OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# orpiment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.piˈmen/ balear /oɾ.piˈment/, /ur.piˈmen/ Occidental: nord-occidental /or.piˈmen/ valencià /oɾ.piˈment/, /oɾ.piˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí auripigmentum, segle XIII, de aurum ‎(«or») i pigmentum ‎(«pigment»).

### Nom

orpiment m. ‎(plural orpiments)
* Mineral compost d’arsènic i sofre, de color groc llimona usat com a tint o pigment.

#### Descendents

* Castellà: oropimente

#### Traduccions

* Anglès: orpiment $^{(en)}$
* Castellà: oropimente $^{(es)}$ m.
* Francès: orpiment $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·pi·ment (3)
* Heterograma de 8 lletres (eimnoprt)
* Anagrames: entorpim, entrompi, entrompí, importen, prometin

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# ostentàsseu
## Català
### Verb

ostentàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ostentar.

#### Variants

* ostentéssiu, ostentésseu, ostentàssiu, ostentàreu
# ostentum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔsˈtɛn.tʊm/

### Verb

ostentum
* supí acusatiu de ostendō
# ostentàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /us.tənˈta.ɾəw/ balear /os.tənˈta.ɾəw/, /us.tənˈta.ɾəw/ Occidental: /os.tenˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ostentàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ostentar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ostentar.

#### Variants

* [2] ostentéssiu, ostentésseu, ostentàssiu, ostentàsseu
# ostentàs
## Català
### Verb

ostentàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ostentar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ostentar.

#### Variants

* [1] ostentessi, ostentés, ostentara
* [2] ostentessi, ostentés, ostentara

### Miscel·lània

* Anagrames: antostes, ensotats, entossat
# ostentàssim
## Català
### Verb

ostentàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ostentar.

#### Variants

* ostentéssim, ostentéssem, ostentàssem, ostentàrem
# ostento
## Català

   * Pronúncia: central /usˈten.tu/, occidental /osˈten.to/
   * Rimes: -ento

### Verb

ostento
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ostentar.

#### Variants

* ostente, ostenti, ostent

## Llatí

   * Pronúncia: /ɔsˈtɛn.toː/
   * Etimologia: Forma freqüentativa de ostendō.

### Verb

ostentō ‎(1a present$^?$), ostentās ‎(2a present), ostentāre ‎(infinitiu), ostentāvī ‎(perfet), ostentātum ‎(supí)
* ostentar, jo ostento
# ostentosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /us.tənˌto.zəˈmen/ balear /os.tənˌto.zəˈment/, /us.tənˌto.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /os.tenˌto.zaˈmen/ valencià /os.tenˌto.zaˈment/, /os.tenˌto.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De ostentosa i el sufix -ment.

### Adverbi

ostentosament
* D’una manera ostentosa, amb ostentació.

#### Traduccions

* Castellà: ostentosamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·ten·to·sa·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# ostentàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /us.tənˈta.ɾəm/ balear /os.tənˈta.ɾəm/, /us.tənˈta.ɾəm/ Occidental: /os.tenˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ostentàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ostentar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ostentar.

#### Variants

* [2] ostentéssim, ostentéssem, ostentàssim, ostentàssem
# ostentàssem
## Català
### Verb

ostentàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ostentar.

#### Variants

* ostentéssim, ostentéssem, ostentàssim, ostentàrem
# ostentà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /us.tənˈta/ balear /os.tənˈta/, /us.tənˈta/ Occidental: /os.tenˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

ostentà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ostentar.

### Miscel·lània

* Anagrames: ensotat, totanes, tòtanes
# penitencia
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ni.tənˈsi.ə/, occidental /pe.ni.tenˈsi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

penitencia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de penitenciar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb penitenciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ni·ten·ci·a (5)
# penitenciades
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ni.tən.siˈa.ðəs/, occidental /pe.ni.ten.siˈa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

penitenciades
* Participi femení plural del verb penitenciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ni·ten·ci·a·des (6)
# penitenciada
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ni.tən.siˈa.ðə/, occidental /pe.ni.ten.siˈa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

penitenciada
* Participi femení singular del verb penitenciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ni·ten·ci·a·da (6)
# penicillins
## Anglès
### Nom

penicillins
* forma plural de penicillin
# penises
## Anglès
### Nom

penises
* forma plural de penis
# penicil·lina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ni.siɫˈɫi.nə/, /pə.ni.siˈɫi.nə/ balear /pə.ni.siɫˈɫi.nə/ Occidental: /pe.ni.siɫˈɫi.na/, /pe.ni.siˈɫi.na/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: De l'anglès penicillin, anomenat per Alexander Fleming a partir del fong Penicillium notatum, del llatí penicillum ‎(«pinzellet») per la seva forma, diminutiu de penis, segle XX. Doblet de pinzell i de penis.

### Nom

penicil·lina f. ‎(plural penicil·lines)
* Antibiòtic actiu contra molts bacteris, obtingut originàriament de fongs del gènere Penicillium.

#### Traduccions

* Alemany: Penicillin $^{(de)}$ n.
* Anglès: penicillin $^{(en)}$
* Àrab: بِنِسِلِين‎ $^{(ar)}$ m.
* Basc: penizilina $^{(eu)}$
* Castellà: penicilina $^{(es)}$ f.
* Coreà: 페니실린 $^{(ko)}$ ‎(penisillin)
* Eslovac: penicilín $^{(sk)}$ m.
* Esperanto: penicilino $^{(eo)}$
* Feroès: penicillin $^{(fo)}$
* Francès: pénicilline $^{(fr)}$ f.
* Friülà: peniciline $^{(fur)}$ f.
* Georgià: პენიცილინი $^{(ka)}$ ‎(penitsílini)
* Grec: πενικιλίνη $^{(el)}$ f. ‎(penikilini)
* Hebreu: פניצילין‎ $^{(he)}$
* Hindi: पेनिसिलिन $^{(hi)}$
* Italià: penicilina $^{(it)}$ f.
* Japonès: ペニシリン $^{(ja)}$ ‎(penishirin)
* Lituà: penicilinas $^{(lt)}$
* Polonès: penicylina $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: penicilina $^{(pt)}$ f.
* Romanès: penicilină $^{(ro)}$ f.
* Rus: пеницилли́н $^{(ru)}$ m. ‎(penitsil·lín)
* Serbocroat: пеницилин $^{(sh)}$, penicilin $^{(sh)}$ m.
* Suec: penicillin $^{(sv)}$
* Tai: เพนิซิลลิน $^{(th)}$
* Turc: penisilin $^{(tr)}$
* Ucraïnès: пеніцилі́н $^{(uk)}$ m. ‎(penitsilín)
* Vietnamita: penicillin $^{(vi)}$
* Xinès: 青黴素 $^{(zh)}$ ‎(青霉素, qīngméisù)

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ni·cil·li·na (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# penics
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈniks/, occidental /peˈniks/
   * Rimes: -iks

### Nom

penics m. pl.
* Forma plural de penic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·nics (2)
* Heterograma de 6 lletres (ceinps)
* Anagrames: pinces, pincés
# parlamentassis
## Català
### Verb

parlamentassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb parlamentar.

#### Variants

* parlamentessis, parlamentesses, parlamentasses, parlamentares

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·la·men·tas·sis (5)
# parlamentasses
## Català
### Verb

parlamentasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb parlamentar.

#### Variants

* parlamentessis, parlamentesses, parlamentassis, parlamentares

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·la·men·tas·ses (5)
# parlamentassin
## Català
### Verb

parlamentassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb parlamentar.

#### Variants

* parlamentessin, parlamentessen, parlamentassen, parlamentaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·la·men·tas·sin (5)
# parlamentat
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.ɫə.mənˈtat/, occidental /paɾ.ɫa.menˈtat/
   * Rimes: -at

### Verb

parlamentat
* Participi masculí singular del verb parlamentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·la·men·tat (4)
# parlamentau
## Català
### Verb

parlamentau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de parlamentar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb parlamentar.

#### Variants

* [1] parlamenteu
* [2] parlamenteu

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·la·men·tau (4)
* Anagrames: apuntalarem, apuntalàrem
# parlamentava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.ɫə.mənˈta.βə/, balear /pəɾ.ɫə.mənˈta.və/ Occidental: nord-occidental /par.ɫa.menˈta.βa/ valencià /paɾ.ɫa.menˈta.va/, /paɾ.ɫa.menˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

parlamentava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de parlamentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de parlamentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·la·men·ta·va (5)
# parlamentaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.ɫə.mənˈta.βəs/, balear /pəɾ.ɫə.mənˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /par.ɫa.menˈta.βes/ valencià /paɾ.ɫa.menˈta.ves/, /paɾ.ɫa.menˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

parlamentaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de parlamentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·la·men·ta·ves (5)
# parlamente
## Català
### Verb

parlamente
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de parlamentar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb parlamentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb parlamentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb parlamentar.

#### Variants

* [1] parlamento, parlamenti, parlament
* [2] parlamenti
* [3] parlamenti
* [4] parlamenti

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·la·men·te (4)
* Anagrama: emplataren
# parlamentats
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.ɫə.mənˈtats/, occidental /paɾ.ɫa.menˈtats/
   * Rimes: -ats

### Verb

parlamentats
* Participi masculí plural del verb parlamentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·la·men·tats (4)
# parlamentaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.ɫə.mənˈta.βən/, balear /pəɾ.ɫə.mənˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /par.ɫa.menˈta.βen/ valencià /paɾ.ɫa.menˈta.ven/, /paɾ.ɫa.menˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

parlamentaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de parlamentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·la·men·ta·ven (5)
# pafmortiganton
## Esperanto

   * Pronúncia: /paf.mor.tiˈɡan.ton/

### Verb

pafmortiganton
* acusatiu de pafmortiganto
# pafmortigato
## Esperanto

   * Pronúncia: /paf.mor.tiˈɡa.to/

### Verb

pafmortigato ‎(plural pafmortigatoj, acusatiu pafmortigaton, plural acusatiu pafmortigatojn)
* participi passiu nominal present de pafmortigi
# pafmortigatoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /paf.mor.tiˈɡa.toj/

### Verb

pafmortigatoj
* forma plural de pafmortigato
# pafmortigate
## Esperanto

   * Pronúncia: /paf.mor.tiˈɡa.te/

### Verb

pafmortigate
* participi passiu adverbial present de pafmortigi
# pafmortigatojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /paf.mor.tiˈɡa.tojn/

### Verb

pafmortigatojn
* acusatiu plural de pafmortigato
# pafmortigas
## Esperanto

   * Pronúncia: /paf.morˈti.ɡas/

### Verb

pafmortigas
* present de pafmortigi
# pafmortigata
## Esperanto

   * Pronúncia: /paf.mor.tiˈɡa.ta/

### Verb

pafmortigata ‎(plural pafmortigataj, acusatiu pafmortigatan, plural acusatiu pafmortigatajn)
* participi passiu present de pafmortigi
# pafmortigataj
## Esperanto

   * Pronúncia: /paf.mor.tiˈɡa.taj/

### Verb

pafmortigataj
* forma plural de pafmortigata
# pafmortigatajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /paf.mor.tiˈɡa.tajn/

### Verb

pafmortigatajn
* acusatiu plural de pafmortigata
# pafmortigatan
## Esperanto

   * Pronúncia: /paf.mor.tiˈɡa.tan/

### Verb

pafmortigatan
* acusatiu de pafmortigata
# pansiven
## Català
### Verb

pansiven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de pansir.
# pansissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pənˈsi.sin/, occidental /panˈsi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

pansissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pansir.
# pansiva
## Català
### Verb

pansiva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de pansir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de pansir.
# pansissi
## Català
### Verb

pansissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pansir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pansir.
# pansiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pənˈsiw/, occidental /panˈsiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

pansiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de pansir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb pansir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb pansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pan·siu (2)
* Heterograma de 6 lletres (ainpsu)
* Anagrames: pausin, supina
# pansives
## Català
### Verb

pansives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de pansir.

### Miscel·lània

* Anagrama: passiven
# pansissis
## Català

   * Pronúncia: oriental /pənˈsi.sis/, occidental /panˈsi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

pansissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pansir.
# pansit
## Català

   * Pronúncia: oriental /pənˈsit/, occidental /panˈsit/
   * Rimes: -it
   * Etimologia: De pansir.

### Adjectiu

pansit m. ‎(femení pansida, plural masculí pansits, plural femení pansides)
* Dessecat per l'acció del sol.
* Dit de la planta que ha perdut rigidesa per manca de reg.
* Dit de la persona que té l'estat d'ànim decaigut.

#### Sinònims

musti

#### Descendents

* Castellà: pansido

#### Traduccions

* Anglès: withered $^{(en)}$
* Castellà: marchito $^{(es)}$
* Francès: flétri $^{(fr)}$
* Italià: appassito $^{(it)}$

### Verb

pansit
* Participi masculí singular del verb pansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pan·sit (2)
* Heterograma de 6 lletres (ainpst)
* Anagrames: pastin, patins, pintàs, pisant, tapins

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# pagueguessen
## Català
### Verb

pagueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.
# pagueguéssou
## Català
### Verb

pagueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.
# paguem
## Català
### Verb

paguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de pagar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb pagar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·guem (2)
* Heterograma de 6 lletres (aegmpu)
* Anagrama: apugem

## Català antic
### Verb

paguem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de pagar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de pagar
# pagueguem
## Català
### Verb

pagueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb pagar.
# pagueguessa
## Català
### Verb

pagueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.
# pagueguesses
## Català
### Verb

pagueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.
# paguegueu
## Català
### Verb

paguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb pagar.
# pague
## Català
### Verb

pague
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pagar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pagar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pagar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·gue (2)
* Anagrames: apuge, pegau
# pagueguéssom
## Català
### Verb

pagueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.
# paguegués
## Català
### Verb

paguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.
# patogeno
## Italià

   * Pronúncia: /paˈtɔː.d͡ʒe.no/

### Adjectiu

patogeno m. ‎(femení patogena, plural masculí patogeni, plural femení patogene)
* patogen

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·tò·ge·no (4)
# patogenicitat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.tu.ʒə.ni.siˈtat/ balear /pə.to.ʒə.ni.siˈtat/, /pə.tu.ʒə.ni.siˈtat/ Occidental: nord-occidental /pa.to.ʒe.ni.siˈtat/, valencià /pa.to.d͡ʒe.ni.siˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De patogènic i el sufix -itat.

### Nom

patogenicitat f. ‎(plural patogenicitats)
* Qualitat de patogen.

#### Traduccions

* Anglès: pathogenicity $^{(en)}$
* Castellà: patógenicidad $^{(es)}$
* Francès: pathogénicité $^{(fr)}$
* Italià: patogenicità $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·to·ge·ni·ci·tat (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# patoies
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈtɔ.jəs/, occidental /paˈtɔ.jes/
   * Rimes: -ɔjes

### Nom

patoies f. pl.
* Forma plural de patoia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·to·ies (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeiopst)
* Anagrama: topaies
# patolla
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈto.ʎə/, occidental /paˈto.ʎa/
   * Rimes: -oʎa

### Verb

patolla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de patollar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb patollar.
# patoia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pəˈtɔ.jə/ Occidental: nord-occidental /paˈtɔ.ja/ valencià /paˈtɔ.ja/, /paˈtɔ.jɔ/
   * Rimes: -ɔja

### Nom

patoia f. ‎(plural patoies)
* amploia
* joell
* llobarro
* sardina

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·to·ia (3)
* Anagrama: topaia

### Vegeu també

* patoia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# patoll
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈtoʎ/, occidental /paˈtoʎ/
   * Rimes: -oʎ
   * Etimologia: Probablement del francès patte ‎(«pota»).

### Nom

patoll m. ‎(plural patolls)
* Grup de persones que caminen de manera desordenada.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·toll (2)
* Anagrames: pollat, topall

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# paralogitzi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾə.ɫuˈʒi.d͡zi/ balear /pə.ɾə.ɫoˈʒi.d͡zi/, /pə.ɾə.ɫuˈʒi.d͡zi/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾa.ɫoˈʒi.d͡zi/, valencià /pa.ɾa.ɫoˈd͡ʒi.zi/
   * Rimes: -idzi

### Verb

paralogitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de paralogitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb paralogitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb paralogitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb paralogitzar.
# paralogitzàsseu
## Català
### Verb

paralogitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb paralogitzar.
# paralogitzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾə.ɫu.ʒiˈd͡za/ balear /pə.ɾə.ɫo.ʒiˈd͡za/, /pə.ɾə.ɫu.ʒiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾa.ɫo.ʒiˈd͡za/, valencià /pa.ɾa.ɫo.d͡ʒiˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

paralogitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de paralogitzar.
# paralogitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾə.ɫu.ʒiˈd͡za.ɾəw/ balear /pə.ɾə.ɫo.ʒiˈd͡za.ɾəw/, /pə.ɾə.ɫu.ʒiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾa.ɫo.ʒiˈd͡za.ɾew/, valencià /pa.ɾa.ɫo.d͡ʒiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

paralogitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de paralogitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb paralogitzar.
# paralogitzis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾə.ɫuˈʒi.d͡zis/ balear /pə.ɾə.ɫoˈʒi.d͡zis/, /pə.ɾə.ɫuˈʒi.d͡zis/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾa.ɫoˈʒi.d͡zis/, valencià /pa.ɾa.ɫoˈd͡ʒi.zis/
   * Rimes: -idzis

### Verb

paralogitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb paralogitzar.
# paralogitzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾə.ɫu.ʒiˈd͡za.ɾəm/ balear /pə.ɾə.ɫo.ʒiˈd͡za.ɾəm/, /pə.ɾə.ɫu.ʒiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾa.ɫo.ʒiˈd͡za.ɾem/, valencià /pa.ɾa.ɫo.d͡ʒiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

paralogitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de paralogitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb paralogitzar.
# paralogitzàs
## Català
### Verb

paralogitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb paralogitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb paralogitzar.
# paralogitzin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾə.ɫuˈʒi.d͡zin/ balear /pə.ɾə.ɫoˈʒi.d͡zin/, /pə.ɾə.ɫuˈʒi.d͡zin/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾa.ɫoˈʒi.d͡zin/, valencià /pa.ɾa.ɫoˈd͡ʒi.zin/
   * Rimes: -idzin

### Verb

paralogitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb paralogitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb paralogitzar.
# paralogitzàssem
## Català
### Verb

paralogitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb paralogitzar.
# paret lateral
## Català
### Nom

paret lateral f. ‎(plural parets laterals)
* (pàdel) Cadascuna de les quatre parets d'una pista de joc, de 4 m de llargada, que la delimiten parcialment pels costats.
* (esquaix, raquetbol) Cadascuna de les dues parets d'una pista de joc que la delimiten pels costats.

#### Traduccions

* Castellà: pared lateral $^{(es)}$
* Francès: mur latéral $^{(fr)}$
* Anglès: side wall $^{(en)}$
* Castellà: pared lateral $^{(es)}$
* Francès: mur latéral $^{(fr)}$

### Vegeu també

* paret lateral. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# parets esquerres
## Català
### Nom

parets esquerres f. pl.
* Forma plural de paret esquerra.
# paret falsa
## Català
### Nom

paret falsa f. ‎(plural parets falses)
* (futbol) Successió d'accions consistents en una primera passada d'un jugador a un company d'equip, la superació d'un adversari per part del passador com si esperés rebre altra vegada la pilota, la bola o el disc i una segona passada del jugador que té la pilota, la bola o el disc a un tercer jugador per a enganyar els defensors.

#### Traduccions

* Anglès: false wall $^{(en)}$
* Castellà: falsa pared $^{(es)}$

### Vegeu també

* paret falsa. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# paret posterior
## Català
### Nom

paret posterior f. ‎(plural parets posteriors)
* (esquaix, raquetbol) Paret d'una pista de joc que la delimita per darrere.

#### Notes

En esquaix, la paret posterior és el límit posterior dels quarts de pista.

#### Traduccions

* Anglès: back wall $^{(en)}$
* Castellà: pared posterior $^{(es)}$
* Francès: mur arrière $^{(fr)}$

### Vegeu també

* paret posterior. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# parets de rebot
## Català
### Nom

parets de rebot f. pl.
* Forma plural de paret de rebot.