OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abofetegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βu.fə.təˈʒɛw/ balear /ə.bo.fə.təˈʒəw/, /ə.bu.fə.təˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /a.βo.fe.teˈʒew/, valencià /a.bo.fe.teˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

abofetegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abofetejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abofetejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abofetejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·fe·te·geu (5)
# abofetegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βu.fə.təˈʒe.siw/ balear /ə.bo.fə.təˈʒe.siw/, /ə.bu.fə.təˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /a.βo.fe.teˈʒe.siw/, valencià /a.bo.fe.teˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

abofetegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abofetejar.

#### Variants

* abofetegésseu, abofetejàsseu, abofetejàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·fe·te·gés·siu (6)
# abofetegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βu.fə.təˈʒes/ balear /ə.bo.fə.təˈʒes/, /ə.bu.fə.təˈʒes/ Occidental: nord-occidental /a.βo.fe.teˈʒes/, valencià /a.bo.fe.teˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

abofetegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abofetejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abofetejar.

#### Variants

* [1] abofetejara
* [2] abofetejara

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·fe·te·gés (5)
# abofetegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βu.fə.təˈʒe.səw/ balear /ə.bo.fə.təˈʒe.səw/, /ə.bu.fə.təˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /a.βo.fe.teˈʒe.sew/, valencià /a.bo.fe.teˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

abofetegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abofetejar.

#### Variants

* abofetegéssiu, abofetejàsseu, abofetejàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·fe·te·gés·seu (6)
# abofetegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βu.fəˈtɛ.ʒi/ balear /ə.bo.fəˈtə.ʒi/, /ə.bu.fəˈtɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /a.βo.feˈte.ʒi/, valencià /a.bo.feˈte.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

abofetegi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abofetejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abofetejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abofetejar.

#### Variants

* [1] abofetege
* [2] abofetege
* [3] abofetege

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·fe·te·gi (5)
# abofetegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βu.fəˈtɛ.ʒis/ balear /ə.bo.fəˈtə.ʒis/, /ə.bu.fəˈtɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /a.βo.feˈte.ʒis/, valencià /a.bo.feˈte.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

abofetegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abofetejar.

#### Variants

* abofeteges

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·fe·te·gis (5)
# abbreviante
## Italià
### Verb

abbreviante
* participi present de abbreviare
# abbreviare
## Italià

   * Pronúncia: /ab.breˈvjaː.re/
   * Etimologia: Del llatí abbreviāre.

### Verb

abbreviare trans.
* abreujar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·bre·vià·re (4)

## Llatí

   * Pronúncia: /ab.brɛ.wɪˈaː.rɛ/

### Verb

abbreviāre
* infinitiu del present actiu de abbreviō
# abbreviarono
## Italià
### Verb

abbreviarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de abbreviare
# abbreviassi
## Italià
### Verb

abbreviassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de abbreviare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de abbreviare
# abbreviassimo
## Italià
### Verb

abbreviassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de abbreviare
# abbreviassero
## Italià
### Verb

abbreviassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de abbreviare
# abbreviamo
## Italià
### Verb

abbreviamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de abbreviare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de abbreviare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de abbreviare
# abbreviano
## Italià
### Verb

abbreviano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de abbreviare
# abbreviando
## Italià
### Verb

abbreviando
* gerundi de abbreviare
# abbreviasse
## Italià
### Verb

abbreviasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de abbreviare
# acatarrau
## Català
### Verb

acatarrau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acatarrar-se.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acatarrar-se.
# acatarreguessa
## Català
### Verb

acatarreguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatarrar-se.
# acatarraven
## Català
### Verb

acatarraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acatarrar-se.
# acatarreguem
## Català
### Verb

acatarreguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acatarrar-se.
# acatarrava
## Català
### Verb

acatarrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acatarrar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acatarrar-se.
# acatarre
## Català
### Verb

acatarre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acatarrar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acatarrar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acatarrar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acatarrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·tar·re (4)
* Anagrames: acretarà, atracaré
# acatarravi
## Català
### Verb

acatarravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acatarrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·tar·ra·vi (5)
* Anagrama: atracariva
# acatarravo
## Català
### Verb

acatarravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acatarrar-se.
# acatarraves
## Català
### Verb

acatarraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acatarrar-se.
# acaramel·lareu
## Català
### Verb

acaramel·lareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acaramel·lar.
# acaramel·laria
## Català
### Verb

acaramel·laria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acaramel·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acaramel·lar.
# acaramel·laran
## Català
### Verb

acaramel·laran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acaramel·lar.
# acaramel·laren
## Català
### Verb

acaramel·laren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acaramel·lar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramel·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·mel·la·ren (6)
* Anagrames: encaramel·lara, encaramel·larà
# acaramel·lares
## Català
### Verb

acaramel·lares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acaramel·lar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramel·lar.
# acaramel·lam
## Català
### Verb

acaramel·lam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acaramel·lar.
# acaramel·lar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.məɫˈɫa/, /ə.kə.ɾə.məˈɫa/ balear /ə.kə.ɾə.məɫˈɫa/ Occidental: nord-occidental /a.ka.ɾa.meɫˈɫa/, /a.ka.ɾa.meˈɫa/ valencià /a.ka.ɾa.meɫˈɫaɾ/, /a.ka.ɾa.meˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acaramel·là
   * Etimologia: Del prefix a-, caramel i la desinència -ar.

### Verb

acaramel·lar trans.
* Donar al sucre el punt de caramel.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acaramel·lo, acaramel·la, acaramel·lem Vocal rizotònica: /ɛ/

#### Sinònims

* caramel·litzar

#### Traduccions

* Anglès: caramelise $^{(en)}$
* Búlgar: карамелизирам $^{(bg)}$ ‎(karameliziram)
* Castellà: acaramelar $^{(es)}$
* Esperanto: karameligi $^{(eo)}$
* Francès: caraméliser $^{(fr)}$
* Italià: caramellare $^{(it)}$, caramellizzare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·mel·lar (5)

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# acaramel·lara
## Català
### Verb

acaramel·lara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramel·lar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramel·lar.
# abreviassis
## Català
### Verb

abreviassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bre·vi·as·sis (5)
* Anagrama: abissarives
# abreviaturas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βɾe.βjaˈtu.ɾas\, meridional \a.βɾe.βjaˈtu.ɾah\
       Americà: alt /a.bɾe.bjaˈtu.(ɾa)s/, baix \a.βɾe.βjaˈtu.ɾah\, austral \a.βɾe.βjaˈtu.ɾas\
   * Rimes: -uɾas

### Nom

abreviaturas f. pl.
* forma plural de abreviatura

## Gallec
### Nom

abreviaturas f. pl.
* forma plural de abreviatura
# abreviava
## Català
### Verb

abreviava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abreviar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abreviar.
# abreviat
## Català
### Verb

abreviat
* Participi masculí singular del verb abreviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bre·vi·at (4)
* Anagrames: bateriva, rebativa
# abreviau
## Català
### Verb

abreviau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abreviar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abreviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bre·vi·au (4)
* Anagrames: abeuravi, bavaríeu
# abreviaven
## Català
### Verb

abreviaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abreviar.
# abreviassin
## Català
### Verb

abreviassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bre·vi·as·sin (5)
* Anagrama: abissariven
# acollonires
## Català
### Verb

acollonires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acollonir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llo·ni·res (5)
* Anagrama: acollonir-se
# acolloniren
## Català
### Verb

acolloniren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acollonir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonir.
# acollonirà
## Català
### Verb

acollonirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acollonir.
# acolloniries
## Català
### Verb

acolloniries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acollonir.

### Miscel·lània

* Anagrama: col·lisionaré
# acolloniré
## Català
### Verb

acolloniré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acollonir.
# acollonireu
## Català
### Verb

acollonireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acollonir.
# acollonirien
## Català
### Verb

acollonirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acollonir.
# acolloniràs
## Català
### Verb

acolloniràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acollonir.
# acolloniria
## Català
### Verb

acolloniria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acollonir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acollonir.
# abez
## Basc
### Nom

abez
* instrumental definit plural de aba
# abhorrent
## Anglès

   * Pronúncia: /æbˈhɔɹ.ənt/, /æbˈhɑɹ.ənt/

### Adjectiu

abhorrent ‎(comparatiu more abhorrent, superlatiu most abhorrent)
* (formal) repugnant

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# abichones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βiˈt͡ʃo.nes\, meridional \a.βiˈt͡ʃo.neh\
       Americà: alt /a.biˈt͡ʃo.n(e)s/, baix \a.βiˈt͡ʃo.neh\, austral \a.βiˈt͡ʃo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

abichones m. pl.
* forma plural de abichón
# abichón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βiˈt͡ʃon\, meridional \a.βiˈt͡ʃoŋ\
       Americà: alt /a.biˈt͡ʃon/, baix \a.βiˈt͡ʃoŋ\, austral \a.βiˈt͡ʃon\
   * Rimes: -on

### Nom

abichón m. ‎(plural abichones)
* (peixos) serclet
* (peixos) joell
* (peixos) cabeçuda

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·chón (3)
* Heterograma de 7 lletres (abchino)

### Vegeu també

* abichón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# abfahren
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈapˌfaːʁən/ Alemanya
   * Etimologia: Del prefix ab- i fahren.

### Verb

abfahren ‎(verb fort de tipus 6, auxiliar haben o sein)
* (intransitiu, auxiliar sein) partir, anar-se'n (un vehicle).
    Wir sollten in den Bus einsteigen, bevor er abfährt.Hauríem de pujar a l'autobús abans que se'n vagi.
    Der Zug ist abgefahren.Heu perdut el tren.

#### Conjugació

Formes personals (indicatiu) :
| Persona | Present | Pretèrit |
| ich | fahre ab | fuhr ab |
| du | fährst ab | fuhrst ab |
| er/sie/es | fährt ab | fuhrt ab |
| wir | fahren ab | fuhren ab |
| ihr | fahrt ab | fuhrt ab |
| sie | fahren ab | fuhren ab |
Formes no personals :
| Infinitiu | abfahren |
| Verb auxiliar | sein o haben |
| Participi passat | abgefahren |
| Participi present | abfahrend |
| Infinitiu amb 'zu' | abzufahren |
# abhenries
## Anglès
### Nom

abhenries
* forma plural de abhenry
# abhorrencies
## Anglès
### Nom

abhorrencies
* forma plural de abhorrency
# abichon
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈβi.t͡ʃon\, meridional \aˈβi.t͡ʃoŋ\
       Americà: alt /aˈbi.t͡ʃ(o)n/, baix \aˈβi.t͡ʃoŋ\, austral \aˈβi.t͡ʃon\
   * Rimes: -itʃon

### Nom

abichon m. ‎(plural abíchones)
* (peixos) serclet
* (peixos) joell

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·chon (3)
* Heterograma de 7 lletres (abchino)

### Vegeu també

* abichon. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# abidria
## Català
### Verb

abidria
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abidriar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a (4)
# abidriada
## Català
### Verb

abidriada
* Participi femení singular del verb abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·da (5)
# aconductar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kun.dukˈta/ balear /ə.kon.dukˈta/, /ə.kun.dukˈta/ Occidental: nord-occidental /a.kon.dukˈta/ valencià /a.kon.dukˈtaɾ/, /a.kon.dukˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aconductà
   * Etimologia: Del prefix a- i conducta.

### Verb

aconductar trans., pron. ‎(pronominal aconductar-se)
* Convenir una persona amb algun facultatiu per a que el visiti i li doni els medicaments mitjançant una quantitat anual de fruits o de diners.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aconducto, aconducta, aconductem

#### Traduccions

* Castellà: ajustarse $^{(es)}$
* Francès: s'accorder $^{(fr)}$
* Italià: convenirsi $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·duc·tar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# aconductara
## Català
### Verb

aconductara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconductar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconductar.
# aconductam
## Català
### Verb

aconductam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aconductar.
# aconductaren
## Català
### Verb

aconductaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aconductar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconductar.
# aconductares
## Català
### Verb

aconductares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aconductar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconductar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·duc·ta·res (5)
* Anagrama: aconductar-se
# aconductareu
## Català
### Verb

aconductareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aconductar.
# aconductar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kun.dukˈtar.sə/ balear /ə.kon.dukˈtaɾ.sə/, /ə.kun.duk.tərˈsə/ Occidental: /a.kon.dukˈtaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

aconductar-se
* Forma pronominal de aconductar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'aconducto, s'aconducta, ens aconductem

### Miscel·lània

* Anagrama: aconductares
# aconductaran
## Català
### Verb

aconductaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aconductar.
# acaricià
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.ɾi.siˈa/, occidental /a.ka.ɾi.siˈa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: acariciar

### Verb

acaricià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acariciar.
# acariciàieu
## Català
### Verb

acariciàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acariciar.
# acariciàs
## Català
### Verb

acariciàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acariciar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acariciar.
# acariciàssem
## Català
### Verb

acariciàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acariciar.
# acariciàrem
## Català
### Verb

acariciàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acariciar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acariciar.
# acariciàreu
## Català
### Verb

acariciàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acariciar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acariciar.
# acariciàssiu
## Català
### Verb

acariciàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acariciar.
# acariciàsseu
## Català
### Verb

acariciàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acariciar.
# acariciàssim
## Català
### Verb

acariciàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acariciar.
# acivadàveu
## Català
### Verb

acivadàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acivadar.
# acivadéssem
## Català
### Verb

acivadéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acivadar.
# acivadí
## Català
### Verb

acivadí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acivadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·va·dí (4)
* Anagrama: viciada
# acivadés
## Català
### Verb

acivadés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acivadar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acivadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·va·dés (4)
* Anagrama: acidaves
# acivadésseu
## Català
### Verb

acivadésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acivadar.
# acivadéssiu
## Català
### Verb

acivadéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acivadar.
# acivadàssim
## Català
### Verb

acivadàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acivadar.
# acivadàssiu
## Català
### Verb

acivadàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acivadar.
# acivadéssim
## Català
### Verb

acivadéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acivadar.
# abisso
## Català
### Verb

abisso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abissar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abissar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bis·so (3)
* Anagrames: abossi, abossí

## Italià

   * Pronúncia: /aˈbis.so/

### Nom

abisso m. ‎(plural abissi)
* abisme

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bìs·so (3)
# abissessi
## Català
### Verb

abissessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abissar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abissar.
# abissessis
## Català
### Verb

abissessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abissar.
# abissis
## Català
### Verb

abissis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abissar.
# abissessen
## Català
### Verb

abissessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abissar.
# abissessin
## Català
### Verb

abissessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abissar.
# abissi
## Català
### Verb

abissi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abissar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abissar.

## Italià

   * Pronúncia: /aˈbis.si/

### Nom

abissi m. pl.
* forma plural de abisso
# abissin
## Català
### Verb

abissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abissar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb abissar.
# abissesses
## Català
### Verb

abissesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abissar.
# acquisizioni
## Italià

   * Pronúncia: /ak.kwi.sitˈt͡sjoː.ni/

### Nom

acquisizioni f. pl.
* forma plural de acquisizione
# acr-
## Català

   * Etimologia: Forma prefixada del grec antic ἄκρος ‎(ákros).

### Prefix

acr-
* Forma alternativa de acro-. (davant vocal)

#### Traduccions

* Anglès: acr- $^{(en)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# acraties
## Francès

   * Pronúncia: /a.kʁaˈsi/

### Nom

acraties f. pl.
* forma plural de acratie
# acre
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈa.kɾə/, occidental /ˈa.kɾe/
   * Etimologia: Del llatí ācer, (adjectiu), segle XVI.
   * Etimologia: De l'anglès acre, (nom).

### Nom

acre m. ‎(plural acres)
* Mesura agrària equivalent a 4,047 m².

#### Traduccions

* Anglès: acre $^{(en)}$
* Castellà: acre $^{(es)}$
* Francès: acre $^{(fr)}$
* Gallec: acre $^{(gl)}$ m.
* Italià: acro $^{(it)}$

### Adjectiu

acre inv. ‎(plural acres)
* agre

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre (2)
* Anagrames: acer $^{(alfagrama)}$, arec, care, cera, crea, creà, reca, recà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈeɪ.kə/
   * Etimologia: Del llatí ager.

### Nom

acre ‎(plural acres)
* acre (símbol: a. o ac.)

#### Derivats

* acreable
* acreage
* acreless
* acreman

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈa.kɾe/
       Americà: alt /ˈa.k(ɾe)/, baix /ˈa.kɾe/
   * Rimes: -akɾe
   * Etimologia: De l'anglès acre.

### Nom

acre m. ‎(plural acres)
* acre

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre (2)

## Francès

   * Pronúncia: /akʁ/

### Nom

acre f. ‎(plural acres)
* acre

## Gallec
### Nom

acre m. ‎(plural acres)
* acre

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaː.krɛ/

### Adjectiu

ācre
* acusatiu neutre singular de ācer