

   * Pronúncia: occidental /a.pa.siˈo.ne/

### Verb

apassione
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apassionar.
    Forma valenciana: [jo] apassiono, apassione, apassion o apassioni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apassionar.
    [Que jo] apassioni o apassione.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apassionar.
    [Que ell/ella/vostè] apassioni o apassione.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apassionar.
    Apassioni o apassione [ell/ella/vostè].
# apassioneguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pa.si.o.neˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

apassioneguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb apassionar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] apassionem.
# apassioneguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pa.si.o.neˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

apassioneguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apassionar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] apassionessin, apassionessen, apassionassin, apassionassen o apassionaren.
# apassioneguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pa.si.o.neˈɣe.sow/

### Verb

apassioneguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apassionar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] apassionéssiu, apassionésseu, apassionàsseu, apassionàssiu o apassionàreu.
# apassionegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pa.si.o.neˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

apassionegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apassionar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] apassioneu.
# apassionavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.si.uˈna.βu/, nord-occidental /a.pa.si.oˈna.βo/

### Verb

apassionavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apassionar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] apassionàveu.
# apassioneguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pa.si.o.neˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

apassioneguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apassionar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] apassionessis, apassionesses, apassionassis, apassionasses o apassionares.
# apassionegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pa.si.o.neˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

apassionegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apassionar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] apassionés, apassionàs o apassionara.
# apassioneguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pa.si.o.neˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

apassioneguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apassionar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] apassionés, apassionàs o apassionara.
# apassioneguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pa.si.o.neˈɣe.som/

### Verb

apassioneguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apassionar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] apassionéssim, apassionéssem, apassionàssem, apassionàssim o apassionàrem.
# aplomava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫuˈma.βə/ balear /ə.pɫoˈma.və/, /ə.pɫuˈma.və/ Occidental: nord-occidental /a.pɫoˈma.βa/ valencià /a.pɫoˈma.va/, /a.pɫoˈma.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aplomava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aplomar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aplomar.
# aplomaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫuˈma.βəs/ balear /ə.pɫoˈma.vəs/, /ə.pɫuˈma.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.pɫoˈma.βes/ valencià /a.pɫoˈma.ves/, /a.pɫoˈma.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

aplomaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aplomar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esplomava
# aplomassis
## Català
### Verb

aplomassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplomar.
# aplomaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫuˈma.βən/ balear /ə.pɫoˈma.vən/, /ə.pɫuˈma.vən/ Occidental: nord-occidental /a.pɫoˈma.βen/ valencià /a.pɫoˈma.ven/, /a.pɫoˈma.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aplomaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aplomar.

### Miscel·lània

* Anagrama: omplenava
# aplome
## Català
### Verb

aplome
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aplomar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aplomar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aplomar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aplomar.
# aplomau
## Català
### Verb

aplomau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aplomar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aplomar.
# aplomen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɫo.mən/, occidental /aˈpɫo.men/
   * Rimes: -omen

### Verb

aplomen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aplomar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aplomar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aplomar.

### Miscel·lània

* Anagrames: omplena, omplenà
# apallis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpa.ʎis/, occidental /aˈpa.ʎis/
   * Rimes: -aʎis

### Verb

apallis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·llis (3)
* Anagrama: pal·liàs
# apallissaies
## Català
### Verb

apallissaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apallissar.
# apallissaia
## Català
### Verb

apallissaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apallissar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apallissar.
# apallissaien
## Català
### Verb

apallissaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apallissar.
# apallin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpa.ʎin/, occidental /aˈpa.ʎin/
   * Rimes: -aʎin

### Verb

apallin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apallar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apallar.
# apallissa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈʎi.sə/, occidental /a.paˈʎi.sa/
   * Rimes: -isa

### Verb

apallissa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apallissar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apallissar.
# apallissam
## Català
### Verb

apallissam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de apallissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·llis·sam (4)
* Anagrama: apallàssim
# apóstata
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈpos.ta.ta/, meridional /aˈpoh.ta.ta/
       Americà: alt /aˈpos.t(a).ta/, baix /aˈpoh.ta.ta/
   * Rimes: -ostata
   * Etimologia: Del llatí apostăta, del grec antic ἀποστάτης ‎(apostátēs).

### Nom

apóstata m. f. ‎(plural apóstatas)
* apòstata

#### Relacionats

* apostatar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pós·ta·ta (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre apóstata
# aqua
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈækwə/, /ˈɑːkwə/
   * Etimologia: Del llatí aqua.

### Nom

aqua ‎(comptable i incomptable, plural aquas o aquae)
* (química) component de l'aigua

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.kwa/, /ˈa.kwaː/
   * Etimologia: Del protoitàlic *akʷā, del protoindoeuopeu *h₂ékʷeh₂.

### Nom

aqua f. ‎(genitiu aquae)
* aigua

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | aqua | aquae |
| Vocatiu | aqua | aquae |
| Acusatiu | aquam | aquās |
| Genitiu | aquae | aquārum |
| Datiu | aquae | aquīs |
| Ablatiu | aquā | aquīs |

#### Derivats

* aquaticus
* aqüi-
* aquosus

#### Descendents

* Català: aigua
* Castellà: agua
* Gallec: auga

## Ido

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: Del llatí aqua

### Adjectiu

aqua
* Aquós.
# aquae
## Anglès
### Nom

aquae
* forma plural de aqua

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.kwaj/

### Nom

aquae
* nominatiu plural de aqua
* vocatiu plural de aqua
* genitiu singular de aqua
* datiu singular de aqua

#### Derivats

* aquaeductus (aigües conduïdes), aqüeducte
# apófisis mastoides
## Castellà
### Nom

apófisis mastoides f. ‎(plural invariable)
* (anatomia) apòfisi mastoide
# apólogo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈpo.lo.ɣo\
       Americà: alt /aˈpo.lo.ɡo/, baix \aˈpo.lo.ɣo\
   * Rimes: -oloɡo

### Nom

apólogo f. ‎(plural apólogos)
* faula

#### Sinònims

* fábula

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pó·lo·go (4)

### Vegeu també

* apólogo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# apólogos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈpo.lo.ɣos\, meridional \aˈpo.lo.ɣoh\
       Americà: alt /aˈpo.lo.ɡ(o)s/, baix \aˈpo.lo.ɣoh\, austral \aˈpo.lo.ɣos\
   * Rimes: -oloɡos

### Nom

apólogos f. pl.
* forma plural de apólogo
# aqua fortis
## Anglès
### Nom

aqua fortis ‎(incomptable)
* (Gravat) aiguafort

#### Sinònims

* etchant
* etching

### Vegeu també

* aqua fortis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# apófisis coracoides
## Castellà
### Nom

apófisis coracoides f. ‎(plural invariable)
* (anatomia) apòfisi coracoide
# apóstatas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈpos.ta.tas/, meridional /aˈpoh.ta.tah/
       Americà: alt /aˈpos.ta.t(a)s/, baix /aˈpoh.ta.tah/, austral /aˈpoh.ta.tas/
   * Rimes: -ostatas

### Nom

apóstatas m. f. pl.
* forma plural de apóstata

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pós·ta·tas (4)
# apă
## Romanès
### Nom

apă f. ‎(plural ape)
* aigua

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | apă | apa | (niște) | ape | apele |
| Genitiu-datiu | (unei) | ape | apei | (unor) | ape | apelor |
| Vocatiu | | apă, apo | apă, apo | | apelor | apelor |
# apobrires
## Català antic
### Verb

apobrires
* segona persona singular (tu) del passat de apobrir
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de apobrir

#### Variants

* [1] apobrist
* [2] apobrisses
# apobrireu
## Català antic
### Verb

apobrireu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de apobrir
# apobriran
## Català antic
### Verb

apobriran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de apobrir
# apobriren
## Català antic
### Verb

apobriren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de apobrir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de apobrir

#### Variants

* [2] apobrissen
# apobrint
## Català antic
### Verb

apobrint
* gerundi de apobrir
# apobrir
## Català antic
### Verb

apobrir
* forma alternativa de empobrir

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# apobrirem
## Català antic
### Verb

apobrirem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de apobrir
# apobries
## Català antic
### Verb

apobries
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apobrir
# apobrim
## Català antic
### Verb

apobrim
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de apobrir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de apobrir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de apobrir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de apobrir

#### Variants

* [2] apobrírem
* [3] apobríam
* [4] apobríam
# apobrira
## Català antic
### Verb

apobrira
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de apobrir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de apobrir

#### Variants

* [1] apobrís
* [2] apobrís
# apetiteu
## Català
### Verb

apetiteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apetitar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apetitar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apetitar.
# apetiti
## Català
### Verb

apetiti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apetitar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apetitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apetitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apetitar.
# apetitessis
## Català
### Verb

apetitessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apetitar.
# apetitos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.peˈti.tos/, meridional /a.peˈti.toh/
       Americà: alt /a.peˈti.t(o)s/, baix /a.peˈti.toh/, austral /a.peˈti.tos/
   * Rimes: -itos

### Nom

apetitos m. pl.
* forma plural de apetito

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pe·ti·tos (4)
* Anagrama: topetáis
# apetitessen
## Català
### Verb

apetitessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apetitar.
# apetitesses
## Català
### Verb

apetitesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apetitar.
# apetitessin
## Català
### Verb

apetitessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apetitar.
# apetitin
## Català
### Verb

apetitin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apetitar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apetitar.
# apetitis
## Català
### Verb

apetitis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apetitar.
# apetito
## Català
### Verb

apetito
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apetitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pe·ti·to (4)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.peˈti.to/
       Americà: alt /a.peˈti.t(o)/, baix /a.peˈti.to/
   * Rimes: -ito
   * Etimologia: Del llatí appetītus.

### Nom

apetito m. ‎(plural apetitos)
* apetit

#### Derivats

* apetitoso

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pe·ti·to (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre apetito
# apiadaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pi.aˈða.jɛ/, /a.pi.aˈða.je/

### Verb

apiadaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apiadar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] m'apiadava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apiadar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] s'apiadava.
# aphyllanthes de Montpellier
## Francès

   * Pronúncia: /a.fi.lɑ̃t də mɔ̃.pəˈlje/

### Nom

aphyllanthes de Montpellier f. pl.
* forma plural de aphyllanthe de Montpellier
# aphérèse
## Francès

   * Pronúncia: /a.feˈʁɛz/
   * Etimologia: Del llatí aphaeresis.

### Nom

aphérèse f. ‎(plural aphérèses)
* afèresi
# api
## Català

   * Pronúncia: /ˈa.pi/
   * Rimes: -api
   * Etimologia: Del llatí apium, segle XIV.

### Nom

api m. ‎(plural apis)
* Planta herbàcia comestible, molt olorosa i d’arrel gruixuda, de la família de les umbel·líferes (Apium graveolens).

#### Traduccions

* Afrikaans: seldery $^{(af)}$
* Albanès: selino $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Sellerie $^{(de)}$ m.
* Anglès: celery $^{(en)}$
* Àrab: كَرَفْس‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: նեխուր $^{(hy)}$ ‎(nekhur)
* Búlgar: целина $^{(bg)}$ f. ‎(tselina)
* Castellà: apio $^{(es)}$ m.
* Coreà: 셀러리 $^{(ko)}$ ‎(selleori)
* Danès: selleri $^{(da)}$
* Eslovac: zeler $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: zelena $^{(sl)}$ f.
* Feroès: sellarí $^{(fo)}$ n.
* Finès: selleri $^{(fi)}$
* Francès: céleri $^{(fr)}$ m.
* Friülà: selin $^{(fur)}$ m.
* Gallec: apio $^{(gl)}$ m.
* Georgià: ნიახური $^{(ka)}$ ‎(niàkhuri)
* Grec: σέλινο $^{(el)}$ n. ‎(sélino)
* Grec antic: σέλινον $^{(grc)}$ n. ‎(sélinon)
* Groenlandès: selleri $^{(kl)}$
* Ídix: סעלעריע‎ $^{(yi)}$ f.
* Irlandès: soilire $^{(ga)}$ m.
* Italià: sedano $^{(it)}$ m.
* Japonès: セロリ $^{(ja)}$ ‎(serori)
* Kirguís: сельдерей $^{(ky)}$ ‎(selderei)
* Kurd: kerefs $^{(ku)}$
* Letó: selerija $^{(lv)}$ f.
* Lituà: salieras $^{(lt)}$ m.
* Llatí: apium $^{(la)}$ n.
* Macedoni: це́лер $^{(mk)}$ m.
* Malai: saderi $^{(ms)}$
* Maltès: karfus $^{(mt)}$ m.
* Mongol: селөдерей $^{(mn)}$
* Neerlandès: selderij $^{(nl)}$ m.
* Occità: api $^{(oc)}$ m.
* Osseta: маламар $^{(os)}$
* Portuguès: aipo $^{(pt)}$ m.
* Retoromànic: sellerin $^{(rm)}$ m.
* Romanès: țelină $^{(ro)}$ f.
* Rus: сельдере́й $^{(ru)}$ m. ‎(selderei)
* Sard: àppiu $^{(sc)}$ m.
* Serbocroat: целер $^{(sh)}$ m. (ciríl·lic), celer $^{(sh)}$ m. (llatí)
* Sicilià: accia $^{(scn)}$ m.
* Suec: selleri $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: карафс $^{(tg)}$
* Tagal: kintsay $^{(tl)}$
* Tai: เซเลรี่ $^{(th)}$
* Tàtar: сельдерей $^{(tt)}$
* Turc: kereviz $^{(tr)}$
* Txec: celer $^{(cs)}$ m.
* Ucraïnès: селе́ра $^{(uk)}$ f. ‎(selera)
* Uzbek: selderey $^{(uz)}$
* Való: celeri $^{(wa)}$ m.
* Vietnamita: cần tây $^{(vi)}$
* Volapük: sälärid $^{(vo)}$
* Xinès: 芹菜 $^{(zh)}$ ‎(qíncài)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pi (2)
* Anagrames: paí, pia, Pià

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Italià

   * Pronúncia: /ˈaː.pi/

### Nom

api f. pl.
* forma plural de ape

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.piː/

### Nom

apī
* datiu singular de apis

### Verb

apī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de apō
# apiadaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pi.aˈða.jen/

### Verb

apiadaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apiadar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] s'apiadaven.
# apiad
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ə.piˈat/, alguerès /a.piˈat/
   * Rimes: -at

### Verb

apiad
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apiadar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] m'apiado, m'apiade, m'apiad o m'apiadi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pi·ad (3)
* Anagrama: païda
# apiada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.piˈa.ðə/, occidental /a.piˈa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

apiada
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apiadar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apiadar.
# aphérèses
## Francès

   * Pronúncia: /a.feˈʁɛz/

### Nom

aphérèses f. pl.
* forma plural de aphérèse
# aparracareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.rə.kəˈɾɛw/ balear /ə.pə.rə.kəˈɾəw/, /ə.pə.rə.kəˈɾɛw/ Occidental: /a.pa.ra.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aparracareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aparracar.
# aparracaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.rə.kəˈɾi.ə/, occidental /a.pa.ra.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aparracaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aparracar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aparracar.
# aparracarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.rə.kəˈɾi.ən/, occidental /a.pa.ra.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aparracarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aparracar.
# aparracaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.rə.kəˈɾi.əw/, occidental /a.pa.ra.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aparracaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aparracar.
# aparracarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.rə.kəˈɾa/, occidental /a.pa.ra.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aparracarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aparracar.
# aparracaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.rə.kəˈɾas/, occidental /a.pa.ra.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aparracaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aparracar.
# aparracaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.rə.kəˈɾe/, occidental /a.pa.ra.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aparracaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aparracar.
# arboràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.buˈɾa.βəw/ balear /əɾ.boˈɾa.vəw/, /ər.buˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ar.βoˈɾa.βew/ valencià /aɾ.boˈɾa.vew/, /aɾ.βoˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arboràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arborar.
# arboro
## Català

   * Pronúncia: central /ərˈbɔ.ɾu/, occidental /aɾˈbo.ɾo/
   * Rimes: -oɾo

### Verb

arboro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arborar.
# arboràrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.buˈɾa.ɾəm/ balear /əɾ.boˈɾa.ɾəm/, /ər.buˈɾa.ɾəm/ Occidental: /aɾ.boˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arboràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arborar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arborar.
# arboràreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.buˈɾa.ɾəw/ balear /əɾ.boˈɾa.ɾəw/, /ər.buˈɾa.ɾəw/ Occidental: /aɾ.boˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arboràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arborar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arborar.
# arboràssem
## Català
### Verb

arboràssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bo·ràs·sem (4)
* Anagrames: arrebossam, emborsaràs, esbromaràs
# arborà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.buˈɾa/ balear /əɾ.boˈɾa/, /ər.buˈɾa/ Occidental: /aɾ.boˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arborà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bo·rà (3)
* Anagrames: aborar, borarà, obrara, obrarà, orbara, orbarà, robara, robarà
# apostrofo
## Català
### Verb

apostrofo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apostrofar.
# apostrofis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pusˈtɾɔ.fis/ balear /ə.posˈtɾɔ.fis/, /ə.pusˈtɾɔ.fis/ Occidental: /a.posˈtɾɔ.fis/

### Verb

apostrofis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apostrofar.
# apostrofàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.tɾuˈfa.ɾəw/ balear /ə.pos.tɾoˈfa.ɾəw/, /ə.pus.tɾuˈfa.ɾəw/ Occidental: /a.pos.tɾoˈfa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

apostrofàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de apostrofar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostrofar.
# apostrofàssem
## Català
### Verb

apostrofàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostrofar.