OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# organitzador
## Català

   * Etimologia: De organitzar i el sufix -dor.

### Nom

organitzador m. ‎(plural organitzadors, femení organitzadora)
* (futbol, handbol) constructor

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ga·nit·za·dor (5)

### Vegeu també

* organitzador. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# organitzaia
## Català
### Verb

organitzaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de organitzar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de organitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ga·nit·za·ia (5)
* Anagrama: agonitzaria
# ojiverde
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \o.xiˈβeɾ.ðe\, meridional \o.hiˈβeɾ.ðe\
       Americà: alt \o.x(i)ˈbeɾ.ðe\, baix \o.hiˈβeɾ.ðe\, austral \o.xiˈβeɾ.ðe\
   * Rimes: -eɾde

### Nom

ojiverde m. ‎(plural ojiverdes)
* ullverd

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ji·ver·de (4)

### Vegeu també

* ojiverde. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# ojīchan
## Japonès
### Nom

ojīchan
* forma romaji de おじいちゃん ‎(ojīchan)
# ojīsan
## Japonès
### Nom

ojīsan
* forma romaji de おじいさん ‎(ojīsan)
# ojiverdes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \o.xiˈβeɾ.ðes\, meridional \o.hiˈβeɾ.ðeh\
       Americà: alt \o.xiˈbeɾ.ð(e)s\, baix \o.hiˈβeɾ.ðeh\, austral \o.xiˈβeɾ.ðes\
   * Rimes: -eɾdes

### Nom

ojiverdes m. pl.
* forma plural de ojiverde
# ojo de buey
## Castellà
### Nom

ojo de buey m. ‎(plural ojos de buey)
* ull de bou, òcul
# ojos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈo.xos/, meridional /ˈo.hoh/
       Americà: alt /ˈo.x(o)s/, baix /ˈo.hoh/, austral /ˈo.xos/
   * Rimes: -oxos

### Nom

ojos m. pl.
* forma plural de ojo
# ojo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈo.xo/, meridional /ˈo.ho/
       Americà: alt /ˈo.x(o)/, baix /ˈo.ho/, austral /ˈo.xo/
   * Rimes: -oxo
   * Etimologia: Del llatí ocŭlus.

### Nom

ojo m. ‎(plural ojos)
* ull

#### Derivats

* anteojos
* ojear
* reojo

#### Relacionats

* ocular

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·jo (2)
# ojo de puente
## Castellà
### Nom

ojo de puente m.
* (arquitectura) ull, boca, ullal, ulleral

#### Sinònims

* ojo

### Vegeu també

* ojo de puente. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# ojos de buey
## Castellà
### Nom

ojos de buey m. pl.
* forma plural de ojo de buey
# ojämlikhet
## Suec

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: Del prefix o-, jämlik i el sufix -het.

### Nom

ojämlikhet c.
* desigualtat

#### Antònims

* jämlikhet

#### Relacionats

* ojämlik

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec
* Per a més informació vegeu l'entrada ojämlikhet al Svenska Akademiens ordbok.
* Per a més informació vegeu l'entrada ojämlikhet al Svenska Akademiens ordlista.
# ordíssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈdi.səm/ balear /oɾˈði.səm/, /urˈði.səm/ Occidental: /oɾˈði.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

ordíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·dís·sem (3)
* Anagrames: messidor, rodéssim
# ordís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈdis/ balear /oɾˈðis/, /urˈðis/ Occidental: /oɾˈðis/
   * Rimes: -is

### Verb

ordís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·dís (2)
* Anagrama: rodis
# ordín
## Català
### Verb

ordín
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ordinar.

### Miscel·lània

* Anagrames: nodrí, rodin

## Català antic
### Verb

ordín
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de ordinar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de ordinar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de ordinar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de ordinar
# ordísseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈdi.səw/ balear /oɾˈði.səw/, /urˈði.səw/ Occidental: /oɾˈði.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

ordísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·dís·seu (3)
* Anagrama: rodéssiu
# ordíssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈdi.siw/ balear /oɾˈði.siw/, /urˈði.siw/ Occidental: /oɾˈði.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

ordíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordir.
# ordíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈdi.ɾəw/ balear /oɾˈði.ɾəw/, /urˈði.ɾəw/ Occidental: /oɾˈði.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

ordíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ordir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordir.
# orgullassen
## Català
### Verb

orgullassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb orgullar.
# orgullassis
## Català
### Verb

orgullassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb orgullar.
# orgullaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ɡu.ʎəˈɾi.əs/ balear /oɾ.ɣu.ʎəˈɾi.əs/, /ur.ɣu.ʎəˈɾi.əs/ Occidental: /oɾ.ɣu.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

orgullaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de orgullar.
# orgullarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ɡu.ʎəˈɾa/ balear /oɾ.ɣu.ʎəˈɾa/, /ur.ɣu.ʎəˈɾa/ Occidental: /oɾ.ɣu.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

orgullarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de orgullar.
# orgullaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ɡu.ʎəˈɾe/ balear /oɾ.ɣu.ʎəˈɾe/, /ur.ɣu.ʎəˈɾe/ Occidental: /oɾ.ɣu.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

orgullaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de orgullar.
# orgullaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ɡu.ʎəˈɾi.əw/ balear /oɾ.ɣu.ʎəˈɾi.əw/, /ur.ɣu.ʎəˈɾi.əw/ Occidental: /oɾ.ɣu.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

orgullaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de orgullar.
# orgullaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ɡu.ʎəˈɾas/ balear /oɾ.ɣu.ʎəˈɾas/, /ur.ɣu.ʎəˈɾas/ Occidental: /oɾ.ɣu.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

orgullaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de orgullar.
# orgullasses
## Català
### Verb

orgullasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb orgullar.
# orgullassin
## Català
### Verb

orgullassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb orgullar.
# ooievaar
## Neerlandès

   * Pronúncia: /ˈojəˌvar/
   * Etimologia: Del neerlandès mitjà odevare (atestat ja el 1240), amb formes intermèdies com ara oyvaer (segle xvi). Amb cognats en frisià earrebarre (nord-frisià Aarebaare), baix alemany mitjà odevare i alt alemany antic ōtibero (també ōdobero i d'altres formes semblants, amb continuació en alt alemany dialectal Adebar), la reconstrucció de l'ètim protogermànic roman discutida (potser *uda-faro «que camina per aiguamolls» reinterpretat d'hora com a *ōdaboro «portador de sort»). El neerlandès mitjà preservava encara el mot germànic heretat *sturka- en la forma storke, amb continuació en el dialectal stork (cognat de l'anglès stork, l'alt alemany Storch, el suec, danès i noruec stork i l'islandès storkur).

### Nom

ooievaar m. ‎(plural ooievaars / ooievaaren)
* (ornitologia) cigonya, cigonya blanca (Ciconia ciconia) i, per extensió, nom comú d'altres ocells de la família dels cicònids (Ciconiidae)
    Abdims ooievaar ― cigonya d'Abdim (Ciconia abdimii)
    zwarte ooievaar ― cigonya negra (Ciconia nigra)
* (ornitologia) (especialment en plural ooievaars) cicònid

#### Derivats

* bisschopsooievaar
* kaalkopooievaar
* ooievaarachtig
* ooievaarsbekijsvogel
* reuzenooievaar
* schoenbekooievaar
* soenda-ooievaar
* zadelbekooievaar
* zwarthalsooievaar
* zwartsnavelooievaar

### Vegeu també

* Per a la discussió etimològica del mot, consulteu l'entrada ooievaar a l'Etymologiebank.nl, així com Adebar al Digitales Wörterbuch der deutschen Sprache.
* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# ood
## Multilingüe
### Símbol

ood
* Codi de llengua ISO 639-3 de l'alt pima o o'odham.
# ooievaarsbekijsvogel
## Neerlandès

   * Etimologia: De ooievaar ‎(«cigonya»), l'infix -s-, bek ‎(«bec») i ijsvogel ‎(«alció, blauet»).

### Nom

ooievaarsbekijsvogel m. ‎(plural ijsvogels)
* (ornitologia) alció bec de cigonya (Pelargopsis capensis)

### Vegeu també

Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
# oorgier
## Neerlandès

   * Etimologia: De oor ‎(«orella») i gier ‎(«voltor»), comparable a l'alemany Ohrengeier.

### Nom

oorgier m. ‎(plural oorgieren)
* (ornitologia) voltor orellut (Torgos tracheliotos)

### Vegeu també

Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
# oorspronkelijk
## Neerlandès

   * Pronúncia: /ˌoːrˈsprɔŋ.kə.lək/
   * Etimologia: De oorsprong ‎(«origen»), l'infix -e- i el sufix -lijk.

### Adjectiu

oorspronkelijk
* original, originari, primitiu

#### Derivats

* oorspronkelijkheid

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada oorspronkelijk al Van Dale Gratis woordenboek.
* Per a la història del mot, consulteu l'entrada oorspronkelijk a l'Etymologiebank.nl.

### Adverbi

oorspronkelijk
* originalment, originàriament, primitivament
# ooze
## Anglès

   * Pronúncia: /uːz/ àudio (EUA)

### Verb

ooze ‎(3a persona singular present oozes, gerundi oozing, passat i participi oozed)
* traspuar
# oog
## Neerlandès
### Nom

oog n.
* ull

#### Compostos i expressions

* ogentroost
# ooievaarsbek
## Neerlandès
### Nom

ooievaarsbek
* (botànica) (Geranium L'Hérit.) gerani

#### Compostos i expressions

* beemdooievaarsbek
* bloedooievaarsbek
* donkere ooievaarsbek
* fijne ooievaarsbek
* glanzige ooievaarsbek
* kleine ooievaarsbek
* knopige ooievaarsbek
* ooievaarsbekfamilie
* Pyrenese ooievaarsbek
* slipbladdooievaarsbek
* zachte ooievaarsbek

### Vegeu també

* ↑ Mac Leod, J.; Staes, G.; van Oye, Paul. Geïllustreerde Flora voor België, 1947 (en neerlandès). Anvers: De Sikkel, p. 189.
# oophoritis
## Anglès

   * Etimologia: Del grec antic ὠοφόρος ‎(ōophóros, «ovari») i el sufix -itis.

### Nom

oophoritis ‎(incomptable)
* ooforitis

### Vegeu també

* oophoritis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# oozed
## Anglès
### Verb

oozed
* passat i participi de ooze
# oscil·lar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.siɫˈɫa/, /u.siˈɫa/ balear /os.siɫˈɫa/, /us.siɫˈɫa/ Occidental: nord-occidental /o.siɫˈɫa/, /o.siˈɫa/ valencià /o.siɫˈɫaɾ/, /o.siˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí oscillare, de oscillum, màscara que es penjava dels arbres en algunes festes romanes, deixant que el vent la balancegés, segle XIX.

### Verb

oscil·lar intr.
* Moure's d'un costat a un altre, en relació a un punt fix.
* Fluctuar, variar, presentar alternatives.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: oscil·lo, oscil·la, oscil·lem

#### Sinònims

* agrunsar, balancejar, balandrejar, balançar, baldar, bascular, brandar, bransolejar, bressar, capcinejar, gronxar, gronxejar

#### Derivats

* oscil·latori

#### Traduccions

* Alemany: oszillieren $^{(de)}$
* Anglès: oscillate $^{(en)}$
* Castellà: oscilar $^{(es)}$
* Francès: osciller $^{(fr)}$, balancer $^{(fr)}$
* Italià: oscillare $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: PESAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·cil·lar (3)
* Anagrama: colliràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: oscil·lar
# oreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈɾɛw/ balear /oˈɾəw/, /uˈɾɛw/ Occidental: /oˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

oreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de orar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb orar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb orar.

#### Variants

* [1] orau
* [3] orau

### Miscel·lània

* Anagrama: euro
# oressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈɾe.sən/ balear /oˈɾe.sən/, /uˈɾe.sən/ Occidental: /oˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

oressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb orar.

#### Variants

* oressin, orassin, orassen, oraren

### Miscel·lània

* Anagrames: enroses, enrosés, ressone
# orerones
## Català antic
### Nom

orerones
* forma plural de orerona
# oretxina
## Català

   * Pronúncia: alguerès /u.ɾaˈt͡ʃi.na/
   * Etimologia: Del sard uriččina, de l'italià orecchino.

### Nom

oretxina f. ‎(plural oretxines)
* (alguerès) arracada

#### Sinònims

* arracada, orellal, racada

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ret·xi·na (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeinortx)
* Anagrama: entoixar

### Vegeu també

* Obres de referència: DAlg
# oreronas
## Català antic
### Nom

oreronas
* forma plural de orerona
# oresses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈɾe.səs/ balear /oˈɾe.səs/, /uˈɾe.səs/ Occidental: /oˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

oresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb orar.

#### Variants

* oressis, orassis, orasses, orares

### Miscel·lània

* Anagrama: osseres
# oretxines
## Català

   * Pronúncia: alguerès /u.ɾaˈt͡ʃi.nas/

### Nom

oretxines f. pl.
* Forma plural de oretxina.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ret·xi·nes (4)
* Anagrama: rosteixen
# ortigués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.tiˈɣes/ balear /oɾ.tiˈɣes/, /ur.tiˈɣes/ Occidental: /oɾ.tiˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

ortigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ortigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ortigar.

#### Variants

* [1] ortiguessi, ortiguessa, ortigueguessa, ortigàs, ortigara
* [2] ortiguegués, ortigàs, ortigara

### Miscel·lània

* Anagrama: rostigué
# ortiguéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.tiˈɣe.səm/ balear /oɾ.tiˈɣe.səm/, /ur.tiˈɣe.səm/ Occidental: /oɾ.tiˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

ortiguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ortigar.

#### Variants

* ortigueguéssom, ortiguéssim, ortigàssim, ortigàssem, ortigàrem

### Miscel·lània

* Anagrames: tireguéssom, trieguéssom
# ortiguéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.tiˈɣe.siw/ balear /oɾ.tiˈɣe.siw/, /ur.tiˈɣe.siw/ Occidental: /oɾ.tiˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ortiguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ortigar.

#### Variants

* ortigueguéssou, ortiguésseu, ortigàssiu, ortigàsseu, ortigàreu
# ortiguí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.tiˈɣi/ balear /oɾ.tiˈɣi/, /ur.tiˈɣi/ Occidental: /oɾ.tiˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

ortiguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ortigar.
# ortiguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈti.ɣis/ balear /oɾˈti.ɣis/, /urˈti.ɣis/ Occidental: /oɾˈti.ɣis/
   * Rimes: -iɡis

### Verb

ortiguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ortigar.

#### Variants

* ortigues, ortigos
# ortiguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.tiˈɣe.sim/ balear /oɾ.tiˈɣe.sim/, /ur.tiˈɣe.sim/ Occidental: /oɾ.tiˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ortiguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ortigar.

#### Variants

* ortigueguéssom, ortiguéssem, ortigàssim, ortigàssem, ortigàrem
# ortigà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.tiˈɣa/ balear /oɾ.tiˈɣa/, /ur.tiˈɣa/ Occidental: /oɾ.tiˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

ortigà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ortigar.

### Miscel·lània

* Anagrames: artigo, goitar
# ortigui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈti.ɣi/ balear /oɾˈti.ɣi/, /urˈti.ɣi/ Occidental: /oɾˈti.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

ortigui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ortigar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ortigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ortigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ortigar.

#### Variants

* [1] ortigo, ortigue, ortig
* [2] ortigue, ortigo
* [3] ortigue, ortigo
* [4] ortigue
# ortiguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈti.ɣin/ balear /oɾˈti.ɣin/, /urˈti.ɣin/ Occidental: /oɾˈti.ɣin/
   * Rimes: -iɡin

### Verb

ortiguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ortigar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ortigar.

#### Variants

* [1] ortiguen
* [2] ortiguen
# ortiguésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.tiˈɣe.səw/ balear /oɾ.tiˈɣe.səw/, /ur.tiˈɣe.səw/ Occidental: /oɾ.tiˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

ortiguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ortigar.

#### Variants

* ortigueguéssou, ortiguéssiu, ortigàssiu, ortigàsseu, ortigàreu

### Miscel·lània

* Anagrames: tireguéssou, trieguéssou
# optéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upˈte.siw/ balear /opˈte.siw/, /upˈte.siw/ Occidental: /opˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

optéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb optar.

#### Variants

* optésseu, optàssiu, optàsseu, optàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: topéssiu
# optó
## Castellà

   * Pronúncia: /opˈto/
   * Rimes: -o

### Verb

optó
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb optar

### Miscel·lània

* Síl·labes: op·tó (2)
* Anagrames: poto, potó, topo, topó
# opugna
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈpuŋ.nə/ balear /oˈpuŋ.nə/, /uˈpuŋ.nə/ Occidental: nord-occidental /oˈpuŋ.na/, valencià /oˈpuɡ.na/

### Verb

opugna
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de opugnar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb opugnar.

### Miscel·lània

* Anagrames: pongau, pugona
# optés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upˈtes/ balear /opˈtes/, /upˈtes/ Occidental: /opˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

optés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb optar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb optar.

#### Variants

* [1] optàs, optara
* [2] optàs, optara

### Miscel·lània

* Anagrames: estop, pesto, petos, potes, topes, topés
# optésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upˈte.səw/ balear /opˈte.səw/, /upˈte.səw/ Occidental: /opˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

optésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb optar.

#### Variants

* optéssiu, optàssiu, optàsseu, optàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: topésseu
# optí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upˈti/ balear /opˈti/, /upˈti/ Occidental: /opˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

optí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de optar.

### Miscel·lània

* Anagrames: pito, topi, topí
# opugn
## Català
### Verb

opugn
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de opugnar.

#### Variants

* opugno, opugne, opugni
# palaies rares
## Català
### Nom

palaies rares f. pl.
* Forma plural de palaia rara.
# palaió
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɫəˈjo/, occidental /pa.ɫaˈjo/
   * Rimes: -o

### Nom

palaió m. ‎(plural palaions)
* (peixos) fura
* (peixos) capellà

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·la·ió (3)
* Anagrama: paiola

### Vegeu també

* palaió. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# palaies misèries
## Català
### Nom

palaies misèries f. pl.
* Forma plural de palaia misèries.
# palaieta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɫəˈjɛ.tə/ balear /pə.ɫəˈjə.tə/, /pə.ɫəˈjɛ.tə/ Occidental: /pa.ɫaˈje.ta/
   * Rimes: -ɛta

### Nom

palaieta f. ‎(plural palaietes)
* llenguado

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·la·ie·ta (4)

### Vegeu també

* palaieta. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# palaies rosses
## Català
### Nom

palaies rosses f. pl.
* Forma plural de palaia rossa.
# palaies pigallades
## Català
### Nom

palaies pigallades f. pl.
* Forma plural de palaia pigallada.
# palais
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈɫajs/, occidental /paˈɫajs/

### Nom

palais m. pl.
* Forma plural de palai.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·lais (2)
* Anagrama: apilàs
# palamida
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɫəˈmi.ðə/, occidental /pa.ɫaˈmi.ða/

### Nom

palamida f. ‎(plural palamides)
* (arcaisme) Forma alternativa de palomida.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·la·mi·da (4)
* Anagrames: alapidam, ampliada

### Vegeu també

* palamida. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# osciètres
## Francès

   * Pronúncia: /ɔˈsjɛtʁ/

### Nom

osciètres m. pl.
* forma plural de osciètre
# osciètre
## Francès

   * Pronúncia: /ɔˈsjɛtʁ/

### Nom

osciètre m. ‎(plural osciètres)
* esturió oscietra
# oscula
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈoːs.kʊ.la/

### Nom

ōscula
* nominatiu plural de ōsculum
* vocatiu plural de ōsculum
* acusatiu plural de ōsculum
# oscil·lí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.siɫˈɫi/, /u.siˈɫi/ balear /os.siɫˈɫi/, /us.siɫˈɫi/ Occidental: /o.siɫˈɫi/, /o.siˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

oscil·lí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de oscil·lar.
# osculi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈoːs.kʊ.liː/

### Nom

ōsculī
* genitiu singular de ōsculum
# osculis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈoːs.kʊ.liːs/

### Nom

ōsculīs
* datiu plural de ōsculum
* ablatiu plural de ōsculum
# pal·liàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəɫ.ɫiˈa.ɾəm/, /pə.ɫiˈa.ɾəm/ balear /pəɫ.ɫiˈa.ɾəm/ Occidental: /paɫ.ɫiˈa.ɾem/, /pa.ɫiˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

pal·liàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de pal·liar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pal·liar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pal·li·à·rem (4)
* Anagrames: empal·liar, pallaríem
# pal·liàssim
## Català
### Verb

pal·liàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pal·liar.
# pal·lis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈpaɫ.ɫis/, /ˈpa.ɫis/ balear /ˈpaɫ.ɫis/ Occidental: /ˈpaɫ.ɫis/, /ˈpa.ɫis/

### Nom

pal·lis m. pl.
* Forma plural de pal·li.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pal·lis (2)
* Anagrames: llapis, pillàs
# pal·liàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəɫ.ɫiˈa.ɾəw/, /pə.ɫiˈa.ɾəw/ balear /pəɫ.ɫiˈa.ɾəw/ Occidental: /paɫ.ɫiˈa.ɾew/, /pa.ɫiˈa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

pal·liàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de pal·liar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pal·liar.

### Miscel·lània

* Anagrames: pallaríeu, peüllaria
# pal·liàssiu
## Català
### Verb

pal·liàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pal·liar.
# palesavi
## Italià
### Verb

palesavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de palesare
# palesavo
## Italià
### Verb

palesavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de palesare
# palese
## Català
### Verb

palese
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de palesar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb palesar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb palesar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb palesar.