OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escurçar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kurˈsa/ Occidental: nord-occidental /es.kurˈsa/ valencià /es.kuɾˈsaɾ/, /es.kuɾˈsa/ Informal: nord-occidental /as.kurˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: escorçà, escorçar, escurçà
   * Etimologia: Del llatí *excurtiāre, de curtus ‎(«curt, tallat»), segle XIV.

### Verb

escurçar trans., pron. ‎(pronominal escurçar-se)
* Fer més curt, disminuir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: escurço, escurça, escurcem

#### Variants

* acurçar

#### Traduccions

* Anglès: shorten $^{(en)}$
* Castellà: acortar $^{(es)}$
* Francès: raccourcir $^{(fr)}$
* Italià: accorciare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cur·çar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# escurçar-se
## Català
### Verb

escurçar-se
* Forma pronominal de escurçar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escurçares
# escurçaren
## Català
### Verb

escurçaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escurçar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurçar.
# esgremiran
## Català antic
### Verb

esgremiran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de esgremir
# esgremires
## Català antic
### Verb

esgremires
* segona persona singular (tu) del passat de esgremir
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de esgremir

#### Variants

* [1] esgremist
* [2] esgremisses
# esgremint
## Català antic
### Verb

esgremint
* gerundi de esgremir
# esgremiren
## Català antic
### Verb

esgremiren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de esgremir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de esgremir

#### Variants

* [2] esgremissen
# esgremim
## Català antic
### Verb

esgremim
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de esgremir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de esgremir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de esgremir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de esgremir

#### Variants

* [2] esgremírem
* [3] esgremíam
* [4] esgremíam
# esgremir
## Català antic

   * Etimologia: De l'occità antic escremir, del fràncic *skermjan ‎(literalment «defensar, protegir»).

### Verb

esgremir
* Practicar la lluita d’espases.
    «Córrer cavayl, bohornar, lansar a taulat, enar ab armas, torneys, fer taules radones, esgremir, cassar cers, orces, senglars, leons, e les altres coses semblants a aquestes són offici de cavayler.» (Ramon Llull, Llibre de l'orde de cavalleria, 1274-1276)

#### Variants

* esgrimir, sgremir

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, DTCA

## Occità antic
### Nom

esgremir
* forma alternativa de escremir
# esgremira
## Català antic
### Verb

esgremira
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de esgremir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de esgremir

#### Variants

* [1] esgremís
* [2] esgremís
# esgremirem
## Català antic
### Verb

esgremirem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de esgremir
# esgremireu
## Català antic
### Verb

esgremireu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de esgremir
# esgremiria
## Català antic
### Verb

esgremiria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de esgremir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de esgremir
# esgüelles
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡwe.ʎəs/, occidental /ezˈɣwe.ʎes/
   * Rimes: -eʎes

### Verb

esgüelles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esgüellar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esgüellar.

#### Variants

* [2] esgüellis
# esgüellat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwəˈʎat/, occidental /ez.ɣweˈʎat/
   * Rimes: -at

### Verb

esgüellat
* Participi masculí singular del verb esgüellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·llat (3)
* Anagrames: agulletes, tallegués
# esgüelle
## Català
### Verb

esgüelle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esgüellar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esgüellar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esgüellar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esgüellar.

#### Variants

* [1] esgüello, esgüelli
* [2] esgüelli
* [3] esgüelli
* [4] esgüelli
# esgüellaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡwəˈʎa.βəs/, balear /əz.ɣwəˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣweˈʎa.βes/ valencià /ez.ɣweˈʎa.ves/, /ez.ɣweˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esgüellaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esgüellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·lla·ves (4)
* Anagrames: lleveguessa, vallegésseu
# esgüellaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡwəˈʎa.βən/, balear /əz.ɣwəˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣweˈʎa.βen/ valencià /ez.ɣweˈʎa.ven/, /ez.ɣweˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esgüellaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esgüellar.
# esgüellasses
## Català
### Verb

esgüellasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgüellar.

#### Variants

* esgüellessis, esgüellesses, esgüellares
# esgüellava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡwəˈʎa.βə/, balear /əz.ɣwəˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣweˈʎa.βa/ valencià /ez.ɣweˈʎa.va/, /ez.ɣweˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esgüellava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esgüellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esgüellar.
# esgüellen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡwe.ʎən/, occidental /ezˈɣwe.ʎen/
   * Rimes: -eʎen

### Verb

esgüellen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esgüellar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esgüellar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esgüellar.

#### Variants

* [2] esgüellin
* [3] esgüellin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·llen (3)
* Anagrames: llenegues, llenegués
# esbalandrés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.ɫənˈdɾes/, occidental /ez.ba.ɫanˈdɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

esbalandrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalandrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalandrar.

#### Variants

* [1] esbalandrara
* [2] esbalandrara

### Miscel·lània

* Anagrama: albardessen
# esbalandrésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.ɫənˈdɾe.səw/, occidental /ez.ba.ɫanˈdɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esbalandrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalandrar.

#### Variants

* esbalandréssiu, esbalandràsseu, esbalandràreu
# esbalandréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.ɫənˈdɾe.sim/, occidental /ez.ba.ɫanˈdɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esbalandréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalandrar.

#### Variants

* esbalandréssem, esbalandràssem, esbalandràrem
# esbalandrí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.ɫənˈdɾi/, occidental /ez.ba.ɫanˈdɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

esbalandrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esbalandrar.

### Miscel·lània

* Anagrames: blandaries, esbaldiran
# esbalandràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.ɫənˈdɾa.βəw/, balear /əz.bə.ɫənˈdɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ez.βa.ɫanˈdɾa.βew/ valencià /ez.ba.ɫanˈdɾa.vew/, /ez.βa.ɫanˈdɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esbalandràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esbalandrar.
# esbalandréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.ɫənˈdɾe.səm/, occidental /ez.ba.ɫanˈdɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esbalandréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalandrar.

#### Variants

* esbalandréssim, esbalandràssem, esbalandràrem
# esbalandréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.ɫənˈdɾe.siw/, occidental /ez.ba.ɫanˈdɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esbalandréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalandrar.

#### Variants

* esbalandrésseu, esbalandràsseu, esbalandràreu
# esbalaíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.ɫəˈi.əw/, occidental /ez.ba.ɫaˈi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esbalaíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esbalair.
# espace européen de l'enseignement supérieur
## Francès
### Nom

espace européen de l'enseignement supérieur m. ‎(incomptable)
* espai europeu d'educació superior

#### Sinònims

* EEES

### Vegeu també

* espace européen de l'enseignement supérieur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# espace européen de la connaissance
## Francès
### Nom

espace européen de la connaissance m. ‎(incomptable)
* espai europeu del coneixement

### Vegeu també

* espace européen de la connaissance. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# espace
## Francès
### Nom

espace m. ‎(plural espaces)
* espai
# espace de jeu
## Francès
### Nom

espace de jeu m. ‎(plural espaces de jeu)
* (voleibol, tennis de taula) espai de joc

### Vegeu també

* espace de jeu. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# espace européen de la recherche
## Francès
### Nom

espace européen de la recherche m. ‎(incomptable)
* espai europeu de recerca

#### Sinònims

* EER

### Vegeu també

* espace européen de la recherche. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# espace extérieur
## Francès
### Nom

espace extérieur m. ‎(plural espaces extérieurs)
* (voleibol) espai exterior

### Vegeu també

* espace extérieur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# espace de passage
## Francès
### Nom

espace de passage m. ‎(plural espaces de passage)
* (voleibol) espai de pas

### Vegeu també

* espace de passage. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# espace européen de l'information
## Francès
### Nom

espace européen de l'information m. ‎(incomptable)
* espai europeu de la informació

### Vegeu també

* espace européen de l'information. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# espace adverse
## Francès
### Nom

espace adverse m. ‎(plural espaces adverses)
* (voleibol) espai contrari

### Vegeu també

* espace adverse. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# espace didactique
## Francès
### Nom

espace didactique m. ‎(plural espaces didactiques)
* espai educatiu

#### Sinònims

* espace éducatif

### Vegeu també

* espace didactique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# eslliséssem
## Català
### Verb

eslliséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esllisar.
# eslliséssim
## Català
### Verb

eslliséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esllisar.
# esllomadura
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ʎu.məˈðu.ɾə/ balear /əz.ʎo.məˈðu.ɾə/, /əz.ʎu.məˈðu.ɾə/ Occidental: /ez.ʎo.maˈðu.ɾa/ Informal: nord-occidental /az.ʎo.maˈðu.ɾɛ/
   * Rimes: -uɾa
   * Etimologia: De esllomar i el sufix -dura.

### Nom

esllomadura f. ‎(plural esllomadures)
* Acció i efecte d'esllomar o esllomar-se.

#### Traduccions

* Castellà: deslomadura $^{(es)}$
* Francès: rupture $^{(fr)}$ des reins, tour de reins $^{(fr)}$
* Italià: dilombato $^{(it)}$
* Llatí: lumbifragium $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·llo·ma·du·ra (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# eslliséssiu
## Català
### Verb

eslliséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esllisar.
# esllomar-se
## Català
### Verb

esllomar-se
* Forma pronominal de esllomar.

### Miscel·lània

* Anagrama: orellàssem
# esllisésseu
## Català
### Verb

esllisésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esllisar.
# esllisí
## Català
### Verb

esllisí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esllisar.
# eskerrarentzat
## Basc
### Nom

eskerrarentzat
* benefactiu definit singular de esker
# eskerren
## Basc
### Nom

eskerren
* genitiu definit plural de esker
* genitiu indefinit de esker
# eskerrari
## Basc
### Nom

eskerrari
* datiu definit singular de esker
# eskerraz
## Basc
### Nom

eskerraz
* instrumental definit singular de esker
# eskerrek
## Basc
### Nom

eskerrek
* ergatiu indefinit de esker
* ergatiu definit plural de esker
# eskerrean
## Basc
### Nom

eskerrean
* inessiu definit singular de esker
# eskerrei
## Basc
### Nom

eskerrei
* datiu definit plural de esker
# eskerreko
## Basc
### Nom

eskerreko
* genitiu locatiu definit singular de esker
# eskerrarengatik
## Basc
### Nom

eskerrarengatik
* causal definit singular de esker
# eskerrekin
## Basc
### Nom

eskerrekin
* comitatiu indefinit de esker
* comitatiu definit plural de esker
# esbraonaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.uˈna.βən/ balear /əz.bɾə.oˈna.vən/, /əz.bɾə.uˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /ez.βɾa.oˈna.βen/ valencià /ez.bɾa.oˈna.ven/, /ez.βɾa.oˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esbraonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·ven (5)
# esbraonaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.u.nəˈɾi.əw/ balear /əz.bɾə.o.nəˈɾi.əw/, /əz.bɾə.u.nəˈɾi.əw/ Occidental: /ez.bɾa.o.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esbraonaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·rí·eu (6)
# esbraonassis
## Català
### Verb

esbraonassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbraonar.

#### Variants

* esbraonessis, esbraonesses, esbraonasses, esbraonares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nas·sis (5)
* Anagrama: assaborissen
# esbraonau
## Català
### Verb

esbraonau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esbraonar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esbraonar.

#### Variants

* [1] esbraoneu
* [2] esbraoneu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nau (4)
# esbraonava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.uˈna.βə/ balear /əz.bɾə.oˈna.və/, /əz.bɾə.uˈna.və/ Occidental: nord-occidental /ez.βɾa.oˈna.βa/ valencià /ez.bɾa.oˈna.va/, /ez.βɾa.oˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esbraonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbraonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·va (5)
* Anagrames: abaronaves, abraonaves
# esbraonassen
## Català
### Verb

esbraonassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbraonar.

#### Variants

* esbraonessin, esbraonessen, esbraonassin, esbraonaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nas·sen (5)
# esbraonasses
## Català
### Verb

esbraonasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbraonar.

#### Variants

* esbraonessis, esbraonesses, esbraonassis, esbraonares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nas·ses (5)
# esbraonat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.uˈnat/ balear /əz.bɾə.oˈnat/, /əz.bɾə.uˈnat/ Occidental: /ez.bɾa.oˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

esbraonat
* Participi masculí singular del verb esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nat (4)
* Anagrames: bastonera, sabotaren
# esbraonassin
## Català
### Verb

esbraonassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbraonar.

#### Variants

* esbraonessin, esbraonessen, esbraonassen, esbraonaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nas·sin (5)
# esbraonats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.uˈnats/ balear /əz.bɾə.oˈnats/, /əz.bɾə.uˈnats/ Occidental: /ez.bɾa.oˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

esbraonats
* Participi masculí plural del verb esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nats (4)
# eskurik
## Basc
### Nom

eskurik
* partitiu indefinit de esku
# eskutan
## Basc
### Nom

eskutan
* inessiu indefinit de esku
# eskutatik
## Basc
### Nom

eskutatik
* ablatiu indefinit de esku
# eskusoinu diatoniko
## Basc
### Nom

eskusoinu diatoniko
* acordió diatònic
# eskutik
## Basc
### Nom

eskutik
* ablatiu definit singular de esku
# eskuri
## Basc
### Nom

eskuri
* datiu indefinit de esku
# eskutako
## Basc
### Nom

eskutako
* genitiu locatiu indefinit de esku
# eskutara
## Basc
### Nom

eskutara
* al·latiu indefinit de esku
# eskutaraino
## Basc
### Nom

eskutaraino
* terminatiu indefinit de esku
# eskutarantz
## Basc
### Nom

eskutarantz
* al·latiu direccional indefinit de esku
# esparrais
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈrajs/, occidental /es.paˈrajs/
   * Rimes: -ajs

### Nom

esparrais m. pl.
* Forma plural de esparrai.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·rais (3)
* Anagrames: arrapessi, aspirares, aspraries, rapissaré
# esparrall
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˈraʎ/ balear /əs.pəˈraʎ/, /əs.pəˈraj/ Occidental: /es.paˈraʎ/
   * Rimes: -aʎ

### Nom

esparrall m. ‎(plural esparralls)
* a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Diplodus annularis)

#### Sinònims

* doblada, dorada, esparralló, esparralló, justina, notari, orada, patena, patena, patenó, pinta, vidriada
* (arcaismes, localismes) asparrall, dorà, esparall, esparellon, esparrai, esparrallo, esparray, esparrayon, esparrelló, esparro, esperelló, orà

#### Hiperònims

* peixos > espàrids

#### Traduccions

* Alemany: Ringel Brassen $^{(de)}$
* Anglès: annular githead $^{(en)}$, annular seabream $^{(en)}$
* Asturià: tena $^{(ast)}$, acebuche $^{(ast)}$, feúcha $^{(ast)}$
* Castellà: esparrayón $^{(es)}$, mocharra $^{(es)}$, mojarra $^{(es)}$, raspallon $^{(es)}$, raspallón $^{(es)}$, raspallón anillado $^{(es)}$
* Francès: sargue annulaire $^{(fr)}$, sparaillon $^{(fr)}$, sparaillon commun $^{(fr)}$
* Italià: sparlo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·rall (3)

### Vegeu també

* esparrall. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# esparrallo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˈra.ʎu/ balear /əs.pəˈra.ʎo/, /əs.pəˈra.ʎu/ Occidental: /es.paˈra.ʎo/

### Nom

esparrallo m. ‎(plural esparrallos)
* esparrall

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·llo (4)

### Vegeu també

* esparrallo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escantellessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kən.təˈʎe.sis/, occidental /es.kan.teˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

escantellessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantellar.

#### Variants

* escantellesses, escantellassis, escantellasses
# escantellàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kən.təˈʎa.ɾəm/, occidental /es.kan.teˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

escantellàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escantellar.
# escantello
## Català

   * Pronúncia: central /əs.kənˈte.ʎu/, occidental /es.kanˈte.ʎo/
   * Rimes: -eʎo

### Verb

escantello
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escantellar.

#### Variants

* escantelli, escantell
# escantelli
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kənˈte.ʎi/, occidental /es.kanˈte.ʎi/
   * Rimes: -eʎi

### Verb

escantelli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escantellar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escantellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escantellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escantellar.

#### Variants

* [1] escantello, escantell
* [2] escantelle
* [3] escantelle
* [4] escantelle
# escantellin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kənˈte.ʎin/, occidental /es.kanˈte.ʎin/
   * Rimes: -eʎin

### Verb

escantellin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escantellar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escantellar.

#### Variants

* [1] escantellen
* [2] escantellen
# escantelleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kən.təˈʎɛw/ balear /əs.kən.təˈʎəw/, /əs.kən.təˈʎɛw/ Occidental: /es.kan.teˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escantelleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escantellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escantellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escantellar.

#### Variants

* [1] escantellau
* [3] escantellau
# escantellesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kən.təˈʎe.səs/, occidental /es.kan.teˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

escantellesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantellar.

#### Variants

* escantellessis, escantellassis, escantellasses
# escantellessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kən.təˈʎe.sin/, occidental /es.kan.teˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

escantellessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantellar.

#### Variants

* escantellessen, escantellassin, escantellassen
# escantellis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kənˈte.ʎis/, occidental /es.kanˈte.ʎis/
   * Rimes: -eʎis

### Verb

escantellis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escantellar.

#### Variants

* escantelles
# escantellà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kən.təˈʎa/, occidental /es.kan.teˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

escantellà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escantellar.

### Miscel·lània

* Anagrames: acastellen, canalletes, encasellat
# escondesca
## Català antic
### Verb

escondesca
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de escondir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de escondir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de escondir
# escondesqui
## Català
### Verb

escondesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escondir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escondir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escondir.

#### Variants

* [1] escondeixi, escondisca
* [2] escondeixi, escondisca
* [3] escondeixi, escondisca

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·des·qui (4)
# escondesquin
## Català
### Verb

escondesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escondir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escondir.

#### Variants

* [1] escondeixin, escondisquen
* [2] escondeixin, escondisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·des·quin (4)
* Anagrama: escondisquen
# escondesquis
## Català
### Verb

escondesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escondir.

#### Variants

* escondeixis, escondisques

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·des·quis (4)
* Anagrama: escondisques