OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# untariva
## Català
### Verb

untariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de untar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de untar.
# untariven
## Català
### Verb

untariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de untar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·ta·ri·ven (4)
* Anagrama: aventurin
# untarà
## Català
### Verb

untarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de untar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·ta·rà (3)
* Anagrames: natura, truana
# vedelle
## Català
### Verb

vedelle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vedellar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vedellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vedellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vedellar.
# vedelleguéssou
## Català
### Verb

vedelleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vedellar.
# vedelleguessa
## Català
### Verb

vedelleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vedellar.
# vedellegueu
## Català
### Verb

vedellegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb vedellar.
# vedelleguesses
## Català
### Verb

vedelleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vedellar.
# vedellegués
## Català
### Verb

vedellegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vedellar.
# vedelleguéssom
## Català
### Verb

vedelleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vedellar.
# vedellavo
## Català
### Verb

vedellavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de vedellar.
# vedelleguessen
## Català
### Verb

vedelleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vedellar.
# vedelleguem
## Català
### Verb

vedelleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb vedellar.
# operational objective
## Anglès
### Nom

operational objective
* objectiu de conducta

### Vegeu també

* operational objective. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# operatic
## Anglès
### Adjectiu

operatic ‎(comparatiu more operatic, superlatiu most operatic)
* operístic

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# operat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pəˈɾat/ balear /o.pəˈɾat/, /u.pəˈɾat/ Occidental: /o.peˈɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

operat
* Participi masculí singular del verb operar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pe·rat (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeoprt)
* Anagrames: aporte, atrope, optaré, toparé
# operas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɔ.pɛ.raːs/

### Verb

operās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de opero
# operational
## Anglès
### Adjectiu

operational ‎(comparatiu more operational, superlatiu most operational)
* operatiu

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# operative
## Anglès
### Adjectiu

operative ‎(comparatiu more operative, superlatiu most operative)
* operatiu, efectiu
    The operative word - La paraula clau
    I have been trying to get my work done...'trying' being the operative word!
* en vigor
# panifica
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.niˈfi.kə/, occidental /pa.niˈfi.ka/
   * Rimes: -ika

### Verb

panifica
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de panificar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb panificar.

## Italià
### Verb

panifica
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de panificare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de panificare
# panificadora
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ni.fi.kəˈðo.ɾə/, occidental /pa.ni.fi.kaˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa
   * Etimologia: De panificar i el sufix -dora.

### Nom

panificadora f. ‎(plural panificadores)
* Màquina de fer pa.
* Indústria dedicada a la producció de pa i similars.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ni·fi·ca·do·ra (6)
# panificai
## Italià
### Verb

panificai
* primera persona singular (io) del passat de panificare
# panificam
## Català
### Verb

panificam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de panificar.
# panific
## Català
### Verb

panific
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de panificar.
# paniers de trois points
## Francès
### Nom

paniers de trois points m. pl.
* forma plural de panier de trois points
# paniers de deux points
## Francès
### Nom

paniers de deux points m. pl.
* forma plural de panier de deux points
# panificadores
## Català
### Nom

panificadores f. pl.
* Forma plural de panificadora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ni·fi·ca·do·res (6)
* Anagrama: personificada
# paladioarengatik
## Basc
### Nom

paladioarengatik
* causal definit singular de paladio
# paladioa
## Basc
### Nom

paladioa
* absolutiu definit singular de paladio
# paladioarekin
## Basc
### Nom

paladioarekin
* comitatiu definit singular de paladio
# paladioaren
## Basc
### Nom

paladioaren
* genitiu definit singular de paladio
# paladioarentzat
## Basc
### Nom

paladioarentzat
* benefactiu definit singular de paladio
# paladioak
## Basc
### Nom

paladioak
* ergatiu definit singular de paladio
# paladioari
## Basc
### Nom

paladioari
* datiu definit singular de paladio
# ontzutaraino
## Basc
### Nom

ontzutaraino
* terminatiu indefinit de ontzu
# ontzutik
## Basc
### Nom

ontzutik
* ablatiu definit singular de ontzu
# ontzutako
## Basc
### Nom

ontzutako
* genitiu locatiu indefinit de ontzu
# ontzurik
## Basc
### Nom

ontzurik
* partitiu indefinit de ontzu
# ontzutara
## Basc
### Nom

ontzutara
* al·latiu indefinit de ontzu
# ontzutatik
## Basc
### Nom

ontzutatik
* ablatiu indefinit de ontzu
# ontzurentzat
## Basc
### Nom

ontzurentzat
* benefactiu indefinit de ontzu
# ontzutan
## Basc
### Nom

ontzutan
* inessiu indefinit de ontzu
# ontzutarantz
## Basc
### Nom

ontzutarantz
* al·latiu direccional indefinit de ontzu
# ontzuri
## Basc
### Nom

ontzuri
* datiu indefinit de ontzu
# verbalisme
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.bəˈɫiz.mə/, balear /vəɾ.bəˈɫiz.mə/ Occidental: nord-occidental /ber.βaˈɫiz.me/ valencià /veɾ.baˈɫiz.me/, /beɾ.βaˈɫiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De verbal i el sufix -isme, segle XX.

### Nom

verbalisme m. ‎(plural verbalismes)
* Ús excessiu de l'exposició verbal.

#### Traduccions

* Anglès: verbalism $^{(en)}$
* Castellà: verbalismo $^{(es)}$
* Francès: verbalisme $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·ba·lis·me (4)
* Anagrames: blaverisme, emblavir-se, emblavires

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Francès

   * Pronúncia: /vɛʁ.baˈlism/

### Nom

verbalisme m. ‎(plural verbalismes)
* verbalisme

### Vegeu també

* verbalisme. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# verbalitz
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /vəɾ.bəˈɫis/, alguerès /vaɾ.baˈlis/
   * Rimes: -is

### Verb

verbalitz
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de verbalitzar.
# verbalitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.bəˈɫi.d͡zə/, balear /vəɾ.bəˈɫi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /ber.βaˈɫi.d͡za/ valencià /veɾ.baˈɫi.za/, /beɾ.βaˈɫi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

verbalitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de verbalitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb verbalitzar.
# verbalicé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \beɾ.βa.liˈθe\
       Americà: alt \beɾ.βa.l(i)ˈse\, baix \beɾ.βa.liˈse\
   * Rimes: -e

### Verb

verbalicé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb verbalizar
# verbalismos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \beɾ.βaˈliz.mos\, meridional \beɾ.βaˈlih.moh\
       Americà: alt \beɾ.βaˈliz.m(o)s\, baix \beɾ.βaˈlih.moh\, austral \beɾ.βaˈlih.mos\
   * Rimes: -izmos

### Nom

verbalismos m. pl.
* forma plural de verbalismo
# verbalism
## Anglès

   * Etimologia: De verbal i el sufix -ism.

### Nom

verbalism ‎(comptable i incomptable, plural verbalisms)
* verbalisme
# verbalismes
## Català
### Nom

verbalismes m. pl.
* Forma plural de verbalisme.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·ba·lis·mes (4)
* Anagrama: blaverismes

## Francès

   * Pronúncia: /vɛʁ.baˈlism/

### Nom

verbalismes m. pl.
* forma plural de verbalisme
# verbalismo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \beɾ.βaˈliz.mo\, meridional \beɾ.βaˈlih.mo\
       Americà: alt \beɾ.βaˈliz.mo\, baix \beɾ.βaˈlih.mo\
   * Rimes: -izmo

### Nom

verbalismo m. ‎(plural verbalismos)
* verbalisme

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·ba·lis·mo (4)
* Heterograma de 10 lletres (abeilmorsv)

### Vegeu també

* verbalismo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# verbalis
## Llatí

   * Pronúncia: /wɛrˈbaː.lɪs/
   * Etimologia: Derivat de verbum.

### Adjectiu

verbālis m., f., verbāle n.
* verbal

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | verbālis | verbāle | verbālēs | verbālia |
| Vocatiu | verbālis | verbāle | verbālēs | verbālia |
| Acusatiu | verbālem | verbāle | verbālēs | verbālia |
| Genitiu | verbālis | verbālis | verbālium | verbālium |
| Datiu | verbālī | verbālī | verbālibus | verbālibus |
| Ablatiu | verbālī | verbālī | verbālibus | verbālibus |
# verbalisms
## Anglès
### Nom

verbalisms
* forma plural de verbalism
# vararan
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾəˈɾan/, balear /və.ɾəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ba.ɾaˈɾan/ valencià /va.ɾaˈɾan/, /ba.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

vararan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de varar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ra·ran (3)
* Anagrama: narrava
# varam
## Català
### Verb

varam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de varar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwaː.ram/

### Adjectiu

vāram
* acusatiu femení singular de vārus
# varant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾan/ balear /vəˈɾant/, /vəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /baˈɾan/ valencià /vaˈɾant/, /baˈɾan/
   * Rimes: -ant

### Verb

varant
* Gerundi del verb varar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·rant (2)
* Anagrama: vantar
# varares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾa.ɾəs/, balear /vəˈɾa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /baˈɾa.ɾes/ valencià /vaˈɾa.ɾes/, /baˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

varares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de varar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb varar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ra·res (3)
* Anagrames: esvarar, versara, versarà
# varaies
## Català
### Verb

varaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de varar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ra·ies (3)
* Anagrames: aïraves, avaries, avariés, aviar-se, aviares, avisaré, esvairà, esvaïra, vesaria
# varara
## Català
### Verb

varara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb varar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb varar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ra·ra (3)
* Anagrama: avarar
# vararen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾa.ɾən/, balear /vəˈɾa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /baˈɾa.ɾen/ valencià /vaˈɾa.ɾen/, /baˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

vararen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de varar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb varar.
# varaien
## Català
### Verb

varaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de varar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ra·ien (3)
* Anagrames: aïraven, arenavi, avarien, aveïnar, aviaren, avinaré, envairà, envaïra, enviara, enviarà, nevaria
# palabra
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \paˈla.βɾa\
       Americà: alt /p(a)ˈla.bɾa/, baix \paˈla.βɾa\
   * Rimes: -abɾa
   * Etimologia: Del llatí parabola, cognat del portuguès palavra i del català paraula.

### Nom

palabra f. ‎(plural palabras)
* paraula

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·la·bra (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre palabra

## Papiament

   * Etimologia: Del portuguès palavra o del castellà palabra.

### Nom

palabra
* (Aruba) jerarquia

### Vegeu també

* Obra de referència: Vocabulario di Papiamento
# palabras generadoras
## Castellà
### Nom

palabras generadoras f. pl.
* forma plural de palabra generadora
# palaces
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

palaces
* forma plural de palace
# palacio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /paˈla.θjo/
       Americà: alt /p(a)ˈla.sjo/, baix /paˈla.sjo/
   * Rimes: -aθjo

### Nom

palacio m. ‎(plural palacios)
* (arquitectura) palau

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·la·cio (3)

### Vegeu també

* palacio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# palabra generadora
## Castellà
### Nom

palabra generadora f. ‎(plural palabras generadoras)
* paraula generadora

### Vegeu també

* palabra generadora. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# palabras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \paˈla.βɾas\, meridional \paˈla.βɾah\
       Americà: alt /paˈla.b(ɾa)s/, baix \paˈla.βɾah\, austral \paˈla.βɾas\
   * Rimes: -abɾas

### Nom

palabras f. pl.
* forma plural de palabra
# palace
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈpæləs/ àudio (EUA)

### Nom

palace ‎(plural palaces)
* (arquitectura) palau

### Vegeu també

* palace. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# palach
## Nàhuatl de la Huasteca central
### Nom

palach
* gall dindi

## Nàhuatl de la Huasteca occidental
### Nom

palach
* gall dindi
# palacios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /paˈla.θjos/, meridional /paˈla.θjoh/
       Americà: alt /paˈla.s(jo)s/, baix /paˈla.sjoh/, austral /paˈla.sjos/
   * Rimes: -aθjos

### Nom

palacios m. pl.
* forma plural de palacio
# palaco
## Esperanto

   * Pronúncia: /paˈla.t͡so/

### Nom

palaco ‎(acusatiu palacon, plural palacoj, plural acusatiu palacojn)
* palau
# urpiràs
## Català

   * Pronúncia: /ur.piˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

urpiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de urpir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·pi·ràs (3)
* Anagrames: arrupis, arrupís
# urpirà
## Català

   * Pronúncia: /ur.piˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

urpirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de urpir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·pi·rà (3)
* Anagrames: arrupi, arrupí, púrria
# urpisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈpi.səs/, occidental /uɾˈpi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

urpisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·pis·ses (3)
* Anagrama: urpessis
# urpirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.piˈɾi.ən/, occidental /uɾ.piˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

urpirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de urpir.
# urpiríeu
## Català
### Verb

urpiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de urpir.
# urpis
## Català
### Verb

urpis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb urpar.
# urpiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.piˈɾi.əs/, occidental /uɾ.piˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

urpiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de urpir.
# urpiré
## Català

   * Pronúncia: /ur.piˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

urpiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de urpir.
# urpissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈpi.sən/, occidental /uɾˈpi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

urpissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·pis·sen (3)
* Anagrama: urpessin
# verolejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫəˈʒa.βəw/ balear /və.ɾo.ɫəˈd͡ʒa.vəw/, /və.ɾu.ɫəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫeˈʒa.βew/ valencià /ve.ɾo.ɫeˈd͡ʒa.vew/, /be.ɾo.ɫeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

verolejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de verolejar.
# veroles ovines
## Català
### Nom

veroles ovines f. pl.
* Forma plural de verola ovina.
# verolejo
## Català
### Verb

verolejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de verolejar.
# verolejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫəˈʒa.ɾəw/ balear /və.ɾo.ɫəˈd͡ʒa.ɾəw/, /və.ɾu.ɫəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫeˈʒa.ɾew/ valencià /ve.ɾo.ɫeˈd͡ʒa.ɾew/, /be.ɾo.ɫeˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

verolejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de verolejar.
# verolejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫəˈʒa/ balear /və.ɾo.ɫəˈd͡ʒa/, /və.ɾu.ɫəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫeˈʒa/ valencià /ve.ɾo.ɫeˈd͡ʒa/, /be.ɾo.ɫeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

verolejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de verolejar.
# verolejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫəˈʒa.ɾəm/ balear /və.ɾo.ɫəˈd͡ʒa.ɾəm/, /və.ɾu.ɫəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫeˈʒa.ɾem/ valencià /ve.ɾo.ɫeˈd͡ʒa.ɾem/, /be.ɾo.ɫeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

verolejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de verolejar.
# veroles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾɔ.ɫəs/, balear /vəˈɾɔ.ɫəs/ Occidental: nord-occidental /beˈɾɔ.ɫes/ valencià /veˈɾɔ.ɫes/, /beˈɾɔ.ɫes/
   * Rimes: -ɔles

### Nom

veroles f. pl.
* Forma plural de verola.

### Verb

veroles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de verolar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb verolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ro·les (3)
* Anagrama: revelos
# versifiquéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.si.fiˈke.siw/, balear /vəɾ.si.fiˈke.siw/ Occidental: nord-occidental /ber.si.fiˈke.siw/ valencià /veɾ.si.fiˈke.siw/, /beɾ.si.fiˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

versifiquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb versificar.
# versifiquí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.si.fiˈki/, balear /vəɾ.si.fiˈki/ Occidental: nord-occidental /ber.si.fiˈki/ valencià /veɾ.si.fiˈki/, /beɾ.si.fiˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

versifiquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de versificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·si·fi·quí (4)
* Anagrames: fiquirives, verifiquis
# versio
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛr.sɪ.oː/
   * Etimologia: Format en el llatí medieval, derivat del verb vertō.

### Nom

versiō f. ‎(genitiu versiōnis)
* canvi
* versió

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | versiō | versiōnēs |
| Vocatiu | versiō | versiōnēs |
| Acusatiu | versiōnem | versiōnēs |
| Genitiu | versiōnis | versiōnum |
| Datiu | versiōnī | versiōnibus |
| Ablatiu | versiōne | versiōnibus |
# version bêta
## Francès
### Nom

version bêta f. ‎(plural versions bêta)
* versió beta
# versifiquéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.si.fiˈke.səm/, balear /vəɾ.si.fiˈke.səm/ Occidental: nord-occidental /ber.si.fiˈke.sem/ valencià /veɾ.si.fiˈke.sem/, /beɾ.si.fiˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

versifiquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb versificar.
# versifiquésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.si.fiˈke.səw/, balear /vəɾ.si.fiˈke.səw/ Occidental: nord-occidental /ber.si.fiˈke.sew/ valencià /veɾ.si.fiˈke.sew/, /beɾ.si.fiˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

versifiquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb versificar.
# versifiquéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.si.fiˈke.sim/, balear /vəɾ.si.fiˈke.sim/ Occidental: nord-occidental /ber.si.fiˈke.sim/ valencià /veɾ.si.fiˈke.sim/, /beɾ.si.fiˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

versifiquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb versificar.
# version alpha
## Francès
### Nom

version alpha f. ‎(plural versions alpha)
* versió alfa

### Vegeu també

* version alpha. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# versin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛr.sin/, balear /ˈvɛɾ.sin/ Occidental: nord-occidental /ˈbɛr.sin/ valencià /ˈvɛɾ.sin/, /ˈbɛɾ.sin/

### Verb

versin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb versar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb versar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·sin (2)
* Heterograma de 6 lletres (einrsv)
* Anagrames: invers, nervis, verins, vernís
# version
## Anglès
### Nom

version ‎(plural versions)
* versió

## Francès
### Nom

version f. ‎(plural versions)
* versió
# orinquessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiŋˈke.sən/ balear /o.ɾiŋˈke.sən/, /u.ɾiŋˈke.sən/ Occidental: /o.ɾiŋˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

orinquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb orincar.

#### Variants

* orinquessin, orincassin, orincassen, orincaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·rin·ques·sen (4)
* Anagrama: enroquessin
# orinqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiŋˈkɛw/ balear /o.ɾiŋˈkəw/, /u.ɾiŋˈkɛw/ Occidental: /o.ɾiŋˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

orinqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de orincar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb orincar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb orincar.

#### Variants

* [1] orincau
* [3] orincau
# orinquessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiŋˈke.sin/ balear /o.ɾiŋˈke.sin/, /u.ɾiŋˈke.sin/ Occidental: /o.ɾiŋˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

orinquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb orincar.

#### Variants

* orinquessen, orincassin, orincassen, orincaren
# orinquessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiŋˈke.sis/ balear /o.ɾiŋˈke.sis/, /u.ɾiŋˈke.sis/ Occidental: /o.ɾiŋˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

orinquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb orincar.

#### Variants

* orinquesses, orincassis, orincasses, orincares
# orinquis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈɾiŋ.kis/ balear /oˈɾiŋ.kis/, /uˈɾiŋ.kis/ Occidental: /oˈɾiŋ.kis/

### Verb

orinquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb orincar.

#### Variants

* orinques