OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# empenedits
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.nəˈðits/, occidental /em.pe.neˈðits/
   * Rimes: -its

### Verb

empenedits
* Participi masculí plural del verb empenedir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·dits (4)
# enderroquegueu
## Català
### Verb

enderroquegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enderrocar.

#### Variants

* enderroqueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·que·gueu (5)
# enderroque
## Català
### Verb

enderroque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enderrocar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enderrocar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enderrocar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enderrocar.

#### Variants

* [1] enderroco, enderroqui, enderroc
* [2] enderroqui, enderroco
* [3] enderroqui, enderroco
* [4] enderroqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·que (4)
# enderroqueguessa
## Català
### Verb

enderroqueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enderrocar.

#### Variants

* enderroquessi, enderroquessa, enderroqués, enderrocàs, enderrocara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·que·gues·sa (6)
# enderroquegués
## Català
### Verb

enderroquegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enderrocar.

#### Variants

* enderroquessi, enderroqués, enderrocàs, enderrocara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·que·gués (5)
# enderroqueguem
## Català
### Verb

enderroqueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enderrocar.

#### Variants

* enderroquem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·que·guem (5)
# enderroqueguesses
## Català
### Verb

enderroqueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enderrocar.

#### Variants

* enderroquessis, enderroquesses, enderrocassis, enderrocasses, enderrocares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·que·gues·ses (6)
# enderroqueguéssom
## Català
### Verb

enderroqueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enderrocar.

#### Variants

* enderroquéssim, enderroquéssem, enderrocàssim, enderrocàssem, enderrocàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·que·gués·som (6)
# enderroqueguéssou
## Català
### Verb

enderroqueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enderrocar.

#### Variants

* enderroquéssiu, enderroquésseu, enderrocàssiu, enderrocàsseu, enderrocàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·que·gués·sou (6)
# enderroquem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ruˈkɛm/ balear /ən.də.roˈkəm/, /ən.də.ruˈkɛm/ Occidental: /en.de.roˈkem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

enderroquem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enderrocar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enderrocar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb enderrocar.

#### Variants

* [1] enderrocam
* [2] enderroqueguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·quem (4)
# enderroqueguessen
## Català
### Verb

enderroqueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enderrocar.

#### Variants

* enderroquessin, enderroquessen, enderrocassin, enderrocassen, enderrocaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·que·gues·sen (6)
# enduguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.duˈɣe.sin/, occidental /en.duˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

enduguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endur-se.

#### Variants

* enduessen, enduguessen, endugueren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·gues·sin (4)
# endugueren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.duˈɣe.ɾən/, occidental /en.duˈɣe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

endugueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de endur-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endur-se.

#### Variants

* [2] enduessen, enduguessin, enduguessen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·gue·ren (4)
# endugueres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.duˈɣe.ɾəs/, occidental /en.duˈɣe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

endugueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de endur-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endur-se.

#### Variants

* [2] enduiessis, enduguessis, enduguesses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·gue·res (4)
# endugui
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdu.ɣi/, occidental /enˈdu.ɣi/
   * Rimes: -uɡi

### Verb

endugui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb endur-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb endur-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb endur-se.

#### Variants

* [1] enduga
* [2] enduga, endugo
* [3] enduga

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·gui (3)
# enduguessa
## Català
### Verb

enduguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb endur-se.

#### Variants

* enduiés, endugués, enduguera

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·gues·sa (4)
# endugueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈɣɛw/ balear /ən.duˈɣəw/, /ən.duˈɣɛw/ Occidental: /en.duˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

endugueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb endur-se.

#### Variants

* endugau

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·gueu (3)
# endugues
## Català
### Verb

endugues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb endur-se.

#### Variants

* enduguis, endugos

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·gues (3)
# enduguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.duˈɣe.sis/, occidental /en.duˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

enduguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endur-se.

#### Variants

* enduiessis, enduguesses, endugueres

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·gues·sis (4)
# enduguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.duˈɣe.sən/, occidental /en.duˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

enduguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endur-se.

#### Variants

* enduessen, enduguessin, endugueren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·gues·sen (4)
# enduguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.duˈɣe.səs/, occidental /en.duˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

enduguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endur-se.

#### Variants

* enduiessis, enduguessis, endugueres

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·gues·ses (4)
# enaiguarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəj.ɣwəˈɾa/, occidental /e.naj.ɣwaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enaiguarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enaiguar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ai·gua·rà (4)
* Anagrama: agranàieu
# enaiguaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəj.ɣwəˈɾas/, occidental /e.naj.ɣwaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

enaiguaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de enaiguar.
# enaiguaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəj.ɣwəˈɾi.əw/, occidental /e.naj.ɣwaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enaiguaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enaiguar.
# enaiguaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəj.ɣwəˈɾe/, occidental /e.naj.ɣwaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

enaiguaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de enaiguar.
# enaiguareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəj.ɣwəˈɾɛw/ balear /ə.nəj.ɣwəˈɾəw/, /ə.nəj.ɣwəˈɾɛw/ Occidental: /e.naj.ɣwaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enaiguareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enaiguar.
# enaiguaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəj.ɣwəˈɾi.ə/, occidental /e.naj.ɣwaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enaiguaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enaiguar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enaiguar.
# enaiguarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəj.ɣwəˈɾi.ən/, occidental /e.naj.ɣwaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enaiguarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enaiguar.
# enaiguassen
## Català
### Verb

enaiguassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enaiguar.

#### Variants

* enaigüessin, enaigüessen, enaiguaren
# enaiguaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəj.ɣwəˈɾi.əs/, occidental /e.naj.ɣwaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enaiguaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de enaiguar.
# enfortíssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈti.siw/ balear /əɱ.foɾˈti.siw/, /əɱ.furˈti.siw/ Occidental: /eɱ.foɾˈti.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

enfortíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* enfortiguésseu, enfortiguéreu, enfortísseu, enfortíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tís·siu (4)
# enfoscado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eɱ.fosˈka.ðo\, meridional \eɱ.fohˈka.(ð)o\
       Americà: alt \eɱ.f(o)sˈka.do\, baix \eŋ.fohˈka.ðo\, austral \eɱ.fohˈka.ðo\
   * Rimes: -ado

### Nom

enfoscado m. ‎(plural enfoscados)
* arrebossat, esquerdejat

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fos·ca·do (4)

### Vegeu també

* enfoscado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# enfoscados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eɱ.fosˈka.ðos\, meridional \eɱ.fohˈka.(ð)oh\
       Americà: alt \eɱ.fosˈka.d(o)s\, baix \eŋ.fohˈka.ðoh\, austral \eɱ.fohˈka.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

enfoscados m. pl.
* forma plural de enfoscado
# enfortíssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈti.sim/ balear /əɱ.foɾˈti.sim/, /əɱ.furˈti.sim/ Occidental: /eɱ.foɾˈti.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

enfortíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* enfortiguéssem, enfortiguérem, enfortíssem, enfortírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tís·sim (4)
* Anagrama: triomfessin
# enfortívem
## Català
### Verb

enfortívem
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir.

#### Variants

* enfortiguévem, enfortíem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tí·vem (4)
# enfortíveu
## Català
### Verb

enfortíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir.

#### Variants

* enfortiguéveu, enfortíeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tí·veu (4)
# enartava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈta.βə/, balear /ə.nəɾˈta.və/ Occidental: nord-occidental /e.narˈta.βa/ valencià /e.naɾˈta.va/, /e.naɾˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

enartava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enartar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·ta·va (4)
* Anagrama: avantera
# enarte
## Català
### Verb

enarte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enartar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enartar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enartar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enartar.

#### Variants

* [1] enarto, enarti
* [2] enarti
* [3] enarti
* [4] enarti

### Miscel·lània

* Anagrames: entera, eterna, reneta, renéta
# enartessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈte.sən/, occidental /e.naɾˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

enartessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enartar.

#### Variants

* enartessin, enartassen, enartaren

### Miscel·lània

* Anagrama: entrenessa
# enartessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈte.sin/, occidental /e.naɾˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

enartessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enartar.

#### Variants

* enartessen, enartassen, enartaren

### Miscel·lània

* Anagrames: assentiren, internessa
# enarten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈnar.tən/, occidental /eˈnaɾ.ten/

### Verb

enarten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enartar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enartar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enartar.

#### Variants

* [2] enartin
* [3] enartin

### Miscel·lània

* Anagrames: entrena, entrenà
# enartes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈnar.təs/, occidental /eˈnaɾ.tes/
   * Rimes: -aɾtes

### Verb

enartes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de enartar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enartar.

#### Variants

* [2] enartis

### Miscel·lània

* Anagrames: Ernesta, estaren, estrena, estrenà, tensaré, tesaren
# enartaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈta.βəs/, balear /ə.nəɾˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /e.narˈta.βes/ valencià /e.naɾˈta.ves/, /e.naɾˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

enartaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·ta·ves (4)
* Anagrames: avanteres, envetaràs, estrenava
# enartesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈte.səs/, occidental /e.naɾˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

enartesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enartar.

#### Variants

* enartessis, enartasses, enartares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·tes·ses (4)
* Anagrama: estrenessa
# engrossir-se
## Català
### Verb

engrossir-se
* Forma pronominal de engrossir.

### Miscel·lània

* Anagrames: gorrinesses, regressions
# engruixir-se
## Català
### Verb

engruixir-se
* Forma pronominal de engruixir.
# encaironava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾuˈna.βə/ balear /əŋ.kəj.ɾoˈna.və/, /əŋ.kəj.ɾuˈna.və/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kaj.ɾoˈna.βa/ valencià /eŋ.kaj.ɾoˈna.va/, /eŋ.kaj.ɾoˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

encaironava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de encaironar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de encaironar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·na·va (5)
# encaironesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾuˈne.səs/ balear /əŋ.kəj.ɾoˈne.səs/, /əŋ.kəj.ɾuˈne.səs/ Occidental: /eŋ.kaj.ɾoˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

encaironesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaironar.

#### Variants

* encaironessis

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·nes·ses (5)
# encaironessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾuˈne.sin/ balear /əŋ.kəj.ɾoˈne.sin/, /əŋ.kəj.ɾuˈne.sin/ Occidental: /eŋ.kaj.ɾoˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

encaironessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaironar.

#### Variants

* encaironessen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·nes·sin (5)
# encaironaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾuˈna.βən/ balear /əŋ.kəj.ɾoˈna.vən/, /əŋ.kəj.ɾuˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kaj.ɾoˈna.βen/ valencià /eŋ.kaj.ɾoˈna.ven/, /eŋ.kaj.ɾoˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

encaironaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de encaironar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·na·ven (5)
# encaironem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾuˈnɛm/ balear /əŋ.kəj.ɾoˈnəm/, /əŋ.kəj.ɾuˈnɛm/ Occidental: /eŋ.kaj.ɾoˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

encaironem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de encaironar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb encaironar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb encaironar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·nem (4)
* Anagrama: mencionaré
# encairones
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəjˈɾo.nəs/, occidental /eŋ.kajˈɾo.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

encairones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de encaironar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encaironar.

#### Variants

* [2] encaironis

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·nes (4)
# encaironessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾuˈne.sən/ balear /əŋ.kəj.ɾoˈne.sən/, /əŋ.kəj.ɾuˈne.sən/ Occidental: /eŋ.kaj.ɾoˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

encaironessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaironar.

#### Variants

* encaironessin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·nes·sen (5)
# encaironaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾuˈna.βəs/ balear /əŋ.kəj.ɾoˈna.vəs/, /əŋ.kəj.ɾuˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kaj.ɾoˈna.βes/ valencià /eŋ.kaj.ɾoˈna.ves/, /eŋ.kaj.ɾoˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

encaironaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encaironar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·na·ves (5)
# encaironen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəjˈɾo.nən/, occidental /eŋ.kajˈɾo.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

encaironen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de encaironar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encaironar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encaironar.

#### Variants

* [2] encaironin
* [3] encaironin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·nen (4)
# enganem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡəˈnɛm/ balear /əŋ.ɡəˈnəm/, /əŋ.ɡəˈnɛm/ Occidental: /eŋ.ɡaˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

enganem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enganar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enganar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb enganar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·nem (3)
* Anagrama: manegen

## Català antic
### Verb

enganem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de enganar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de enganar
# enganesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈne.səs/, occidental /eŋ.ɡaˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

enganesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·nes·ses (4)
* Anagrama: ensagessen
# engandulir-se
## Català
### Verb

engandulir-se
* Forma pronominal de engandulir.
# enganen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈɡa.nən/, occidental /eŋˈɡa.nen/
   * Rimes: -anen

### Verb

enganen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enganar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enganar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enganar.

## Català antic
### Verb

enganen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de enganar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de enganar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de enganar
# enganessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈne.sən/, occidental /eŋ.ɡaˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

enganessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganar.
# enganes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈɡa.nəs/, occidental /eŋˈɡa.nes/
   * Rimes: -anes

### Verb

enganes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de enganar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enganar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·nes (3)
* Anagrama: ensagen

## Català antic
### Verb

enganes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de enganar
# enganché
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋ.ɡanˈt͡ʃe\, meridional \eŋ.ɡaŋˈt͡ʃe\
       Americà: alt \eŋ.ɡanˈt͡ʃe\, baix \eŋ.ɡaŋˈt͡ʃe\, austral \eŋ.ɡanˈt͡ʃe\
   * Rimes: -e

### Verb

enganché
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb enganchar
# engane
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈɡa.nə/, occidental /eŋˈɡa.ne/
   * Rimes: -ane

### Verb

engane
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enganar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enganar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enganar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enganar.
# enquirien
## Català antic
### Verb

enquirien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de enquirir
# enquiring
## Anglès
### Verb

enquiring
* gerundi de enquire
# enquiresques
## Català antic
### Verb

enquiresques
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de enquirir
# enquiria
## Català antic
### Verb

enquiria
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de enquirir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de enquirir
# enquiresca
## Català antic
### Verb

enquiresca
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de enquirir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de enquirir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de enquirir
# enquiresquen
## Català antic
### Verb

enquiresquen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de enquirir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de enquirir
# enquiries
## Català antic
### Verb

enquiries
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enquirir
# enquirir
## Català antic

   * Etimologia: Del llatí inquirere.

### Verb

enquirir
* forma alternativa de inquirir

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL
# enquirim
## Català antic
### Verb

enquirim
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de enquirir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de enquirir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de enquirir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de enquirir

#### Variants

* [2] enquirírem
* [3] enquiríam
* [4] enquiríam
# enquirint
## Català antic
### Verb

enquirint
* gerundi de enquirir
# encotxe
## Català
### Verb

encotxe
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encotxar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encotxar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encotxar.

#### Variants

* [1] encotxi
* [2] encotxi
* [3] encotxi

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cot·xe (3)