OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# apugonàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɣuˈna.βəw/ balear /ə.pu.ɣoˈna.vəw/, /ə.pu.ɣuˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.pu.ɣoˈna.βew/ valencià /a.pu.ɣoˈna.vew/, /a.pu.ɣoˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

apugonàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apugonar-se.
# apugoní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɣuˈni/ balear /ə.pu.ɣoˈni/, /ə.pu.ɣuˈni/ Occidental: /a.pu.ɣoˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

apugoní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de apugonar-se.
# apugés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.puˈʒes/ Occidental: nord-occidental /a.puˈʒes/, valencià /a.puˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

apugés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apujar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pu·gés (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegpsu)
* Anagrames: gaspeu, guapes, pagues, pagués
# apugonàsseu
## Català
### Verb

apugonàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apugonar-se.
# apugonéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɣuˈne.sim/ balear /ə.pu.ɣoˈne.sim/, /ə.pu.ɣuˈne.sim/ Occidental: /a.pu.ɣoˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

apugonéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apugonar-se.
# apugonésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɣuˈne.səw/ balear /ə.pu.ɣoˈne.səw/, /ə.pu.ɣuˈne.səw/ Occidental: /a.pu.ɣoˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

apugonésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apugonar-se.
# apugonéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɣuˈne.səm/ balear /ə.pu.ɣoˈne.səm/, /ə.pu.ɣuˈne.səm/ Occidental: /a.pu.ɣoˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

apugonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apugonar-se.
# arcabussejàs
## Català
### Verb

arcabussejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arcabussejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arcabussejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: cabussejaràs
# arcabussejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.kə.βu.səˈʒa.βəs/ balear /əɾ.kə.bu.səˈd͡ʒa.vəs/, /ər.kə.bu.səˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.βu.seˈʒa.βes/ valencià /aɾ.ka.bu.seˈd͡ʒa.ves/, /aɾ.ka.βu.seˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arcabussejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arcabussejar.
# arcabussejo
## Català
### Verb

arcabussejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arcabussejar.
# arcabussejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.kə.βu.səˈʒa/ balear /əɾ.kə.bu.səˈd͡ʒa/, /ər.kə.bu.səˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.βu.seˈʒa/, valencià /aɾ.ka.bu.seˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

arcabussejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arcabussejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: cabussejarà
# arcabussejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.kə.βu.səˈʒa.ɾəm/ balear /əɾ.kə.bu.səˈd͡ʒa.ɾəm/, /ər.kə.bu.səˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.βu.seˈʒa.ɾem/, valencià /aɾ.ka.bu.seˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arcabussejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arcabussejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arcabussejar.
# arcabussejàssim
## Català
### Verb

arcabussejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arcabussejar.
# arcabussejàsseu
## Català
### Verb

arcabussejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arcabussejar.
# arcabussejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.kə.βu.səˈʒa.ɾəw/ balear /əɾ.kə.bu.səˈd͡ʒa.ɾəw/, /ər.kə.bu.səˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.βu.seˈʒa.ɾew/, valencià /aɾ.ka.bu.seˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arcabussejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arcabussejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arcabussejar.
# arcabussejàssem
## Català
### Verb

arcabussejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arcabussejar.
# arcabussejàssiu
## Català
### Verb

arcabussejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arcabussejar.
# aparionéssem
## Català
### Verb

aparionéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparionar.
# aparionàssiu
## Català
### Verb

aparionàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparionar.
# aparionàveu
## Català
### Verb

aparionàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aparionar.
# aparionés
## Català
### Verb

aparionés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparionar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·ri·o·nés (5)
* Anagrames: aponaries, aposarien
# aparionésseu
## Català
### Verb

aparionésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparionar.
# aparionéssim
## Català
### Verb

aparionéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·ri·o·nés·sim (6)
* Anagrama: passionaríem
# aparioní
## Català
### Verb

aparioní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aparionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·ri·o·ní (5)
* Anagrama: opinaria
# aparià
## Català
### Verb

aparià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de apariar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·ri·à (4)
* Anagrames: paraia, rapaia
# aparionéssiu
## Català
### Verb

aparionéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·ri·o·nés·siu (6)
* Anagrama: passionaríeu
# arrecidos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.reˈθi.ðos\, meridional \a.reˈθi.ðoh\
       Americà: alt /a.reˈsi.d(o)s/, baix \a.reˈsi.ðoh\, austral \a.reˈsi.ðos\
   * Rimes: -idos

### Adjectiu

arrecidos m. pl.
* forma plural de arrecido
# arrectum
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈreːk.tʊm/

### Verb

arrēctum
* supí acusatiu de arrigō
# arredoneix
## Català
### Verb

arredoneix
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arredonir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arredonir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arredonir.
# arrecidas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.reˈθi.ðas\, meridional \a.reˈθi.ðah\
       Americà: alt /a.reˈsi.d(a)s/, baix \a.reˈsi.ðah\, austral \a.reˈsi.ðas\
   * Rimes: -idas

### Adjectiu

arrecidas f. pl.
* forma plural de arrecida
# arrecida
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.reˈθi.ða\
       Americà: alt /a.r(e)ˈsi.da/, baix \a.reˈsi.ða\
   * Rimes: -ida

### Adjectiu

arrecida f. ‎(plural arrecidas)
* forma femenina de arrecido
# arrecido
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.reˈθi.ðo\
       Americà: alt /a.r(e)ˈsi.do/, baix \a.reˈsi.ðo\
   * Rimes: -ido
   * Etimologia: De arrecir.

### Adjectiu

arrecido m. ‎(femení arrecida, plural masculí arrecidos, plural femení arrecidas)
* gelat
    «Madrecica, esos caballeros venían tan cansados y arrecidos que les he llevado a la cocina para que se calienten unas migajicas.» (Ramón Mª del Valle Inclán, Sonata de Invierno)Maretat, aquests cavallers han arribat tan cansats i gelats que els he dut a la cuina perquè s'escalfin unes migues.

#### Sinònims

* aterido

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rre·ci·do (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre arrecido
# arreciré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.re.θiˈɾe/
       Americà: alt /a.r(e).siˈɾe/, baix /a.re.siˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arreciré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb arrecir
# arrecí
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.reˈθi/
       Americà: alt /a.r(e)ˈsi/, baix /a.reˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

arrecí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb arrecir
# arredoneixen
## Català
### Verb

arredoneixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arredonir.
# arobase
## Francès

   * Pronúncia: /a.ʁɔˈbaz/

### Nom

arobase m. f. ‎(plural arobases)
* (informàtica) arrova

#### Variants

* arobace, arobas, arrobas, arrobase

#### Sinònims

* arrobe
# arobes
## Francès
### Nom

arobes f. pl.
* forma plural de arobe
# arom
## Català
### Verb

arom
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aromar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rom (2)
* Anagrames: amor $^{(alfagrama)}$, Amor, armo, armó, mora $^{(revers)}$, Mora $^{(revers)}$, Morà, mòra, móra, Móra, oram, roma, Roma, romà
# arobas
## Francès

   * Pronúncia: /a.ʁɔˈbas/

### Nom

arobas m. ‎(plural invariable)
* forma alternativa de arobase
# aroevlagstaartijsvogel
## Neerlandès

   * Etimologia: De Aroe ‎(«illes Aru») i vlagstaartijsvogel ‎(«alció del paradís»).

### Nom

aroevlagstaartijsvogel m. ‎(plural aroevlagstaartijsvogels)
* (ornitologia) alció del paradís de les Aru (Tanysiptera hydrocharis)

### Vegeu també

Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
# arobases
## Francès
### Nom

arobases m. f. pl.
* forma plural de arobase
# arobe
## Francès

   * Pronúncia: /aˈʁɔb/

### Nom

arobe f. ‎(plural arobes)
* forma alternativa de arrobe
# aroma
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɾo.mə/, occidental /aˈɾo.ma/
   * Rimes: -oma
   * Etimologia: Del llatí arōma, segle XIX, del grec antic ἄρωμα ‎(árōma).

### Nom

aroma m. o f. ‎(plural aromes)
* Fragància característica d’una substància.
* Olor percebuda de forma agradable.

#### Notes

* De gènere vacil·lant, és més comú en femení a la literatura. En el Diccionari de la llengua catalana de l’IEC s’indica femení i en el Diccionari Normatiu valencià de l’AVL s’indica masculí.

#### Traduccions

* Anglès: aroma $^{(en)}$
* Castellà: aroma $^{(es)}$ m.
* Francès: arôme $^{(fr)}$ m.

### Verb

aroma
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aromar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aromar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·ma (3)
* Anagrama: amaro

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# aromada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾuˈma.ðə/ balear /ə.ɾoˈma.ðə/, /ə.ɾuˈma.ðə/ Occidental: /a.ɾoˈma.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

aromada
* Participi femení singular del verb aromar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·ma·da (4)
* Anagrama: amadora
# aromades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾuˈma.ðəs/ balear /ə.ɾoˈma.ðəs/, /ə.ɾuˈma.ðəs/ Occidental: /a.ɾoˈma.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

aromades
* Participi femení plural del verb aromar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·ma·des (4)
* Anagrama: amadores
# archaeometallurgy
## Anglès
### Nom

archaeometallurgy ‎(incomptable)
* (arqueologia) arqueometal·lúrgia

### Vegeu també

* archaeometallurgy. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# archaeological
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Adjectiu

archaeological ‎(comparatiu more archaeological, superlatiu most archaeological)
* arqueològic

#### Sinònims

* archaeologic
* archeologic
* archeological

### Vegeu també

* archaeological. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# archaeologist
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)
   * Etimologia: De archaeology i el sufix -ist.

### Nom

archaeologist ‎(plural archaeologists)
* arqueòleg

#### Sinònims

* archeologist
# archaeomagnetism
## Anglès
### Nom

archaeomagnetism ‎(incomptable)
* (arqueologia) arqueomagnetisme

### Vegeu també

* archaeomagnetism. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# archaeometry
## Anglès
### Nom

archaeometry ‎(incomptable)
* (arqueologia) arqueometria

### Vegeu també

* archaeometry. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# arch
## Anglès

   * Pronúncia: /ɑːtʃ/ àudio (EUA)

### Nom

arch ‎(plural arches)
* arc

### Verb

arch ‎(3a persona singular present arches, gerundi arching, passat i participi arched)
* arquejar

### Vegeu també

* arch. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# archaeologic
## Anglès
### Adjectiu

archaeologic ‎(no comparable)
* arqueològic

#### Sinònims

* archaeological
* archeologic
* archeological

### Vegeu també

* archaeologic. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# archaeology
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌɑː(ɹ).kiˈɒl.ə.dʒi/ àudio (EUA)

### Nom

archaeology ‎(incomptable)
* arqueologia

#### Sinònims

* archeology

### Vegeu també

* archaeology. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# archaeobotany
## Anglès
### Nom

archaeobotany ‎(incomptable)
* arqueobotànica, paleoetnobotànica

#### Sinònims

* palaeoethnobotany

### Vegeu també

* archaeobotany. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# archaeologists
## Anglès
### Nom

archaeologists
* forma plural de archaeologist
# arranara
## Català
### Verb

arranara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranar.
# arran de
## Català
### Preposició

arran de
* A tocar, ben a prop, a la vora.
    Les gavines volaven arran de mar.
* Immediatament després, tot seguit.
    La guerra començà arran de la mort de l'arxiduc.
* Com a conseqüència de.
    Van canviar d'estratègia arran dels sondejos.

#### Variants

* ran de
* arran d', arran del, arran dels

#### Traduccions

* Anglès: near $^{(en)}$
* Castellà: a ras $^{(es)}$ de, junto $^{(es)}$ a, a la orilla $^{(es)}$ de
* Francès: à ras $^{(fr)}$ de
* Anglès: immediately $^{(en)}$ after, following $^{(en)}$
* Castellà: a raíz de $^{(es)}$
* Francès: aussitôt $^{(fr)}$ après, à la suite de $^{(fr)}$
* Anglès: as a result $^{(en)}$ of, due to $^{(en)}$
* Castellà: a raíz de $^{(es)}$
* Francès: lors de $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# aparquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pərˈke.sən/, occidental /a.paɾˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aparquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparcar.
# aparquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pərˈke.səs/, occidental /a.paɾˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aparquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparcar.
# aparlen
## Català antic
### Verb

aparlen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de aparer
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de aparer
# aparquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpar.kən/, occidental /aˈpaɾ.ken/

### Verb

aparquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aparcar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aparcar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aparcar.
# aparque
## Català
### Verb

aparque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aparcar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aparcar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aparcar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aparcar.
# aparquessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pərˈke.sin/, occidental /a.paɾˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aparquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparcar.
# aparlau
## Català antic
### Verb

aparlau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de aparer
# aparles
## Català antic
### Verb

aparles
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de aparer
# arengas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈɾeŋ.ɡas\, meridional \aˈɾeŋ.ɡah\
       Americà: alt \aˈɾeŋ.ɡ(a)s\, baix \aˈɾeŋ.ɡah\, austral \aˈɾeŋ.ɡas\
   * Rimes: -enɡas

### Nom

arengas f. pl.
* forma plural de arenga
# arromangàs
## Català
### Verb

arromangàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromangàssiu
## Català
### Verb

arromangàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromangàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋˈɡa.ɾəw/ balear /ə.ro.məŋˈɡa.ɾəw/, /ə.ru.məŋˈɡa.ɾəw/ Occidental: /a.ro.maŋˈɡa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arromangàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arromangar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromangàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋˈɡa.βəw/ balear /ə.ro.məŋˈɡa.vəw/, /ə.ru.məŋˈɡa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ro.maŋˈɡa.βew/ valencià /a.ro.maŋˈɡa.vew/, /a.ro.maŋˈɡa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arromangàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arromangar.
# arromangàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋˈɡa.ɾəm/ balear /ə.ro.məŋˈɡa.ɾəm/, /ə.ru.məŋˈɡa.ɾəm/ Occidental: /a.ro.maŋˈɡa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arromangàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arromangar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromangàssim
## Català
### Verb

arromangàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromangàieu
## Català
### Verb

arromangàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arromangar.
# arromangàssem
## Català
### Verb

arromangàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arranaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.nəˈɾi.əw/, occidental /a.ra.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arranaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arranar.
# arranassen
## Català
### Verb

arranassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranar.
# arranassin
## Català
### Verb

arranassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranar.
# arranau
## Català
### Verb

arranau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arranar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arranar.
# arponesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.puˈne.səs/, occidental /aɾ.poˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arponesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arponar.
    [Tu] arponessis, arponesses, arponasses, arponassis o arponares.
# arponeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.puˈnɛw/, occidental /aɾ.poˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arponeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arponar.
    [Vosaltres/vós] arponeu o arponau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arponar.
    [Que vosaltres/vós] arponeu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arponar.
    Arponeu o arponau [vosaltres/vós].

### Miscel·lània

* Anagrama: pouaren
# arponen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈpo.nən/, occidental /aɾˈpo.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

arponen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arponar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arponar.
    [Que ells/elles/vostès] arponin o arponen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arponar.
    Arponin o arponen [ells/elles/vostès].
# arponessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.puˈne.sən/, occidental /aɾ.poˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arponessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arponar.
    [Ells/elles/vostès] arponessin, arponessen, arponassen, arponassin o arponaren.
# arponessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.puˈne.sin/, occidental /aɾ.poˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arponessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arponar.
    [Ells/elles/vostès] arponessin, arponessen, arponassen, arponassin o arponaren.
# arpones
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈpo.nəs/, occidental /aɾˈpo.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

arpones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arponar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arponar.
    [Que tu] arponis o arpones; [tu] no arponis o arpones.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·po·nes (3)
* Heterograma de 7 lletres (aenoprs)
* Anagrames: enaspro, persona, personà, posaren, soparen

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾˈpo.nes/, meridional /aɾˈpo.neh/
       Americà: alt /aɾˈpo.n(e)s/, baix /aɾˈpo.neh/, austral /aɾˈpo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

arpones m. pl.
* forma plural de arpón
# arponis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈpo.nis/, occidental /aɾˈpo.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

arponis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arponar.
    [Que tu] arponis o arpones; [tu] no arponis o arpones.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·po·nis (3)
* Heterograma de 7 lletres (ainoprs)
* Anagrama: parions
# arponessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.puˈne.sis/, occidental /aɾ.poˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arponessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arponar.
    [Tu] arponessis, arponesses, arponasses, arponassis o arponares.

### Miscel·lània

* Anagrama: reposassin
# arponi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈpo.ni/, occidental /aɾˈpo.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

arponi
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arponar.
    Forma septentrional: [jo] arpono, arpone, arpon o arponi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arponar.
    [Que jo] arponi o arpone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arponar.
    [Que ell/ella/vostè] arponi o arpone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arponar.
    Arponi o arpone [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·po·ni (3)
* Heterograma de 6 lletres (ainopr)
* Anagrama: opinar
# arponin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈpo.nin/, occidental /aɾˈpo.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

arponin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arponar.
    [Que ells/elles/vostès] arponin o arponen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arponar.
    Arponin o arponen [ells/elles/vostès].