OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# adoperessin
## Català
### Verb

adoperessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·pe·res·sin (5)
* Anagrames: apoderessin, despariones, desparionés, parodiessen
# acuseguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ku.zeˈɣe.som/

### Verb

acuseguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acusar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] acuséssim, acuséssem, acusàssem, acusàssim o acusàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·se·gués·som (5)
* Anagrama: causeguéssom
# acusem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈzɛm/, occidental /a.kuˈzem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

acusem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acusar.
    [Nosaltres] acusem o acusam.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acusar.
    [Que nosaltres] acusem.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb acusar.
    Acusem [nosaltres].

#### Sinònims

* acuseguem, forma col·loquial pel subjuntiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sem (3)
* Heterograma de 6 lletres (acemsu)
* Anagrames: càseum, causem, escuma
# acusegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ku.zeˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

acusegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acusar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] acusés, acusàs o acusara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·se·gués (4)
* Anagrames: caguésseu, causegués
# acuseguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ku.zeˈɣe.sow/

### Verb

acuseguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acusar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] acuséssiu, acusésseu, acusàsseu, acusàssiu o acusàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·se·gués·sou (5)
* Anagrama: causeguéssou
# acusen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈku.zən/, occidental /aˈku.zen/
   * Rimes: -uzen

### Verb

acusen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acusar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acusar.
    [Que ells/elles/vostès] acusin o acusen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acusar.
    Acusin o acusen [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sen (3)
* Heterograma de 6 lletres (acensu)
* Anagrames: canesú, caneus, canseu, causen, unesca
# acusesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈze.səs/, occidental /a.kuˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

acusesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acusar.
    [Tu] acusessis, acusesses, acusasses, acusassis o acusares.

#### Sinònims

* acuseguesses, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·ses·ses (4)
* Anagrames: cassésseu, causesses, cessàsseu
# acusegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ku.zeˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

acusegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acusar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] acuseu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·se·gueu (4)
* Anagrama: causegueu
# acusessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈze.sə/, occidental /a.kuˈze.sa/
       Informal: /a.kuˈze.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

acusessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acusar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] acusés, acusàs o acusara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·ses·sa (4)
* Anagrames: aücasses, casàsseu, causessa
# acusessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈze.sən/, occidental /a.kuˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

acusessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acusar.
    [Ells/elles/vostès] acusessin, acusessen, acusassen, acusassin o acusaren.

#### Sinònims

* acuseguessen, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·ses·sen (4)
* Anagrames: cansésseu, causessen
# acuses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈku.zəs/, occidental /aˈku.zes/
   * Rimes: -uzes

### Verb

acuses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acusar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acusar.
    [Que tu] acusis o acuses; [tu] no acusis o acuses.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·ses (3)
* Anagrames: casseu, causes, causés, cessau, escaus, sacseu
# afluixésseu
## Català
### Verb

afluixésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afluixar.
# afluència
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɫuˈɛn.si.ə/, occidental /a.fɫuˈɛn.si.a/
   * Rimes: -ɛnsia
   * Etimologia: Del llatí affluentia.

### Nom

afluència f. ‎(plural afluències)
* Punt en què desemboquen les aigües d'un riu en un altre.
* Trobada de persones que fan cap al mateix lloc en el mateix moment, generalment a l'entrada d'un local.

#### Sinònims

* congregació, aplec, assistència

#### Traduccions

* Anglès: influx $^{(en)}$, affluence $^{(en)}$
* Castellà: afluencia $^{(es)}$
* Francès: afflux $^{(fr)}$ m., affluence $^{(fr)}$ f.
* Italià: affluenza $^{(it)}$ f., afflusso $^{(it)}$ m.
* Romanès: afluență $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flu·èn·ci·a (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# afluixéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fɫuˈʃe.siw/ Occidental: nord-occidental /a.fɫujˈʃe.siw/ valencià /a.fɫujˈʃe.siw/, /a.fɫuˈʃe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

afluixéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afluixar.
# afluixéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fɫuˈʃe.səm/ Occidental: nord-occidental /a.fɫujˈʃe.sem/ valencià /a.fɫujˈʃe.sem/, /a.fɫuˈʃe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

afluixéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afluixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flui·xés·sem (4)
* Anagrama: malfixésseu
# afluixéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fɫuˈʃe.sim/ Occidental: nord-occidental /a.fɫujˈʃe.sim/ valencià /a.fɫujˈʃe.sim/, /a.fɫuˈʃe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

afluixéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afluixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flui·xés·sim (4)
* Anagrama: malfixéssiu
# afluixí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fɫuˈʃi/ Occidental: nord-occidental /a.fɫujˈʃi/ valencià /a.fɫujˈʃi/, /a.fɫuˈʃi/
   * Rimes: -i

### Verb

afluixí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de afluixar.
# afluí
## Català
### Verb

afluí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de afluir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afluir.

### Miscel·lània

* Anagrama: fluïa
# afluixés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fɫuˈʃes/ Occidental: nord-occidental /a.fɫujˈʃes/ valencià /a.fɫujˈʃes/, /a.fɫuˈʃes/
   * Rimes: -es

### Verb

afluixés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afluixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afluixar.
# afranquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾəŋˈki/, occidental /a.fɾaŋˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

afranquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de afranquir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afranquir.
# afranquís
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾəŋˈkis/, occidental /a.fɾaŋˈkis/
   * Rimes: -is

### Verb

afranquís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afranquir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afranquir.
# afranquísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾəŋˈki.səw/, occidental /a.fɾaŋˈki.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

afranquísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afranquir.
# afranquíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾəŋˈki.səm/, occidental /a.fɾaŋˈki.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

afranquíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afranquir.
# afranquíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾəŋˈki.siw/, occidental /a.fɾaŋˈki.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

afranquíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afranquir.
# afranquíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾəŋˈki.əw/, occidental /a.fɾaŋˈki.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

afranquíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afranquir.
# afranquírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾəŋˈki.ɾəm/, occidental /a.fɾaŋˈki.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

afranquírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afranquir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afranquir.
# afranquíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾəŋˈki.ɾəw/, occidental /a.fɾaŋˈki.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

afranquíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afranquir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afranquir.
# afranquíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾəŋˈki.sim/, occidental /a.fɾaŋˈki.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

afranquíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afranquir.
# agilitàs
## Català
### Verb

agilitàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitar.
# agilitàsseu
## Català
### Verb

agilitàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitar.
# agilitàssim
## Català
### Verb

agilitàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitar.
# agilitàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫiˈta.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫiˈta.ɾem/, valencià /a.d͡ʒi.ɫiˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

agilitàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de agilitar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·li·tà·rem (5)
* Anagrames: legitimara, legitimarà
# agilitàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫiˈta.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫiˈta.ɾew/, valencià /a.d͡ʒi.ɫiˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

agilitàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de agilitar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitar.
# agilitzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫiˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫiˈd͡zi/, valencià /a.d͡ʒi.ɫiˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

agilitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de agilitzar.
# agilitàieu
## Català
### Verb

agilitàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agilitar.
# agilità
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫiˈta/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫiˈta/, valencià /a.d͡ʒi.ɫiˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

agilità
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agilitar.

## Italià

   * Pronúncia: /a.d͡ʒi.liˈta/
   * Rimes: -a

### Nom

agilità f. ‎(plural invariable)
* agilitat

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·li·tà (4)
# agilitàssem
## Català
### Verb

agilitàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitar.
# afalconàsseu
## Català
### Verb

afalconàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afalconar.
# afalconàreu
## Català
### Verb

afalconàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afalconar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afalconar.
# afalconàssiu
## Català
### Verb

afalconàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afalconar.
# afalcono
## Català
### Verb

afalcono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afalconar.
# afalconà
## Català
### Verb

afalconà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afalconar.
# afalconàrem
## Català
### Verb

afalconàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afalconar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afalconar.
# afalconàssem
## Català
### Verb

afalconàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afalconar.
# afalconàs
## Català
### Verb

afalconàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afalconar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afalconar.
# afalconàssim
## Català
### Verb

afalconàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afalconar.
# adequatosi
## Italià
### Verb

adequatosi m. ‎(femení adequatasi, plural masculí adequatisi, plural femení adequatesi)
* participi passat masculí singular de adequarsi
# adequavano
## Italià
### Verb

adequavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de adequare
# adequavate
## Italià
### Verb

adequavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de adequare
# adequava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðəˈkwa.βə/, balear /ə.ðəˈkwa.və/ Occidental: /a.ðeˈkwa.βa/, /a.ðeˈkwa.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

adequava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adequar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adequar.

#### Sinònims

* adequavi, adequaia, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·qua·va (4)
* Anagrama: aquedava

## Italià
### Verb

adequava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de adequare
# adequavamo
## Italià
### Verb

adequavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de adequare
# adequatisi
## Italià
### Verb

adequatisi
* participi passat masculí plural de adequarsi
# adequato
## Italià
### Verb

adequato m. ‎(femení adequata, plural masculí adequati, plural femení adequate)
* participi passat masculí singular de adequare
# adequau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ə.ðəˈkwaw/, alguerès /a.ɾaˈkwaw/
   * Rimes: -aw
   * Parònim: adequa-ho

### Verb

adequau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adequar.
    [Vosaltres/vós] adeqüeu o adequau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adequar.
    Adequeu o adequau [vosaltres/vós].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·quau (3)
* Anagrama: aquedau
# adequati
## Italià
### Verb

adequati
* participi passat masculí plural de adequare
# adequats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈkwats/, occidental /a.ðeˈkwats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

adequats m. pl.
* Forma plural de adequat.

### Verb

adequats
* Participi masculí plural del verb adequar.
    Adequats [ells/aquells]...; [els he...] adequat o adequats.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·quats (3)
* Anagrama: aquedats
# aforestaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.ɾəs.təˈɾas/ balear /ə.fo.ɾəs.təˈɾas/, /ə.fu.ɾəs.təˈɾas/ Occidental: /a.fo.ɾes.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aforestaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aforestar.
# aforestaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.ɾəs.təˈɾe/ balear /ə.fo.ɾəs.təˈɾe/, /ə.fu.ɾəs.təˈɾe/ Occidental: /a.fo.ɾes.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aforestaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aforestar.
# aforestareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.ɾəs.təˈɾɛw/ balear /ə.fo.ɾəs.təˈɾəw/, /ə.fu.ɾəs.təˈɾɛw/ Occidental: /a.fo.ɾes.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aforestareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aforestar.
# aforestarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.ɾəs.təˈɾa/ balear /ə.fo.ɾəs.təˈɾa/, /ə.fu.ɾəs.təˈɾa/ Occidental: /a.fo.ɾes.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aforestarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aforestar.
# aforestaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.ɾəs.təˈɾi.ə/ balear /ə.fo.ɾəs.təˈɾi.ə/, /ə.fu.ɾəs.təˈɾi.ə/ Occidental: /a.fo.ɾes.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aforestaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aforestar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aforestar.
# aforestaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.ɾəs.təˈɾi.əs/ balear /ə.fo.ɾəs.təˈɾi.əs/, /ə.fu.ɾəs.təˈɾi.əs/ Occidental: /a.fo.ɾes.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aforestaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aforestar.
# aforestares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.ɾəsˈta.ɾəs/ balear /ə.fo.ɾəsˈta.ɾəs/, /ə.fu.ɾəsˈta.ɾəs/ Occidental: /a.fo.ɾesˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aforestares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aforestar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforestar.
# afanyéssim
## Català
### Verb

afanyéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanyar.
# afanyí
## Català
### Verb

afanyí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de afanyar.
# afanà
## Català
### Verb

afanà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afanar.
# afanyés
## Català
### Verb

afanyés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanyar.
# afanyéssem
## Català
### Verb

afanyéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanyar.
# afanyésseu
## Català
### Verb

afanyésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanyar.
# afanyéssiu
## Català
### Verb

afanyéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanyar.
# afanyàveu
## Català
### Verb

afanyàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afanyar.
# afaitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fəjˈta/ Occidental: nord-occidental /a.fajˈta/ valencià /a.fajˈtaɾ/, /a.fajˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afaità
   * Etimologia: Del llatí vulgar *affactare, del clàssic affectare, segle XIV. Doblet de afectar.

### Verb

afaitar trans.
* Raspar per llevar el pèl, especialment de la barba.
* Compondre amb afaits a algú.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afaito, afaita, afaitem

#### Traduccions

* Alemany: rasieren $^{(de)}$
* Anglès: shave $^{(en)}$
* Armeni: թրաշվել $^{(hy)}$ ‎(traixvel)
* Belarús: галі́цца $^{(be)}$ ‎(halitsa)
* Castellà: afeitar $^{(es)}$
* Coreà: 면도하다 $^{(ko)}$ ‎(myeondohada)
* Còrnic: divarva $^{(kw)}$
* Danès: barbere sig $^{(da)}$, rage sig $^{(da)}$
* Eslovac: holiť sa $^{(sk)}$
* Esperanto: razi $^{(eo)}$
* Feroès: raka sig $^{(fo)}$
* Francès: raser $^{(fr)}$, se raser $^{(fr)}$
* Gallec: afeitar $^{(gl)}$, barbear $^{(gl)}$
* Gal·lès: eillio $^{(cy)}$
* Grec: ξυρίζομαι $^{(el)}$ ‎(xirízome)
* Grec antic: ξυρέομαι $^{(grc)}$ ‎(xyréomai)
* Hebreu: התגלח‎ $^{(he)}$
* Hongarès: borotválkozik $^{(hu)}$
* Islandès: raka sig $^{(is)}$
* Italià: radere $^{(it)}$, radersi $^{(it)}$, farsi la barba $^{(it)}$, sbarbare $^{(it)}$
* Llatí: tondere $^{(la)}$ barbam
* Llengua de signes catalana: AFAITAR $^{(csc)}$
* Neerlandès: zich scheren $^{(nl)}$
* Polonès: golić się $^{(pl)}$, ogolić się $^{(pl)}$
* Portuguès: barbear-se $^{(pt)}$
* Romanès: se bărbieri $^{(ro)}$
* Rus: бри́ться $^{(ru)}$ ‎(brítsia), побри́ться $^{(ru)}$ ‎(pobrítsia)
* Txec: holit se $^{(cs)}$, oholit se $^{(cs)}$
* Ucraïnès: голи́тися $^{(uk)}$ ‎(holítissia), бри́тися $^{(uk)}$ ‎(brítissia)
* Xinès: 刮臉 $^{(zh)}$ ‎(刮脸, guāliǎn)
* Castellà: afeitar $^{(es)}$
* Francès: farder $^{(fr)}$
* Italià: liciarsi $^{(it)}$
* Llatí: pigmentis $^{(la)}$ fucare

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fai·tar (3)
* Anagrama: ratafia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# afaitaran
## Català
### Verb

afaitaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afaitar.
# afaitarem
## Català
### Verb

afaitarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de afaitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fai·ta·rem (4)
* Anagrama: afartàiem
# afaitam
## Català
### Verb

afaitam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afaitar.
# afaitara
## Català
### Verb

afaitara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fai·ta·ra (4)
* Anagrama: afartaia
# afaitares
## Català
### Verb

afaitares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afaitar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fai·ta·res (4)
* Anagrama: afartaies
# afaitareu
## Català
### Verb

afaitareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afaitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fai·ta·reu (4)
* Anagrama: afartàieu
# afaitaria
## Català
### Verb

afaitaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afaitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afaitar.
# afaitaren
## Català
### Verb

afaitaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afaitar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fai·ta·ren (4)
* Anagrames: afartaien, tafaneria
# agambàs
## Català
### Verb

agambàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agambar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agambar.
# agambi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣam.bi/, occidental /aˈɣam.bi/

### Verb

agambi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agambar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agambar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agambar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agambar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gam·bi (3)
* Anagrames: gambià, Gàmbia
# agambo
## Català
### Verb

agambo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agambar.
# agambàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəmˈba.ɾəw/, occidental /a.ɣamˈba.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

agambàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de agambar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agambar.
# agambis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣam.bis/, occidental /aˈɣam.bis/

### Verb

agambis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agambar.
# agambàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəmˈba.ɾəm/, occidental /a.ɣamˈba.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

agambàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de agambar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agambar.