OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esvanives
## Català
### Verb

esvanives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esvanir.

#### Variants

* esvanies

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ni·ves (4)
* Anagrama: avivessen
# esvanits
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəˈnits/, balear /əz.vəˈnits/ Occidental: nord-occidental /ez.βaˈnits/ valencià /ez.vaˈnits/, /ez.βaˈnits/
   * Rimes: -its

### Verb

esvanits
* Participi masculí plural del verb esvanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·nits (3)
* Anagrames: instaves, vantessi, vetassin
# esvaniva
## Català
### Verb

esvaniva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esvanir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esvanir.

#### Variants

* [1] esvania
* [2] esvania

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ni·va (4)
* Anagrames: avinaves, avisaven
# esvanix
## Català
### Verb

esvanix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esvanir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esvanir.

#### Variants

* [1] esvaneix
* [2] esvaneix

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·nix (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeinsvx)
* Anagrames: xinaves, xivanes
# esvanit
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəˈnit/, balear /əz.vəˈnit/ Occidental: nord-occidental /ez.βaˈnit/ valencià /ez.vaˈnit/, /ez.βaˈnit/
   * Rimes: -it

### Verb

esvanit
* Participi masculí singular del verb esvanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·nit (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeinstv)
* Anagrames: avisten, envaïts, enviats, envista, esvaint, natives, sentiva, veïnats
# esvanixen
## Català
### Verb

esvanixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esvanir.

#### Variants

* esvaneixen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ni·xen (4)
* Anagrama: enxisaven
# esvanixes
## Català
### Verb

esvanixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esvanir.

#### Variants

* esvaneixes

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ni·xes (4)
* Anagrama: enxisaves
# esvanixo
## Català
### Verb

esvanixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esvanir.

#### Variants

* esvaneix, esvaneixo, esvanesc, esvaneixi, esvanisc

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ni·xo (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeinosvx)
# esvaniven
## Català
### Verb

esvaniven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esvanir.

#### Variants

* esvanien

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ni·ven (4)
* Anagrama: envinaves
# estrengueren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋˈɡe.ɾən/, occidental /es.tɾeŋˈɡe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

estrengueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de estrènyer.

#### Variants

* estrenyeren
# estrengueres
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋˈɡe.ɾəs/, occidental /es.tɾeŋˈɡe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

estrengueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de estrènyer.

#### Variants

* estrenyeres
# estrengui
## Català
### Verb

estrengui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estrènyer.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estrènyer.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estrènyer.

#### Variants

* [1] estrenyi, estrenya
* [2] estrenyi, estrenya, estrenyo
* [3] estrenyi, estrenya

### Miscel·lània

* Anagrames: entrigues, entrigués, reguitnes, reguitnés, tingueres
# estrenguessin
## Català
### Verb

estrenguessin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrènyer.

#### Variants

* estrenyessin, estrenyessen, estrenyeren
# estrenguessis
## Català
### Verb

estrenguessis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrènyer.

#### Variants

* estrenyessis, estrenyesses, estrenyeres
# estrenguérem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋˈɡe.ɾəm/, occidental /es.tɾeŋˈɡe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

estrenguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de estrènyer.

#### Variants

* estrenyérem
# estrenguin
## Català
### Verb

estrenguin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estrènyer.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estrènyer.

#### Variants

* [1] estrenyin, estrenyen
* [2] estrenyin, estrenyen
# estrengueu
## Català
### Verb

estrengueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb estrènyer.

#### Variants

* estrenyeu
# estrenguis
## Català
### Verb

estrenguis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estrènyer.

#### Variants

* estrenyis, estrenyes, estrenyos

### Miscel·lània

* Anagrames: resseguint, triguessen
# estrengué
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋˈɡe/, occidental /es.tɾeŋˈɡe/
   * Rimes: -e

### Verb

estrengué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de estrènyer.

#### Variants

* estrenyé

### Miscel·lània

* Anagrames: entregues, entregués, rentegués, tengueres, trenegués
# firmau
## Català
### Verb

firmau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de firmar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb firmar.
# firmaves
## Català
### Verb

firmaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de firmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fir·ma·ves (3)
* Heterograma de 8 lletres (aefimrsv)
* Anagrama: frisàvem
# firmeguessen
## Català
### Verb

firmeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb firmar.
# firmavo
## Català
### Verb

firmavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de firmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fir·ma·vo (3)
* Heterograma de 7 lletres (afimorv)
* Anagrama: formavi
# firmeguessa
## Català
### Verb

firmeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb firmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fir·me·gues·sa (4)
* Anagrama: afiguréssem
# firmavi
## Català
### Verb

firmavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de firmar.
# firmeguem
## Català
### Verb

firmeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb firmar.
# firmava
## Català
### Verb

firmava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de firmar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de firmar.
# firmaven
## Català
### Verb

firmaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de firmar.
# firme
## Català

   * Pronúncia: occidental /ˈfiɾ.me/

### Verb

firme
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de firmar.
    Forma valenciana: [jo] firmo, firme, firm o firmi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb firmar.
    Forma occidental: [que jo] firmi o firme.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb firmar.
    Forma occidental: [que ell/ella/vostè] firmi o firme.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb firmar.
    Forma occidental: firmi o firme [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: fir·me (2)
* Anagrames: ferim, fermi, Fermí

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈfiɾ.me/
   * Rimes: -iɾme
   * Etimologia: Del llatí vulgar firmis, del llatí firmus.

### Adjectiu

firme inv. ‎(plural firmes)
* ferm

#### Sinònims

* estable

#### Derivats

* firmemente
* firmeza

### Adverbi

firme
* ferm

### Nom

firme m. ‎(plural firmes)
* revestiment del paviment

### Verb

firme
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb firmar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb firmar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb firmar

### Miscel·lània

* Síl·labes: fir·me (2)
* Anagrama: fermi

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre firme

## Francès

   * Pronúncia: /fiʁm/

### Nom

firme f. ‎(plural firmes)
* firma, empresa
# eunuch flute
## Anglès
### Nom

eunuch flute
* mirlitó

#### Sinònims

* gazoo
* kazoo
* mirliton
* Tommy talker
* zarah

### Vegeu també

* eunuch flute. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# eunucs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əwˈnuks/, occidental /ewˈnuks/
   * Rimes: -uks

### Nom

eunucs m. pl.
* Forma plural de eunuc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: eu·nucs (2)
# eufónicamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /euˌfo.ni.kaˈmen.te/
       Americà: alt /euˌfo.ni.kaˈmen.t(e)/, baix /euˌfo.ni.kaˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De eufónico i el sufix -mente.

### Adverbi

eufónicamente
* eufònicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: eu·fó·ni·ca·men·te (6)
# eugues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈew.ɣəs/, occidental /ˈew.ɣes/

### Nom

eugues f. pl.
* Forma plural de euga.

### Miscel·lània

* Síl·labes: eu·gues (2)
* Anagrama: segueu
# eum
## Llatí

   * Pronúncia: /ewm/

### Pronom

eum
* acusatiu singular de is ‎(«li, a ell»)
# eunuc
## Català

   * Pronúncia: oriental /əwˈnuk/, occidental /ewˈnuk/
   * Rimes: -uk
   * Etimologia: Del llatí eunuchus, segle XVI, del grec antic εὐνοῦχος ‎(eunoûkhos), format per εὐνή ‎(eunḗ, «llit») i ἔχω ‎(ékhō, «guardar»), en el sentit de «aquell que s'ocupa de la cambra nupcial».

### Nom

eunuc m. ‎(plural eunucs)
* Home castrat, privat dels seus òrgans genitals externs.
* En particular, home castrat que guarda les dones d'un harem.

#### Sinònims

* caponat

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: eu·nuc (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# euga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈew.ɣə/, occidental /ˈew.ɣa/
   * Etimologia: Variació per metàtesi de egua.

### Nom

euga f. ‎(plural eugues)
* Forma alternativa de egua.

### Miscel·lània

* Síl·labes: eu·ga (2)
* Anagrames: agúe, agüe, auge, Augé, egua

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# eundem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈewn.dɛm/

### Adjectiu

eundem
* acusatiu masculí singular de īdem
# eulogistically
## Anglès

   * Etimologia: De eulogistical i el sufix -ly.

### Adverbi

eulogistically ‎(comparatiu more eulogistically, superlatiu most eulogistically)
* elogiosament
# euphon
## Anglès
### Nom

euphon
* eufoni

#### Sinònims

* euphonium

### Vegeu també

* euphon. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# fatigas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \faˈti.ɣas\, meridional \faˈti.ɣah\
       Americà: alt /faˈti.ɡ(a)s/, baix \faˈti.ɣah\, austral \faˈti.ɣas\
   * Rimes: -iɡas

### Nom

fatigas f. pl.
* forma plural de fatiga
# fatigue
## Anglès

   * Pronúncia: /fəˈtiːɡ/ àudio (EUA)

### Nom

fatigue ‎(plural fatigues)
* fatiga

### Vegeu també

* fatigue. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].

## Francès

   * Pronúncia: /faˈtiɡ/

### Adjectiu

fatigue f. ‎(plural fatigues)
* fatiga

#### Sinònims

* lassitude

#### Relacionats

* fatiguer

#### Hiperònims

* épuisement
* exténuation
* harassement

### Vegeu també

* Entrada «fatigue» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# fatigat
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.tiˈɣat/, occidental /fa.tiˈɣat/
   * Rimes: -at

### Adjectiu

fatigat m. ‎(femení fatigada, plural masculí fatigats, plural femení fatigades)
* Que mostra fatiga.

### Verb

fatigat
* Participi masculí singular del verb fatigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·ti·gat (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# fatigosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fə.tiˌɣo.zəˈmen/ balear /fə.tiˌɣo.zəˈment/, /fə.tiˌɣo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /fa.tiˌɣo.zaˈmen/ valencià /fa.tiˌɣo.zaˈment/, /fa.tiˌɣo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De fatigosa i el sufix -ment.

### Adverbi

fatigosament
* D’una manera fatigosa.

#### Traduccions

* Anglès: fatiguingly $^{(en)}$
* Castellà: fatigosamente $^{(es)}$
* Italià: faticosamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·ti·go·sa·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# fatigats
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.tiˈɣats/, occidental /fa.tiˈɣats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

fatigats m. pl.
* Forma plural de fatigat.

### Verb

fatigats
* Participi masculí plural del verb fatigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·ti·gats (3)
# fatigosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \fa.tiˌɣo.saˈmen.te\
       Americà: alt /fa.tiˌɡo.saˈmen.t(e)/, baix \fa.tiˌɣo.saˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De fatigoso i el sufix -mente.

### Adverbi

fatigosamente
* fatigosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·ti·go·sa·men·te (6)
# fatigues
## Francès

   * Pronúncia: /faˈtiɡ/

### Nom

fatigues f. pl.
* forma plural de fatigue
# exhaurissi
## Català
### Verb

exhaurissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb exhaurir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb exhaurir.

#### Variants

* [1] exhaurís, exhaurira
* [2] exhaurís, exhaurira
# exhaurissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɡ.zəwˈɾi.sin/, occidental /eɡ.zawˈɾi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

exhaurissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb exhaurir.

#### Variants

* exhaurissen, exhauriren
# exhauriva
## Català
### Verb

exhauriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de exhaurir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de exhaurir.

#### Variants

* [1] exhauria
* [2] exhauria
# exhauriu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɡ.zəwˈɾiw/, occidental /eɡ.zawˈɾiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

exhauriu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de exhaurir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb exhaurir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb exhaurir.

#### Variants

* [2] exhaurigueu
# exhaurives
## Català
### Verb

exhaurives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de exhaurir.

#### Variants

* exhauries
# exhauriven
## Català
### Verb

exhauriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de exhaurir.

#### Variants

* exhaurien
# exhaurisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɡ.zəwˈɾi.səs/, occidental /eɡ.zawˈɾi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

exhaurisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb exhaurir.

#### Variants

* exhaurissis, exhaurires
# exhaurissis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɡ.zəwˈɾi.sis/, occidental /eɡ.zawˈɾi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

exhaurissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb exhaurir.

#### Variants

* exhaurisses, exhaurires
# fargar-se
## Català
### Verb

fargar-se
* Forma pronominal de fargar.

### Miscel·lània

* Anagrama: garrafes
# farga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈfar.ɡə/, occidental /ˈfaɾ.ɣa/
   * Rimes: -aɾɡa
   * Etimologia: [1] Del llatí fabrica, segle XV. Doblet directe de fàbrica i indirecte de forja via el francès.
   * Etimologia: [2] Del castellà farda, d’origen incert.

### Nom

farga f. ‎(plural fargues)
* Obrador de producció de ferro directament del mineral.

#### Traduccions

* Albanès: farkë $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Schmiede $^{(de)}$ f.
* Anglès: forge $^{(en)}$
* Armeni: դարբնոց $^{(hy)}$ ‎(darbnotx)
* Bretó: govel $^{(br)}$
* Búlgar: ковачница $^{(bg)}$ f. ‎(kovatxnitsa)
* Castellà: forja $^{(es)}$
* Danès: smedje $^{(da)}$ c.
* Finès: paja $^{(fi)}$
* Francès: forge $^{(fr)}$
* Gallec: forxa $^{(gl)}$ f., frágoa $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: gefail $^{(cy)}$
* Grec: σιδηρουργείο $^{(el)}$ n. ‎(sidirurgio)
* Ídix: שמידערײַ‎ $^{(yi)}$ n.
* Irlandès: ceárta $^{(ga)}$ f.
* Italià: fucina $^{(it)}$ m.
* Letó: kalve $^{(lv)}$ f.
* Lituà: kalvė $^{(lt)}$ f.
* Luxemburguès: Schmëdd $^{(lb)}$ f.
* Macedoni: ковачница $^{(mk)}$ f.
* Neerlandès: smidse $^{(nl)}$
* Noruec: smie $^{(no)}$ m. f.
* Polonès: kuźnia $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: forja $^{(pt)}$ f.
* Romanès: forjă $^{(ro)}$ f.
* Rus: ку́зница $^{(ru)}$ f. ‎(kúznitsa)
* Serbocroat: kovačnica $^{(sh)}$ f.
* Suec: smedja $^{(sv)}$ c.
* Tagal: batbatan $^{(tl)}$
* Txec: kovárna $^{(cs)}$ f.

### Nom

farga f. ‎(plural fargues)
* (argot) Farcell de roba.

### Miscel·lània

* Síl·labes: far·ga (2)
* Anagrames: fraga, Fraga

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# farien
## Català

   * Pronúncia: oriental /fəˈɾi.ən/, occidental /faˈɾi.en/
   * Rimes: -ien
   * Homòfon: ferien

### Verb

farien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de fer.

## Català antic
### Verb

farien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de fer
# farfallós
## Català

   * Pronúncia: oriental /fər.fəˈʎos/, occidental /faɾ.faˈʎos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: D’origen expressiu.

### Adjectiu

farfallós m. ‎(femení farfallosa, plural masculí farfallosos, plural femení farfalloses)
* (valencià, tortosí) Que parla de forma defectuosa sense articular bé els sons.

#### Traduccions

* Anglès: jabbering $^{(en)}$
* Castellà: farfullero $^{(es)}$
* Francès: bredouilleur $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: far·fa·llós (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# fari
## Italià

   * Pronúncia: /ˈfaː.ri/

### Nom

fari m. pl.
* forma plural de fare

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfaː.riː/

### Verb

fārī
* infinitiu del present actiu de for
# faria
## Català

   * Pronúncia: oriental /fəˈɾi.ə/, occidental /faˈɾi.a/
   * Rimes: -ia
   * Homòfon: feria

### Verb

faria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de fer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de fer.

## Català antic
### Verb

faria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de fer
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de fer
# flairejo
## Català
### Verb

flairejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de flairejar.

#### Variants

* flairege, flairegi, flaireig
# flairejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fɫəj.ɾəˈʒa.ɾəw/ balear /fɫəj.ɾəˈd͡ʒa.ɾəw/, /fɫəj.ɾəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /fɫaj.ɾeˈʒa.ɾew/, valencià /fɫaj.ɾeˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

flairejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de flairejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb flairejar.

#### Variants

* [2] flairegéssiu, flairegésseu, flairejàssiu, flairejàsseu
# flairejàssem
## Català
### Verb

flairejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb flairejar.

#### Variants

* flairegéssim, flairegéssem, flairejàssim, flairejàrem
# flairejau
## Català
### Verb

flairejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de flairejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb flairejar.

#### Variants

* [1] flairegeu
* [2] flairegeu
# flairejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fɫəj.ɾəˈʒa.βən/ balear /fɫəj.ɾəˈd͡ʒa.vən/, /fɫəj.ɾəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /fɫaj.ɾeˈʒa.βen/ valencià /fɫaj.ɾeˈd͡ʒa.ven/, /fɫaj.ɾeˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

flairejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de flairejar.
# flairejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fɫəj.ɾəˈʒa/ balear /fɫəj.ɾəˈd͡ʒa/, /fɫəj.ɾəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /fɫaj.ɾeˈʒa/, valencià /fɫaj.ɾeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

flairejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de flairejar.
# flairejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fɫəj.ɾəˈʒa.βəs/ balear /fɫəj.ɾəˈd͡ʒa.vəs/, /fɫəj.ɾəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /fɫaj.ɾeˈʒa.βes/ valencià /fɫaj.ɾeˈd͡ʒa.ves/, /fɫaj.ɾeˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

flairejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de flairejar.
# flairejàs
## Català
### Verb

flairejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb flairejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb flairejar.

#### Variants

* [1] flairegés, flairejara
* [2] flairegés, flairejara
# flairejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fɫəj.ɾəˈʒa.βə/ balear /fɫəj.ɾəˈd͡ʒa.və/, /fɫəj.ɾəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /fɫaj.ɾeˈʒa.βa/ valencià /fɫaj.ɾeˈd͡ʒa.va/, /fɫaj.ɾeˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

flairejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de flairejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de flairejar.
# flairejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fɫəj.ɾəˈʒa.ɾəm/ balear /fɫəj.ɾəˈd͡ʒa.ɾəm/, /fɫəj.ɾəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /fɫaj.ɾeˈʒa.ɾem/, valencià /fɫaj.ɾeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

flairejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de flairejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb flairejar.

#### Variants

* [2] flairegéssim, flairegéssem, flairejàssim, flairejàssem
# faute de main
## Francès
### Nom

faute de main f. ‎(plural fautes de main)
* (futbol) mans

#### Sinònims

* main

### Vegeu també

* faute de main. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# faute de pied
## Francès
### Nom

faute de pied f. ‎(plural fautes de pied)
* (esports de raqueta, hoquei) falta de peu

### Interjecció

faute de pied !
* (esports de raqueta) falta de peu

### Vegeu també

* faute de pied. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# faute de pied intentionnelle
## Francès
### Nom

faute de pied intentionnelle f. ‎(plural fautes de pied intentionnelles)
* (basquetbol) peus

### Vegeu també

* faute de pied intentionnelle. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# faute de joueur
## Francès
### Nom

faute de joueur f. ‎(plural fautes de joueur)
* (basquetbol) falta de jugador

### Vegeu també

* faute de joueur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# faute de remplacement
## Francès
### Nom

faute de remplacement f. ‎(plural fautes de remplacement)
* (voleibol) falta de substitució

### Vegeu també

* faute de remplacement. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# faute de position
## Francès
### Nom

faute de position f. ‎(plural fautes de position)
* (voleibol) falta de posició

#### Sinònims

* erreur dans l'ordre de service

### Vegeu també

* faute de position. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# faute disqualifiante
## Francès
### Nom

faute disqualifiante f. ‎(plural fautes disqualifiantes)
* (basquetbol) falta desqualificant

### Vegeu també

* faute disqualifiante. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# faute de service
## Francès
### Nom

faute de service f. ‎(plural fautes de service)
* (voleibol, esports de raqueta) falta de servei

### Vegeu també

* faute de service. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].