OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# eritro-
## Català

   * Etimologia: Del grec antic ἐρυθρός ‎(erythrós, «vermell»).

### Prefix

eritro-
* Forma prefixada que significa vermell.
    eritro- + -cit → eritròcit

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# eritrosinas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.ɾi.tɾoˈsi.nas/, meridional /e.ɾi.tɾoˈsi.nah/
       Americà: alt /e.ɾi.t͡s(o)ˈsi.nas/, baix /e.ɾi.tɾoˈsi.nah/, austral /e.ɾi.tɾoˈsi.nas/
   * Rimes: -inas

### Nom

eritrosinas f. pl.
* forma plural de eritrosina
# esgremíem
## Català antic
### Verb

esgremíem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esgremir
# esgremiu
## Català antic
### Verb

esgremiu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de esgremir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de esgremir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de esgremir

#### Variants

* [1] esgremits
* [2] esgremíats, esgremíau
* [3] esgremits
# esgremist
## Català antic
### Verb

esgremist
* segona persona singular (tu) del passat de esgremir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de esgremir

#### Variants

* [1] esgremires
* [2] esgremíreu
# esgremí
## Català antic
### Verb

esgremí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de esgremir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de esgremir
# esgremíets
## Català antic
### Verb

esgremíets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esgremir

#### Variants

* esgremíeu
# esgremit
## Català antic
### Verb

esgremit
* participi masculí singular de esgremir
# esgremits
## Català antic
### Verb

esgremits
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de esgremir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de esgremir

#### Variants

* [1] esgremiu
* [2] esgremiu
# esgremíam
## Català antic
### Verb

esgremíam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de esgremir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de esgremir

#### Variants

* [1] esgremim
* [2] esgremim
# esgremíats
## Català antic
### Verb

esgremíats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de esgremir

#### Variants

* esgremíau, esgremiu
# esgremíau
## Català antic
### Verb

esgremíau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de esgremir

#### Variants

* esgremíats, esgremiu
# esperessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˈɾe.sin/ balear /əs.peˈɾe.sin/, /əs.pəˈɾe.sin/ Occidental: /es.peˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esperessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperar.

### Miscel·lània

* Anagrames: espessiren, repensessi
# espereu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˈɾɛw/ balear /əs.peˈɾəw/, /əs.pəˈɾɛw/ Occidental: /es.peˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

espereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esperar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esperar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esperar.
# esperin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpe.ɾin/, occidental /esˈpe.ɾin/
   * Rimes: -eɾin

### Verb

esperin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esperar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·rin (3)
* Anagrames: prenies, repensi, repensí
# esperesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˈɾe.səs/ balear /əs.peˈɾe.səs/, /əs.pəˈɾe.səs/ Occidental: /es.peˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esperesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperar.
# esperessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˈɾe.sis/ balear /əs.peˈɾe.sis/, /əs.pəˈɾe.sis/ Occidental: /es.peˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esperessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·res·sis (4)
* Anagrames: espessir-se, espessires
# esperi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpe.ɾi/, occidental /esˈpe.ɾi/
   * Rimes: -eɾi

### Verb

esperi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esperar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esperar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esperar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·ri (3)
* Anagrama: peries
# esperis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpe.ɾis/, occidental /esˈpe.ɾis/
   * Rimes: -eɾis

### Verb

esperis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·ris (3)
* Anagrama: espires
# esperitar
## Català
### Verb

esperitar
* Forma de l'infinitiu esperitar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·ri·tar (4)
* Anagrames: periastre, peritares, reparties, repatries, reptaries, treparies
# esperessi
## Català
### Verb

esperessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·res·si (4)
* Anagrames: espesseir, espessiré
# esperit
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˈɾit/, balear /əs.pəˈɾit/ alguerès /as.piˈɾit/ Occidental: /es.peˈɾit/
   * Rimes: -it
   * Etimologia: Del llatí spīrĭtus ‎(«alè, força vital, emanació d'una substància»), derivat del verb spirare ‎(«bufar, sospirar»), segle XII.

### Nom

esperit m. ‎(plural esperits)
* Part no material de la persona, ànima.
* Criatura fantàstica que intervé al món després de morta.
* essència
* alcohol

#### Derivats

espiritual, espiritisme

#### Sinònims

* Part no material de la persona [1]: humor, ànim.
* Criatura fantàstica [2]: fantasma, geni, quimera, ànima.

#### Traduccions

* Afrikaans: gees $^{(af)}$
* Albanès: shpirt $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Geist $^{(de)}$ m., Seele $^{(de)}$ f.
* Àrab: رُوح‎ $^{(ar)}$ m. f.
* Armeni: հոգի $^{(hy)}$ ‎(hoguí)
* Asturià: espíritu $^{(ast)}$ m.
* Belarús: душа́ $^{(be)}$ f. ‎(duixà), дух $^{(be)}$ m. ‎(dukh)
* Bengalí: রূহ $^{(bn)}$
* Bretó: spered $^{(br)}$ m.
* Búlgar: душа́ $^{(bg)}$ f. ‎(duxà), дух $^{(bg)}$ m. ‎(dukh)
* Castellà: espíritu $^{(es)}$
* Coreà: 정신 $^{(ko)}$ ‎(jeongsin)
* Danès: ånd $^{(da)}$ c., sjæl $^{(da)}$ c.
* Eslovac: duša $^{(sk)}$ f., duch $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: duša $^{(sl)}$ f., duh $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: spirito $^{(eo)}$
* Estonià: hing $^{(et)}$
* Finès: henki $^{(fi)}$
* Francès: esprit $^{(fr)}$ m.
* Friülà: spirt $^{(fur)}$ m.
* Gallec: espírito $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: ysbryd $^{(cy)}$ m.
* Georgià: სული $^{(ka)}$ ‎(suli)
* Grec: πνεύμα $^{(el)}$ n. ‎(pnevma)
* Grec antic: πνεῦμα $^{(grc)}$ n. ‎(pneûma)
* Hebreu: רוּחַ‎ $^{(he)}$ m. f.
* Hindi: जोत $^{(hi)}$ f.
* Hongarès: szellem $^{(hu)}$, lélek $^{(hu)}$
* Indonesi: jiwa $^{(id)}$
* Islandès: andi $^{(is)}$ m., sál $^{(is)}$ f.
* Italià: spirito $^{(it)}$ m.
* Japonès: 精神 $^{(ja)}$
* Kazakh: рух $^{(kk)}$ ‎(rwx/rukh)
* Kirguís: рух $^{(ky)}$ ‎(rukh)
* Letó: gars $^{(lv)}$
* Lituà: dvasia $^{(lt)}$
* Llatí: spiritus $^{(la)}$ m., animus $^{(la)}$ m.
* Macedoni: душа $^{(mk)}$ f.
* Malai: roh $^{(ms)}$
* Marathi: आत्मा $^{(mr)}$ m.
* Mongol: сүнс $^{(mn)}$
* Neerlandès: geest $^{(nl)}$ m., ziel $^{(nl)}$ f.
* Nepalès: आत्मा $^{(ne)}$
* Noruec: ånd $^{(no)}$ m.
* Occità: esperit $^{(oc)}$ m.
* Polonès: dusza $^{(pl)}$ f., duch $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: espírito $^{(pt)}$ m.
* Romanès: spirit $^{(ro)}$ n., suflet $^{(ro)}$ n.
* Rus: душа́ $^{(ru)}$ f. ‎(duixà), дух $^{(ru)}$ m. ‎(dukh)
* Sànscrit: आत्मा $^{(sa)}$ m.
* Sard: ispìritu $^{(sc)}$ m.
* Serbocroat: душа $^{(sh)}$, duša $^{(sh)}$ f., дух $^{(sh)}$, duh $^{(sh)}$ m.
* Sicilià: spìritu $^{(scn)}$ m.
* Suahili: roho $^{(sw)}$
* Suec: ande $^{(sv)}$ c., själ $^{(sv)}$ c.
* Tagal: espiritu $^{(tl)}$
* Turc: ruh $^{(tr)}$
* Txec: duše $^{(cs)}$ f., duch $^{(cs)}$ m.
* Ucraïnès: душа́ $^{(uk)}$ f. ‎(duixà)
* Vènet: spirito $^{(vec)}$ m.
* Vietnamita: hồn $^{(vi)}$
* Xinès: 精神 $^{(zh)}$ ‎(jīngshén)
* Castellà: espíritu $^{(es)}$
* Sànscrit: प्राणी $^{(sa)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·rit (3)
* Anagrames: estripe, perites, perités, pèrites, piteres, serpetí

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# estalperekin
## Basc
### Nom

estalperekin
* comitatiu indefinit de estalpe
# estalpetan
## Basc
### Nom

estalpetan
* inessiu indefinit de estalpe
# estalpetaraino
## Basc
### Nom

estalpetaraino
* terminatiu indefinit de estalpe
# estalperi
## Basc
### Nom

estalperi
* datiu indefinit de estalpe
# estalpetara
## Basc
### Nom

estalpetara
* al·latiu indefinit de estalpe
# estalperentzat
## Basc
### Nom

estalperentzat
* benefactiu indefinit de estalpe
# estalpetako
## Basc
### Nom

estalpetako
* genitiu locatiu indefinit de estalpe
# estalperen
## Basc
### Nom

estalperen
* genitiu indefinit de estalpe
# estalperengatik
## Basc
### Nom

estalperengatik
* causal indefinit de estalpe
# estalperik
## Basc
### Nom

estalperik
* partitiu indefinit de estalpe
# estampat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.təmˈpat/, occidental /es.tamˈpat/
   * Rimes: -at

### Verb

estampat
* Participi masculí singular del verb estampar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tam·pat (3)
* Anagrama: atemptàs
# estampau
## Català
### Verb

estampau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de estampar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb estampar.
# estampeguem
## Català
### Verb

estampeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb estampar.
# estampava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.təmˈpa.βə/, balear /əs.təmˈpa.və/ Occidental: nord-occidental /es.tamˈpa.βa/ valencià /es.tamˈpa.va/, /es.tamˈpa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

estampava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estampar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estampar.
# estampaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.təmˈpa.βən/, balear /əs.təmˈpa.vən/ Occidental: nord-occidental /es.tamˈpa.βen/ valencià /es.tamˈpa.ven/, /es.tamˈpa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

estampaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de estampar.

### Miscel·lània

* Anagrama: espaventam
# estampaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.təmˈpa.βəs/, balear /əs.təmˈpa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.tamˈpa.βes/ valencià /es.tamˈpa.ves/, /es.tamˈpa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

estampaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de estampar.
# estampe
## Català
### Verb

estampe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estampar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estampar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estampar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estampar.
# estampavi
## Català
### Verb

estampavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estampar.
# esclaresquis
## Català
### Verb

esclaresquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esclarir.

#### Variants

* esclareixis, esclarisques

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·res·quis (4)
* Anagrama: esclarisques
# esclaresquin
## Català
### Verb

esclaresquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esclarir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esclarir.

#### Variants

* [1] esclareixin, esclarisquen
* [2] esclareixin, esclarisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·res·quin (4)
* Anagrama: esclarisquen
# esclaresc
## Català
### Verb

esclaresc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esclarir.

#### Variants

* esclareix, esclareixo, esclareixi, esclarisc, esclarixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·resc (3)
# esclaresqui
## Català
### Verb

esclaresqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esclarir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esclarir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esclarir.

#### Variants

* [1] esclareixi, esclarisca
* [2] esclareixi, esclarisca
* [3] esclareixi, esclarisca

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·res·qui (4)
# estalquejàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.təɫ.kəˈʒa.βəm/ balear /əs.təɫ.kəˈd͡ʒa.vəm/, /əs.təɫ.kəˈʒa.vəm/ Occidental: nord-occidental /es.taɫ.keˈʒa.βem/ valencià /es.taɫ.keˈd͡ʒa.vem/, /es.taɫ.keˈd͡ʒa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

estalquejàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de estalquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tal·que·jà·vem (5)
# estalvi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈtaɫ.βi/, balear /əsˈtaɫ.vi/ Occidental: nord-occidental /esˈtaɫ.βi/ valencià /esˈtaɫ.vi/, /esˈtaɫ.βi/ Informal: nord-occidental /asˈtaɫ.βi/
   * Etimologia: De estalviar i la desinència Ø, segle XIV.

### Nom

estalvi m. ‎(plural estalvis)
* (sovint en plural) Acte o resultat d'estalviar.

#### Traduccions

* Anglès: saving $^{(en)}$
* Castellà: ahorro $^{(es)}$
* Francès: épargne $^{(fr)}$
* Occità: estalvi $^{(oc)}$

### Adjectiu

estalvi m. ‎(femení estàlvia, plural masculí estalvis, plural femení estàlvies)
* Sense perill ni dany.

#### Compostos i expressions

* sa i estalvi: en bon estat físic malgrat els riscos

#### Traduccions

* Castellà: safe $^{(es)}$
* Castellà: salvo $^{(es)}$
* Francès: sauf $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tal·vi (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeilstv)
* Anagrames: altives, altivés, estival, levitàs, vailets

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# estalquejàsseu
## Català
### Verb

estalquejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estalquejar.

#### Variants

* estalquegéssiu, estalquegésseu, estalquejàssiu, estalquejàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tal·que·jàs·seu (5)
# estalvis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈtaɫ.βis/, balear /əsˈtaɫ.vis/ Occidental: nord-occidental /esˈtaɫ.βis/ valencià /esˈtaɫ.vis/, /esˈtaɫ.βis/

### Nom

estalvis m. ‎(plurale tantum)
* Protecció per posar cassoles o safates a taula sense cremar o embrutar les tovalles.

#### Sinònims

* capçana (balear, valencià, alguerès), llassa (tortosí), rotllo (balear), siti (valencià), trespeus (nord-occidental)

#### Traduccions

* Anglès: trivet $^{(en)}$, tablemat $^{(en)}$
* Castellà: salvamanteles $^{(es)}$ m.
* Francès: dessous de plat $^{(fr)}$ m.

### Nom

estalvis m. pl.
* Forma plural de estalvi.

### Adjectiu

estalvis m. pl.
* Forma plural de estalvi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tal·vis (3)
* Anagrama: estivals

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# estalzim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.təɫˈzim/, occidental /es.taɫˈzim/
       Informal: occidental /as.taɫˈzim/
   * Rimes: -im
   * Etimologia: Variant de estalzí, del llatí stillicidium.

### Nom

estalzim m. ‎(plural estalzims)
* (valencià septentrional, tortosí) sutge

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tal·zim (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeilmstz)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# estalquejàssiu
## Català
### Verb

estalquejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estalquejar.

#### Variants

* estalquegéssiu, estalquegésseu, estalquejàsseu, estalquejàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tal·que·jàs·siu (5)
# estalquejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.təɫ.kəˈʒa.βəw/ balear /əs.təɫ.kəˈd͡ʒa.vəw/, /əs.təɫ.kəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.taɫ.keˈʒa.βew/ valencià /es.taɫ.keˈd͡ʒa.vew/, /es.taɫ.keˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

estalquejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estalquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tal·que·jà·veu (5)
# estalquejàssim
## Català
### Verb

estalquejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estalquejar.

#### Variants

* estalquegéssim, estalquegéssem, estalquejàssem, estalquejàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tal·que·jàs·sim (5)
# estenallaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nə.ʎəˈɾas/ balear /əs.tə.nə.ʎəˈɾas/, /əs.tə.nə.jəˈɾas/ Occidental: /es.te.na.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

estenallaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·ràs (5)
# estenallassin
## Català
### Verb

estenallassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estenallar.

#### Variants

* estenallessin, estenallessen, estenallassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·llas·sin (5)
# estenallassis
## Català
### Verb

estenallassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estenallar.

#### Variants

* estenallessis, estenallesses, estenallasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·llas·sis (5)
# estenallarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nə.ʎəˈɾa/ balear /əs.tə.nə.ʎəˈɾa/, /əs.tə.nə.jəˈɾa/ Occidental: /es.te.na.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

estenallarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·rà (5)
# estenallasses
## Català
### Verb

estenallasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estenallar.

#### Variants

* estenallessis, estenallesses, estenallassis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·llas·ses (5)
# estenallat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nəˈʎat/ balear /əs.tə.nəˈʎat/, /əs.tə.nəˈjat/ Occidental: /es.te.naˈʎat/
   * Rimes: -at

### Verb

estenallat
* Participi masculí singular del verb estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·llat (4)
# estenallaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nə.ʎəˈɾe/ balear /əs.tə.nə.ʎəˈɾe/, /əs.tə.nə.jəˈɾe/ Occidental: /es.te.na.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

estenallaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·ré (5)
# estenallaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nə.ʎəˈɾi.əm/ balear /əs.tə.nə.ʎəˈɾi.əm/, /əs.tə.nə.jəˈɾi.əm/ Occidental: /es.te.na.ʎaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

estenallaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·rí·em (6)
# estenallaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nə.ʎəˈɾi.əw/ balear /əs.tə.nə.ʎəˈɾi.əw/, /əs.tə.nə.jəˈɾi.əw/ Occidental: /es.te.na.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

estenallaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·rí·eu (6)
# estenallassen
## Català
### Verb

estenallassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estenallar.

#### Variants

* estenallessin, estenallessen, estenallassin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·llas·sen (5)
# estarà
## Català
### Verb

estarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·rà (3)
* Anagrames: aresta, artesà, tesara, tesarà
# estaries
## Català
### Verb

estaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·ri·es (4)
* Anagrames: ateseris, restaies, tesaries
# estarrufar-se
## Català
### Verb

estarrufar-se
* Forma pronominal de estarrufar.
# estaré
## Català
### Verb

estaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·ré (3)
* Anagrames: tarees, Teresa, tesaré

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.taˈɾe/, meridional /eh.taˈɾe/
       Americà: alt /es.t(a)ˈɾe/, baix /eh.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

estaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb estar
# estaríeu
## Català
### Verb

estaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·rí·eu (4)
* Anagrames: restàieu, tesaríeu
# estaripén
## Caló català

   * Pronúncia: /əs.tə.ɾiˈpen/
   * Etimologia: Del romaní astarel ‎(«agafar») i el sufix -ipen.

### Nom

estaripén ‎(əstəripén) f.
* presó

#### Variants

* estaribén, estaribel, estiribén, estiribel

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33
# estaràs
## Català
### Verb

estaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·ràs (3)
* Anagrama: tesaràs
# estaríem
## Català
### Verb

estaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·rí·em (4)
* Anagrames: estimaré, estremia, marietes, matèries, restàiem, tesaríem
# estas
## Català antic
### Adjectiu

estas
* forma plural de esta

#### Variants

* aquestas, aquestes
* estes

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈes.tas/, meridional /ˈeh.tah/
       Americà: alt /ˈes.t(a)s/, baix /ˈeh.tah/, austral /ˈeh.tas/
   * Rimes: -estas

### Adjectiu

estas f. pl.
* forma plural de esta

## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈe.stas/

### Verb

estas
* present de esti
# esganyau
## Català
### Verb

esganyau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esganyar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esganyar-se.
# esganyava
## Català
### Verb

esganyava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esganyar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esganyar-se.
# esganye
## Català
### Verb

esganye
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esganyar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esganyar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esganyar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esganyar-se.
# esganyassis
## Català
### Verb

esganyassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esganyar-se.
# esganyaves
## Català
### Verb

esganyaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esganyar-se.
# estopegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈpɛ.ʒən/ balear /əs.toˈpə.ʒən/, /əs.tuˈpɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /es.toˈpe.ʒen/, valencià /es.toˈpe.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

estopegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de estopejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estopejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estopejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: petoneges, petonegés
# estopegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.pəˈʒe.sən/ balear /əs.to.pəˈʒe.sən/, /əs.tu.pəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /es.to.peˈʒe.sen/, valencià /es.to.peˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

estopegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estopejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: petonegesses