OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ajovaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒuˈβa.βəs/ balear /ə.ʒoˈva.vəs/, /ə.ʒuˈva.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒoˈβa.βes/ valencià /a.d͡ʒoˈva.ves/, /a.d͡ʒoˈβa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

ajovaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ajovar.
# ajovaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒuˈβa.βən/ balear /ə.ʒoˈva.vən/, /ə.ʒuˈva.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒoˈβa.βen/ valencià /a.d͡ʒoˈva.ven/, /a.d͡ʒoˈβa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

ajovaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ajovar.
# ajovava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒuˈβa.βə/ balear /ə.ʒoˈva.və/, /ə.ʒuˈva.və/ Occidental: nord-occidental /a.ʒoˈβa.βa/ valencià /a.d͡ʒoˈva.va/, /a.d͡ʒoˈβa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

ajovava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ajovar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ajovar.
# ajovessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒuˈβe.sən/ balear /ə.ʒoˈve.sən/, /ə.ʒuˈve.sən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒoˈβe.sen/ valencià /a.d͡ʒoˈve.sen/, /a.d͡ʒoˈβe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

ajovessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajovar.
# ajovesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒuˈβe.səs/ balear /ə.ʒoˈve.səs/, /ə.ʒuˈve.səs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒoˈβe.ses/ valencià /a.d͡ʒoˈve.ses/, /a.d͡ʒoˈβe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

ajovesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajovar.
# ajove
## Català
### Verb

ajove
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ajovar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ajovar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ajovar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ajovar.
# ajoves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈʒo.βəs/, balear /əˈʒo.vəs/ Occidental: nord-occidental /aˈʒo.βes/ valencià /aˈd͡ʒo.ves/, /aˈd͡ʒo.βes/
   * Rimes: -oves

### Verb

ajoves
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ajovar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ajovar.
# albanischster
## Alemany

   * Pronúncia: /alˈbaːnɪʃstɐ/

### Adjectiu

albanischster
* forma declinada de albanisch
# albanischerer
## Alemany

   * Pronúncia: /alˈbaːnɪʃəʀɐ/

### Adjectiu

albanischerer
* forma declinada de albanisch
# albanischeres
## Alemany

   * Pronúncia: /alˈbaːnɪʃəʀəs/

### Adjectiu

albanischeres
* forma declinada de albanisch
# albanischstem
## Alemany

   * Pronúncia: /alˈbaːnɪʃstəm/

### Adjectiu

albanischstem
* forma declinada de albanisch
# albanischeren
## Alemany

   * Pronúncia: /alˈbaːnɪʃəʀən/

### Adjectiu

albanischeren
* forma declinada de albanisch
# albanischsten
## Alemany

   * Pronúncia: /alˈbaːnɪʃstn̩/ àudio

### Adjectiu

albanischsten
* forma superlativa de albanisch
# albanischstes
## Alemany

   * Pronúncia: /alˈbaːnɪʃstəs/

### Adjectiu

albanischstes
* forma declinada de albanisch
# albanisches
## Alemany

   * Pronúncia: /alˈbaːnɪʃəs/

### Adjectiu

albanisches
* forma declinada de albanisch
# albanischste
## Alemany

   * Pronúncia: /alˈbaːnɪʃstə/

### Adjectiu

albanischste
* forma declinada de albanisch
# albaniĉo
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.baˈni.t͡ʃo/
   * Àudio: França
   * Etimologia: De albano i l'infix -iĉ-.

### Nom

albaniĉo ‎(acusatiu albaniĉon, plural albaniĉoj, plural acusatiu albaniĉojn)
* albanès (home)

#### Variants

* albanicho (sistema h), albanicxo (sistema x)

#### Relacionats

* albano, albanino

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre albano
# alcasser
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɫ.kəˈse/ Occidental: nord-occidental /aɫ.kaˈse/, valencià /aɫ.kaˈseɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)

### Nom

alcasser m. ‎(plural alcassers, femení alcassera)
* Natural d'Alcàsser (l'Horta).

#### Traduccions

* Castellà: alcacero $^{(es)}$ m.

### Adjectiu

alcasser m. ‎(femení alcassera, plural masculí alcassers, plural femení alcasseres)
* Originari, pertanyent o relatiu a Alcàsser (l'Horta).

#### Traduccions

* Castellà: alcacero $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·cas·ser (3)
* Anagrames: asclares, casalers, escalars, lascares

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB, ésAdir
# alcançàssiu
## Català
### Verb

alcançàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcançar.

#### Variants

* alcancéssiu, alcancésseu, alcançàsseu, alcançàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·can·çàs·siu (4)
# alcançàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.kənˈsa.βəw/, balear /əɫ.kənˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /aɫ.kanˈsa.βew/ valencià /aɫ.kanˈsa.vew/, /aɫ.kanˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

alcançàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alcançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·can·çà·veu (4)
# alcançàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kənˈsa.ɾəw/, occidental /aɫ.kanˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

alcançàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de alcançar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcançar.

#### Variants

* [2] alcancéssiu, alcancésseu, alcançàssiu, alcançàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·can·çà·reu (4)
# alcançàs
## Català
### Verb

alcançàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcançar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcançar.

#### Variants

* [1] alcancessi, alcancés, alcançara
* [2] alcancessi, alcancés, alcançara

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·can·çàs (3)
# alcançàssim
## Català
### Verb

alcançàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcançar.

#### Variants

* alcancéssim, alcancéssem, alcançàssem, alcançàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·can·çàs·sim (4)
# alcançàssem
## Català
### Verb

alcançàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcançar.

#### Variants

* alcancéssim, alcancéssem, alcançàssim, alcançàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·can·çàs·sem (4)
# alcançàsseu
## Català
### Verb

alcançàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcançar.

#### Variants

* alcancéssiu, alcancésseu, alcançàssiu, alcançàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·can·çàs·seu (4)
# alcançàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kənˈsa.ɾəm/, occidental /aɫ.kanˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

alcançàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de alcançar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcançar.

#### Variants

* [2] alcancéssim, alcancéssem, alcançàssim, alcançàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·can·çà·rem (4)
# alcançàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.kənˈsa.βəm/, balear /əɫ.kənˈsa.vəm/ Occidental: nord-occidental /aɫ.kanˈsa.βem/ valencià /aɫ.kanˈsa.vem/, /aɫ.kanˈsa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

alcançàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de alcançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·can·çà·vem (4)
# allares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎa.ɾəs/, occidental /aˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

allares
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de allarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lla·res (3)
* Anagrames: alleràs, sallerà
# allarat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəˈɾat/, occidental /a.ʎaˈɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

allarat
* Participi masculí singular del verb allarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lla·rat (3)
* Anagrames: atallar, tallara, tallarà, taral·la
# allarats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəˈɾats/, occidental /a.ʎaˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Verb

allarats
* Participi masculí plural del verb allarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lla·rats (3)
* Anagrames: llastara, llastarà, tallaràs
# allarava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈɾa.βə/, balear /ə.ʎəˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ʎaˈɾa.βa/ valencià /a.ʎaˈɾa.va/, /a.ʎaˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

allarava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de allarar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de allarar.
# allaraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈɾa.βən/, balear /ə.ʎəˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ʎaˈɾa.βen/ valencià /a.ʎaˈɾa.ven/, /a.ʎaˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

allaraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de allarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lla·ra·ven (4)
* Anagrama: allevaran
# allaraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈɾa.βəs/, balear /ə.ʎəˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʎaˈɾa.βes/ valencià /a.ʎaˈɾa.ves/, /a.ʎaˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

allaraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de allarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lla·ra·ves (4)
* Anagrama: allevaràs
# allaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎa.ɾən/, occidental /aˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

allaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de allarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lla·ren (3)
* Anagrama: anellar
# allararíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎə.ɾəˈɾi.əw/, occidental /a.ʎa.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

allararíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de allarar.
# allarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈɾɛm/ balear /ə.ʎəˈɾəm/, /ə.ʎəˈɾɛm/ Occidental: /a.ʎaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

allarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de allarar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb allarar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb allarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lla·rem (3)
* Anagrames: alleram, mallaré
# alliatorum
## Llatí

   * Pronúncia: /al.lɪ.aːˈtoː.rʊm/

### Nom

alliātōrum
* genitiu plural de alliātum
# alliatum
## Llatí
### Nom

alliātum n. ‎(genitiu alliātī)
* allada

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | alliātum | alliāta |
| Vocatiu | alliātum | alliāta |
| Acusatiu | alliātum | alliāta |
| Genitiu | alliātī | alliātōrum |
| Datiu | alliātō | alliātīs |
| Ablatiu | alliātō | alliātīs |
# allexi
## Llatí

   * Pronúncia: /alˈlɛks.iː/

### Verb

allexī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de alliciō
# alleys
## Anglès
### Nom

alleys
* forma plural de alley
# alliata
## Llatí

   * Pronúncia: /al.lɪˈaː.ta/

### Nom

alliāta
* nominatiu plural de alliātum
* vocatiu plural de alliātum
* acusatiu plural de alliātum
# alliato
## Llatí

   * Pronúncia: /al.lɪˈaː.toː/

### Nom

alliātō
* datiu singular de alliātum
* ablatiu singular de alliātum
# alliber
## Català
### Verb

alliber
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alliberar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·ber (3)
* Anagrames: abellir, braille, liberal, ribella
# alley
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæli/ àudio (EUA)

### Nom

alley ‎(plural alleys)
* carreró, passatge
* (tennis, bàdminton) passadís

### Vegeu també

* alley. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# alliati
## Llatí

   * Pronúncia: /al.lɪˈaː.tiː/

### Nom

alliātī
* genitiu singular de alliātum
# alliatis
## Llatí

   * Pronúncia: /al.lɪˈaː.tiːs/

### Nom

alliātīs
* datiu plural de alliātum
* ablatiu plural de alliātum
# alcoholizarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /al.ko.o.liˈθaɾ.se/
       Americà: alt /al.ko.o.l(i)ˈsaɾ.se/, baix /al.ko.o.liˈsaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

alcoholizarse pron. ‎(present me alcoholizo, passat me alcoholicé, futur me alcoholizaré)
* forma pronominal de alcoholizar
# alcoholizing
## Anglès
### Verb

alcoholizing
* gerundi de alcoholize
# alcoholizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /al.ko.o.li.θaˈɾe/
       Americà: alt /al.ko.o.l(i).saˈɾe/, baix /al.ko.o.li.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

alcoholizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb alcoholizar
# alcoholized
## Anglès
### Verb

alcoholized
* passat i participi de alcoholize
# alcoholizo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /al.ko.oˈli.θo/
       Americà: alt /al.ko.oˈli.s(o)/, baix /al.ko.oˈli.so/
   * Rimes: -iθo

### Verb

alcoholizo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb alcoholizar
# alcoholize
## Anglès
### Verb

alcoholize ‎(3a persona singular present alcoholizes, gerundi alcoholizing, passat i participi alcoholized)
* alcoholitzar
# alcoholizes
## Anglès
### Verb

alcoholizes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de alcoholize
# alcoholizar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /al.ko.o.liˈθaɾ/
       Americà: alt /al.ko.o.l(i)ˈsaɾ/, baix /al.ko.o.liˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De alcohol i el sufix -izar.

### Verb

alcoholizar pron. ‎(pronominal alcoholizarse, present alcoholizo, passat alcoholicé, futur alcoholizaré)
* alcoholitzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·co·ho·li·zar (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre alcoholizar
# alcoholo-
## Català

   * Etimologia: De alcohol.

### Prefix

alcoholo-
* alcohol

#### Variants

* alcoholi-, alcohol-

#### Traduccions
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# alleggeritisi
## Italià
### Verb

alleggeritisi
* participi passat masculí plural de alleggerirsi
# alleggeriva
## Italià
### Verb

alleggeriva
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de alleggerire
# alleggerite
## Italià
### Verb

alleggerite
* participi passat femení plural de alleggerire
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de alleggerire
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de alleggerire
# alleggeritesi
## Italià
### Verb

alleggeritesi
* participi passat femení plural de alleggerirsi
# alleggeritevi
## Italià
### Verb

alleggeritevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de alleggerirsi
# alleggerito
## Italià
### Verb

alleggerito m. ‎(femení alleggerita, plural masculí alleggeriti, plural femení alleggerite)
* participi passat masculí singular de alleggerire
# alleggeritasi
## Italià
### Verb

alleggeritasi
* participi passat femení singular de alleggerirsi
# alleggeritosi
## Italià
### Verb

alleggeritosi m. ‎(femení alleggeritasi, plural masculí alleggeritisi, plural femení alleggeritesi)
* participi passat masculí singular de alleggerirsi
# alleggeriti
## Italià
### Verb

alleggeriti
* participi passat masculí plural de alleggerire
# alleggerivamo
## Italià
### Verb

alleggerivamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de alleggerire
# alliberaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎi.βə.ɾəˈɾi.əw/, occidental /a.ʎi.be.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

alliberaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de alliberar.
# alliberasses
## Català
### Verb

alliberasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alliberar.
# alliberassis
## Català
### Verb

alliberassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alliberar.
# alliberaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎi.βə.ɾəˈɾi.əs/, occidental /a.ʎi.be.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

alliberaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de alliberar.
# alliberaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎi.βə.ɾəˈɾe/, occidental /a.ʎi.be.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

alliberaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de alliberar.
# alliberaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎi.βə.ɾəˈɾas/, occidental /a.ʎi.be.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

alliberaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de alliberar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·be·ra·ràs (5)
* Anagrama: barallaries
# alliberassen
## Català
### Verb

alliberassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alliberar.
# alliberassin
## Català
### Verb

alliberassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alliberar.
# alliberarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎi.βə.ɾəˈɾa/, occidental /a.ʎi.be.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

alliberarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de alliberar.
# allisàieu
## Català
### Verb

allisàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de allisar.
# allisàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎiˈza.ɾəw/, occidental /a.ʎiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

allisàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de allisar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·sà·reu (4)
* Anagrama: llauraies
# allistí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎisˈti/, occidental /a.ʎisˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

allistí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de allistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llis·tí (3)
* Anagrama: allitis
# allisà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎiˈza/, occidental /a.ʎiˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

allisà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de allisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·sà (3)
* Anagrames: aïllàs, sallia
# allisàs
## Català
### Verb

allisàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allisar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allisar.
# allisàsseu
## Català
### Verb

allisàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allisar.
# allistéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎisˈte.siw/, occidental /a.ʎisˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

allistéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allistar.
# allisàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎiˈza.ɾəm/, occidental /a.ʎiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

allisàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de allisar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·sà·rem (4)
* Anagrama: mallaries
# allisàssem
## Català
### Verb

allisàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allisar.
# alenaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫəˈna.βəs/, balear /ə.ɫəˈna.vəs/ Occidental: /a.ɫeˈna.βes/, /a.ɫeˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

alenaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alenar.

#### Sinònims

* alenaies, forma col·loquial.
# alenavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈna.βu/, nord-occidental /a.ɫeˈna.βo/

### Verb

alenavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alenar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] alenàveu.
# alendar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɫənˈda/ Occidental: nord-occidental /a.ɫenˈda/ valencià /a.ɫenˈdaɾ/, /a.ɫenˈda/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: alendà
   * Etimologia: Del llatí vulgar alenhitare, metàtesi del clàssic anhēlitare ‎(«panteixar»).

### Verb

alendar intr.
* (nord-occidental) alenar, respirar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: alendo, alenda, alendem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·len·dar (3)
* Anagrama: aladern

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# alendaran
## Català
### Verb

alendaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de alendar.
# alenavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈna.βi/

### Verb

alenavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alenar.
    Forma septentrional per [jo] alenava.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·na·vi (4)
* Anagrames: alevina, aliaven, lineava
# alenda
## Català
### Verb

alenda
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de alendar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb alendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·len·da (3)
* Anagrama: nadela
# alloquessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈke.sə/, occidental /a.ʎoˈke.sa/
       Informal: /a.ʎoˈke.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

alloquessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] m'alloqués, m'allocàs o m'allocara.
# alloquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎo.kən/, occidental /aˈʎo.ken/
   * Rimes: -oken

### Verb

alloquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de allocar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb allocar.
    [Que ells/elles/vostès] s'alloquin o s'alloquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb allocar.
    Alloquin-se o alloquen-se [ells/elles/vostès].
# alloques
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎɔ.kəs/, occidental /aˈʎɔ.kes/
   * Rimes: -ɔkes
   * Homòfon: alloque's

### Verb

alloques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de allocar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb allocar.
    [Que tu] t'alloquis o t'alloques; [tu] no t'alloquis o t'alloques.
# alloquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈke.səs/, occidental /a.ʎoˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

alloquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    [Tu] t'alloquessis, t'alloquesses, t'allocasses, t'allocassis o t'allocares.
# alloquessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuˈke.si/, balear /ə.ʎuˈke.si/ alguerès /a.ʎuˈke.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

alloquessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] alloqués, allocàs o allocara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] alloqués, allocàs o allocara.
# alloqueu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈkɛw/, occidental /a.ʎoˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alloqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de allocar.
    [Vosaltres/vós] us alloqueu o us allocau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb allocar.
    [Que vosaltres/vós] us alloqueu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb allocar.
    Alloqueu-vos o allocau-vos [vosaltres/vós].
# alloquessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈke.sis/, occidental /a.ʎoˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

alloquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    [Tu] t'alloquessis, t'alloquesses, t'allocasses, t'allocassis o t'allocares.
# alloquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈke.sən/, occidental /a.ʎoˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

alloquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    [Ells/elles/vostès] s'alloquessin, s'alloquessen, s'allocassen, s'allocassin o s'allocaren.