OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# resposta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rəsˈpɔs.tə/ Occidental: nord-occidental /resˈpɔs.ta/ valencià /resˈpɔs.ta/, /resˈpɔs.tɔ/
   * Rimes: -ɔsta
   * Etimologia: De respondre, segle XIV.

### Nom

resposta f. ‎(plural respostes)
* Acció de respondre una pregunta, una acusació o una objecció, o a qui el crida o li truca.
* Allò que es diu o s'escriu per contestar una pregunta.

#### Traduccions

* Anglès: answer $^{(en)}$
* Bretó: respont $^{(br)}$ m.
* Castellà: respuesta $^{(es)}$
* Francès: réponse $^{(fr)}$
* Afrikaans: antwoord $^{(af)}$
* Albanès: përgjigje $^{(sq)}$
* Alemany: Antwort $^{(de)}$ f.
* Anglès: answer $^{(en)}$
* Àrab: رَدّ‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: պատասխան $^{(hy)}$ ‎(pataskhan)
* Basc: erantzun $^{(eu)}$
* Bretó: respont $^{(br)}$ m.
* Búlgar: о́тговор $^{(bg)}$ m. ‎(ótgovor)
* Castellà: respuesta $^{(es)}$
* Coreà: 대답 $^{(ko)}$ ‎(daedap)
* Cors: risposta $^{(co)}$
* Danès: svar $^{(da)}$ n.
* Eslovac: odpoveď $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: odgovor $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: respondo $^{(eo)}$
* Estonià: vastus $^{(et)}$
* Feroès: svar $^{(fo)}$ n.
* Finès: vastaus $^{(fi)}$
* Francès: réponse $^{(fr)}$
* Gallec: resposta $^{(gl)}$ f.
* Georgià: პასუხი $^{(ka)}$ ‎(pàssukhi)
* Grec: απάντηση $^{(el)}$ f. ‎(apàndissi)
* Grec antic: ἀπόκρισις $^{(grc)}$ f. ‎(apókrisis)
* Hebreu: תְּשׁוּבָה‎ $^{(he)}$ f.
* Hindi: जवाब $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: válasz $^{(hu)}$
* Ídix: ענטפֿער‎ $^{(yi)}$ m.
* Ido: respondo $^{(io)}$
* Indonesi: jawaban $^{(id)}$
* Irlandès: freagra $^{(ga)}$ m.
* Islandès: svar $^{(is)}$ n.
* Italià: risposta $^{(it)}$ f.
* Japonès: 答え $^{(ja)}$
* Kazakh: жауап $^{(kk)}$ ‎(jawap/jauap)
* Kurd: cewab $^{(ku)}$
* Letó: atbilde $^{(lv)}$ f.
* Lituà: atsakymas $^{(lt)}$ m.
* Llatí: responsum $^{(la)}$ n.
* Luxemburguès: Äntwert $^{(lb)}$ f.
* Macedoni: одговор $^{(mk)}$ m.
* Maltès: wieġeb $^{(mt)}$ m.
* Mongol: хариу $^{(mn)}$
* Neerlandès: antwoord $^{(nl)}$ n.
* Noruec: svar $^{(no)}$ n.
* Occità: responsa $^{(oc)}$ f.
* Paixtu: جواب‎ $^{(ps)}$ m.
* Polonès: odpowiedź $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: resposta $^{(pt)}$ f.
* Romanès: răspuns $^{(ro)}$ n.
* Rus: отве́т $^{(ru)}$ m. ‎(otvet)
* Serbocroat: одговор $^{(sh)}$, odgovor $^{(sh)}$ m.
* Sicilià: risposta $^{(scn)}$ f.
* Suahili: jibu $^{(sw)}$
* Suec: svar $^{(sv)}$ n.
* Tadjik: жавоб $^{(tg)}$
* Tagal: sagot $^{(tl)}$
* Tai: คำตอบ $^{(th)}$
* Tàtar: җавап $^{(tt)}$
* Turc: yanıt $^{(tr)}$
* Txec: odpověď $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: ві́дповідь $^{(uk)}$ f. ‎(vídpovid)
* Urdú: جواب‎ $^{(ur)}$ m.
* Uzbek: javob $^{(uz)}$
* Vietnamita: trả lời $^{(vi)}$
* Xinès: 回答 $^{(zh)}$ ‎(huídá)

### Verb

resposta
* Participi femení singular del verb respondre.

#### Variants

* responguda

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·pos·ta (3)
* Anagrames: pastores, portessa, reposats

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, Optimot
* resposta. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# respostes condicionades
## Català
### Nom

respostes condicionades f. pl.
* Forma plural de resposta condicionada.
# resposta condicionada
## Català
### Nom

resposta condicionada f. ‎(plural respostes condicionades)
* reflex condicionat

### Vegeu també

* resposta condicionada. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# resposé
## Català antic
### Verb

resposé
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de respondre

#### Variants

* respòs, respús, responé, respondé, respongué
# responívou
## Català
### Verb

responívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de respondre.

#### Variants

* responíveu, responéveu, responíeu
# aguaitàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwəjˈta.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

aguaitàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguaitar.
    [Nosaltres] aguaitéssim, aguaitéssem, aguaitàssem, aguaitàssim o aguaitàrem.
# aguaitàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣwajˈta.jew/

### Verb

aguaitàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aguaitar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] aguaitàveu.
# aguaitàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwəjˈta.ɾəw/, occidental /a.ɣwajˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

aguaitàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aguaitar.
    [Vosaltres/vós] aguaitàreu o vau/vàreu aguaitar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguaitar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] aguaitéssiu, aguaitésseu, aguaitàsseu, aguaitàssiu o aguaitàreu.
# aguaitàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwəjˈta.səw/, occidental /a.ɣwajˈta.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

aguaitàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguaitar.
    [Vosaltres/vós] aguaitéssiu, aguaitésseu, aguaitàsseu, aguaitàssiu o aguaitàreu.
# aguaitàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwəjˈta.ɾəm/, occidental /a.ɣwajˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aguaitàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aguaitar.
    [Nosaltres] aguaitàrem o vam/vàrem aguaitar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguaitar.
    Forma valenciana: [nosaltres] aguaitéssim, aguaitéssem, aguaitàssem, aguaitàssim o aguaitàrem.
# aguaitàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwəjˈtas/
   * Rimes: -as

### Verb

aguaitàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguaitar.
    [Jo] aguaités, aguaitàs o aguaitara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguaitar.
    [Ell/ella/vostè] aguaités, aguaitàs o aguaitara.
# aguaitàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwəjˈta.səm/, occidental /a.ɣwajˈta.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

aguaitàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguaitar.
    [Nosaltres] aguaitéssim, aguaitéssem, aguaitàssem, aguaitàssim o aguaitàrem.
# aguaitàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwəjˈta.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

aguaitàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguaitar.
    [Vosaltres/vós] aguaitéssiu, aguaitésseu, aguaitàsseu, aguaitàssiu o aguaitàreu.
# afermançaria
## Català
### Verb

afermançaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afermançar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afermançar.
# afermançarien
## Català
### Verb

afermançarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afermançar.
# afermançassen
## Català
### Verb

afermançassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermançar.
# afermançareu
## Català
### Verb

afermançareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afermançar.
# afermançaré
## Català
### Verb

afermançaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de afermançar.
# afermançaries
## Català
### Verb

afermançaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de afermançar.
# afermançarà
## Català
### Verb

afermançarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de afermançar.
# afermançaràs
## Català
### Verb

afermançaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de afermançar.
# afermançaríeu
## Català
### Verb

afermançaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de afermançar.
# reincidir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.in.siˈði/ Occidental: nord-occidental /re.in.siˈði/ valencià /re.in.siˈðiɾ/, /re.in.siˈði/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: reincidí
   * Etimologia: Del prefix re- i incidir, segle XVIII.

### Verb

reincidir intr.
* Tornar a cometre una acció reprensible.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: reincideixo, reincideix, reincidim

#### Sinònims

* recidivar

#### Traduccions

* Anglès: relapse $^{(en)}$
* Castellà: reincidir $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·in·ci·dir (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# reincidira
## Català
### Verb

reincidira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reincidir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb reincidir.

#### Variants

* [1] reincidís
* [2] reincidís

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·in·ci·di·ra (5)
# reincidiran
## Català
### Verb

reincidiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de reincidir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·in·ci·di·ran (5)
# reincidiren
## Català
### Verb

reincidiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de reincidir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reincidir.

#### Variants

* [2] reincidissin, reincidissen

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·in·ci·di·ren (5)
# reincidirien
## Català
### Verb

reincidirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de reincidir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·in·ci·di·ri·en (6)
# reincidireu
## Català
### Verb

reincidireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de reincidir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·in·ci·di·reu (5)
# reincidiries
## Català
### Verb

reincidiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de reincidir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·in·ci·di·ri·es (6)
# reincidirem
## Català
### Verb

reincidirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de reincidir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·in·ci·di·rem (5)
# reincidires
## Català
### Verb

reincidires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de reincidir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reincidir.

#### Variants

* [2] reincidissis, reincidisses

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·in·ci·di·res (5)
# reincidiria
## Català
### Verb

reincidiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de reincidir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de reincidir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·in·ci·di·ri·a (6)
# afollaríveu
## Català
### Verb

afollaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de afollar.
# afollasses
## Català
### Verb

afollasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afollar.
# afollassin
## Català
### Verb

afollassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afollar.
# afollat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fuˈʎat/ balear /ə.foˈʎat/, /ə.fuˈʎat/ Occidental: /a.foˈʎat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del verb afollar.

### Adjectiu

afollat m. ‎(femení afollada, plural masculí afollats, plural femení afollades)
* esguerrat
* (femení, obsolet, mallorquí, menorquí) Sense llet a una mamella en un animal.
    Aquesta ovella és afollada. Ha tengut mal de braguer.

#### Variants

* (arcaismes) affollat

#### Sinònims

* (sense llet) minva (antic)

### Verb

afollat
* Participi masculí singular del verb afollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fo·llat (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# afollaven
## Català
### Verb

afollaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afollar.
# afollassen
## Català
### Verb

afollassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afollar.
# afollassis
## Català
### Verb

afollassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afollar.
# afollava
## Català
### Verb

afollava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afollar.
# afollau
## Català
### Verb

afollau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afollar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afollar.
# rupe
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈruː.pɛ/

### Nom

rūpe
* ablatiu singular de rūpēs
# rupestrem
## Llatí

   * Pronúncia: /ruːˈpɛs.trɛm/

### Adjectiu

rūpestrem
* acusatiu masculí/femení singular de rūpestris
# rupestre
## Llatí

   * Pronúncia: /ruːˈpɛs.trɛ/

### Adjectiu

rūpestre
* nominatiu neutre singular de rūpestris
* vocatiu neutre singular de rūpestris
* acusatiu neutre singular de rūpestris
# rupestri
## Llatí

   * Pronúncia: /ruːˈpɛs.triː/

### Adjectiu

rūpestrī
* datiu masculí/femení/neutre singular de rūpestris
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de rūpestris
# rupestria
## Llatí

   * Pronúncia: /ruːˈpɛs.trɪ.a/

### Adjectiu

rūpestria
* nominatiu neutre plural de rūpestris
* vocatiu neutre plural de rūpestris
* acusatiu neutre plural de rūpestris
# rupestribus
## Llatí

   * Pronúncia: /ruːˈpɛs.trɪ.bʊs/

### Adjectiu

rūpestribus
* datiu masculí/femení/neutre plural de rūpestris
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de rūpestris
# rupestris
## Llatí

   * Pronúncia: /ruːˈpɛs.trɪs/
   * Etimologia: De rūpes.

### Adjectiu

rūpestris m., f., rūpestre n.
* roquer, habitant de les roques
* rupestre

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | rūpestris | rūpestre | rūpestrēs | rūpestria |
| Vocatiu | rūpestris | rūpestre | rūpestrēs | rūpestria |
| Acusatiu | rūpestrem | rūpestre | rūpestrēs | rūpestria |
| Genitiu | rūpestris | rūpestris | rūpestrium | rūpestrium |
| Datiu | rūpestrī | rūpestrī | rūpestribus | rūpestribus |
| Ablatiu | rūpestrī | rūpestrī | rūpestribus | rūpestribus |

### Notes

Emprat només en context científic.
# rupem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈruː.pɛm/

### Nom

rūpem
* acusatiu singular de rūpēs
# rupes
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈruː.peːs/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *hrewp- («trencar»).

### Nom

rūpēs f. ‎(genitiu rūpis)
* roca, penyal
* penya-segat

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema i) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | rūpēs | rūpēs |
| Vocatiu | rūpēs | rūpēs |
| Acusatiu | rūpem | rūpēs |
| Genitiu | rūpis | rūpium |
| Datiu | rūpī | rūpibus |
| Ablatiu | rūpe | rūpibus |
# rupestres
## Llatí

   * Pronúncia: /ruːˈpɛs.treːs/

### Adjectiu

rūpestrēs
* nominatiu masculí/femení plural de rūpestris
* vocatiu masculí/femení plural de rūpestris
* acusatiu masculí/femení plural de rūpestris
# revenjares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βəɲˈʒa.ɾəs/, balear /rə.vəɲˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /re.βeɲˈd͡ʒa.ɾes/ valencià /re.veɲˈd͡ʒa.ɾes/, /re.βeɲˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

revenjares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de revenjar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb revenjar-se.

#### Variants

* [2] revengessis, revengesses, revenjassis, revenjasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ven·ja·res (4)
# revenjarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βəɲ.ʒəˈɾɛm/ balear /rə.vəɲ.ʒəˈɾəm/, /rə.vəɲ.ʒəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /re.βeɲ.d͡ʒaˈɾem/ valencià /re.veɲ.d͡ʒaˈɾem/, /re.βeɲ.d͡ʒaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

revenjarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de revenjar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ven·ja·rem (4)
# revenjareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βəɲ.ʒəˈɾɛw/ balear /rə.vəɲ.ʒəˈɾəw/, /rə.vəɲ.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /re.βeɲ.d͡ʒaˈɾew/ valencià /re.veɲ.d͡ʒaˈɾew/, /re.βeɲ.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

revenjareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de revenjar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ven·ja·reu (4)
# revenjaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βəɲ.ʒəˈɾi.əs/, balear /rə.vəɲ.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /re.βeɲ.d͡ʒaˈɾi.es/ valencià /re.veɲ.d͡ʒaˈɾi.es/, /re.βeɲ.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

revenjaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de revenjar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ven·ja·ri·es (5)
# revenjaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βəɲˈʒa.ɾən/, balear /rə.vəɲˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /re.βeɲˈd͡ʒa.ɾen/ valencià /re.veɲˈd͡ʒa.ɾen/, /re.βeɲˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

revenjaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de revenjar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb revenjar-se.

#### Variants

* [2] revengessin, revengessen, revenjassin, revenjassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ven·ja·ren (4)
# revenjarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βəɲ.ʒəˈɾi.ən/, balear /rə.vəɲ.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /re.βeɲ.d͡ʒaˈɾi.en/ valencià /re.veɲ.d͡ʒaˈɾi.en/, /re.βeɲ.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

revenjarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de revenjar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ven·ja·ri·en (5)
# revenjaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βəɲ.ʒəˈɾe/, balear /rə.vəɲ.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /re.βeɲ.d͡ʒaˈɾe/ valencià /re.veɲ.d͡ʒaˈɾe/, /re.βeɲ.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

revenjaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de revenjar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ven·ja·ré (4)
# revacunaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βə.kuˈna.βən/, balear /rə.və.kuˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /re.βa.kuˈna.βen/ valencià /re.va.kuˈna.ven/, /re.βa.kuˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

revacunaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de revacunar.
# revacunaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βə.kuˈna.βəs/, balear /rə.və.kuˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /re.βa.kuˈna.βes/ valencià /re.va.kuˈna.ves/, /re.βa.kuˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

revacunaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de revacunar.
# revacunassin
## Català
### Verb

revacunassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb revacunar.
# revacunava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βə.kuˈna.βə/, balear /rə.və.kuˈna.və/ Occidental: nord-occidental /re.βa.kuˈna.βa/ valencià /re.va.kuˈna.va/, /re.βa.kuˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

revacunava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de revacunar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de revacunar.
# revacunassis
## Català
### Verb

revacunassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb revacunar.
# retuitéssem
## Català
### Verb

retuitéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb retuitar.

#### Variants

* retuitéssim, retuitàssem, retuitàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tui·tés·sem (4)
# retuitàveu
## Català
### Verb

retuitàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de retuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tui·tà·veu (4)
# retuités
## Català
### Verb

retuités
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb retuitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb retuitar.

#### Variants

* [1] retuitara
* [2] retuitara

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tui·tés (3)
* Anagrames: estretiu, tuiteres
# return
## Anglès

   * Pronúncia: /ɹɪˈtɜːn/ àudio (EUA)

### Adjectiu

return
* d'anada i tornada
* de tornada

### Nom

return ‎(plural returns)
* tornada

### Verb

return ‎(3a persona singular present returns, gerundi returning, passat i participi returned)
* tornar
* (esports de pilota) restar

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
* return. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# retuitéssim
## Català
### Verb

retuitéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb retuitar.

#### Variants

* retuitéssem, retuitàssem, retuitàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tui·tés·sim (4)
# retuitéssiu
## Català
### Verb

retuitéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb retuitar.

#### Variants

* retuitésseu, retuitàsseu, retuitàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tui·tés·siu (4)
# retuitàvem
## Català
### Verb

retuitàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de retuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tui·tà·vem (4)
# retuitésseu
## Català
### Verb

retuitésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb retuitar.

#### Variants

* retuitéssiu, retuitàsseu, retuitàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tui·tés·seu (4)
# retuití
## Català
### Verb

retuití
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de retuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tui·tí (3)
# aingeruak
## Basc
### Nom

aingeruak
* absolutiu definit plural de aingeru
* ergatiu definit singular de aingeru
# aingeruarekin
## Basc
### Nom

aingeruarekin
* comitatiu definit singular de aingeru
# aingeru
## Basc

   * Pronúncia: /ajn.ɡe.ɾu/
   * Etimologia: Del protobasc *angelu, del llatí angelus.

### Nom

aingeru anim.
* àngel
* (apel·latiu) angelet

#### Declinació

Nom comú animat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
aingeru
aingerua
aingeruak
Ergatiu
aingeruk
aingeruak
aingeruek
Datiu
aingeruri
aingeruari
aingeruei
Genitiu
aingeruren
aingeruaren
aingeruen
Comitatiu
aingerurekin
aingeruarekin
aingeruekin
Benefactiu
aingerurentzat
aingeruarentzat
aingeruentzat
Instrumental
aingeruz
aingeruaz
aingeruez
Partitiu
aingerurik
Prolatiu
aingerutzat
Causal
aingerurengatik
aingeruarengatik
aingeruengatik
Locatius
Inessiu
aingerurengan
aingeruarengan
aingeruengan
Ablatiu
aingerurengandik
aingeruarengandik
aingeruengandik
Al·latiu
aingerurengana
aingeruarengana
aingeruengana
Terminatiu
aingerurenganaino
aingeruarenganaino
aingeruenganaino
Al·l. direcional
aingerurenganantz
aingeruarenganantz
aingeruenganantz
Gen. locatiu
aingerurenganako
aingeruarenganako
aingeruenganako :

#### Sinònims

* (àngel) gotzon (neologisme)

#### Derivats

* Aingeru

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en basc
* Entrada «aingeru» a l’Elhuyar Hiztegia.
# aingerua
## Basc
### Nom

aingerua
* absolutiu definit singular de aingeru
# aingeruaren
## Basc
### Nom

aingeruaren
* genitiu definit singular de aingeru
# aingeruarengana
## Basc
### Nom

aingeruarengana
* al·latiu definit singular de aingeru
# aineses
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aiˈne.ses/, meridional /aiˈne.seh/
       Americà: alt /aiˈne.s(e)s/, baix /aiˈne.seh/, austral /aiˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Adjectiu

aineses m. pl.
* forma plural de ainés

### Nom

aineses m. pl.
* forma plural de ainés
# aingeruarengan
## Basc
### Nom

aingeruarengan
* inessiu definit singular de aingeru
# ainesa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aiˈne.sa/
       Americà: alt /aiˈne.s(a)/, baix /aiˈne.sa/
   * Rimes: -esa

### Adjectiu

ainesa f. ‎(plural ainesas)
* forma femenina de ainés

### Nom

ainesa f. ‎(plural ainesas)
* forma femenina de ainés
# ainesas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aiˈne.sas/, meridional /aiˈne.sah/
       Americà: alt /aiˈne.s(a)s/, baix /aiˈne.sah/, austral /aiˈne.sas/
   * Rimes: -esas

### Adjectiu

ainesas f. pl.
* forma plural de ainesa

### Nom

ainesas f. pl.
* forma plural de ainesa