OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abrog
## Català
### Verb

abrog
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·rog (2)
* Anagrames: bogar, garbó
# abroga
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβɾɔ.ɣə/, occidental /aˈβɾɔ.ɣa/
   * Rimes: -ɔɡa

### Verb

abroga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abrogar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·ro·ga (3)
* Anagrames: agarbo, bogarà
# accoppiamo
## Italià
### Verb

accoppiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de accoppiare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de accoppiare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de accoppiare
# accoppiano
## Italià
### Verb

accoppiano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de accoppiare
# accoppiai
## Italià
### Verb

accoppiai
* primera persona singular (io) del passat de accoppiare
# accoppiantesi
## Italià
### Verb

accoppiantesi
* participi present de accoppiarsi
# accoppiammo
## Italià
### Verb

accoppiammo
* primera persona plural (noi) del passat de accoppiare
# accoppiante
## Italià
### Verb

accoppiante
* participi present de accoppiare
# accoppia
## Italià
### Verb

accoppia
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de accoppiare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de accoppiare
# accoppiamoci
## Italià
### Verb

accoppiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de accoppiarsi
# accoppiando
## Italià
### Verb

accoppiando
* gerundi de accoppiare
# accoppiandosi
## Italià
### Verb

accoppiandosi
* gerundi de accoppiarsi
# acompligueves
## Català
### Verb

acompligueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acomplir.
# acompliguéssem
## Català
### Verb

acompliguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplir.
# acompliguéveu
## Català
### Verb

acompliguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acomplir.
# acompliguérem
## Català
### Verb

acompliguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acomplir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplir.
# acompliguéreu
## Català
### Verb

acompliguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acomplir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplir.
# acompliguésseu
## Català
### Verb

acompliguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplir.
# acompligués
## Català
### Verb

acompligués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplir.
# acompligué
## Català
### Verb

acompligué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acomplir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acomplir.
# aclarixes
## Català
### Verb

aclarixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aclarir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aclarir.
# aclarives
## Català
### Verb

aclarives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aclarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ri·ves (4)
* Anagrames: calarives, calvàries, clavàries, escalivar, esclariva, lacarives
# aclarix
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫəˈɾiʃ/, occidental /a.kɫaˈɾiʃ/
   * Rimes: -iʃ

### Verb

aclarix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aclarir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aclarir.
# aclarixa
## Català
### Verb

aclarixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aclarir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aclarir.
# aclarixen
## Català
### Verb

aclarixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aclarir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aclarir.
# aclariu
## Català
### Verb

aclariu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aclarir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aclarir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aclarir.
# aclariva
## Català
### Verb

aclariva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aclarir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aclarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ri·va (4)
* Anagrames: calariva, calvària, clavària, lacariva
# aclarixo
## Català
### Verb

aclarixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aclarir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aclarir.
# aclariven
## Català
### Verb

aclariven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aclarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ri·ven (4)
* Anagrames: calariven, lacariven
# acanalin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈna.ɫin/, occidental /a.kaˈna.ɫin/
   * Rimes: -alin

### Verb

acanalin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acanalar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acanalar.
# acanalis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈna.ɫis/, occidental /a.kaˈna.ɫis/
   * Rimes: -alis

### Verb

acanalis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acanalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·na·lis (4)
* Anagrama: aliacans
# acanalessis
## Català
### Verb

acanalessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanalar.
# acanaleu
## Català
### Verb

acanaleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acanalar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acanalar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acanalar.
# acanali
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈna.ɫi/, occidental /a.kaˈna.ɫi/
   * Rimes: -ali

### Verb

acanali
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acanalar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acanalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acanalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acanalar.

### Miscel·lània

* Anagrama: Alcaina
# acanalo
## Català
### Verb

acanalo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acanalar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acanalar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acanalar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.kaˈna.lo/
       Americà: alt /a.k(a)ˈna.lo/, baix /a.kaˈna.lo/
   * Rimes: -alo

### Verb

acanalo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acanalar
# acanalos
## Català
### Verb

acanalos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acanalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·na·los (4)
* Anagrama: casolana
# acanalessi
## Català
### Verb

acanalessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·na·les·si (5)
* Anagrama: alsacianes
# acanalessin
## Català
### Verb

acanalessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanalar.
# acanalà
## Català
### Verb

acanalà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acanalar.
# acostumareu
## Català
### Verb

acostumareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acostumar.
# acostumaries
## Català
### Verb

acostumaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acostumar.
# acostumaren
## Català
### Verb

acostumaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acostumar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostumares
## Català
### Verb

acostumares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acostumar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cos·tu·ma·res (5)
* Anagrama: acostumar-se
# acostumaran
## Català
### Verb

acostumaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acostumar.
# acostumarien
## Català
### Verb

acostumarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acostumar.
# acostumariva
## Català
### Verb

acostumariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de acostumar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acostumar.
# acostumaria
## Català
### Verb

acostumaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acostumar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acostumar.
# acostumariven
## Català
### Verb

acostumariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acostumar.
# acompliguera
## Català
### Verb

acompliguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplir.
# acompligueren
## Català
### Verb

acompligueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acomplir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplir.
# acompligueres
## Català
### Verb

acompligueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acomplir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplir.
# acompliguessen
## Català
### Verb

acompliguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplir.
# acompligueva
## Català
### Verb

acompligueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acomplir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acomplir.
# acomplies
## Català
### Verb

acomplies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acomplir.
# acompligueu
## Català
### Verb

acompligueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acomplir.
# acompligueven
## Català
### Verb

acompligueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acomplir.
# acompliguesses
## Català
### Verb

acompliguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplir.
# acanisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈni.səs/, occidental /a.kaˈni.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

acanisses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acanissar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acanissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·nis·ses (4)
* Anagrames: acanessis, saciassen
# acanissesses
## Català
### Verb

acanissesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.
# acanissin
## Català
### Verb

acanissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acanissar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acanissar.
# acanissen
## Català
### Verb

acanissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acanissar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acanissar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acanissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·nis·sen (4)
* Anagrama: acanessin
# acanissessen
## Català
### Verb

acanissessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.
# acanissessis
## Català
### Verb

acanissessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.
# acanissem
## Català
### Verb

acanissem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acanissar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acanissar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb acanissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·nis·sem (4)
* Anagrames: acanéssim, acimassen, amacessin, caminessa
# acanissessin
## Català
### Verb

acanissessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.
# acanisseu
## Català
### Verb

acanisseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acanissar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acanissar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acanissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·nis·seu (4)
* Anagrames: acanéssiu, anacúsies
# acanissi
## Català
### Verb

acanissi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acanissar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acanissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acanissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acanissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·nis·si (4)
* Anagrama: assaciïn
# acollades
## Català
### Verb

acollades
* Participi femení plural del verb acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·des (4)
* Anagrama: allocades
# acollaia
## Català
### Verb

acollaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acollar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·ia (4)
* Anagrama: allocaia
# acollam
## Català
### Verb

acollam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llam (3)
* Anagrama: allocam
# acollar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈʎa/ balear /ə.koˈʎa/, /ə.kuˈʎa/ Occidental: nord-occidental /a.koˈʎa/ valencià /a.koˈʎaɾ/, /a.koˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix a- i collar.

### Verb

acollar trans.
* Formar una colla.
* (nàutica) Posar estopa entre les costures del buc.
* (nàutica) Tirar dels acolladors.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acollo, acolla, acollem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Castellà: apandillar $^{(es)}$
* Castellà: acollar $^{(es)}$
* Castellà: acollar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llar (3)
* Anagrames: allocar, caralló, collara, collarà, col·larà, rocalla

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.koˈʎaɾ/, meridional /a.koˈʝaɾ/
       Americà: alt /a.k(o)ˈʝaɾ/, baix /a.koˈʝaɾ/, austral \a.koˈʒaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

acollar trans. ‎(present acollo, passat acollé, futur acollaré)
* (agricultura) calçar
* (nàutica) acollar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llar (3)
# acollarem
## Català
### Verb

acollarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·rem (4)
* Anagrames: allocarem, allocàrem, caramel·lo
# acollant
## Català
### Verb

acollant
* Gerundi del verb acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llant (3)
* Anagrama: allocant
# acollara
## Català
### Verb

acollara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·ra (4)
* Anagrames: allocara, allocarà
# acollaran
## Català
### Verb

acollaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·ran (4)
* Anagrama: allocaran
# acollaien
## Català
### Verb

acollaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·ien (4)
* Anagrama: allocaien
# acollaies
## Català
### Verb

acollaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·ies (4)
* Anagrama: allocaies
# acorruava
## Català
### Verb

acorruava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acorruar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acorruar.
# acorruaríeu
## Català
### Verb

acorruaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acorruar.
# acorruau
## Català
### Verb

acorruau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acorruar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acorruar.
# acorruasses
## Català
### Verb

acorruasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
# acorruassis
## Català
### Verb

acorruassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
# acorruassen
## Català
### Verb

acorruassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
# acorruassin
## Català
### Verb

acorruassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
# adelfa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈðel.fa\
       Americà: alt /aˈdel.f(a)/, baix \aˈðel.fa\
   * Rimes: -elfa

### Nom

adelfa f. ‎(plural adelfas)
* baladre

#### Sinònims

* baladre

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·del·fa (3)
# adelitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðə.ɫiˈta/ Occidental: nord-occidental /a.ðe.ɫiˈta/ valencià /a.ðe.ɫiˈtaɾ/, /a.ðe.ɫiˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: adelità
   * Etimologia: Del prefix a- i delit.

### Verb

adelitar trans., pron. ‎(pronominal adelitar-se)
* Produir delit, plaer.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adelito, adelita, adelitem

#### Sinònims

* complaure, delectar, distreure, divertir, regalar

#### Traduccions

* Anglès: delight $^{(en)}$
* Castellà: deleitar $^{(es)}$
* Francès: délecter $^{(fr)}$
* Italià: dilettare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·li·tar (4)
* Anagrama: delitara

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# adeliepinguïn
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: Compost de l'antropònim Adélie, nom de la muller de l'explorador Jules Dumont d'Urville, i pinguïn ‎(«pingüí»).

### Nom

adeliepinguïn m. ‎(plural adeliepinguïns)
* (ornitologia) pingüí d'Adèlia (Pygoscelis adeliae)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# adelita
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈɫi.tə/, occidental /a.ðeˈɫi.ta/
   * Rimes: -ita
   * Etimologia: Del prefix adelo- i el sufix -lita, format pel mineralogista suec Sjogren el 1891, literalment «pedra amagada».

### Nom

adelita f. ‎(plural adelites)
* Arsenat de calci i magnesi (CaMgAsO$_4$OH), mineral rar que forma cristalls de color gris, blau, verd o groc.

#### Traduccions

* Anglès: adelite $^{(en)}$
* Basc: adelita $^{(eu)}$
* Castellà: adelita $^{(es)}$
* Francès: adélite $^{(fr)}$
* Italià: adelite $^{(it)}$

### Verb

adelita
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adelitar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adelitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·li·ta (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# adelfas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈðel.fas\, meridional \aˈðel.fah\
       Americà: alt /aˈdel.f(a)s/, baix \aˈðel.fah\, austral \aˈðel.fas\
   * Rimes: -elfas

### Nom

adelfas f. pl.
* forma plural de adelfa
# adelit
## Català
### Verb

adelit
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adelitar.

### Miscel·lània

* Anagrames: delati, delatí
# adelitam
## Català
### Verb

adelitam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adelitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·li·tam (4)
* Anagrama: metilada
# acaptada
## Català
### Verb

acaptada
* Participi femení singular del verb acaptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cap·ta·da (4)
* Anagrama: patacada
# acapissí
## Català
### Verb

acapissí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acapissar.

### Miscel·lània

* Anagrama: picassià
# acapt
## Català
### Verb

acapt
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acaptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·capt (2)
* Anagrames: capat, capta, captà, pacta, pactà, patac
# acapta
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkap.tə/, occidental /aˈkap.ta/
   * Rimes: -apta

### Verb

acapta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acaptar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acaptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cap·ta (3)
* Anagrama: pataca
# acusats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈzats/, occidental /a.kuˈzats/
   * Rimes: -ats

### Verb

acusats
* Participi masculí plural del verb acusar.
    Acusats [ells/aquells]...; [els he...] acusat o acusats.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sats (3)
* Anagrames: Catasús, causats
# acusatius
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.zəˈtiws/, occidental /a.ku.zaˈtiws/
   * Rimes: -iws

### Nom

acusatius m. pl.
* Forma plural de acusatiu.

### Adjectiu

acusatius m. pl.
* Forma plural de acusatiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sa·tius (4)
* Anagrama: actuàssiu
# acusativo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ku.saˈti.βo\
       Americà: alt /a.ku.s(a)ˈti.bo/, baix \a.ku.saˈti.βo\
   * Rimes: -ibo

### Adjectiu

acusativo m. ‎(femení acusativa, plural masculí acusativos, plural femení acusativas)
* acusatiu

### Nom

acusativo m. ‎(plural acusativos)
* acusatiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sa·ti·vo (5)
# acusau
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈzaw/, occidental /a.kuˈzaw/
   * Rimes: -aw
   * Parònim: acusa-ho

### Verb

acusau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acusar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acusar.

#### Variants

* acuseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sau (3)
* Anagrama: causau