OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# adducano
## Italià
### Verb

adducano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de addurre
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de addurre
# adduca
## Italià
### Verb

adduca
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de addurre
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de addurre
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de addurre
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de addurre
# adduce
## Anglès
### Verb

adduce ‎(3a persona singular present adduces, gerundi adducing, passat i participi adduced)
* adduir

## Italià
### Verb

adduce
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de addurre
# adduced
## Anglès
### Verb

adduced
* passat i participi de adduce
# afillolassin
## Català
### Verb

afillolassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afillolar.
# afillolaves
## Català
### Verb

afillolaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afillolar.
# afillolaven
## Català
### Verb

afillolaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afillolar.
# afillole
## Català
### Verb

afillole
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afillolar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afillolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afillolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afillolar.
# afillolau
## Català
### Verb

afillolau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afillolar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afillolar.
# afillolassis
## Català
### Verb

afillolassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afillolar.
# afillolava
## Català
### Verb

afillolava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afillolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afillolar.
# adheresquis
## Català
### Verb

adheresquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adherir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·he·res·quis (4)
* Anagrama: adherisques
# adherien
## Català
### Verb

adherien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adherir.
# adheresquin
## Català
### Verb

adheresquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adherir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adherir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·he·res·quin (4)
* Anagrama: adherisquen
# adheri
## Esperanto

   * Pronúncia: /adˈhe.ri/

### Verb

adheri ‎(present adheras, passat adheris, futur adheros, condicional adherus, volitiu adheru)
* adherir
# adheries
## Català
### Verb

adheries
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adherir.
# adheresqui
## Català
### Verb

adheresqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adherir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adherir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adherir.
# adheria
## Català
### Verb

adheria
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adherir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adherir.
# administressi
## Català
### Verb

administressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
# administressin
## Català
### Verb

administressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
# administressen
## Català
### Verb

administressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
# administreu
## Català
### Verb

administreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de administrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb administrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb administrar.
# administri
## Català
### Verb

administri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de administrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb administrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb administrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb administrar.

## Esperanto

   * Pronúncia: /ad.miˈni.stri/
   * Àudio: França

### Verb

administri ‎(present administras, passat administris, futur administros, condicional administrus, volitiu administru)
* administrar
# administrin
## Català
### Verb

administrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb administrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb administrar.
# administressa
## Català
### Verb

administressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
# administresses
## Català
### Verb

administresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
# administressis
## Català
### Verb

administressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
# administris
## Català
### Verb

administris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb administrar.

## Esperanto

   * Pronúncia: /ad.miˈni.stris/

### Verb

administris
* passat de administri
# adoptaran
## Català
### Verb

adoptaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adoptar.
# adoptaies
## Català
### Verb

adoptaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adoptar.
# adoptara
## Català
### Verb

adoptara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoptar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dop·ta·ra (4)
* Anagrames: aportada, atropada
# adoptarea
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

adoptarea
* nominatiu i acusatiu definit singular de adoptare
# adoptaren
## Català
### Verb

adoptaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adoptar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dop·ta·ren (4)
* Anagrames: adoperant, apoderant
# adoptam
## Català
### Verb

adoptam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adoptar.
# adoptare
## Romanès
### Nom

adoptare f. ‎(plural adoptări)
* adopció

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | adoptare | adoptarea | (niște) | adoptări | adoptările |
| Genitiu-datiu | (unei) | adoptări | adoptării | (unor) | adoptări | adoptărilor |
| Vocatiu | | adoptare | adoptare | | adoptări | adoptări |
# adversas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aðˈβeɾ.sas\, meridional \aðˈβeɾ.sah\
       Americà: alt \adˈβeɾ.s(a)s\, baix \aðˈβeɾ.sah\, austral \aðˈβeɾ.sas\
   * Rimes: -eɾsas

### Adjectiu

adversas f. pl.
* forma plural de adversa

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ver·sas (3)
* Anagrames: desvaras, desvarás, versadas

## Llatí

   * Pronúncia: /adˈwɛr.saːs/

### Adjectiu

adversās
* acusatiu femení plural de adversus
# adversis
## Llatí

   * Pronúncia: /adˈwɛr.siːs/

### Adjectiu

adversīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de adversus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de adversus
# adversorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ad.wɛrˈsoː.rʊm/

### Adjectiu

adversōrum
* genitiu masculí plural de adversus
* genitiu neutre plural de adversus
# adverse
## Llatí

   * Pronúncia: /adˈwɛr.sɛ/

### Adjectiu

adverse
* vocatiu masculí singular de adversus
# adversely
## Anglès

   * Etimologia: De adverse i el sufix -ly.

### Adverbi

adversely ‎(comparatiu more adversely, superlatiu most adversely)
* adversament
# adversi
## Llatí

   * Pronúncia: /adˈwɛr.siː/

### Adjectiu

adversī
* nominatiu masculí plural de adversus
* vocatiu masculí plural de adversus
* genitiu masculí singular de adversus
* genitiu neutre singular de adversus
# adversarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ad.wɛrˈsaː.rʊm/

### Adjectiu

adversārum
* genitiu femení plural de adversus
# adverses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ədˈbɛr.səs/, balear /əbˈvɛɾ.səs/ Occidental: nord-occidental /adˈbɛr.ses/ valencià /adˈvɛɾ.ses/, /adˈbɛɾ.ses/
   * Rimes: -ɛɾses

### Adjectiu

adverses f. pl.
* Forma plural de adversa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ver·ses (3)
* Anagrames: desvesar, versades
# adverso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aðˈβeɾ.so\
       Americà: alt \adˈβeɾ.s(o)\, baix \aðˈβeɾ.so\
   * Rimes: -eɾso
   * Etimologia: Del llatí adversus.

### Adjectiu

adverso m. ‎(femení adversa, plural masculí adversos, plural femení adversas)
* advers

#### Sinònims

* desfavorable

#### Relacionats

* adversario
* adversidad

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ver·so (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeorsv)
* Anagrames: desovar, desvaro, desvaró, devoras, devorás, redovas, verdosa, versado

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre adverso

## Llatí

   * Pronúncia: /adˈwɛr.soː/

### Adjectiu

adversō
* datiu masculí singular de adversus
* datiu neutre singular de adversus
* ablatiu masculí singular de adversus
* ablatiu neutre singular de adversus
# afrikaanse
## Romanès
### Nom

afrikaanse
* vocatiu singular de afrikaans
# afrikaansari
## Basc
### Nom

afrikaansari
* datiu definit singular de afrikaans
# afrikaansaz
## Basc
### Nom

afrikaansaz
* instrumental definit singular de afrikaans
# afrikaansului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

afrikaansului
* genitiu i datiu definit singular de afrikaans
# afrikaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈfri.kaj/

### Adjectiu

afrikaj
* forma plural de afrika
# afrikan
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈfri.kan/
   * Àudio: França

### Adjectiu

afrikan
* acusatiu de afrika
# afrikaansk
## Frisó occidental
### Nom

afrikaansk
* afrikaans (llengua)
# afrikaansul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

afrikaansul
* nominatiu i acusatiu definit singular de afrikaans
# afrikaansule
## Romanès
### Nom

afrikaansule
* vocatiu singular de afrikaans
# afrikajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈfri.kajn/

### Adjectiu

afrikajn
* acusatiu plural de afrika
# adelantant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.ɫənˈtan/ balear /ə.ðə.ɫənˈtant/, /ə.ðə.ɫənˈtan/ Occidental: nord-occidental /a.ðe.ɫanˈtan/ valencià /a.ðe.ɫanˈtant/, /a.ðe.ɫanˈtan/
   * Rimes: -ant

### Verb

adelantant
* Gerundi del verb adelantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tant (4)
# adelantareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.ɫən.təˈɾɛw/ balear /ə.ðə.ɫən.təˈɾəw/, /ə.ðə.ɫən.təˈɾɛw/ Occidental: /a.ðe.ɫan.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

adelantareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de adelantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·ta·reu (5)
# adelantar la bola
## Castellà
### Verb

adelantar la bola intr.
* (hoquei sobre patins) avançar la bola

### Vegeu també

* adelantar la bola. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# adelantarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.ɫən.təˈɾɛm/ balear /ə.ðə.ɫən.təˈɾəm/, /ə.ðə.ɫən.təˈɾɛm/ Occidental: /a.ðe.ɫan.taˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

adelantarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de adelantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·ta·rem (5)
# adelantares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.ɫənˈta.ɾəs/, occidental /a.ðe.ɫanˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

adelantares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adelantar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelantar.

#### Variants

* [2] adelantessis, adelantesses, adelantassis, adelantasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·ta·res (5)
# adelantara
## Català
### Verb

adelantara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelantar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelantar.

#### Variants

* [1] adelantés, adelantàs
* [2] adelantés, adelantàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·ta·ra (5)
# adelantaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.ɫən.təˈɾan/, occidental /a.ðe.ɫan.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

adelantaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adelantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·ta·ran (5)
# adelantaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.ɫənˈta.ɾən/, occidental /a.ðe.ɫanˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

adelantaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adelantar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelantar.

#### Variants

* [2] adelantessin, adelantessen, adelantassin, adelantassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·ta·ren (5)
# adelantar una base
## Castellà
### Verb

adelantar una base intr.
* (beisbol) guanyar una base

#### Sinònims

* avanzar una base
* ganar una base

### Vegeu també

* adelantar una base. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# afrontadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.fɾonˈta.ðas\, meridional \a.fɾoŋˈta.ðah\
       Americà: alt /a.fɾonˈta.d(a)s/, baix \a.fɾoŋˈta.ðah\, austral \a.fɾonˈta.ðas\
   * Rimes: -adas

### Adjectiu

afrontadas f. pl.
* forma plural de afrontada
# afront
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈfɾon/ balear /əˈfɾont/, /əˈfɾon/ Occidental: nord-occidental /aˈfɾon/ valencià /aˈfɾont/, /aˈfɾon/
   * Rimes: -ont
   * Etimologia: De afrontar, segle XIII

### Nom

afront m. ‎(plural afronts)
* Ofensa greu feta a la cara, públicament.
* Vergonya, deshonor.

#### Traduccions

* Anglès: affront $^{(en)}$
* Castellà: afrenta $^{(es)}$ f.
* Francès: affront $^{(fr)}$ m.

### Verb

afront
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afrontar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·front (2)
* Heterograma de 6 lletres (afnort)
* Anagrama: fotran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Català antic
### Verb

afront
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de afrontar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de afrontar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de afrontar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de afrontar
# afrontada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾunˈta.ðə/ balear /ə.fɾonˈta.ðə/, /ə.fɾunˈta.ðə/ Occidental: /a.fɾonˈta.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

afrontada f. ‎(plural afrontades)
* Forma femenina de afrontat.

### Verb

afrontada
* Participi femení singular del verb afrontar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fron·ta·da (4)
* Anagrama: fartonada

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.fɾonˈta.ða\, meridional \a.fɾoŋˈta.ða\
       Americà: alt /a.f(ɾo)nˈta.da/, baix \a.fɾoŋˈta.ða\, austral \a.fɾonˈta.ða\
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

afrontada f. ‎(plural afrontadas)
* forma femenina de afrontado
# afroasiáticu
## Asturià

   * Pronúncia: /a.fɾo.aˈsja.ti.ku/
   * Etimologia: Del prefix afro- i asiáticu.

### Adjectiu

afroasiáticu m. ‎(plural afroasiáticos, femení afroasiática, plural femení afroasiátiques, neutre afroasiático)
* afroasiàtic
# afronta
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɾon.tə/, occidental /aˈfɾon.ta/

### Verb

afronta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de afrontar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb afrontar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fron·ta (3)
* Anagrames: aforant, fartona

## Català antic
### Verb

afronta
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de afrontar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de afrontar
# afro-
## Català

   * Etimologia: Del llatí afer ‎(«africà»).

### Prefix

afro-
* Forma prefixada que significa africà.

#### Traduccions

* Anglès: Afro- $^{(en)}$
* Francès: afro- $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# afrontado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.fɾonˈta.ðo\, meridional \a.fɾoŋˈta.(ð)o\
       Americà: alt /a.f(ɾo)nˈta.do/, baix \a.fɾoŋˈta.ðo\, austral \a.fɾonˈta.ðo\
   * Rimes: -ado

### Adjectiu

afrontado m. ‎(femení afrontada, plural masculí afrontados, plural femení afrontadas)
* (heràldica) afrontat

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fron·ta·do (4)
# afusellàssem
## Català
### Verb

afusellàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusellar.
# afusellàsseu
## Català
### Verb

afusellàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusellar.
# afusellàssim
## Català
### Verb

afusellàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusellar.
# afusellés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fu.zəˈʎes/, occidental /a.fu.zeˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

afusellés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusellar.
# afusellàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fu.zəˈʎa.ɾəm/, occidental /a.fu.zeˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

afusellàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afusellar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusellar.
# afusellàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.zəˈʎa.βəw/, balear /ə.fu.zəˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.fu.zeˈʎa.βew/ valencià /a.fu.zeˈʎa.vew/, /a.fu.zeˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

afusellàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afusellar.
# afusellàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fu.zəˈʎa.ɾəw/, occidental /a.fu.zeˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

afusellàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afusellar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusellar.
# afusellàs
## Català
### Verb

afusellàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusellar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusellar.
# afusellàssiu
## Català
### Verb

afusellàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusellar.
# afaenau
## Català
### Verb

afaenau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afaenar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afaenar.
# afaenassen
## Català
### Verb

afaenassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaenar.
# afaenasses
## Català
### Verb

afaenasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaenar.
# afaenassin
## Català
### Verb

afaenassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaenar.
# afaenaríveu
## Català
### Verb

afaenaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de afaenar.
# afaenaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.e.nəˈɾi.əw/, occidental /a.fa.e.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

afaenaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de afaenar.
# afaenassis
## Català
### Verb

afaenassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaenar.
# adverbialitzassis
## Català
### Verb

adverbialitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adverbialitzar.
# adverbialitzassen
## Català
### Verb

adverbialitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adverbialitzar.
# adverbialitzaríeu
## Català
### Verb

adverbialitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adverbialitzar.
# adverbialitzassin
## Català
### Verb

adverbialitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adverbialitzar.
# adverbialitzau
## Català
### Verb

adverbialitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adverbialitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adverbialitzar.
# adverbialitzaré
## Català
### Verb

adverbialitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adverbialitzar.
# adverbialitzasses
## Català
### Verb

adverbialitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adverbialitzar.
# adorneguéssou
## Català
### Verb

adorneguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adornar.
# adornem
## Català
### Verb

adornem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adornar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb adornar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb adornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·nem (3)
* Heterograma de 7 lletres (ademnor)
* Anagrames: adormen, donarem, donàrem, moderna, monedar, ondarem, ondàrem, ordenam
# adornes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðor.nəs/, occidental /aˈðoɾ.nes/
   * Rimes: -oɾnes

### Verb

adornes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de adornar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·nes (3)
* Heterograma de 7 lletres (adenors)
* Anagrames: donar-se, donares, ondares, ordenàs, ornades, senador, sondaré
# adornessa
## Català
### Verb

adornessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·nes·sa (4)
* Anagrames: adorassen, adossaren, endossara, endossarà, ressonada
# adornegués
## Català
### Verb

adornegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adornar.
# adornessen
## Català
### Verb

adornessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·nes·sen (4)
* Anagrames: desnonares, endossaren, enrondessa, ordenassen
# adornesses
## Català
### Verb

adornesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·nes·ses (4)
* Anagrames: endossares, ordenasses, ressonades