OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# interrompeven
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /in.te.romˈpe.βen/, /in.te.romˈpe.en/

### Verb

interrompeven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de interrompre.
    Forma dialectal d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] interrompien.
# interrompies
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.rumˈpi.əs/, occidental /in.te.romˈpi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

interrompies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de interrompre.
# interrompeves
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /in.te.romˈpe.βes/, /in.te.romˈpe.es/

### Verb

interrompeves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de interrompre.
    Forma dialectal d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] interrompies.
# interrompiguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.rum.piˈɣe.sən/, occidental /in.te.rom.piˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

interrompiguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompre.
    Forma dialectal d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] interrompessin, interrompessen o interromperen.
# interrompi
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.təˈrom.pi/, occidental /in.teˈrom.pi/
   * Rimes: -ompi

### Verb

interrompi
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de interrompre.
    Forma septentrional: [Jo] interrompo, interromp o interrompi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb interrompre.
    [Que jo] interrompi o interrompa.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb interrompre.
    [Que ell/ella/vostè] interrompi o interrompa.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb interrompre.
    [Ell/ella/vostè] interrompi o interrompa.
# interrompia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.tə.rumˈpi.ə/ Occidental: nord-occidental /in.te.romˈpi.ɛ/, /in.te.romˈpi.e/ valencià /in.te.romˈpi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

interrompia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de interrompre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de interrompre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·rom·pi·a (5)
* Anagrama: importarien
# interrompiguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.rum.piˈɣe.səs/, occidental /in.te.rom.piˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

interrompiguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompre.
    Forma dialectal d'alguns parlars per [tu] interrompessis, interrompesses o interromperes.
# insistau
## Català antic
### Verb

insistau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de insistir

#### Variants

* insistats, insistiu
# insisted
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈsɪstɪd/ àudio (EUA)

### Verb

insisted
* passat i participi de insist
# insisteixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.sisˈtɛ.ʃən/ balear /in.sisˈtə.ʃən/, /in.sisˈtɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /in.sisˈtej.ʃen/ valencià /in.sisˈtej.ʃen/, /in.sisˈte.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

insisteixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de insistir.

## Català antic
### Verb

insisteixen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de insistir
# insist
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈsɪst/ àudio (EUA)

### Verb

insist ‎(3a persona singular present insists, gerundi insisting, passat i participi insisted)
* insistir
# insistats
## Català antic
### Verb

insistats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de insistir

#### Variants

* insistau, insistiu
# insistam
## Català antic
### Verb

insistam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de insistir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de insistir

#### Variants

* [1] insistim
* [2] insistim
# intranquil·lament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋˌkiɫ.ɫəˈmen/, /in.tɾəŋˌki.ɫəˈmen/ balear /in.tɾəŋˌkiɫ.ɫəˈment/, /in.tɾəŋˌkiɫ.ɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋˌkiɫ.ɫaˈmen/, /in.tɾaŋˌki.ɫaˈmen/ valencià /in.tɾaŋˌkiɫ.ɫaˈment/, /in.tɾaŋˌki.ɫaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De intranquil i el sufix -ment, segle XXI.

### Adverbi

intranquil·lament
* D'una manera intranquil·la.

#### Traduccions

* Castellà: intranquilamente $^{(es)}$

#### Antònims

* tranquil·lament

#### Relacionats

* intranquil·litat

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tran·quil·la·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# intranquil·litat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈtat/, /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈtat/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈtat/ Occidental: /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈtat/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De intranquil i el sufix -itat, segle XIX.

### Nom

intranquil·litat f. ‎(plural intranquil·litats)
* Qualitat d'intranquil.

#### Sinònims

* inquietud

#### Traduccions

* Anglès: intranquillity $^{(en)}$, restlessness $^{(en)}$
* Castellà: intranquilidad $^{(es)}$ f.
* Esperanto: netrankvileco $^{(eo)}$
* Francès: intranquillité $^{(fr)}$ f.
* Gallec: intranquilidade $^{(gl)}$ f.
* Portuguès: intranquilidade $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tran·quil·li·tat (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# intranquilizadoramente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.tɾaŋ.ki.li.θaˌðo.ɾaˈmen.te\, meridional \iŋ.tɾaŋ.ki.li.θaˌðo.ɾaˈmen.te\
       Americà: alt \in.t͡saŋ.ki.l(i).saˌdo.ɾaˈmen.te\, baix \iŋ.tɾaŋ.ki.li.saˌðo.ɾaˈmen.te\, austral \in.tɾaŋ.ki.li.saˌðo.ɾaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De intranquilizador i el sufix -mente, segle XX.

### Adverbi

intranquilizadoramente
* intranquil·litzadorament

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tran·qui·li·za·do·ra·men·te (9)
# intranquilizadores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.tɾaŋ.ki.li.θaˈðo.ɾes\, meridional \iŋ.tɾaŋ.ki.li.θaˈðo.ɾeh\
       Americà: alt \in.t͡saŋ.ki.li.saˈdo.(ɾe)s\, baix \iŋ.tɾaŋ.ki.li.saˈðo.ɾeh\, austral \in.tɾaŋ.ki.li.saˈðo.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

intranquilizadores m. pl.
* forma plural de intranquilizador

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tran·qui·li·za·do·res (7)
# intranquil·litz
## Català
### Verb

intranquil·litz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intranquil·litzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tran·quil·litz (4)
* Anagrama: tranquil·litzin
# intranquilizadoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.tɾaŋ.ki.li.θaˈðo.ɾas\, meridional \iŋ.tɾaŋ.ki.li.θaˈðo.ɾah\
       Americà: alt \in.t͡saŋ.ki.li.saˈdo.(ɾa)s\, baix \iŋ.tɾaŋ.ki.li.saˈðo.ɾah\, austral \in.tɾaŋ.ki.li.saˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Adjectiu

intranquilizadoras f. pl.
* forma plural de intranquilizadora

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tran·qui·li·za·do·ras (7)
# inferiguésseu
## Català
### Verb

inferiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inferir.
# inferiguéreu
## Català
### Verb

inferiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de inferir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inferir.
# inferigués
## Català
### Verb

inferigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inferir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inferir.

### Miscel·lània

* Anagrames: enfugiries, finigueres
# inferiguéssem
## Català
### Verb

inferiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inferir.
# inferigueven
## Català
### Verb

inferigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inferir.
# inferigueves
## Català
### Verb

inferigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inferir.
# inferigueva
## Català
### Verb

inferigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inferir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inferir.
# inferigué
## Català
### Verb

inferigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de inferir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de inferir.
# inferiguérem
## Català
### Verb

inferiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de inferir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inferir.
# intervertíssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bərˈti.siw/, balear /in.təɾ.vəɾˈti.siw/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βerˈti.siw/ valencià /in.teɾ.veɾˈti.siw/, /in.teɾ.βeɾˈti.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

intervertíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervertir.
# interview
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪntəvjuː/ audio (US)

### Nom

interview ‎(plural interviews)
* entrevista

### Verb

interview ‎(3a persona singular present interviews, gerundi interviewing, passat i participi interviewed)
* entrevistar

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɛʁˈvju/

### Nom

interview f. ‎(plural interviews)
* entrevista

#### Sinònims

* entrevue

### Vegeu també

* interview. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# intervindre
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tərˈbin.dɾə/, balear /in.təɾˈvin.dɾə/ Occidental: /in.teɾˈβin.dɾe/, /in.teɾˈvin.dɾe/
   * Rimes: -indɾe
   * Etimologia: Variant de intervenir per canvi de conjugació.

### Verb

intervindre intr., trans.
* (occidental) Forma alternativa de intervenir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: intervinc, intervé, intervenim

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·vin·dre (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# intervertísseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bərˈti.səw/, balear /in.təɾ.vəɾˈti.səw/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βerˈti.sew/ valencià /in.teɾ.veɾˈti.sew/, /in.teɾ.βeɾˈti.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

intervertísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervertir.
# intervertíssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bərˈti.sim/, balear /in.təɾ.vəɾˈti.sim/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βerˈti.sim/ valencià /in.teɾ.veɾˈti.sim/, /in.teɾ.βeɾˈti.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

intervertíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervertir.
# interviewing
## Anglès
### Verb

interviewing
* gerundi de interview
# intervinc
## Català
### Verb

intervinc
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intervenir.
# intervindran
## Català
### Verb

intervindran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de intervenir.
# interviewed
## Anglès
### Verb

interviewed
* passat i participi de interview
# interviews
## Anglès
### Nom

interviews
* forma plural de interview

### Verb

interviews
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de interview

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɛʁˈvju/

### Nom

interviews f. pl.
* forma plural de interview
# inutilitzin
## Català
### Verb

inutilitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inutilitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inutilitzar.
# inutilitzessen
## Català
### Verb

inutilitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
# inutilitzessi
## Català
### Verb

inutilitzessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
# inutilitzeu
## Català
### Verb

inutilitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inutilitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb inutilitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inutilitzar.
# inutilitzesses
## Català
### Verb

inutilitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
# inutilitzessin
## Català
### Verb

inutilitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
# inutilitzi
## Català
### Verb

inutilitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inutilitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inutilitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inutilitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inutilitzar.
# inutilitzes
## Català
### Verb

inutilitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de inutilitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inutilitzar.
# inutilitzessa
## Català
### Verb

inutilitzessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
# inutilitzessis
## Català
### Verb

inutilitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
# ismi
## Italià

   * Pronúncia: /ˈi.zmi/

### Nom

ismi m. pl.
* forma plural de ismo
# isobutano
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.so.βuˈta.no\
       Americà: alt /i.s(o).buˈta.no/, baix \i.so.βuˈta.no\
   * Rimes: -ano

### Nom

isobutano m. ‎(plural isobutanos)
* (química) isobutà

#### Sinònims

* E943b, usat com a additiu alimentari.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·so·bu·ta·no (5)

### Vegeu també

* isobutano. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# isobutanos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.so.βuˈta.nos\, meridional \i.so.βuˈta.noh\
       Americà: alt /i.so.buˈta.n(o)s/, baix \i.so.βuˈta.noh\, austral \i.so.βuˈta.nos\
   * Rimes: -anos

### Nom

isobutanos m. pl.
* forma plural de isobutano
# isobutirato
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.so.βu.tiˈɾa.to\
       Americà: alt /i.so.bu.tiˈɾa.t(o)/, baix \i.so.βu.tiˈɾa.to\
   * Rimes: -ato

### Nom

isobutirato m. ‎(plural isobutiratos)
* (química) isobutirat

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·so·bu·ti·ra·to (6)

### Vegeu també

* isobutirato. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 10 juny 2014].
# isobutanes
## Francès

   * Pronúncia: /i.zɔ.byˈtan/

### Nom

isobutanes m. pl.
* forma plural de isobutane
# isobutiratos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.so.βu.tiˈɾa.tos\, meridional \i.so.βu.tiˈɾa.toh\
       Americà: alt /i.so.bu.tiˈɾa.t(o)s/, baix \i.so.βu.tiˈɾa.toh\, austral \i.so.βu.tiˈɾa.tos\
   * Rimes: -atos

### Nom

isobutiratos m. pl.
* forma plural de isobutirato
# isobutyrate
## Anglès
### Nom

isobutyrate ‎(plural isobutyrates)
* (química) isobutirat

## Francès
### Nom

isobutyrate m. ‎(plural isobutyrates)
* (química) isobutirat
# isobutyrates
## Francès
### Nom

isobutyrates m. pl.
* forma plural de isobutyrate
# ismo
## Italià

   * Pronúncia: /ˈi.zmo/

### Nom

ismo m. ‎(plural ismi)
* forma alternativa de istmo

### Miscel·lània

* Síl·labes: ì·smo (2)
# isobutane
## Anglès
### Nom

isobutane ‎(plural isobutanes)
* (química) isobutà

#### Sinònims

* E943b, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* isobutane. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].

## Francès

   * Pronúncia: /i.zɔ.byˈtan/

### Nom

isobutane m. ‎(plural isobutanes)
* (química) isobutà

#### Sinònims

* E943b, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* isobutane. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# itunak
## Basc
### Nom

itunak
* absolutiu definit plural de itun
* ergatiu definit singular de itun
# itunaren
## Basc
### Nom

itunaren
* genitiu definit singular de itun
# itunarengatik
## Basc
### Nom

itunarengatik
* causal definit singular de itun
# itunarekin
## Basc
### Nom

itunarekin
* comitatiu definit singular de itun
# itunarentzat
## Basc
### Nom

itunarentzat
* benefactiu definit singular de itun
# itunari
## Basc
### Nom

itunari
* datiu definit singular de itun
# itunean
## Basc
### Nom

itunean
* inessiu definit singular de itun
# itunei
## Basc
### Nom

itunei
* datiu definit plural de itun
# itunaz
## Basc
### Nom

itunaz
* instrumental definit singular de itun
# itunek
## Basc
### Nom

itunek
* ergatiu indefinit de itun
* ergatiu definit plural de itun
# inventariassis
## Català
### Verb

inventariassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventariar.
# inventariava
## Català
### Verb

inventariava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inventariar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inventariar.
# inventariassen
## Català
### Verb

inventariassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventariar.
# inventariassin
## Català
### Verb

inventariassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventariar.
# inventariat
## Català
### Verb

inventariat
* Participi masculí singular del verb inventariar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·ta·ri·at (5)
* Anagrama: intentariva
# inventariau
## Català
### Verb

inventariau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inventariar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inventariar.
# inventariaríveu
## Català
### Verb

inventariaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de inventariar.
# inventariasses
## Català
### Verb

inventariasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventariar.
# inhibirse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.niˈβiɾ.se\
       Americà: alt /i.niˈbiɾ.s(e)/, baix \i.niˈβiɾ.se\
   * Rimes: -iɾse

### Verb

inhibirse trans., pron. ‎(present me inhibo, passat me inhibí, futur me inhibiré)
* forma pronominal de inhibir
# inhibireu
## Català
### Verb

inhibireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibireu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de inhibir
# inhibirà
## Català
### Verb

inhibirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibirà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de inhibir
# inhibiràs
## Català
### Verb

inhibiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibiràs
* segona persona singular (tu) del futur de inhibir
# inhibiré
## Català
### Verb

inhibiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibiré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de inhibir

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.ni.βiˈɾe\
       Americà: alt /i.ni.biˈɾe/, baix \i.ni.βiˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

inhibiré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb inhibir
# inhibires
## Català
### Verb

inhibires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de inhibir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhibir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·hi·bi·res (4)
* Anagrama: inhibir-se

## Català antic
### Verb

inhibires
* segona persona singular (tu) del passat de inhibir
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de inhibir

#### Variants

* [1] inhibist
* [2] inhibisses
# inhibiria
## Català
### Verb

inhibiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de inhibir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibiria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de inhibir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de inhibir
# inhibiries
## Català
### Verb

inhibiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibiries
* segona persona singular (tu) del condicional de inhibir
# inhibiren
## Català
### Verb

inhibiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de inhibir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibiren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de inhibir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de inhibir

#### Variants

* [2] inhibissen
# inhibirien
## Català
### Verb

inhibirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibirien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de inhibir
# investisca
## Català
### Verb

investisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb investir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb investir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb investir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ves·tis·ca (4)
* Anagrama: activessin
# investisquem
## Català
### Verb

investisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb investir.
# investisquen
## Català
### Verb

investisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb investir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb investir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ves·tis·quen (4)
* Anagrama: investesquin
# investisqueu
## Català
### Verb

investisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb investir.
# investissen
## Català
### Verb

investissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb investir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ves·tis·sen (4)
* Anagrames: envestissin, inventessis
# investisses
## Català
### Verb

investisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb investir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ves·tis·ses (4)
* Anagrama: envestissis
# investissi
## Català
### Verb

investissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb investir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb investir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ves·tis·si (4)
* Anagrames: insistives, invitessis, visitessin
# investisc
## Català
### Verb

investisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de investir.
# investisques
## Català
### Verb

investisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb investir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ves·tis·ques (4)
* Anagrama: investesquis
# investissin
## Català
### Verb

investissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb investir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ves·tis·sin (4)
* Anagrama: vint-i-sisens
# jardueratik
## Basc
### Nom

jardueratik
* ablatiu definit singular de jarduera
# jardueratzat
## Basc
### Nom

jardueratzat
* prolatiu indefinit de jarduera
# jardueratarantz
## Basc
### Nom

jardueratarantz
* al·latiu direccional indefinit de jarduera
# jardueraz
## Basc
### Nom

jardueraz
* instrumental indefinit de jarduera
* instrumental definit singular de jarduera