OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# eixatàssiu
## Català
### Verb

eixatàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixatar.
# eixatàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəˈta.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaˈta.ɾew/ valencià /ej.ʃaˈta.ɾew/, /e.ʃaˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

eixatàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de eixatar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixatar.
# eixatàssem
## Català
### Verb

eixatàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixatar.
# drowsed
## Anglès

   * Pronúncia: /dɹaʊzd/

### Verb

drowsed
* passat i participi de drowse
# drove
## Anglès

   * Pronúncia: /dɹəʊv/ àudio (RU)

### Verb

drove
* passat simple de drive
# drottning
## Suec

   * Pronúncia: /²'drɔtːnɪŋ/
   * Etimologia: Del nòrdic antic dróttning, compost de dróttinn («senyor, amo; rei») i el sufix -ing, heretat també pel danès dronning, noruec dronning i islandès drottning.

### Nom

drottning c. ‎(plural indefinit drottningar, plural definit drottningarna)
* reina
* (escacs) reina

#### Derivats

* bidrottning
* drottninggemål
* drottningmoder
* drottningsylt
* nattklubbsdrottning
* sexdrottning
* skiddrottning
* skönhetsdrottning
* änkedrottning

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada drottning al Svenska Akademiens ordbok.
* Per a més informació vegeu l'entrada drottning al Svenska Akademiens ordlista.
* Per a més informació vegeu l'entrada drottning al Svensk ordbok.
* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# drowse
## Anglès

   * Pronúncia: /dɹaʊz/

### Verb

drowse ‎(3a persona singular present drowses, gerundi drowsing, passat i participi drowsed)
* endormiscar-se, adormissar-se
# dropéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾuˈpe.sim/ balear /dɾoˈpe.sim/, /dɾuˈpe.sim/ Occidental: /dɾoˈpe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

dropéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dropar.

#### Variants

* dropéssem, dropàssem, dropàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dro·pés·sim (3)
# dropí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾuˈpi/ balear /dɾoˈpi/, /dɾuˈpi/ Occidental: /dɾoˈpi/
   * Rimes: -i

### Verb

dropí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de dropar.
# dropésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾuˈpe.səw/ balear /dɾoˈpe.səw/, /dɾuˈpe.səw/ Occidental: /dɾoˈpe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

dropésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dropar.

#### Variants

* dropéssiu, dropàsseu, dropàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dro·pés·seu (3)
# drowses
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈdɹaʊzɪz/

### Verb

drowses
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de drowse
# drowsiness
## Anglès
### Nom

drowsiness ‎(incomptable)
* ensopiment, sopitesa

### Vegeu també

* drowsiness. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# dropéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾuˈpe.siw/ balear /dɾoˈpe.siw/, /dɾuˈpe.siw/ Occidental: /dɾoˈpe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

dropéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dropar.

#### Variants

* dropésseu, dropàsseu, dropàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dro·pés·siu (3)
# ehebrecherischerer
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈeːəˌbʀɛçəʀɪʃəʀɐ/

### Adjectiu

ehebrecherischerer
* forma declinada de ehebrecherisch
# ehebrecherischstem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈeːəˌbʀɛçəʀɪʃstəm/

### Adjectiu

ehebrecherischstem
* forma declinada de ehebrecherisch
# ehkä
## Finès
### Adverbi

ehkä
* potser

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Kielitoimiston sanakirja sobre ehkä
# ehebrecherischeres
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈeːəˌbʀɛçəʀɪʃəʀəs/

### Adjectiu

ehebrecherischeres
* forma declinada de ehebrecherisch
# ehebrecherischsten
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈeːəˌbʀɛçəʀɪʃstn̩/

### Adjectiu

ehebrecherischsten
* forma superlativa de ehebrecherisch
# ehecatl
## Nàhuatl clàssic
### Nom

ehecatl
* vent
# ehebrecherisches
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈeːəˌbʀɛçəʀɪʃəs/

### Adjectiu

ehebrecherisches
* forma declinada de ehebrecherisch
# ehebrecherischste
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈeːəˌbʀɛçəʀɪʃstə/

### Adjectiu

ehebrecherischste
* forma declinada de ehebrecherisch
# ehebrecherischster
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈeːəˌbʀɛçəʀɪʃstɐ/

### Adjectiu

ehebrecherischster
* forma declinada de ehebrecherisch
# ehebrecherischstes
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈeːəˌbʀɛçəʀɪʃstəs/

### Adjectiu

ehebrecherischstes
* forma declinada de ehebrecherisch
# eixarranqui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəˈraŋ.ki/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaˈraŋ.ki/ valencià /ej.ʃaˈraŋ.ki/, /e.ʃaˈraŋ.ki/
   * Rimes: -aŋki

### Verb

eixarranqui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb eixarrancar.
    [Que jo] eixarranqui o eixarranque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb eixarrancar.
    [Que ell/ella/vostè] eixarranqui o eixarranque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb eixarrancar.
    Eixarranqui o eixarranque [ell/ella/vostè].

#### Sinònims

* eixancarri
# eixarranquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʃəˈraŋ.kin/
   * Rimes: -aŋkin

### Verb

eixarranquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb eixarrancar.
    [Que ells/elles/vostès] eixarranquin o eixarranquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb eixarrancar.
    Eixarranquin o eixarranquen [ells/elles/vostès].

#### Sinònims

* eixancarrin
# eixarranquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʃə.rəŋˈke.səm/, occidental /ej.ʃa.raŋˈke.sem/
       Informal: /ej.ʃa.raŋˈke.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

eixarranquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarrancar.
    [Nosaltres] eixarranquéssim o eixarranquéssem.

#### Sinònims

* eixancarréssem
# eixarranqueu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʃə.rəŋˈkɛw/, occidental /ej.ʃa.raŋˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

eixarranqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de eixarrancar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb eixarrancar.
    [Que vosaltres/vós] eixarranqueu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb eixarrancar.
    Eixarranqueu o eixarrancau [vosaltres/vós].

#### Sinònims

* eixancarreu
# eixarranquis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəˈraŋ.kis/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaˈraŋ.kis/ valencià /ej.ʃaˈraŋ.kis/, /e.ʃaˈraŋ.kis/
   * Rimes: -aŋkis
   * Homòfon: eixarranqui's

### Verb

eixarranquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb eixarrancar.
    [Que tu] eixarranquis o eixarranques; [tu] no eixarranquis o eixarranques.

#### Sinònims

* eixancarris
# eixarranquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʃə.rəŋˈke.səw/, occidental /ej.ʃa.raŋˈke.sew/
       Informal: /ej.ʃa.raŋˈke.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

eixarranquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarrancar.
    [Vosaltres/vós] eixarranquéssiu o eixarranquésseu.

#### Sinònims

* eixancarrésseu
# eixarranquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʃə.rəŋˈke.sim/, occidental /ej.ʃa.raŋˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

eixarranquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarrancar.
    [Nosaltres] eixarranquéssim o eixarranquéssem.

#### Sinònims

* eixancarréssim
# eixarranqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʃə.rəŋˈkes/, occidental /ej.ʃa.raŋˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

eixarranqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarrancar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarrancar.

#### Sinònims

* eixancarrés
# eixarranquéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʃə.rəŋˈke.siw/, occidental /ej.ʃa.raŋˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

eixarranquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarrancar.
    [Vosaltres/vós] eixarranquéssiu o eixarranquésseu.

#### Sinònims

* eixancarréssiu
# eixarranquí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.rəŋˈki/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.raŋˈki/ valencià /ej.ʃa.raŋˈki/, /e.ʃa.raŋˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

eixarranquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de eixarrancar.
    [Jo] eixarranquí o vaig eixarrancar.

#### Sinònims

* eixancarrí
# empossiblassen
## Català
### Verb

empossiblassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empossiblar.
# empossiblassis
## Català
### Verb

empossiblassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empossiblar.
# empossiblasses
## Català
### Verb

empossiblasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empossiblar.
# empossiblaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pu.si.βɫəˈɾas/ balear /əm.po.si.bɫəˈɾas/, /əm.pu.si.bɫəˈɾas/ Occidental: /em.po.si.bɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

empossiblaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de empossiblar.
# empossiblaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pu.si.βɫəˈɾe/ balear /əm.po.si.bɫəˈɾe/, /əm.pu.si.bɫəˈɾe/ Occidental: /em.po.si.bɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

empossiblaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de empossiblar.
# empossiblaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pu.si.βɫəˈɾi.əw/ balear /əm.po.si.bɫəˈɾi.əw/, /əm.pu.si.bɫəˈɾi.əw/ Occidental: /em.po.si.bɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

empossiblaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de empossiblar.
# empossiblarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pu.si.βɫəˈɾa/ balear /əm.po.si.bɫəˈɾa/, /əm.pu.si.bɫəˈɾa/ Occidental: /em.po.si.bɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

empossiblarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de empossiblar.
# empossiblassin
## Català
### Verb

empossiblassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empossiblar.
# emeses
## Anglès
### Nom

emeses
* forma plural de emesis
# emesis
## Anglès
### Nom

emesis ‎(plural emeses)
* (Patologia) vòmit, emesi

#### Sinònims

* vomit
* vomiting

### Vegeu també

* emesis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /eˈme.sis/, meridional /eˈme.sih/
       Americà: alt /eˈme.s(i)s/, baix /eˈme.sih/, austral /eˈme.sis/
   * Rimes: -esis

### Nom

emesis f. ‎(plural invariable)
* (Patologia) vòmit, emesi

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·me·sis (3)

### Vegeu també

* emesis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# emergo
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈmɛr.ɡoː/
   * Etimologia: Del prefix ex- i mergō.

### Verb

ēmergō ‎(1a present$^?$), ēmergis ‎(2a present), ēmergere ‎(infinitiu), ēmersī ‎(perfet), ēmersum ‎(supí)
* emergir, jo emergeixo
    «equus emergit e flumine»el cavall emergia del riu

### Vegeu també

* ↑ Ciceró, De Divinatione, II, 67
# emergència
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈʒɛn.si.ə/, occidental /e.meɾˈd͡ʒɛn.si.a/
   * Rimes: -ɛnsia
   * Etimologia: De emergent i el sufix -ia, segle XIX.

### Nom

emergència f. ‎(plural emergències)
* Acció d’emergir.
* Part que sobresurt d’una superfície.
* Situació de risc immediat que demana una actuació urgent.

#### Traduccions

* Alemany: Not $^{(de)}$ f., Notfall $^{(de)}$ m.
* Anglès: emergency $^{(en)}$
* Àrab: طَوَارِئ‎ $^{(ar)}$ m. pl.
* Búlgar: спешен случай $^{(bg)}$ m. ‎(spexen slutxai)
* Castellà: emergencia $^{(es)}$ f.
* Danès: nødstilfælde $^{(da)}$ n.
* Finès: hätä $^{(fi)}$
* Francès: urgence $^{(fr)}$ f.
* Friülà: emergence $^{(fur)}$ f.
* Indonesi: darurat $^{(id)}$
* Italià: emergenza $^{(it)}$ f.
* Llengua de signes catalana: EMERGÈNCIA $^{(csc)}$
* Neerlandès: nood $^{(nl)}$ m.
* Portuguès: emergência $^{(pt)}$ f.
* Xinès: 緊急事故 $^{(zh)}$ ‎(紧急事故, jǐnjíshìgù)

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mer·gèn·ci·a (5)
* Anagrama: gemecarien

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# emerik
## Basc
### Nom

emerik
* partitiu indefinit de eme
# emersi
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈmɛr.siː/

### Verb

ēmersī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de ēmergō
# emersum
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈmɛr.sʊm/

### Verb

ēmersum
* supí acusatiu de ēmergō
# emeri
## Basc
### Nom

emeri
* datiu indefinit de eme
# duplum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdʊ.plʊm/

### Adjectiu

duplum
* nominatiu neutre singular de duplus
* vocatiu neutre singular de duplus
* acusatiu masculí singular de duplus
* acusatiu neutre singular de duplus
# dupliquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.pɫiˈke.səw/, occidental /du.pɫiˈke.sew/
       Informal: /du.pɫiˈke.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

dupliquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb duplicar.
    [Vosaltres/vós] dupliquéssiu, dupliquésseu, duplicàsseu, duplicàssiu o duplicàreu.
# duplos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdʊ.ploːs/

### Adjectiu

duplōs
* acusatiu masculí plural de duplus
# duplus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdʊ.plʊs/
   * Etimologia: De duo i plus.

### Adjectiu

duplus m., dupla f., duplum n.
* doble

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | duplus | dupla | duplum | duplī | duplae | dupla |
| Vocatiu | duple | dupla | duplum | duplī | duplae | dupla |
| Acusatiu | duplum | duplam | duplum | duplōs | duplās | dupla |
| Genitiu | duplī | duplae | duplī | duplōrum | duplārum | duplōrum |
| Datiu | duplō | duplae | duplō | duplīs | duplīs | duplīs |
| Ablatiu | duplō | duplā | duplō | duplīs | duplīs | duplīs |
# duplis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdʊ.pliːs/

### Adjectiu

duplīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de duplus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de duplus
# dupliquéssiu
## Català

   * Pronúncia: /du.pɫiˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

dupliquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb duplicar.
    [Vosaltres/vós] dupliquéssiu, dupliquésseu, duplicàsseu, duplicàssiu o duplicàreu.
# dupliquí
## Català

   * Pronúncia: /du.pɫiˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

dupliquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de duplicar.
    [Jo] dupliquí o vaig duplicar.
# duplo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdʊ.ploː/

### Adjectiu

duplō
* datiu masculí singular de duplus
* datiu neutre singular de duplus
* ablatiu masculí singular de duplus
* ablatiu neutre singular de duplus
# duplorum
## Llatí

   * Pronúncia: /dʊˈploː.rʊm/

### Adjectiu

duplōrum
* genitiu masculí plural de duplus
* genitiu neutre plural de duplus
# dupliquéssim
## Català

   * Pronúncia: /du.pɫiˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

dupliquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb duplicar.
    [Nosaltres] dupliquéssim, dupliquéssem, duplicàssem, duplicàssim o duplicàrem.
# elegesques
## Català
### Verb

elegesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb elegir.
# elegesquin
## Català
### Verb

elegesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb elegir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb elegir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·le·ges·quin (4)
* Anagrama: elegisquen
# elegesca
## Català
### Verb

elegesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb elegir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb elegir.
# elegesc
## Català
### Verb

elegesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de elegir.
# elegesquen
## Català
### Verb

elegesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb elegir.
# elegesqui
## Català
### Verb

elegesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb elegir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb elegir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb elegir.
# enarbolo
## Castellà

   * Pronúncia: \e.naɾˈβo.lo\
   * Rimes: -olo

### Verb

enarbolo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb enarbolar

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·nar·bo·lo (4)
# enarbolé
## Castellà

   * Pronúncia: \e.naɾ.βoˈle\
   * Rimes: -e

### Verb

enarbolé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb enarbolar
# enarari
## Basc
### Nom

enarari
* datiu indefinit de enara
* datiu definit singular de enara
# enaratzat
## Basc
### Nom

enaratzat
* prolatiu indefinit de enara
# enarborar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nər.buˈɾa/ balear /ə.nəɾ.boˈɾa/, /ə.nər.buˈɾa/ Occidental: nord-occidental /e.nar.βoˈɾa/ valencià /e.naɾ.boˈɾaɾ/, /e.naɾ.βoˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enarborà
   * Etimologia: Del prefix en- i arborar, segle XVII.

### Verb

enarborar trans.
* Hissar, alçar.
* Excitar.
    «Feia un vent que enarborava, / feia un sol molt resplendent» (Joan Maragall, Ginesta)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enarboro, enarbora, enarborem

#### Traduccions

* Castellà: enarbolar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·bo·rar (4)
* Anagrama: arboraren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# enararik
## Basc
### Nom

enararik
* partitiu indefinit de enara
# enaraz
## Basc
### Nom

enaraz
* instrumental indefinit de enara
* instrumental definit singular de enara
# enarbolaré
## Castellà

   * Pronúncia: \e.naɾ.βo.laˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

enarbolaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb enarbolar
# eminenza
## Italià

   * Pronúncia: /e.miˈnɛn.t͡sa/

### Nom

eminenza f. ‎(plural eminenze)
* eminència

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·nèn·za (4)
# eminentment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.miˌnemˈmen/ balear /ə.miˌnemˈment/, /ə.miˌnemˈmen/ Occidental: nord-occidental /e.miˌnemˈmen/ valencià /e.miˌnemˈment/, /e.miˌnemˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De eminent i el sufix -ment.

### Adverbi

eminentment
* D'una manera eminent, en alt grau.
* Sobretot.

#### Traduccions

* Anglès: eminently $^{(en)}$
* Castellà: eminentemente $^{(es)}$
* Francès: éminemment $^{(fr)}$
* Italià: eminentemente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·nent·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
# emir
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmir/, occidental /eˈmiɾ/
   * Rimes: -iɾ
   * Etimologia: De l'àrab أمير ‎(ämîr, «cap, comandant»)

### Nom

emir m. ‎(plural emirs)
* Cap militar, governador o príncep d'un país islàmic.

#### Traduccions

* Anglès: emir $^{(en)}$
* Castellà: emir $^{(es)}$ m.
* Francès: émir $^{(fr)}$ m.
* Italià: emiro $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mir (2)
* Anagrames: irem, merí, mire, reim, riem

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /ɛˈmɪə(ɹ)/, /ˈɛmɪə(ɹ)/
   * Etimologia: Del francès antic emir, de l'àrab أَمِير ‎(ʔamīr).

### Nom

emir ‎(plural emirs)
* emir

#### Variants

* ameer
* amir
* emeer

## Castellà

   * Pronúncia: /eˈmiɾ/
   * Rimes: -iɾ
   * Etimologia: De l'àrab أمير ‎(ämîr, «cap, comandant»).

### Nom

emir m. ‎(plural emires)
* emir

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mir (2)
# emirat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈɾat/, occidental /e.miˈɾat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De emir i el sufix -at.

### Nom

emirat m. ‎(plural emirats)
* Territori governat per un emir.
* Durada del govern d'un emir.
* Dignitat d'un emir.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·rat (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeimrt)
* Anagrames: atreim, ermita, ermità, iteram, merita, merità, metria, traiem, traíem, tremia

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# emires
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /eˈmi.ɾes/, meridional /eˈmi.ɾeh/
       Americà: alt /eˈmi.(ɾe)s/, baix /eˈmi.ɾeh/, austral /eˈmi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Nom

emires m. pl.
* forma plural de emir
# eminenze
## Italià

   * Pronúncia: /e.miˈnɛn.t͡se/

### Nom

eminenze f. pl.
* forma plural de eminenza
# eminència
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈnɛn.si.ə/, occidental /e.miˈnɛn.si.a/
   * Rimes: -ɛnsia
   * Etimologia: Del llatí ēminentia.

### Nom

eminència f. ‎(plural eminències)
* Persona capaç de produir una obra genial gràcies a factors com ara l'atzar o la perseverança, sense que el nivell intel·lectual hi representi un factor determinant.
* Tractament de respecte per adreçar-se a un cardenal.
* Petita elevació darrere situat darrere la pituïtària.

#### Traduccions

* Anglès: eminence $^{(en)}$ f.
* Castellà: eminencia $^{(es)}$ f.
* Francès: éminence $^{(fr)}$
* Alemany: Eminenz $^{(de)}$ f.
* Anglès: eminence $^{(en)}$
* Castellà: eminencia $^{(es)}$ f.
* Francès: éminence $^{(fr)}$ f.
* Italià: eminenza $^{(it)}$ f.
* Alemany: Erhebung $^{(de)}$ f.
* Anglès: eminence $^{(en)}$ f.
* Castellà: eminencia $^{(es)}$ f.
* Francès: éminence $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·nèn·ci·a (5)

### Vegeu també

* eminència. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# eminents
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈnens/, occidental /e.miˈnens/
   * Rimes: -ens

### Adjectiu

eminents inv. pl.
* Forma plural de eminent.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·nents (3)
* Anagrama: esmentin
# ekainarekin
## Basc
### Nom

ekainarekin
* comitatiu definit singular de ekain
# ekainarengatik
## Basc
### Nom

ekainarengatik
* causal definit singular de ekain
# ekainean
## Basc
### Nom

ekainean
* inessiu definit singular de ekain
# ekaina
## Basc
### Nom

ekaina
* absolutiu definit singular de ekain
# ekainaren
## Basc
### Nom

ekainaren
* genitiu definit singular de ekain
# ekainarentzat
## Basc
### Nom

ekainarentzat
* benefactiu definit singular de ekain
# ekainari
## Basc
### Nom

ekainari
* datiu definit singular de ekain
# ekainaz
## Basc
### Nom

ekainaz
* instrumental definit singular de ekain
# ekainei
## Basc
### Nom

ekainei
* datiu definit plural de ekain
# ekainak
## Basc
### Nom

ekainak
* absolutiu definit plural de ekain
* ergatiu definit singular de ekain
# ejectàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒəkˈta.βəw/, balear /ə.ʒəkˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /e.ʒekˈta.βew/ valencià /e.d͡ʒekˈta.vew/, /e.d͡ʒekˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

ejectàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ejectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·jec·tà·veu (4)
# ejectéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒəkˈte.səm/ Occidental: nord-occidental /e.ʒekˈte.sem/, valencià /e.d͡ʒekˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

ejectéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ejectar.

#### Variants

* ejectéssim, ejectàssim, ejectàssem, ejectàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·jec·tés·sem (4)
# ejectéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒəkˈte.siw/ Occidental: nord-occidental /e.ʒekˈte.siw/, valencià /e.d͡ʒekˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ejectéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ejectar.

#### Variants

* ejectésseu, ejectàssiu, ejectàsseu, ejectàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·jec·tés·siu (4)