OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# tristetraedre
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾis.tə.tɾəˈɛ.ðɾə/, occidental /tɾis.te.tɾaˈe.ðɾe/
   * Rimes: -ɛdɾe
   * Etimologia: Del prefix tris- i tetraedre.

### Nom

tristetraedre m. ‎(plural tristetraedres)
* Poliedre de dotze cares triangulars isòsceles.

#### Variants

* tristetràedre

#### Relacionats

* dodecaedre

#### Traduccions

* Anglès: tristetrahedron $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tris·te·tra·e·dre (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# tristi
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈtri.sti/
   * Etimologia: De trista i la desinència -i.

### Verb

tristi ‎(present tristas, passat tristis, futur tristos, condicional tristus, volitiu tristu)
* tristejar

#### Sinònims

* malfeliĉi

#### Antònims

* feliĉi

#### Relacionats

* malfeliĉigi

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtriːs.tiː/

### Adjectiu

trīstī
* datiu masculí/femení/neutre singular de trīstis
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de trīstis
# tristia
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtriːs.tɪ.a/

### Adjectiu

trīstia
* nominatiu neutre plural de trīstis
* vocatiu neutre plural de trīstis
* acusatiu neutre plural de trīstis
# tristintaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /triˈstin.taj/

### Verb

tristintaj
* forma plural de tristinta
# vajilla
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /baˈxi.ʎa/, meridional /baˈhi.ʝa/
       Americà: alt /baˈxi.ʝa/, baix /baˈhi.ʝa/, austral \baˈxi.ʒa\
   * Rimes: -iʎa
   * Etimologia: Del català vaixella, del llatí vascella, segle XV.

### Nom

vajilla f. ‎(plural vajillas)
* vaixella

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ji·lla (3)
# vajillas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /baˈxi.ʎas/, meridional /baˈhi.ʝah/
       Americà: alt /baˈxi.ʝ(a)s/, baix /baˈhi.ʝah/, austral \baˈxi.ʒas\
   * Rimes: -iʎas

### Nom

vajillas f. pl.
* forma plural de vajilla

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ji·llas (3)
# vajinoplasti
## Turc

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

vajinoplasti
* vaginoplàstia

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en turc
# vaixella
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈʃe.ʎə/, balear /vəˈʃe.ʎə/ Occidental: nord-occidental /bajˈʃe.ʎa/ valencià /vajˈʃe.ʎa/, /baˈʃe.ʎa/
   * Rimes: -eʎa
   * Etimologia: Del llatí vascella ‎(«conjunt de recipients»), segle XII, forma plural de vascellum ‎(«vas petit»), doblet de vaixell.

### Nom

vaixella f. ‎(plural vaixelles)
* Conjunt de plats de diferents mides que es fan servir per menjar a taula.

#### Traduccions

* Alemany: Geschirr $^{(de)}$
* Anglès: dischware $^{(en)}$, dishes $^{(en)}$ pl.
* Castellà: vajilla $^{(es)}$
* Eslovac: riad $^{(sk)}$ m.
* Francès: vaisselle $^{(fr)}$
* Gallec: louza $^{(gl)}$ f.
* Italià: vasellame $^{(it)}$, stoviglie $^{(it)}$ f. pl.
* Neerlandès: servies $^{(nl)}$ n.
* Portuguès: louça $^{(pt)}$ f.
* Rus: посу́да $^{(ru)}$ f. ‎(possuda)
* Txec: nádobí $^{(cs)}$ n.
* Ucraïnès: по́суд $^{(uk)}$ ‎(pòssud)

### Miscel·lània

* Síl·labes: vai·xe·lla (3)
* Anagrama: lleixava

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# vaja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈba.ʒə/, balear /ˈva.ʒə/ Occidental: nord-occidental /ˈba.ʒa/ valencià /ˈva.d͡ʒa/, /ˈba.d͡ʒa/
   * Etimologia: Del llatí vulgar *vadeam, variant de vādam, del verb vādō, primera persona.
   * Etimologia: Del llatí vulgar *vadeat, variant de vādat, del verb vādō, tercera persona.

### Interjecció

vaja
* Forma popular que precedeix o succeeix una expressió de sorpresa, sovint d'enuig.
    Vaja, ja no són les claus al seu lloc!

#### Notes

* Sovint es repeteix una o dues vegades per donar més èmfasi.
    Vaja, vaja, vaja, així que no has portat els deures, eh?

#### Traduccions

* Castellà: vaya $^{(es)}$

### Verb

vaja
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb anar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb anar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ja (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: vaja
# vaivé
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌbajˈβe/, balear /ˌvajˈve/ Occidental: nord-occidental /ˌbajˈβe/ valencià /ˌvajˈve/, /ˌbajˈβe/
   * Rimes: -e
   * Etimologia: Del castellà vaivén ‎(«cop fort amb empenta»), del portuguès vaivém ‎(«ariet»), de vai ‎(«vés») i vem ‎(«vina»), segle XVI. Percebut com a aglutinació de va, i ‎(«conjunció») i ve és una construcció anòmala de dues formes en present d’indicatiu.

### Nom

vaivé m. ‎(plural vaivens)
* Moviment d'un objecte d'un punt a l'altre.
* Inestabilitat o inconstància d'una situació.

#### Derivats

* vaiver

#### Traduccions

* Anglès: back and forth $^{(en)}$
* Castellà: vaivén $^{(es)}$
* Francès: va-et-vient $^{(fr)}$
* Italià: viavai $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vai·vé (2)
* Anagrames: avive, veïva

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* ↑ Germà Colón, «Uns composts valencians en llur context romànic», Caplletra, núm 12, 1992
# vaixell
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈʃeʎ/, balear /vəˈʃeʎ/ Occidental: nord-occidental /bajˈʃeʎ/ valencià /vajˈʃeʎ/, /baˈʃeʎ/
   * Rimes: -eʎ
   * Etimologia: Del català antic vaxell, del llatí vascellum, diminutiu de vas ‎(«recipient»), segle XIII. En desús en l’àmbit mariner a partir del principi del segle XVII, es va recuperar com a literari en la segona meitat del segle XIX. Doblet de vaixella.

### Nom

vaixell m. ‎(plural vaixells)
* Embarcació de grans dimensions apta per a navegar a grans distàncies.

#### Sinònims

* nau, bateu, barco

#### Traduccions

* Alemany: Schiff $^{(de)}$ n.
* Anglès: ship $^{(en)}$, vessel $^{(en)}$
* Búlgar: ко́раб $^{(bg)}$ m. ‎(kórab)
* Castellà: barco $^{(es)}$, buque $^{(es)}$
* Danès: skib $^{(da)}$ n.
* Eslovac: loď $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: ladja $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: ŝipo $^{(eo)}$
* Estonià: laev $^{(et)}$
* Feroès: skip $^{(fo)}$ n.
* Francès: bateau $^{(fr)}$ m.
* Friülà: nâf $^{(fur)}$
* Gallec: nave $^{(gl)}$ f.
* Grec: πλοίο $^{(el)}$ n. ‎(plio)
* Italià: nave $^{(it)}$ f., bastimento $^{(it)}$ m.
* Llatí: navis $^{(la)}$ f.
* Llengua de signes catalana: VAIXELL $^{(csc)}$
* Neerlandès: schip $^{(nl)}$ n.
* Occità: naviri $^{(oc)}$ m., nau $^{(oc)}$ f.
* Polonès: statek $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: barco $^{(pt)}$ m.
* Retoromànic: nav $^{(rm)}$ f., bastiment $^{(rm)}$ m.
* Romanès: navă $^{(ro)}$ f.
* Rus: корабль $^{(ru)}$ m. ‎(korabl), су́дно $^{(ru)}$ n. ‎(sudno)
* Tàtar: кораб $^{(tt)}$
* Turc: gemi $^{(tr)}$
* Txec: loď $^{(cs)}$ f.
* Xinès: 船 $^{(zh)}$ ‎(chuán)

### Miscel·lània

* Síl·labes: vai·xell (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: vaixell
# vaixelles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈʃe.ʎəs/, balear /vəˈʃe.ʎəs/ Occidental: nord-occidental /bajˈʃe.ʎes/ valencià /vajˈʃe.ʎes/, /baˈʃe.ʎes/
   * Rimes: -eʎes

### Nom

vaixelles f. pl.
* Forma plural de vaixella.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vai·xe·lles (3)
* Anagrama: lleixaves
# vakso
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈvak.so/

### Nom

vakso ‎(acusatiu vakson, plural vaksoj, plural acusatiu vaksojn)
* cera
# tumultos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tuˈmul.tos/, meridional /tuˈmul.toh/
       Americà: alt /tuˈmul.t(o)s/, baix /tuˈmul.toh/, austral /tuˈmul.tos/
   * Rimes: -ultos

### Nom

tumultos m. pl.
* forma plural de tumulto
# tunas
## Anglès
### Nom

tunas
* forma plural de tuna
# tun
## Alemany

   * Pronúncia: /tuːn/;
   * Etimologia: Del protogermànic *dōną, del protoindoeuropeu *dʰeh₁- ‎(«col·locar»).

### Verb

tun
* fer
    Tu es! ― Fes-ho!
    Man tut, was man kann. ― Es fa el que es pot.
* ficar (col·loquial)
    Tu das hier rein. ― Fica-ho aquí.
    Ich würde noch was Salz an die Kartoffeln tun. ― Jo ficaria més sal a les patates.
* fingir, fer veure com si (col·loquial)
    Er hat nur so getan. ― Només ho ha fet veure.
    Tu nicht so, als wüsstest du nichts! ― No facis veure com si no sabessis res!
* funcionar (acompanyat de es)
    Die Uhr tut es nicht mehr. ― El rellotge ja no funciona.
* saber-ne greu
    Es tut mir leid. ― Em sap greu.

### Notes

* Quan ens referim a fer en el sentit de «realitzar» una activitat en concret, cal fer servir el verb machen.
* De vegades es fa servir el verb tun només per emfatitzar el que ja s'ha afirmat.

#### Conjugació

| Infinitiu | tun |
| Verb auxiliar | haben |
| Participi passat | getan |
| Temps passat | ich tat |
| Participi present | tuend |
| Tercera persona sing. present | er/sie tut |
# tumultuosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tu.muɫ.tuˌo.zəˈmen/ balear /tu.muɫ.tuˌo.zəˈment/, /tu.muɫ.tuˌo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /tu.muɫ.tuˌo.zaˈmen/ valencià /tu.muɫ.tuˌo.zaˈment/, /tu.muɫ.tuˌo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De tumultuosa i el sufix -ment.

### Adverbi

tumultuosament
* D’una manera tumultuosa.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: tu·mul·tu·o·sa·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# tumultuàriament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tu.muɫ.tuˌa.ɾi.əˈmen/ balear /tu.muɫ.tuˌa.ɾi.əˈment/, /tu.muɫ.tuˌa.ɾi.əˈmen/ Occidental: nord-occidental /tu.muɫ.tuˌa.ɾi.aˈmen/ valencià /tu.muɫ.tuˌa.ɾi.aˈment/, /tu.muɫ.tuˌa.ɾi.aˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De tumultuària i el sufix -ment.

### Adverbi

tumultuàriament
* D’una manera tumultuària.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: tu·mul·tu·à·ri·a·ment (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# tuna
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈtjuː.nə/ àudio (EUA)

### Nom

tuna ‎(comptable i incomptable, plural tuna o tunas)
* tonyina

## Yecuana

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: Del protocaribeny *tuna.

### Nom

tuna
* aigua
* riu, curs d'aigua
# tumulus
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈtjuːmjələs/

### Nom

tumulus ‎(plural tumuli)
* túmul

#### Sinònims

* barrow
* mound

### Vegeu també

* tumulus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# tuna cactus
## Anglès
### Nom

tuna cactus ‎(plural tuna cactuses)
* (botànica) (Amèrica del Nord) Opuntia ficus-indica (L.) P. Mill. Figuera de moro

#### Hiperònims

* pricklypear

### Vegeu també

* ↑ Moerman, Daniel E.. Native American Ethnobotany, 1998 (en anglès). Portland, Oregon: Timber Press, p. 366. ISBN 0-88192-453-9.
# tuna cactuses
## Anglès
### Nom

tuna cactuses
* forma plural de tuna cactus
# trobaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾuˈβa.βəs/ balear /tɾoˈba.vəs/, /tɾuˈba.vəs/ Occidental: nord-occidental /tɾoˈβa.βes/ valencià /tɾoˈba.ves/, /tɾoˈβa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

trobaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de trobar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·ba·ves (3)
* Heterograma de 8 lletres (abeorstv)
* Anagrames: brotaves, observat, torbaves

## Català antic
### Verb

trobaves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de trobar
# trobava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾuˈβa.βə/, balear /tɾuˈba.və/ Occidental: /tɾoˈβa.βa/, /tɾoˈba.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

trobava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de trobar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de trobar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·ba·va (3)
* Anagrames: brotava, torbava

## Català antic
### Verb

trobava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de trobar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de trobar
# trobaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾuˈβa.βən/, /tɾuˈba.vən/, occidental /tɾoˈβa.βen/, /tɾoˈba.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

trobaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de trobar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·ba·ven (3)
* Heterograma de 8 lletres (abenortv)
* Anagrames: brotaven, torbaven

## Català antic
### Verb

trobaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de trobar
# trobavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾuˈβa.βu/, nord-occidental /tɾoˈβa.βo/

### Verb

trobavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de trobar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] trobàveu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·ba·vo (3)
* Anagrama: torbavo
# trobeguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /tɾo.βeˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

trobeguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb trobar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] trobem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·be·guem (3)
* Anagrama: torbeguem
# trobau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾuˈβaw/ balear /tɾoˈbaw/, /tɾuˈbaw/ Occidental: /tɾoˈbaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

trobau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de trobar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb trobar.

#### Variants

* trobeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·bau (2)
* Heterograma de 6 lletres (abortu)
* Anagrames: brotau, obtura, obturà, taburó, torbau

## Català antic
### Verb

trobau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de trobar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de trobar

#### Variants

* [1] trobats
* [2] trobats
# trobe
## Català

   * Pronúncia: occidental /ˈtɾɔ.βe/

### Verb

trobe
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de trobar.
    Forma valenciana: [jo] trobo, trobe, trob o trobi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb trobar.
    [Que jo] trobi o trobe.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb trobar.
    [Que ell/ella/vostè] trobi o trobe.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb trobar.
    Trobi o trobe [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·be (2)
* Anagrames: Bertó, boter, Boter, botre, botré, bretó, brote, obert, rebot, torbe
# trobavi
## Català

   * Pronúncia: central /tɾuˈβa.βi/

### Verb

trobavi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de trobar.

#### Variants

* trobava

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·ba·vi (3)
* Heterograma de 7 lletres (abiortv)
* Anagrama: torbavi
# trobats
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾuˈβats/, occidental /tɾoˈβats/
   * Rimes: -ats

### Verb

trobats
* Participi masculí plural del verb trobar.
    Trobats [ells/aquells]...; [els he...] trobat o trobats.

### Nom

trobats m. pl.
* Forma plural de trobat..

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·bats (2)
* Anagrames: brostat, brotats, torbats

## Català antic
### Verb

trobats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de trobar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de trobar

#### Variants

* [1] trobau
* [2] trobau
# trobat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾuˈβat/ balear /tɾoˈbat/, /tɾuˈbat/ Occidental: /tɾoˈbat/
   * Rimes: -at

### Verb

trobat
* Participi masculí singular del verb trobar.

### Nom

trobat m. ‎(plural trobats)
* Varietat de cep i raïm blanc.
* Vi produït amb d'aquesta varietat.

#### Sinònims

* torbat, en alguerès.
* malvasia del Rosselló.

#### Traduccions

* Francès: tourbat $^{(fr)}$
* Italià: torbato $^{(it)}$
* Sard: trobadu $^{(sc)}$, torbat $^{(sc)}$, turbàt $^{(sc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·bat (2)
* Anagrames: brotat, torbat

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia

## Català antic
### Verb

trobat
* participi masculí singular de trobar
# vagara
## Català
### Verb

vagara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vagar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vagar.
# vagaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɣəˈɾan/, balear /və.ɣəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ba.ɣaˈɾan/ valencià /va.ɣaˈɾan/, /ba.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

vagaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de vagar.
# vagaregessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɣə.ɾəˈʒe.sin/, balear /və.ɣə.ɾəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /ba.ɣa.ɾeˈʒe.sin/ valencià /va.ɣa.ɾeˈd͡ʒe.sin/, /ba.ɣa.ɾeˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

vagaregessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vagarejar.
# vagarege
## Català
### Verb

vagarege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vagarejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vagarejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vagarejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vagarejar.
# vagaregessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɣə.ɾəˈʒe.sən/, balear /və.ɣə.ɾəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /ba.ɣa.ɾeˈʒe.sen/ valencià /va.ɣa.ɾeˈd͡ʒe.sen/, /ba.ɣa.ɾeˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

vagaregessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vagarejar.
# vagaregesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɣə.ɾəˈʒe.səs/, balear /və.ɣə.ɾəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /ba.ɣa.ɾeˈʒe.ses/ valencià /va.ɣa.ɾeˈd͡ʒe.ses/, /ba.ɣa.ɾeˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

vagaregesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vagarejar.
# vagaregessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɣə.ɾəˈʒe.sis/, balear /və.ɣə.ɾəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /ba.ɣa.ɾeˈʒe.sis/ valencià /va.ɣa.ɾeˈd͡ʒe.sis/, /ba.ɣa.ɾeˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

vagaregessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vagarejar.
# udii
## Italià
### Verb

udii
* primera persona singular (io) del passat de udire
# udiranno
## Italià
### Verb

udiranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de udire
# udetarantz
## Basc
### Nom

udetarantz
* al·latiu direccional definit plural de uda
# udiate
## Italià
### Verb

udiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de udire
# udiamo
## Italià
### Verb

udiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de udire
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de udire
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de udire
# udimmo
## Italià
### Verb

udimmo
* primera persona plural (noi) del passat de udire
# udire
## Italià

   * Pronúncia: /uˈdiː.re/
   * Etimologia: Del llatí audīre.

### Verb

udire trans.
* sentir, escoltar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: u·dì·re (3)
# udetatik
## Basc
### Nom

udetatik
* ablatiu definit plural de uda
# udez
## Basc
### Nom

udez
* instrumental definit plural de uda
# udirai
## Italià
### Verb

udirai
* segona persona singular (tu) del futur de udire
# vaporeuse
## Francès
### Adjectiu

vaporeuse f. ‎(plural vaporeuses)
* forma femenina de vaporeux
# vaporitz
## Català
### Verb

vaporitz
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vaporitzar.
# vaporessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.puˈɾe.sən/ balear /və.poˈɾe.sən/, /və.puˈɾe.sən/ Occidental: nord-occidental /ba.poˈɾe.sen/ valencià /va.poˈɾe.sen/, /ba.poˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

vaporessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaporar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·po·res·sen (4)
* Anagrames: aprovessen, personaves
# vestesc
## Català
### Verb

vestesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vestir.
# vestesca
## Català
### Verb

vestesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vestir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vestir.
# vestesquen
## Català
### Verb

vestesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vestir.
# vesten
## Català
### Verb

vesten
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de vestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·ten (2)
* Anagrames: envest, events, vènets, ventes, ventés
# vestesquis
## Català
### Verb

vestesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·tes·quis (3)
* Anagrama: vestisques
# vestesqui
## Català
### Verb

vestesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vestir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vestir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vestir.
# vestesques
## Català
### Verb

vestesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vestir.
# vestesquin
## Català
### Verb

vestesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vestir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·tes·quin (3)
* Anagrama: vestisquen
# vester
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛs.tɛr/

### Adjectiu

vester
* vostre

#### Declinació

Primera i segona declinació, -er, -ra, -rum.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | vester | vestra | vestrum | vestrī | vestrae | vestra |
| Vocatiu | vester | vestra | vestrum | vestrī | vestrae | vestra |
| Acusatiu | vestrum | vestram | vestrum | vestrōs | vestrās | vestra |
| Genitiu | vestrī | vestrae | vestrī | vestrōrum | vestrārum | vestrōrum |
| Datiu | vestrō | vestrae | vestrō | vestrīs | vestrīs | vestrīs |
| Ablatiu | vestrō | vestrā | vestrō | vestrīs | vestrīs | vestrīs |

#### Variants

* voster
# unibertsitate
## Basc

   * Pronúncia: /u.ni.ber.t͡s̺i.ta.te/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

unibertsitate inan.
* universitat

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
unibertsitate
unibertsitatea
unibertsitateak
Ergatiu
unibertsitatek
unibertsitateak
unibertsitateek
Datiu
unibertsitateri
unibertsitateari
unibertsitateei
Genitiu
unibertsitateren
unibertsitatearen
unibertsitateen
Comitatiu
unibertsitaterekin
unibertsitatearekin
unibertsitateekin
Benefactiu
unibertsitaterentzat
unibertsitatearentzat
unibertsitateentzat
Instrumental
unibertsitatez
unibertsitateaz
unibertsitateez
Partitiu
unibertsitaterik
Prolatiu
unibertsitatetzat
Causal
unibertsitaterengatik
unibertsitatearengatik
unibertsitateengatik
Locatius
Inessiu
unibertsitatetan
unibertsitatean
unibertsitateetan
Ablatiu
unibertsitatetatik
unibertsitatetik
unibertsitateetatik
Al·latiu
unibertsitatetara
unibertsitatera
unibertsitateetara
Terminatiu
unibertsitatetaraino
unibertsitateraino
unibertsitateetaraino
Al·l. direcional
unibertsitatetarantz
unibertsitaterantz
unibertsitateetarantz
Gen. locatiu
unibertsitatetako
unibertsitateko
unibertsitateetako :
# unibertsitateak
## Basc
### Nom

unibertsitateak
* absolutiu definit plural de unibertsitate
* ergatiu definit singular de unibertsitate
# unibertsitatean
## Basc
### Nom

unibertsitatean
* inessiu definit singular de unibertsitate
# uni-
## Català

   * Pronúncia: /ˈu.ni/
   * Etimologia: Del llatí unus ‎(«un»)

### Prefix

uni-
* Indicació d'unicitat, un de sol.

#### Sinònims

* mono-

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈu.ni/
   * Etimologia: Del llatí uni-, de unus ‎(«un»).

### Prefix

uni-
* uni-

#### Sinònims

* mono-

#### Derivats
### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre uni-
# unibertsitatea
## Basc
### Nom

unibertsitatea
* absolutiu definit singular de unibertsitate