OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# estimeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tiˈmɛw/ balear /əs.tiˈməw/, /əs.tiˈmɛw/ Occidental: /es.tiˈmew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

estimeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de estimar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb estimar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb estimar.
# estimis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈti.mis/, occidental /esˈti.mis/
   * Rimes: -imis

### Verb

estimis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estimar.
# estimessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tiˈme.sis/, occidental /es.tiˈme.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

estimessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estimar.
# estimu
## Basc
### Nom

estimu inan.
* estima, afecte

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
estimu
estimua
estimuak
Ergatiu
estimuk
estimuak
estimuek
Datiu
estimuri
estimuari
estimuei
Genitiu
estimuren
estimuaren
estimuen
Comitatiu
estimurekin
estimuarekin
estimuekin
Benefactiu
estimurentzat
estimuarentzat
estimuentzat
Instrumental
estimuz
estimuaz
estimuez
Partitiu
estimurik
Prolatiu
estimutzat
Causal
estimurengatik
estimuarengatik
estimuengatik
Locatius
Inessiu
estimutan
estimuan
estimuetan
Ablatiu
estimutatik
estimutik
estimuetatik
Al·latiu
estimutara
estimura
estimuetara
Terminatiu
estimutaraino
estimuraino
estimuetaraino
Al·l. direcional
estimutarantz
estimurantz
estimuetarantz
Gen. locatiu
estimutako
estimuko
estimuetako :
# esgaripí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɾiˈpi/, occidental /ez.ɣa.ɾiˈpi/
   * Rimes: -i

### Verb

esgaripí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esgaripar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ga·ri·pí (4)
* Anagrama: arpegiïs
# esgarram
## Català
### Verb

esgarram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ram (3)
* Anagrames: esgramar, garrames, garsarem, garsàrem, margares
# esgüell
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡweʎ/, occidental /ezˈɣweʎ/
       Informal: nord-occidental /azˈɣweʎ/
   * Rimes: -eʎ
   * Etimologia: De esgüellar.

### Nom

esgüell m. ‎(plural esgüells)
* Xiscle de certs animals, com el porc, el conill o la rata.

#### Variants

* güell

#### Traduccions

* Anglès: squeak $^{(en)}$
* Francès: clapissement $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güell (2)
* Anagrames: güelles, güellés, llegues, llegués

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Tesaurus - Sons d'animals
# esguit
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡit/, occidental /ezˈɣit/
       Informal: valencià /azˈɣit/
   * Rimes: -it
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

esguit m. ‎(plural esguits)
* (valencià) esquitx

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·guit (2)
* Heterograma de 6 lletres (egistu)
* Anagrames: guites, seguit, tuegis

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# esguerrat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈrat/, occidental /ez.ɣeˈrat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del verb esguerrar.

### Adjectiu

esguerrat m. ‎(femení esguerrada, plural masculí esguerrats, plural femení esguerrades)
* mutilat
* (també substantivat) Que té alguna anomalia o deformació.

#### Variants

* esgarrat (occidental)

#### Sinònims

* afollat

#### Traduccions

* Anglès: crippled $^{(en)}$, misshapen $^{(en)}$
* Castellà: lisiado $^{(es)}$
* Francès: difforme $^{(fr)}$, infirme $^{(fr)}$, abîmé $^{(fr)}$
* Italià: handicappato $^{(it)}$

### Verb

esguerrat
* Participi masculí singular del verb esguerrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·guer·rat (3)
* Anagrama: tragueres

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esguits
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈgits/, occidental /ezˈɣits/
   * Rimes: -its

### Nom

esguits m. pl.
* Forma plural de esguit.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·guits (2)
* Anagrama: seguits
# esguitó
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈto/, occidental /ez.ɡiˈto/
       Informal: valencià /az.ɣiˈto/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De esguit i el sufix -ó.

### Nom

esguitó m. ‎(plural esguitons)
* (valencià) Forma alternativa de esguit.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·tó (3)
* Heterograma de 7 lletres (egiostu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# estornell
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.turˈneʎ/ balear /əs.toɾˈneʎ/, /əs.turˈneʎ/ Occidental: /es.toɾˈneʎ/ Informal: iodització central /əs.tuɾˈnej/, occidental /as.toɾˈneʎ/
   * Rimes: -eʎ
   * Etimologia: Del llatí sturnĕllus, segle XIV.

### Nom

estornell m. ‎(plural estornells)
* Ocell de la família dels estúrnids, amb el nom científic Sturnus vulgaris.

#### Traduccions

* Afrikaans: spreeu $^{(af)}$
* Albanès: shturë $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Star $^{(de)}$
* Anglès: starling $^{(en)}$
* Armeni: սարյակ $^{(hy)}$ ‎(sariak)
* Asturià: estornín pintu $^{(ast)}$
* Belarús: шпак $^{(be)}$ m. ‎(xpak)
* Bretó: tred $^{(br)}$ f.
* Búlgar: скоре́ц $^{(bg)}$ m. ‎(skorets)
* Castellà: estornino $^{(es)}$
* Danès: stær $^{(da)}$ c.
* Eslovac: škorec $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: škorec $^{(sl)}$
* Esperanto: sturno $^{(eo)}$
* Estonià: kuldnokk $^{(et)}$
* Feroès: stari $^{(fo)}$ m.
* Finès: kottarainen $^{(fi)}$
* Francès: étourneau $^{(fr)}$
* Frisó occidental: protter $^{(fy)}$ c.
* Friülà: sturnel $^{(fur)}$ m.
* Gallec: estorniño $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: drudwen $^{(cy)}$ f.
* Georgià: შოშია $^{(ka)}$ ‎(xòxia)
* Grec: ψαρόνι $^{(el)}$ n. ‎(psaroni)
* Grec antic: ψάρ $^{(grc)}$ m. ‎(psár)
* Hongarès: seregély $^{(hu)}$
* Indonesi: jalak $^{(id)}$
* Irlandès: druid $^{(ga)}$ f.
* Islandès: stari $^{(is)}$ m.
* Italià: stornello $^{(it)}$, storno $^{(it)}$ m.
* Japonès: 椋鳥 $^{(ja)}$
* Javanès: jalak $^{(jv)}$
* Kurd: alik $^{(ku)}$
* Lituà: varnėnas $^{(lt)}$ m.
* Llatí: sturnus $^{(la)}$ m.
* Luxemburguès: Spréif $^{(lb)}$ f.
* Macedoni: сколовра́нец $^{(mk)}$ m.
* Maltès: sturnell $^{(mt)}$ m.
* Maori: taringi $^{(mi)}$
* Neerlandès: spreeuw $^{(nl)}$ m. f.
* Noruec: stær $^{(no)}$ m.
* Occità: estornèl $^{(oc)}$, estorniu $^{(oc)}$ m., estorneu $^{(oc)}$ m.
* Osseta: сауцъиу $^{(os)}$
* Persa: سار‎ $^{(fa)}$
* Polonès: szpak $^{(pl)}$
* Portuguès: estorninho $^{(pt)}$
* Retoromànic: sturnel $^{(rm)}$ m.
* Romanès: graur $^{(ro)}$ m.
* Rus: скворе́ц $^{(ru)}$ m. ‎(skvorets)
* Sard: sturru $^{(sc)}$ m.
* Serbocroat: чво́рак $^{(sh)}$, čvorak $^{(sh)}$ m.
* Suec: stare $^{(sv)}$ c.
* Tagal: martines $^{(tl)}$
* Turc: sığırcık $^{(tr)}$
* Txec: špaček $^{(cs)}$ m.
* Ucraïnès: шпак $^{(uk)}$ m. ‎(xpak)
* Vènet: striolo $^{(vec)}$ m.
* Volapük: sturnod $^{(vo)}$
* Xinès: 椋鳥 $^{(zh)}$ ‎(椋鸟, liángniǎo)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·nell (3)
* Anagrama: restollen

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# estormeí
## Català
### Verb

estormeí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de estormeiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·í (4)
* Anagrames: erotisme, esmorteí, ometries
# estormeïn
## Català
### Verb

estormeïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estormeiar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estormeiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·ïn (4)
* Anagrames: enriostem, esmortien, mentories, timoneres
# estornells
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.turˈneʎs/ balear /əs.toɾˈneʎs/, /əs.turˈneʎs/ Occidental: nord-occidental /es.torˈneʎs/ valencià /es.toɾˈneʎs/, /es.toɾˈneʎʃ/
   * Rimes: -eʎs

### Nom

estornells m. pl.
* Forma plural de estornell.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·nells (3)
* Anagrama: trossellen
# estornino
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.toɾˈni.no/, meridional /eh.toɾˈni.no/
       Americà: alt /es.t(o)ɾˈni.no/, baix /eh.toɾˈni.no/
   * Rimes: -ino

### Nom

estornino m. ‎(plural estorninos)
* (peixos) verat
* (peixos) bis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·ni·no (4)

### Vegeu també

* estornino. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# estormeiéssim
## Català
### Verb

estormeiéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estormeiar.

#### Variants

* estormeiàssim, estormeiàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·iés·sim (5)
# estormeiéssiu
## Català
### Verb

estormeiéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estormeiar.

#### Variants

* estormeiàssiu, estormeiàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·iés·siu (5)
# estormeï
## Català
### Verb

estormeï
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estormeiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estormeiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estormeiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·ï (4)
* Anagrames: erotisme, esmorteí, ometries
# estormeïs
## Català
### Verb

estormeïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estormeiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·ïs (4)
* Anagrames: erotismes, esmorteís, esmorties
# estormeiés
## Català
### Verb

estormeiés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estormeiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estormeiar.

#### Variants

* [1] estormeiàs
* [2] estormeiàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·iés (4)
* Anagrama: esmorteïes
# eskuinentzat
## Basc
### Nom

eskuinentzat
* benefactiu definit plural de eskuin
* benefactiu indefinit de eskuin
# eskuinetako
## Basc
### Nom

eskuinetako
* genitiu locatiu indefinit de eskuin
* genitiu locatiu definit plural de eskuin
# eskuinetatik
## Basc
### Nom

eskuinetatik
* ablatiu definit plural de eskuin
* ablatiu indefinit de eskuin
# eskuineraino
## Basc
### Nom

eskuineraino
* terminatiu definit singular de eskuin
# eskuinerantz
## Basc
### Nom

eskuinerantz
* al·latiu direccional definit singular de eskuin
# eskuinetaraino
## Basc
### Nom

eskuinetaraino
* terminatiu definit plural de eskuin
* terminatiu indefinit de eskuin
# eskuinetarantz
## Basc
### Nom

eskuinetarantz
* al·latiu direccional definit plural de eskuin
* al·latiu direccional indefinit de eskuin
# eskuinera
## Basc
### Nom

eskuinera
* al·latiu definit singular de eskuin
# eskuinetan
## Basc
### Nom

eskuinetan
* inessiu definit plural de eskuin
* inessiu indefinit de eskuin
# eskuinetara
## Basc
### Nom

eskuinetara
* al·latiu definit plural de eskuin
* al·latiu indefinit de eskuin
# estufen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtu.fən/, occidental /esˈtu.fen/
   * Rimes: -ufen

### Verb

estufen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de estufar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estufar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estufar.

#### Variants

* [2] estufin
* [3] estufin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fen (3)
# estufats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tuˈfats/, occidental /es.tuˈfats/
   * Rimes: -ats
   * Homòfon: estofats

### Adjectiu

estufats m. pl.
* Forma plural de estufat.

### Verb

estufats
* Participi masculí plural del verb estufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fats (3)
# estufava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfa.βə/, balear /əs.tuˈfa.və/ Occidental: nord-occidental /es.tuˈfa.βa/ valencià /es.tuˈfa.va/, /es.tuˈfa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

estufava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estufar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fa·va (4)
# estufaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfa.βən/, balear /əs.tuˈfa.vən/ Occidental: nord-occidental /es.tuˈfa.βen/ valencià /es.tuˈfa.ven/, /es.tuˈfa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

estufaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de estufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fa·ven (4)
# estufau
## Català
### Verb

estufau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de estufar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb estufar.

#### Variants

* [1] estufeu
* [2] estufeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fau (3)
# estufaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfa.βəs/, balear /əs.tuˈfa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.tuˈfa.βes/ valencià /es.tuˈfa.ves/, /es.tuˈfa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

estufaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de estufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fa·ves (4)
# estufe
## Català
### Verb

estufe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estufar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estufar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estufar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estufar.

#### Variants

* [1] estufo, estufi, estuf
* [2] estufi
* [3] estufi
* [4] estufi

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fe (3)
# estufem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfɛm/ balear /əs.tuˈfəm/, /əs.tuˈfɛm/ Occidental: /es.tuˈfem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

estufem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de estufar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb estufar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb estufar.

#### Variants

* [1] estufam

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fem (3)
# estufassis
## Català
### Verb

estufassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estufar.

#### Variants

* estufessis, estufesses, estufasses, estufares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fas·sis (4)
# estufat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tuˈfat/, occidental /es.tuˈfat/
   * Rimes: -at
   * Homòfon: estofat
   * Etimologia: De estufar.

### Adjectiu

estufat m. ‎(femení estufada, plural masculí estufats, plural femení estufades)
* Vanitós, cregut, presumptuós.

### Verb

estufat
* Participi masculí singular del verb estufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fat (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# evitaries
## Català
### Verb

evitaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de evitar.
# evitara
## Català
### Verb

evitara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb evitar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb evitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·vi·ta·ra (4)
* Anagrames: atrevia, iterava, traieva, vetaria
# evitaria
## Català
### Verb

evitaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de evitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de evitar.
# evitares
## Català
### Verb

evitares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de evitar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb evitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·vi·ta·res (4)
* Anagrames: atrevies, iteraves, traieves, vetaries
# evitarien
## Català
### Verb

evitarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de evitar.
# evitaren
## Català
### Verb

evitaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de evitar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb evitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·vi·ta·ren (4)
* Anagrames: atrevien, eviterna, invetera, inveterà, iteraven, reenviat, traieven, vetarien
# evitaran
## Català
### Verb

evitaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de evitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·vi·ta·ran (4)
* Anagrames: atraïven, travaien, ventaria
# evitarem
## Català
### Verb

evitarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de evitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·vi·ta·rem (4)
* Anagrames: atrevíem, iteràvem, traiévem, vetaríem
# evitareu
## Català
### Verb

evitareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de evitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·vi·ta·reu (4)
* Anagrames: atrevíeu, iteràveu, traiéveu, vetaríeu
# espernegaran
## Català
### Verb

espernegaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de espernegar.
# espernegaren
## Català
### Verb

espernegaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de espernegar.
# espernegaria
## Català
### Verb

espernegaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de espernegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de espernegar.
# espernegares
## Català
### Verb

espernegares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de espernegar.
# espernegareu
## Català
### Verb

espernegareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de espernegar.
# estrangulàieu
## Català
### Verb

estrangulàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estrangular.
# estrangulàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫa.ɾəw/, occidental /es.tɾaŋ.ɡuˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

estrangulàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de estrangular.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.

## Català antic
### Verb

estrangulàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de estrangular
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de estrangular
# estrangulàssem
## Català
### Verb

estrangulàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.

## Català antic
### Verb

estrangulàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de estrangular
# estrangulàsseu
## Català
### Verb

estrangulàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.

## Català antic
### Verb

estrangulàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de estrangular
# estrangulà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫa/, occidental /es.tɾaŋ.ɡuˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

estrangulà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de estrangular.

## Català antic
### Verb

estrangulà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de estrangular
# estrangulàrets
## Català antic
### Verb

estrangulàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de estrangular
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de estrangular
# estrangulàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫa.ɾəm/, occidental /es.tɾaŋ.ɡuˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

estrangulàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de estrangular.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.

## Català antic
### Verb

estrangulàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de estrangular
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de estrangular
# estrangulàs
## Català
### Verb

estrangulàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.

## Català antic
### Verb

estrangulàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de estrangular
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de estrangular
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de estrangular
# estrangulàssets
## Català antic
### Verb

estrangulàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de estrangular
# espesseïu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.səˈiw/, occidental /es.pe.seˈiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

espesseïu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de espesseir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb espesseir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb espesseir.

#### Variants

* [2] espesseïgueu

### Miscel·lània

* Anagrames: espessíeu, espiésseu
# espessia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈsi.ə/, occidental /es.peˈsi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

espessia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de espessir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de espessir.

#### Variants

* [1] espessiva, espessigueva
* [2] espessiva, espessigueva

### Miscel·lània

* Anagrames: asèpsies, espiessa

## Català antic
### Verb

espessia
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de espessir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de espessir
# espessien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈsi.ən/, occidental /es.peˈsi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

espessien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de espessir.

#### Variants

* espessiven, espessigueven

### Miscel·lània

* Anagrama: espiessen

## Català antic
### Verb

espessien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de espessir
# espessies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈsi.əs/, occidental /es.peˈsi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

espessies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de espessir.

#### Variants

* espessives, espessigueves

### Miscel·lània

* Anagrames: espesseís, espiesses

## Català antic
### Verb

espessies
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de espessir
# espessig
## Català
### Verb

espessig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espessigar.

#### Variants

* espessigo, espessigui
# espesseïssis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.səˈi.sis/, occidental /es.pe.seˈi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

espesseïssis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espesseir.

#### Variants

* espesseïsses
# expandiria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əks.pən.diˈɾi.ə/, occidental /eks.pan.diˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

expandiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de expandir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de expandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pan·di·ri·a (5)

## Català antic
### Verb

expandiria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de expandir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de expandir
# expandiríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əks.pən.diˈɾi.əm/, occidental /eks.pan.diˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

expandiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de expandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pan·di·rí·em (5)

## Català antic
### Verb

expandiríem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del condicional de expandir
# expandisc
## Català
### Verb

expandisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de expandir.

#### Variants

* expandeix, expandeixo, expandesc, expandeixi, expandixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pan·disc (3)
* Heterograma de 9 lletres (acdeinpsx)
# expandirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əks.pən.diˈɾa/, occidental /eks.pan.diˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

expandirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de expandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pan·di·rà (4)

## Català antic
### Verb

expandirà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de expandir