OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# amdux
## Català antic
### Adjectiu

amdux m.
* forma alternativa de abdós
    «Axi mateix respos al feyt de madona la regina, que tenia per be ço quel senyor rey nauia dit, que anas en Sicilia ab los infants amdux» (Crònica de Ramon Muntaner)

### Vegeu també

* Obres de referència: Faraudo
# ameboide
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈβɔj.ðə/, occidental /a.meˈbɔj.ðe/
   * Rimes: -ɔjde
   * Etimologia: Del prefix ameb- i el sufix -oide.

### Adjectiu

ameboide inv. ‎(plural ameboides)
* Que no té paret cel·lular i canvia de forma com una ameba.

#### Traduccions

* Anglès: ameboid $^{(en)}$
* Castellà: ameboide $^{(es)}$
* Francès: amiboïde $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·boi·de (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.meˈβoi.ðe\
       Americà: alt /a.meˈboi.de/, baix \a.meˈβoi.ðe\
   * Rimes: -oide

### Adjectiu

ameboide inv. ‎(plural ameboides)
* ameboide

#### Variants

* ameboideo

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·boi·de (4)
# amdues
## Català antic
### Adjectiu

amdues f.
* forma femenina de amdós

### Vegeu també

* Obres de referència: Faraudo, CIVAL
# amebiasis
## Anglès
### Nom

amebiasis ‎(plural amebiases)
* (medicina) amebosi, amebiasi

### Vegeu també

* amebiasis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# amdós
## Català antic
### Adjectiu

amdós m. ‎(femení amdues)
* forma alternativa de abdós
    "acostarensen amdos, e sa unaren" (Crònica de Ramon Muntaner)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# ame
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈa.mə/, occidental /ˈa.me/

### Verb

ame
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me (2)
* Anagrama: ema $^{(revers)}$

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈa.me/
   * Rimes: -ame

### Verb

ame
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb amar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb amar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb amar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me (2)
* Anagrames: mea, meá

## Japonès
### Nom

ame
* forma romaji de 雨

## Xeiene

   * Pronúncia: /amɪ/
   * Etimologia: del protoalgonquí *pemyi (grassa).

### Nom

ame
* pemmican
# ambúrnia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbur.ni.ə/, occidental /amˈbuɾ.ni.a/
   * Etimologia: Variant de albúrnia.

### Nom

ambúrnia f. ‎(plural ambúrnies)
* (nord-occidental, mallorquí) Forma alternativa de albúrnia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·búr·ni·a (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# amca
## Turc
### Nom

amca
* oncle patern

#### Relacionats

* amcalık

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en turc
# ammansante
## Italià
### Verb

ammansante
* participi present de ammansare
# ammansa
## Italià
### Verb

ammansa
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de ammansare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de ammansare
# ammansando
## Italià
### Verb

ammansando
* gerundi de ammansare
# ammaino
## Italià
### Verb

ammaino
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de ammainare
# ammanieratamente
## Italià

   * Pronúncia: /am.ma.njeˌra.taˈmen.te/
   * Etimologia: De ammanierato i el sufix -mente.

### Adverbi

ammanieratamente
* amaneradament

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·ma·nie·ra·ta·mén·te (7)
# ammansammo
## Italià
### Verb

ammansammo
* primera persona plural (noi) del passat de ammansare
# ammansandosi
## Italià
### Verb

ammansandosi
* gerundi de ammansarsi
# ammansano
## Italià
### Verb

ammansano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de ammansare
# ammainò
## Italià
### Verb

ammainò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de ammainare
# ammansai
## Italià
### Verb

ammansai
* primera persona singular (io) del passat de ammansare
# amarrires
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈri.ɾəs/, occidental /a.maˈri.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

amarrires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amarrir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·res (4)
* Anagrames: arrimar-se, arrimares, marraries
# amarriria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.riˈɾi.ə/, occidental /a.ma.riˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amarriria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amarrir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·ri·a (5)
* Anagrama: arrimaria
# amarriren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈri.ɾən/, occidental /a.maˈri.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

amarriren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de amarrir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·ren (4)
* Anagrames: arrimaren, marrarien, narraríem
# amarrirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.riˈɾa/, occidental /a.ma.riˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amarrirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·rà (4)
* Anagrames: arraïmar, arrimara, arrimarà, marraria
# amarrira
## Català
### Verb

amarrira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·ra (4)
* Anagrames: arraïmar, arrimara, arrimarà, marraria
# amarrirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.riˈɾɛm/ balear /ə.mə.riˈɾəm/, /ə.mə.riˈɾɛm/ Occidental: /a.ma.riˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

amarrirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·rem (4)
* Anagrames: arrimarem, arrimàrem, marraríem
# amarririen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.riˈɾi.ən/, occidental /a.ma.riˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amarririen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·ri·en (5)
* Anagrama: arrimarien
# amarriries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.riˈɾi.əs/, occidental /a.ma.riˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amarriries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·ri·es (5)
* Anagrama: arrimaries
# amarriran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.riˈɾan/, occidental /a.ma.riˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

amarriran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·ran (4)
* Anagrama: arrimaran
# amarrireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.riˈɾɛw/ balear /ə.mə.riˈɾəw/, /ə.mə.riˈɾɛw/ Occidental: /a.ma.riˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amarrireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·reu (4)
* Anagrames: arrimareu, arrimàreu, arruaríem, marraríeu
# alternos
## Català
### Verb

alternos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alternar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·nos (3)
* Heterograma de 8 lletres (aelnorst)
* Anagrames: soltaren, taloners
# alternà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈna/, occidental /aɫ.teɾˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

alternà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de alternar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·nà (3)
* Anagrames: talaren, telaran
# alternàieu
## Català
### Verb

alternàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alternar.
# alternàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈna.ɾəm/, occidental /aɫ.teɾˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

alternàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de alternar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alternar.
# alternàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈna.ɾəw/, occidental /aɫ.teɾˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

alternàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de alternar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alternar.
# alternàsseu
## Català
### Verb

alternàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alternar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·nàs·seu (4)
* Anagrama: naturaleses
# alternàssim
## Català
### Verb

alternàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alternar.
# alternàiem
## Català
### Verb

alternàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de alternar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·nà·iem (4)
* Anagrama: alimentaré
# alternàs
## Català
### Verb

alternàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alternar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alternar.

### Miscel·lània

* Anagrama: saltaren
# alternàssem
## Català
### Verb

alternàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alternar.
# amordíssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdi.siw/ balear /ə.moɾˈði.siw/, /ə.murˈði.siw/ Occidental: /a.moɾˈði.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

amordíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amordir.

#### Variants

* amordísseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dís·siu (4)
* Anagrames: adormíssiu, ioduràssim
# amordíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdi.ɾəw/ balear /ə.moɾˈði.ɾəw/, /ə.murˈði.ɾəw/ Occidental: /a.moɾˈði.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

amordíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dí·reu (4)
* Anagrames: adormireu, adormíreu, iodurarem, ioduràrem
# amordís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdis/ balear /ə.moɾˈðis/, /ə.murˈðis/ Occidental: /a.moɾˈðis/
   * Rimes: -is

### Verb

amordís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amordir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dís (3)
* Heterograma de 7 lletres (adimors)
* Anagrames: admiros, adormis, adormís, maridos
# amore
## Italià

   * Pronúncia: /aˈmoː.re/

### Nom

amore m. ‎(plural amori)
* amor

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mó·re (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /aˈmoː.rɛ/

### Nom

amōre
* ablatiu singular de amor

## Romanès
### Nom

amore
* vocatiu singular de amor
# amordíssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdi.sim/ balear /ə.moɾˈði.sim/, /ə.murˈði.sim/ Occidental: /a.moɾˈði.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

amordíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amordir.

#### Variants

* amordíssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dís·sim (4)
* Anagrama: adormíssim
# amordírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdi.ɾəm/ balear /ə.moɾˈði.ɾəm/, /ə.murˈði.ɾəm/ Occidental: /a.moɾˈði.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

amordírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dí·rem (4)
* Anagrames: adormirem, adormírem
# amordíssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdi.səm/ balear /ə.moɾˈði.səm/, /ə.murˈði.səm/ Occidental: /a.moɾˈði.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

amordíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amordir.

#### Variants

* amordíssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dís·sem (4)
* Anagrames: adormissem, adormíssem, moderàssim
# amordísseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdi.səw/ balear /ə.moɾˈði.səw/, /ə.murˈði.səw/ Occidental: /a.moɾˈði.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

amordísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amordir.

#### Variants

* amordíssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dís·seu (4)
* Anagrames: adormisseu, adormísseu, ioduràssem, moderàssiu
# altivaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ti.βəˈɾi.əw/, balear /əɫ.ti.vəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ti.βaˈɾi.ew/ valencià /aɫ.ti.vaˈɾi.ew/, /aɫ.ti.βaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

altivaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de altivar.
# altivas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \alˈti.βas\, meridional \alˈti.βah\
       Americà: alt /alˈti.b(a)s/, baix \alˈti.βah\, austral \alˈti.βas\
   * Rimes: -ibas

### Adjectiu

altivas inv. pl.
* forma plural de altiva
# altivasses
## Català
### Verb

altivasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb altivar.
# altivassis
## Català
### Verb

altivassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb altivar.
# altivaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ti.βəˈɾas/, balear /əɫ.ti.vəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ti.βaˈɾas/ valencià /aɫ.ti.vaˈɾas/, /aɫ.ti.βaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

altivaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de altivar.

### Miscel·lània

* Anagrama: saltariva
# altivaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ti.βəˈɾe/, balear /əɫ.ti.vəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ti.βaˈɾe/ valencià /aɫ.ti.vaˈɾe/, /aɫ.ti.βaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

altivaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de altivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ti·va·ré (4)
* Anagrames: alertavi, alteravi, levitara, levitarà, relativa, vetlaria
# altivassin
## Català
### Verb

altivassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb altivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ti·vas·sin (4)
* Anagrama: insalivats
# altivassen
## Català
### Verb

altivassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb altivar.
# altivat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.tiˈβat/, balear /əɫ.tiˈvat/ Occidental: nord-occidental /aɫ.tiˈβat/ valencià /aɫ.tiˈvat/, /aɫ.tiˈβat/
   * Rimes: -at

### Verb

altivat
* Participi masculí singular del verb altivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ti·vat (3)
* Anagrama: titlava
# ametlat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.məɫˈɫat/ Occidental: nord-occidental /a.meɫˈɫat/ valencià /a.meɫˈɫat/, /a.meˈɫat/
   * Rimes: -at

### Nom

ametlat m. ‎(plural ametlats)
* (valencià) Forma alternativa de ametllat.

### Adjectiu

ametlat m. ‎(femení ametlada, plural masculí ametlats, plural femení ametlades)
* (valencià) Forma alternativa de ametllat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·met·lat (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# amessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈme.sin/, occidental /aˈme.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

amessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mes·sin (3)
* Anagrames: anéssim, manessi, manises, Manises, minessa, niàssem
# amessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈme.sis/, occidental /aˈme.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

amessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amar.
# ametista
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈtis.tə/, occidental /a.meˈtis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: Del llatí amethystus, del grec antic ἀμέθυστος ‎(améthystos, literalment «no embriac»). Els grecs creien que l’ametista prevenia la intoxicació.

### Nom

ametista f. ‎(plural ametistes)
* Varietat transparent del quars, de color morat, utilitzada com a pedra preciosa.

#### Traduccions

* Anglès: amethyst $^{(en)}$
* Castellà: amatista $^{(es)}$
* Francès: améthyste $^{(fr)}$
* Gallec: ametista $^{(gl)}$
* Italià: ametista $^{(it)}$
* Portuguès: ametista $^{(pt)}$

### Nom

ametista m. ‎(només en singular)
* Color morat entre violeta i porpra com la pedra preciosa.
    #9966CC

#### Traduccions

* Anglès: amethyst $^{(en)}$
* Castellà: amatista $^{(es)}$
* Francès: améthyste $^{(fr)}$

### Adjectiu

ametista inv. ‎(sense plural)
* De color morat entre violeta i porpra.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·tis·ta (4)
* Anagrama: tastàiem

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# ametla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈmɛɫ.ɫə/ Occidental: nord-occidental /aˈmeɫ.ɫa/ valencià /aˈmeɫ.ɫa/, /aˈme.ɫa/
   * Rimes: -ɛlla
   * Etimologia: Variant de ametlla.

### Nom

ametla f. ‎(plural ametles)
* (valencià, tortosí, balear) Forma alternativa de ametlla.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·met·la (3)
* Anagrames: amelat, maleat, maleta

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# amonedar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nəˈða/ balear /ə.mo.nəˈða/, /ə.mu.nəˈða/ Occidental: nord-occidental /a.mo.neˈða/ valencià /a.mo.neˈðaɾ/, /a.mo.neˈða/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: amonedà
   * Etimologia: Del prefix a- i moneda.

### Verb

amonedar trans.
* Reduir a moneda algun metall.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amonedo, amoneda, amonedem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Derivats

* amonedat

#### Hiperònims

* monedar

#### Traduccions

* Castellà: amonedar $^{(es)}$, monedar $^{(es)}$, monedear $^{(es)}$
* Italià: monetare $^{(it)}$
* Llatí: monetam $^{(la)}$ excudere

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·dar (4)
* Anagrames: adonarem, adonàrem, monedara, monedarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# alçavo
## Català
### Verb

alçavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alçar.
# alçavi
## Català
### Verb

alçavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alçar.
# alçur
## Català
### Verb

alçur
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alçurar-se.
# alçs
## Català antic
### Verb

alçs
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de alçar
# alçaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈsa.βəs/, balear /əɫˈsa.vəs/ Occidental: nord-occidental /aɫˈsa.βes/ valencià /aɫˈsa.ves/, /aɫˈsa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

alçaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alçar.

## Català antic
### Verb

alçaves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alçar
# alços
## Català
### Verb

alços
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ços (2)
* Anagrama: solaç
# alçaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈsa.βən/, balear /əɫˈsa.vən/ Occidental: nord-occidental /aɫˈsa.βen/ valencià /aɫˈsa.ven/, /aɫˈsa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

alçaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de alçar.

## Català antic
### Verb

alçaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de alçar
# alço
## Català
### Verb

alço
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alçar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alçar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alçar.
# alçau
## Català
### Verb

alçau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alçar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alçar.

## Català antic
### Verb

alçau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de alçar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de alçar
# alçava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈsa.βə/, balear /əɫˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /aɫˈsa.βa/ valencià /aɫˈsa.va/, /aɫˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

alçava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de alçar.

## Català antic
### Verb

alçava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de alçar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de alçar
# amplificacion
## Occità

   * Pronúncia: /am.pli.fi.kaˈsju/

### Nom

amplificacion f. ‎(plural amplificacions)
* amplificació
# amplificaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /am.pli.fi.kaˈθjo.nes/, meridional /am.pli.fi.kaˈθjo.neh/
       Americà: alt /am.pli.fi.k(a)ˈsjo.nes/, baix /am.pli.fi.kaˈsjo.neh/, austral /am.pli.fi.kaˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

amplificaciones f. pl.
* forma plural de amplificación
# amplificación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /am.pli.fi.kaˈθjon/, meridional \am.pli.fi.kaˈθjoŋ\
       Americà: alt /am.pli.fi.k(a)ˈsjon/, baix \am.pli.fi.kaˈsjoŋ\, austral /am.pli.fi.kaˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

amplificación f. ‎(plural amplificaciones)
* amplificació

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·pli·fi·ca·ción (5)
# amuntegar-se
## Català
### Verb

amuntegar-se
* Forma pronominal de amuntegar.

### Miscel·lània

* Anagrames: amuntegares, augmentares
# amuntegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mun.təˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.mun.teˈɣa/ valencià /a.mun.teˈɣaɾ/, /a.mun.teˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: amuntegà
   * Etimologia: Del prefix a-, munt i el sufix -egar, segle XIX.

### Verb

amuntegar trans., pron. ‎(pronominal amuntegar-se)
* Posar unes coses damunt d'altres.
* Acumular sense ordre.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amuntego, amuntega, amunteguem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* acaramullar, amuntonar, apeçonar

#### Derivats

* amuntegador
* amuntegament

#### Traduccions

* Anglès: heap $^{(en)}$, pile $^{(en)}$
* Castellà: amontonar $^{(es)}$, apilar $^{(es)}$
* Francès: amonceler $^{(fr)}$, entasser $^{(fr)}$
* Italià: ammontare $^{(it)}$, ammassare $^{(it)}$, ammucchiare $^{(it)}$, rammucchiare $^{(it)}$
* Llatí: congerere $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mun·te·gar (4)
* Anagrames: argumenta, argumentà, augmentar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# amusie
## Francès

   * Pronúncia: /a.myˈzi/

### Nom

amusie f. ‎(plural amusies)
* amúsia

### Vegeu també

* amusie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# amussar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.muˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.muˈsa/ valencià /a.muˈsaɾ/, /a.muˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: amussà

### Verb

amussar trans.
* (valencià meridional) aquissar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mus·sar (3)
* Anagrames: musaràs, sumaràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB