OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enuncies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nunˈsi.əs/, occidental /e.nunˈsi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enuncies
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de enunciar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enunciar.

#### Variants

* [2] enunciïs
# enunciessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nun.siˈe.sən/, occidental /e.nun.siˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

enunciessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enunciar.

#### Variants

* enunciessin, enunciassin, enunciassen, enunciaren
# enunciaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nun.siˈa.βən/, balear /ə.nun.siˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /e.nun.siˈa.βen/ valencià /e.nun.siˈa.ven/, /e.nun.siˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

enunciaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enunciar.
# enunciats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nun.siˈats/, occidental /e.nun.siˈats/
   * Rimes: -ats

### Verb

enunciats
* Participi masculí plural del verb enunciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·nun·ci·ats (4)
* Anagrama: tunisenca
# enunciaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nun.siˈa.βəs/, balear /ə.nun.siˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /e.nun.siˈa.βes/ valencià /e.nun.siˈa.ves/, /e.nun.siˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

enunciaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enunciar.
# escaquejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.kə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ke.ʒaˈɾi.en/, valencià /es.ka.ke.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

escaquejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escaquejar-se.
# escaquejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.kə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ke.ʒaˈɾi.es/, valencià /es.ka.ke.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

escaquejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de escaquejar-se.
# escaquejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.kə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ke.ʒaˈɾa/, valencià /es.ka.ke.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

escaquejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de escaquejar-se.
# escaquejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.kə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ke.ʒaˈɾas/, valencià /es.ka.ke.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

escaquejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escaquejar-se.
# escaquejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.kə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ke.ʒaˈɾe/, valencià /es.ka.ke.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escaquejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de escaquejar-se.
# escaquejassen
## Català
### Verb

escaquejassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaquejar-se.

#### Variants

* escaquegessin, escaquegessen, escaquejaren
# escaquejaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.kə.ʒəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ke.ʒaˈɾi.ew/, valencià /es.ka.ke.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

escaquejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de escaquejar-se.
# escaquejasses
## Català
### Verb

escaquejasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaquejar-se.

#### Variants

* escaquegessis, escaquegesses, escaquejares
# enrossir-se
## Català
### Verb

enrossir-se
* Forma pronominal de enrossir.
# enrosàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈza.ɾəw/ balear /ən.roˈza.ɾəw/, /ən.ruˈza.ɾəw/ Occidental: /en.roˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enrosàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enrosar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrosar.
# enrosàssim
## Català
### Verb

enrosàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·sàs·sim (4)
* Anagrama: minorasses
# enrosà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈza/ balear /ən.roˈza/, /ən.ruˈza/ Occidental: /en.roˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

enrosà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·sà (3)
* Heterograma de 6 lletres (aenors)
* Anagrames: arenos, orensà, sonaré
# enrosàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈza.ɾəm/ balear /ən.roˈza.ɾəm/, /ən.ruˈza.ɾəm/ Occidental: /en.roˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

enrosàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enrosar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrosar.
# enrosàsseu
## Català
### Verb

enrosàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrosar.
# enrosàssiu
## Català
### Verb

enrosàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrosar.
# enrosàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈza.βəm/ balear /ən.roˈza.vəm/, /ən.ruˈza.vəm/ Occidental: nord-occidental /en.roˈza.βem/ valencià /en.roˈza.vem/, /en.roˈza.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

enrosàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·sà·vem (4)
* Anagrama: romaneves
# enrosàs
## Català
### Verb

enrosàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrosar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·sàs (3)
* Anagrames: arnesos, orassen, ressona, ressonà, sonares
# enrosàssem
## Català
### Verb

enrosàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·sàs·sem (4)
* Anagrama: romanesses
# escampésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈpe.səw/, occidental /es.kamˈpe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

escampésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escampar.

#### Variants

* escampeguéssou, escampéssiu, escampàssiu, escampàsseu, escampàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pés·seu (4)
# escampéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈpe.sim/, occidental /es.kamˈpe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

escampéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escampar.

#### Variants

* escampeguéssom, escampéssem, escampàssim, escampàssem, escampàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pés·sim (4)
# escamudo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəˈmu.ðu/ balear /əs.kəˈmu.ðo/, /əs.kəˈmu.ðu/ Occidental: /es.kaˈmu.ðo/
   * Rimes: -udo

### Nom

escamudo m. ‎(plural escamudos)
* rèmol

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mu·do (4)
* Heterograma de 8 lletres (acdemosu)

### Vegeu també

* escamudo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escampàvom
## Català
### Verb

escampàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escampar.

#### Variants

* escampàiem, escampàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pà·vom (4)
# escampéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈpe.siw/, occidental /es.kamˈpe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

escampéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escampar.

#### Variants

* escampeguéssou, escampésseu, escampàssiu, escampàsseu, escampàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pés·siu (4)
# escampí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈpi/, occidental /es.kamˈpi/
   * Rimes: -i

### Verb

escampí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escampar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pí (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceimps)
* Anagrames: campies, macipes
# escampàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəmˈpa.βəw/, balear /əs.kəmˈpa.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.kamˈpa.βew/ valencià /es.kamˈpa.vew/, /es.kamˈpa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

escampàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escampar.

#### Variants

* escampavo, escampàieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pà·veu (4)
# escampés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈpes/, occidental /es.kamˈpes/
   * Rimes: -es

### Verb

escampés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escampar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escampar.

#### Variants

* [1] escampessi, escampessa, escampeguessa, escampàs, escampara
* [2] escampessi, escampegués, escampàs, escampara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pés (3)
* Anagrames: capéssem, pecàssem
# escampéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈpe.səm/, occidental /es.kamˈpe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

escampéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escampar.

#### Variants

* escampeguéssom, escampéssim, escampàssim, escampàssem, escampàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pés·sem (4)
# epailarentzat
## Basc
### Nom

epailarentzat
* benefactiu definit singular de epail
# epailean
## Basc
### Nom

epailean
* inessiu definit singular de epail
# epailarengatik
## Basc
### Nom

epailarengatik
* causal definit singular de epail
# epailaz
## Basc
### Nom

epailaz
* instrumental definit singular de epail
# epailei
## Basc
### Nom

epailei
* datiu definit plural de epail
# epailekin
## Basc
### Nom

epailekin
* comitatiu indefinit de epail
* comitatiu definit plural de epail
# epailarekin
## Basc
### Nom

epailarekin
* comitatiu definit singular de epail
# epailaren
## Basc
### Nom

epailaren
* genitiu definit singular de epail
# epailari
## Basc
### Nom

epailari
* datiu definit singular de epail
# epailek
## Basc
### Nom

epailek
* ergatiu indefinit de epail
* ergatiu definit plural de epail
# escarrollàsseu
## Català
### Verb

escarrollàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarrollar.

#### Variants

* escarrollésseu, escarrollàreu
# escarrollí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ruˈʎi/ balear /əs.kə.roˈʎi/, /əs.kə.ruˈʎi/ Occidental: /es.ka.roˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

escarrollí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escarrollar.
# escarromiat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ru.miˈat/ balear /əs.kə.ro.miˈat/, /əs.kə.ru.miˈat/ Occidental: /es.ka.ro.miˈat/
   * Rimes: -at

### Adjectiu

escarromiat m. ‎(femení escarromiada, plural masculí escarromiats, plural femení escarromiades)
* (mallorquí) malaltís

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ro·mi·at (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# escarrollàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ruˈʎa.βəw/ balear /əs.kə.roˈʎa.vəw/, /əs.kə.ruˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.ka.roˈʎa.βew/ valencià /es.ka.roˈʎa.vew/, /es.ka.roˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

escarrollàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escarrollar.
# escarrollés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ruˈʎes/ balear /əs.kə.roˈʎes/, /əs.kə.ruˈʎes/ Occidental: /es.ka.roˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

escarrollés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarrollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarrollar.

#### Variants

* [1] escarrollara
* [2] escarrollara
# escarrolléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ruˈʎe.səm/ balear /əs.kə.roˈʎe.səm/, /əs.kə.ruˈʎe.səm/ Occidental: /es.ka.roˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

escarrolléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarrollar.

#### Variants

* escarrollàssem, escarrollàrem
# escarrollésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ruˈʎe.səw/ balear /əs.kə.roˈʎe.səw/, /əs.kə.ruˈʎe.səw/ Occidental: /es.ka.roˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

escarrollésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarrollar.

#### Variants

* escarrollàsseu, escarrollàreu
# escarranxaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.rəɲˈʃa.βən/, balear /əs.kə.rəɲˈʃa.vən/ Occidental: nord-occidental /es.ka.raɲˈt͡ʃa.βen/ valencià /es.ka.raɲˈt͡ʃa.ven/, /es.ka.raɲˈt͡ʃa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

escarranxaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escarranxar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ran·xa·ven (5)
# escarranxaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.rəɲˈʃa.βəs/, balear /əs.kə.rəɲˈʃa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.ka.raɲˈt͡ʃa.βes/ valencià /es.ka.raɲˈt͡ʃa.ves/, /es.ka.raɲˈt͡ʃa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

escarranxaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escarranxar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ran·xa·ves (5)
# escarranxem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.rəɲˈʃɛm/ balear /əs.kə.rəɲˈʃəm/, /əs.kə.rəɲˈʃɛm/ Occidental: /es.ka.raɲˈt͡ʃem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

escarranxem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escarranxar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escarranxar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb escarranxar-se.

#### Variants

* [1] escarranxam

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ran·xem (4)
# escarranxen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈraɲ.ʃən/, occidental /es.kaˈraɲ.t͡ʃen/

### Verb

escarranxen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escarranxar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ran·xen (4)
# escarranxassis
## Català
### Verb

escarranxassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarranxar-se.

#### Variants

* escarranxessis, escarranxesses, escarranxasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ran·xas·sis (5)
# escarranxat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.rəɲˈʃat/, occidental /es.ka.raɲˈt͡ʃat/
   * Rimes: -at

### Verb

escarranxat
* Participi masculí singular del verb escarranxar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ran·xat (4)
# escarranxau
## Català
### Verb

escarranxau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escarranxar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escarranxar-se.

#### Variants

* [1] escarranxeu
* [2] escarranxeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ran·xau (4)
# escarranxats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.rəɲˈʃats/, occidental /es.ka.raɲˈt͡ʃats/
   * Rimes: -ats

### Verb

escarranxats
* Participi masculí plural del verb escarranxar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ran·xats (4)
# escarranxava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.rəɲˈʃa.βə/, balear /əs.kə.rəɲˈʃa.və/ Occidental: nord-occidental /es.ka.raɲˈt͡ʃa.βa/ valencià /es.ka.raɲˈt͡ʃa.va/, /es.ka.raɲˈt͡ʃa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

escarranxava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escarranxar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escarranxar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ran·xa·va (5)
# escarranxes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈraɲ.ʃəs/, occidental /es.kaˈraɲ.t͡ʃes/
   * Rimes: -aɲtʃes

### Verb

escarranxes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de escarranxar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ran·xes (4)
* Anagrama: xerracassen
# esbandida
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.ðə/, occidental /ez.banˈdi.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

esbandida
* Participi femení singular del verb esbandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·da (4)
# esbandia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.ə/, occidental /ez.banˈdi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esbandia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbandir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esbandir.

#### Variants

* [1] esbandiva, esbandigueva
* [2] esbandiva, esbandigueva

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·a (4)
* Anagrama: badaines
# ensumania
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.su.məˈni.ə/, occidental /en.su.maˈni.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Incerta, probablement relacionat amb ensumar.

### Nom

ensumania f. ‎(plural ensumanies)
* (tarragoní) xemeneia

#### Sinònims

* fumeral

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·su·ma·ni·a (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# ensulsir-se
## Català
### Verb

ensulsir-se
* Forma pronominal de ensulsir.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ensuperbir-se
## Català
### Verb

ensuperbir-se
* Forma pronominal de ensuperbir.
# ensulsiar-se
## Català
### Verb

ensulsiar-se
* Forma pronominal de ensulsiar.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ensortilla
## Català

   * Pronúncia: balear /ən.soɾˈti.ʎə/, /ən.surˈti.ʎə/
   * Etimologia: Del prefix en- i sortilla, segle XIX.

### Nom

ensortilla f. ‎(plural ensortilles)
* (menorquí) sortilla

### Verb

ensortilla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ensortillar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ensortillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sor·ti·lla (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# ensordir-se
## Català
### Verb

ensordir-se
* Forma pronominal de ensordir.
# ensortillam
## Català
### Verb

ensortillam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ensortillar.
# ensorrar-se
## Català
### Verb

ensorrar-se
* Forma pronominal de ensorrar.
# ensortill
## Català
### Verb

ensortill
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ensortillar.

### Miscel·lània

* Anagrama: restollin
# esclarixes
## Català
### Verb

esclarixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esclarir.

#### Variants

* esclareixes

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·ri·xes (4)
# esclarí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫəˈɾi/, occidental /es.kɫaˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

esclarí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esclarir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esclarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·rí (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceilrs)
* Anagrama: laceris
# esclaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫəˈɾi.əw/, occidental /es.kɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esclaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esclarir.

#### Variants

* esclaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·rí·eu (4)
# esclarís
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫəˈɾis/, occidental /es.kɫaˈɾis/
   * Rimes: -is

### Verb

esclarís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclarir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclarir.

#### Variants

* [1] esclarissi, esclarira
* [2] esclarissi, esclarira

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·rís (3)
* Anagrama: clissaré
# esclaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫəˈɾi.əm/, occidental /es.kɫaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

esclaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esclarir.

#### Variants

* esclarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·rí·em (4)
# esclarixo
## Català
### Verb

esclarixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esclarir.

#### Variants

* esclareix, esclareixo, esclaresc, esclareixi, esclarisc

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·ri·xo (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceilorsx)
# esclarírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫəˈɾi.ɾəm/, occidental /es.kɫaˈɾi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

esclarírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esclarir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclarir.

#### Variants

* [2] esclaríssim, esclaríssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·rí·rem (4)
# esclaríreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫəˈɾi.ɾəw/, occidental /es.kɫaˈɾi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

esclaríreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esclarir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclarir.

#### Variants

* [2] esclaríssiu, esclarísseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·rí·reu (4)
* Anagrama: ulceraries
# esclaríssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫəˈɾi.səm/, occidental /es.kɫaˈɾi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

esclaríssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclarir.

#### Variants

* esclaríssim, esclarírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·rís·sem (4)
* Anagrama: malcriesses
# esclarísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫəˈɾi.səw/, occidental /es.kɫaˈɾi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

esclarísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclarir.

#### Variants

* esclaríssiu, esclaríreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·rís·seu (4)
# escarrufem
## Català
### Verb

escarrufem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escarrufar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fem (4)
# escarrufen
## Català
### Verb

escarrufen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fen (4)
# escarrufi
## Català
### Verb

escarrufi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escarrufar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escarrufar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fi (4)
# escarrufin
## Català
### Verb

escarrufin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escarrufar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fin (4)
# escarrufaven
## Català
### Verb

escarrufaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fa·ven (5)
# escarrufessin
## Català
### Verb

escarrufessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarrufar.

#### Variants

* escarrufassin, escarrufassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fes·sin (5)
# escarrufaves
## Català
### Verb

escarrufaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fa·ves (5)
# escarrufessis
## Català
### Verb

escarrufessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarrufar.

#### Variants

* escarrufassis, escarrufasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fes·sis (5)
# escarrufeu
## Català
### Verb

escarrufeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·feu (4)
# escarrufes
## Català
### Verb

escarrufes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de escarrufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ru·fes (4)
# entomasses
## Català
### Verb

entomasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entomar.
# entomaríeu
## Català
### Verb

entomaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de entomar.