OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# dingú
## Català

   * Pronúncia: /diŋˈɡu/
   * Rimes: -u
   * Etimologia: Variant de ningú per dissimilació, segle XIX.

### Pronom

dingú
* (col·loquial, central, septentrional i nord-occidental) Forma alternativa de ningú.
    «Els mocadors cobrint-nos mig rostre recordaven vagament la West Fargo and Co. —Tothom quiet! Que no es mogui dingú!» (Jaume Cabré, L'ombra de l'eunuc, 1996)

### Miscel·lània

* Síl·labes: din·gú (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# desvaloritzàs
## Català
### Verb

desvaloritzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvaloritzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvaloritzar.
# desvaloritzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bə.ɫu.ɾiˈd͡ze.səm/ balear /dəz.və.ɫo.ɾiˈd͡ze.səm/, /dəz.və.ɫu.ɾiˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /dez.βa.ɫo.ɾiˈd͡ze.sem/ valencià /dez.va.ɫo.ɾiˈze.sem/, /dez.βa.ɫo.ɾiˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desvaloritzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvaloritzar.
# desvaloritzàssim
## Català
### Verb

desvaloritzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvaloritzar.
# desvaloritzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bə.ɫu.ɾiˈd͡za.βəw/ balear /dəz.və.ɫo.ɾiˈd͡za.vəw/, /dəz.və.ɫu.ɾiˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /dez.βa.ɫo.ɾiˈd͡za.βew/ valencià /dez.va.ɫo.ɾiˈza.vew/, /dez.βa.ɫo.ɾiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desvaloritzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desvaloritzar.
# desvaloritzàssem
## Català
### Verb

desvaloritzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvaloritzar.
# desvaloritzàsseu
## Català
### Verb

desvaloritzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvaloritzar.
# desvaloritzàssiu
## Català
### Verb

desvaloritzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvaloritzar.
# desvaloritzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bə.ɫu.ɾiˈd͡zes/ balear /dəz.və.ɫo.ɾiˈd͡zes/, /dəz.və.ɫu.ɾiˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /dez.βa.ɫo.ɾiˈd͡zes/ valencià /dez.va.ɫo.ɾiˈzes/, /dez.βa.ɫo.ɾiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

desvaloritzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvaloritzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvaloritzar.
# desvaloritzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bə.ɫu.ɾiˈd͡ze.səw/ balear /dəz.və.ɫo.ɾiˈd͡ze.səw/, /dəz.və.ɫu.ɾiˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /dez.βa.ɫo.ɾiˈd͡ze.sew/ valencià /dez.va.ɫo.ɾiˈze.sew/, /dez.βa.ɫo.ɾiˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desvaloritzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvaloritzar.
# dinned
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪnd/

### Verb

dinned
* passat i participi de din
# dinis
## Català

   * Pronúncia: /ˈdi.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

dinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dinar.
    [Que tu] dinis o dines; [tu] no dinis o dines.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·nis (2)
* Anagrames: indis, ínids
# dinist
## Català antic
### Verb

dinist
* segona persona singular (tu) del passat de dinar

#### Variants

* dinast, dinares
# dinnar
## Occità

   * Pronúncia: /dinˈna/
   * Àudio: Bearn
   * Etimologia: Del llatí vulgar dĭs-jejūnāre ‎(«desdejunar»).

### Nom

dinnar m. ‎(plural dinnars)
* dinar

### Verb

dinnar
* dinar
# dini
## Català

   * Pronúncia: /ˈdi.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

dini
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dinar.
    Forma septentrional: [jo] dino, dine, din o dini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dinar.
    [Que jo] dini o dine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dinar.
    [Que ell/ella/vostè] dini o dine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dinar.
    Dini o dine [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ni (2)
* Anagrames: indi, Indi
# dinilo
## Romaní
### Adjectiu

dinilo m. ‎(femení dinili, plural dinile)
* forma alternativa de dilo

#### Descendents

* Caló espanyol: diniló
** Caló brasiler: dinilon, dililon
* Romaní sinti: dinelo
** Caló català: dinaló ‎(dinəló)

### Nom

dinilo m.
* forma alternativa de dilo
# dinin
## Català

   * Pronúncia: /ˈdi.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

dinin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb dinar.
    [Que ells/elles/vostès] dinin o dinen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb dinar.
    Dinin o dinen [ells/elles/vostès].
# dinnars
## Occità

   * Pronúncia: /dinˈnas/

### Nom

dinnars m. pl.
* forma plural de dinnar
# dining hall
## Anglès
### Nom

dining hall ‎(plural dining halls)
* menjador escolar

#### Sinònims

* lunchroom
* refectory
* school canteen

### Vegeu també

* dining hall. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# dining halls
## Anglès
### Nom

dining halls
* forma plural de dining hall
# descentralizaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.θen.tɾa.li.θaˈθjo.nes/, meridional \deh.θeŋ.tɾa.li.θaˈθjo.neh\
       Americà: alt /des.sen.t͡sa.li.s(a)ˈsjo.nes/, baix \deh.seŋ.tɾa.li.saˈsjo.neh\, austral /deh.sen.tɾa.li.saˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

descentralizaciones f. pl.
* forma plural de descentralización: descentralitzacions
# descentralizacions
## Occità

   * Pronúncia: /de.sen.tɾa.li.zaˈsjus/

### Nom

descentralizacions f. pl.
* forma plural de descentralizacion
# deschifratge
## Occità

   * Pronúncia: /des.t͡ʃiˈfɾa.d͡ʒe/
   * Etimologia: De deschifrar i el sufix -atge.

### Nom

deschifratge m. ‎(plural deschifratges)
* desxifratge

#### Antònims

* chiframent
* chifratge
# deschifratges
## Occità

   * Pronúncia: /des.t͡ʃiˈfɾa.d͡ʒes/

### Nom

deschifratges m. pl.
* forma plural de deschifratge
# descentralizaciones educativas
## Castellà
### Nom

descentralizaciones educativas f. pl.
* forma plural de descentralización educativa
# descentralización
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.θen.tɾa.li.θaˈθjon/, meridional \deh.θeŋ.tɾa.li.θaˈθjoŋ\
       Americà: alt /des.sen.t͡sa.li.s(a)ˈsjon/, baix \deh.seŋ.tɾa.li.saˈsjoŋ\, austral /deh.sen.tɾa.li.saˈsjon/
   * Rimes: -on
   * Etimologia: Del prefix des- i centralización (centralització).

### Nom

descentralización f. ‎(plural descentralizaciones)
* Descentralització (acció o efecte de descentralitzar).
* Descentralització (distribució de les funcions d'una organització entre subelements autònoms).

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cen·tra·li·za·ción (6)
# descentralización educativa
## Castellà
### Nom

descentralización educativa f. ‎(plural descentralizaciones educativas)
* descentralització educativa

### Vegeu també

* descentralización educativa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# descentrar-se
## Català
### Verb

descentrar-se
* Forma pronominal de descentrar.
# desoladament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zuˌɫa.ðəˈmen/ balear /də.zoˌɫa.ðəˈment/, /də.zuˌɫa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /de.zoˌɫa.ðaˈmen/ valencià /de.zoˌɫa.ðaˈment/, /de.zoˌɫa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De desolat i el sufix -ment, segle XX.

### Adverbi

desoladament
* D'una manera desolada.

#### Traduccions

* Anglès: desolately $^{(en)}$
* Castellà: de modo desolado $^{(es)}$
* Italià: desolatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·so·la·da·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desolar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zuˈɫa/ balear /də.zoˈɫa/, /də.zuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /de.zoˈɫa/ valencià /de.zoˈɫaɾ/, /de.zoˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desolà
   * Etimologia: Del llatí desōlare, segle XV.

### Verb

desolar trans.
* Quedar un lloc solitari, desèrtic o aïllat.
* Sentir-se emocionalment molt afectat per una pena i sense consol possible.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desolo, desola, desolem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Sinònims

* arrasar, assolar, destruir, talar, devastar
* afligir, atribolar, colpir, consternar,desconhortar, desconsolar, entristir, tribular

#### Traduccions

* Anglès: desolate $^{(en)}$
* Castellà: desolar $^{(es)}$
* Francès: dévaster $^{(fr)}$
* Italià: devastare $^{(it)}$
* Anglès: distress $^{(en)}$
* Castellà: desolar $^{(es)}$
* Esperanto: aflikti $^{(eo)}$
* Francès: désoler $^{(fr)}$
* Italià: desolare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·so·lar (3)
* Heterograma de 7 lletres (adelors)
* Anagrama: orlades

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# desxernissen
## Català
### Verb

desxernissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desxernir.
# desxernisses
## Català
### Verb

desxernisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desxernir.
# desxernissis
## Català
### Verb

desxernissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desxernir.
# desxernissin
## Català
### Verb

desxernissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desxernir.
# desxerniu
## Català
### Verb

desxerniu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desxernir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desxernir.
# desxerní
## Català
### Verb

desxerní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desxernir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de desxernir.
# desxerníeu
## Català
### Verb

desxerníeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desxernir.
# desenteranyinesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈne.səs/, occidental /de.zen.te.ɾa.ɲiˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desenteranyinesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* desenteranyinessis, desenteranyinassis, desenteranyinasses, desenteranyinares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nes·ses (7)
# desenteranyinessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈne.sis/, occidental /de.zen.te.ɾa.ɲiˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desenteranyinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* desenteranyinesses, desenteranyinassis, desenteranyinasses, desenteranyinares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nes·sis (7)
# desenteranyineu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈnɛw/ balear /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈnəw/, /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈnɛw/ Occidental: /de.zen.te.ɾa.ɲiˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desenteranyineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desenteranyinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desenteranyinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* [1] desenteranyinau
* [3] desenteranyinau

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·neu (6)
# desenteranyine
## Català
### Verb

desenteranyine
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desenteranyinar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desenteranyinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desenteranyinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* [1] desenteranyino, desenteranyín
* [2] desenteranyini
* [3] desenteranyini
* [4] desenteranyini

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·ne (6)
# desenteranyinen
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾəˈɲi.nən/, occidental /de.zen.te.ɾaˈɲi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

desenteranyinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desenteranyinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desenteranyinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* [2] desenteranyinin
* [3] desenteranyinin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nen (6)
# desenteranyinessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈne.sin/, occidental /de.zen.te.ɾa.ɲiˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desenteranyinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* desenteranyinessen, desenteranyinassin, desenteranyinassen, desenteranyinaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nes·sin (7)
# desenteranyini
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾəˈɲi.ni/, occidental /de.zen.te.ɾaˈɲi.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

desenteranyini
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desenteranyinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desenteranyinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* [1] desenteranyine
* [2] desenteranyine
* [3] desenteranyine

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·ni (6)
# desenteranyinem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈnɛm/ balear /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈnəm/, /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈnɛm/ Occidental: /de.zen.te.ɾa.ɲiˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desenteranyinem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desenteranyinar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb desenteranyinar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* [1] desenteranyinam

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nem (6)
# desenteranyinessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈne.sən/, occidental /de.zen.te.ɾa.ɲiˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desenteranyinessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* desenteranyinessin, desenteranyinassin, desenteranyinassen, desenteranyinaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nes·sen (7)
# desenteranyines
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾəˈɲi.nəs/, occidental /de.zen.te.ɾaˈɲi.nes/
   * Rimes: -ines

### Verb

desenteranyines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desenteranyinar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* [2] desenteranyinis

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nes (6)
# desponguessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puŋˈɡe.sin/ balear /dəs.poŋˈɡe.sin/, /dəs.puŋˈɡe.sin/ Occidental: /des.poŋˈɡe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desponguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb despondre's.

#### Variants

* desponguessen, despongueren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·gues·sin (4)
* Anagrama: disponguessen
# despongueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puŋˈɡɛw/ balear /dəs.poŋˈɡəw/, /dəs.puŋˈɡɛw/ Occidental: /des.poŋˈɡew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

despongueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·gueu (3)
# despongui
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈpɔŋ.ɡi/, occidental /desˈpɔŋ.ɡi/
   * Rimes: -ɔŋɡi

### Verb

despongui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb despondre's.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb despondre's.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb despondre's.

#### Variants

* [1] desponga
* [2] desponga
* [3] desponga

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·gui (3)
* Heterograma de 9 lletres (deginopsu)
* Anagrama: dispongué
# desponguessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puŋˈɡe.sən/ balear /dəs.poŋˈɡe.sən/, /dəs.puŋˈɡe.sən/ Occidental: /des.poŋˈɡe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desponguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb despondre's.

#### Variants

* desponguessin, despongueren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·gues·sen (4)
# desponguessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puŋˈɡe.sis/ balear /dəs.poŋˈɡe.sis/, /dəs.puŋˈɡe.sis/ Occidental: /des.poŋˈɡe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desponguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb despondre's.

#### Variants

* desponguesses, despongueres

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·gues·sis (4)
* Anagrama: disponguesses
# despongues
## Català
### Verb

despongues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb despondre's.

#### Variants

* desponguis

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·gues (3)
# desponguesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puŋˈɡe.səs/ balear /dəs.poŋˈɡe.səs/, /dəs.puŋˈɡe.səs/ Occidental: /des.poŋˈɡe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desponguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb despondre's.

#### Variants

* desponguessis, despongueres

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·gues·ses (4)
# desponguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈpɔŋ.ɡin/, occidental /desˈpɔŋ.ɡin/
   * Rimes: -ɔŋɡin

### Verb

desponguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb despondre's.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb despondre's.

#### Variants

* [1] desponguen
* [2] desponguen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·guin (3)
* Anagrama: disponguen
# desponguis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈpɔŋ.ɡis/, occidental /desˈpɔŋ.ɡis/
   * Rimes: -ɔŋɡis

### Verb

desponguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb despondre's.

#### Variants

* despongues

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·guis (3)
* Anagrames: dispongues, dispongués
# despongué
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puŋˈɡe/ balear /dəs.poŋˈɡe/, /dəs.puŋˈɡe/ Occidental: /des.poŋˈɡe/
   * Rimes: -e

### Verb

despongué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·gué (3)
# disinflations
## Anglès
### Nom

disinflations
* forma plural de disinflation
# disinflazione
## Italià

   * Pronúncia: /di.ziɱ.flatˈt͡sjoː.ne/

### Nom

disinflazione f. ‎(plural disinflazioni)
* (economia) desinflació

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·sin·fla·zió·ne (5)

### Vegeu també

* disinflazione. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 30 setembre 2014].
# disimulo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /di.siˈmu.lo/
       Americà: alt /d(i).siˈmu.lo/, baix /di.siˈmu.lo/
   * Rimes: -ulo

### Verb

disimulo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb disimular
# disincronía
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \di.siŋ.kɾoˈni.a\
       Americà: alt \d(i).siŋ.kɾoˈni.a\, baix \di.siŋ.kɾoˈni.a\
   * Rimes: -ia

### Nom

disincronía f. ‎(plural disincronías)
* dissincronia

#### Sinònims

* síndrome de disincronía

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·sin·cro·ní·a (5)

### Vegeu també

* disincronía. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# disinflation
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix dis- i inflation.

### Nom

disinflation ‎(plural disinflations)
* (economia) desinflació

### Vegeu també

* disinflation. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 30 setembre 2014].
# disinnesta
## Italià
### Verb

disinnesta
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de disinnestare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de disinnestare
# disimulé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /di.si.muˈle/
       Americà: alt /d(i).si.muˈle/, baix /di.si.muˈle/
   * Rimes: -e

### Verb

disimulé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb disimular
# disinflazioni
## Italià

   * Pronúncia: /di.ziɱ.flatˈt͡sjoː.ni/

### Nom

disinflazioni f. pl.
* forma plural de disinflazione
# disincronías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \di.siŋ.kɾoˈni.as\, meridional \di.siŋ.kɾoˈni.ah\
       Americà: alt \di.siŋ.kɾoˈni.(a)s\, baix \di.siŋ.kɾoˈni.ah\, austral \di.siŋ.kɾoˈni.as\
   * Rimes: -ias

### Nom

disincronías f. pl.
* forma plural de disincronía
# disinnestai
## Italià
### Verb

disinnestai
* primera persona singular (io) del passat de disinnestare
# disfresseguesses
## Català
### Verb

disfresseguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb disfressar.

#### Variants

* disfressessis, disfressesses, disfressassis, disfressasses, disfressares
# disfressegueu
## Català
### Verb

disfressegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb disfressar.

#### Variants

* disfresseu
# disfresseguéssom
## Català
### Verb

disfresseguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb disfressar.

#### Variants

* disfresséssim, disfresséssem, disfressàssim, disfressàssem, disfressàrem
# disfresseguessa
## Català
### Verb

disfresseguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb disfressar.

#### Variants

* disfressessi, disfressessa, disfressés, disfressàs, disfressara
# disfresseguéssou
## Català
### Verb

disfresseguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb disfressar.

#### Variants

* disfresséssiu, disfressésseu, disfressàssiu, disfressàsseu, disfressàreu
# disfressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /disˈfɾɛ.sən/ balear /disˈfɾə.sən/, /disˈfɾɛ.sən/ Occidental: /disˈfɾe.sen/
   * Rimes: -ɛsen

### Verb

disfressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de disfressar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb disfressar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb disfressar.

#### Variants

* [2] disfressin
* [3] disfressin

### Miscel·lània

* Anagrama: desfressin
# disfresseguessen
## Català
### Verb

disfresseguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb disfressar.

#### Variants

* disfressessin, disfressessen, disfressassin, disfressassen, disfressaren
# disfressegués
## Català
### Verb

disfressegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb disfressar.

#### Variants

* disfressés, disfressàs, disfressara
# dissuadiríveu
## Català
### Verb

dissuadiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de dissuadir.

#### Variants

* dissuadiríeu
# dissuadisc
## Català
### Verb

dissuadisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dissuadir.

#### Variants

* dissuadeix, dissuadeixo, dissuadesc, dissuadeixi, dissuadixo