OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arriscàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.risˈka.ɾəm/, occidental /a.risˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arriscàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arriscar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.
# arriscàssem
## Català
### Verb

arriscàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.
# arriscàieu
## Català
### Verb

arriscàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arriscar.
# arriscàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.risˈka.ɾəw/, occidental /a.risˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arriscàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arriscar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.
# arriscàssim
## Català
### Verb

arriscàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.
# arriscos
## Català
### Verb

arriscos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arriscar.
# arriscàsseu
## Català
### Verb

arriscàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.

### Miscel·lània

* Anagrama: cuirassares
# argonari
## Basc
### Nom

argonari
* datiu definit singular de argon
# argonak
## Basc
### Nom

argonak
* ergatiu definit singular de argon
# argonarekin
## Basc
### Nom

argonarekin
* comitatiu definit singular de argon
# argonauta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈnaw.tə/ balear /əɾ.ɣoˈnaw.tə/, /ər.ɣuˈnaw.tə/ Occidental: /aɾ.ɣoˈnaw.ta/
   * Rimes: -awta
   * Etimologia: Del llatí Argonauta, del grec antic Ἀργοναύτης ‎(Argonaútēs), de Ἀργώ ‎(Argṓ) i ναύτης ‎(naútēs, «mariner, -nauta»), segle XIX.

### Nom

argonauta m. ‎(plural argonautes)
* (mitologia grega) Participant en l’expedició de Jàson amb la nau Argo en cerca del velló d'or.
* Embarcació a rem utilitzada per fer regates.

#### Compostos i expressions

* Argonauta argo. Animal semblant al pop protegit per una closca que recorda a la del caragol i que viu en mar obert, prop de la superfície, en aigües tropicals i subtropicals.

#### Traduccions

* Castellà: argonauta $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·go·nau·ta (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# argonarentzat
## Basc
### Nom

argonarentzat
* benefactiu definit singular de argon
# argonaz
## Basc
### Nom

argonaz
* instrumental definit singular de argon
# argone
## Romanès
### Nom

argone
* vocatiu singular de argon
# argonaren
## Basc
### Nom

argonaren
* genitiu definit singular de argon
# argonarengatik
## Basc
### Nom

argonarengatik
* causal definit singular de argon
# arrupo
## Català
### Verb

arrupo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrupir.
# arrupírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈpi.ɾəm/, occidental /a.ruˈpi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

arrupírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrupir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrupir.
# arrupixes
## Català
### Verb

arrupixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrupir.
# arrupíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈpi.ɾəw/, occidental /a.ruˈpi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

arrupíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arrupir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrupir.
# arrupixo
## Català
### Verb

arrupixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrupir.
# arrupixen
## Català
### Verb

arrupixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrupir.
# arxivàs
## Català
### Verb

arxivàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.

### Miscel·lània

* Anagrama: xivaràs
# arxivàsseu
## Català
### Verb

arxivàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivàssim
## Català
### Verb

arxivàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivàssiu
## Català
### Verb

arxivàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβe.səm/, balear /əɾ.ʃiˈve.səm/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβe.sem/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈve.sem/, /aɾ.t͡ʃiˈβe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arxivéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivàssem
## Català
### Verb

arxivàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβa.βəw/, balear /əɾ.ʃiˈva.vəw/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβa.βew/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈva.vew/, /aɾ.t͡ʃiˈβa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arxivàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arxivar.
# arxivés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβes/, balear /əɾ.ʃiˈves/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβes/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈves/, /aɾ.t͡ʃiˈβes/
   * Rimes: -es

### Verb

arxivés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·xi·vés (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeirsvx)
* Anagrames: servixa, xivar-se, xivares
# arnà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈna/, occidental /aɾˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

arnà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nà (2)
* Anagrames: anar, Aran, rana
# arnàssem
## Català
### Verb

arnàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nàs·sem (3)
* Anagrames: armassen, massaren, messaran
# asilàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ziˈɫa.βəw/, balear /ə.ziˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ziˈɫa.βew/ valencià /a.ziˈɫa.vew/, /a.ziˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

asilàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de asilar.
# asilés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ziˈɫes/, occidental /a.ziˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

asilés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb asilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb asilar.
# asilàsseu
## Català
### Verb

asilàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asilar.
# asilàssiu
## Català
### Verb

asilàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asilar.
# asilésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ziˈɫe.səw/, occidental /a.ziˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

asilésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asilar.
# articulejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.ti.ku.ɫə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ar.ti.ku.ɫe.ʒaˈɾi.a/, valencià /aɾ.ti.ku.ɫe.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

articulejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de articulejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de articulejar.
# articulejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.ti.ku.ɫə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /ar.ti.ku.ɫe.ʒaˈɾas/, valencià /aɾ.ti.ku.ɫe.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

articulejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de articulejar.
# articulejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ti.ku.ɫə.ʒəˈɾɛw/ balear /əɾ.ti.ku.ɫə.ʒəˈɾəw/, /ər.ti.ku.ɫə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /ar.ti.ku.ɫe.ʒaˈɾew/, valencià /aɾ.ti.ku.ɫe.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

articulejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de articulejar.
# articulejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.ti.ku.ɫə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ar.ti.ku.ɫe.ʒaˈɾi.en/, valencià /aɾ.ti.ku.ɫe.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

articulejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de articulejar.
# articulejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.ti.ku.ɫə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ar.ti.ku.ɫe.ʒaˈɾan/, valencià /aɾ.ti.ku.ɫe.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

articulejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de articulejar.
# articulejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ti.ku.ɫəˈʒa.ɾən/ balear /əɾ.ti.ku.ɫəˈd͡ʒa.ɾən/, /ər.ti.ku.ɫəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ar.ti.ku.ɫeˈʒa.ɾen/, valencià /aɾ.ti.ku.ɫeˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

articulejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de articulejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb articulejar.
# articulejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ti.ku.ɫəˈʒa.ɾəs/ balear /əɾ.ti.ku.ɫəˈd͡ʒa.ɾəs/, /ər.ti.ku.ɫəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ar.ti.ku.ɫeˈʒa.ɾes/, valencià /aɾ.ti.ku.ɫeˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

articulejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de articulejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb articulejar.
# articulejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.ti.ku.ɫə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /ar.ti.ku.ɫe.ʒaˈɾi.es/, valencià /aɾ.ti.ku.ɫe.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

articulejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de articulejar.
# articulejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.ti.ku.ɫə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ar.ti.ku.ɫe.ʒaˈɾa/, valencià /aɾ.ti.ku.ɫe.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

articulejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de articulejar.
# asprem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈpɾɛm/ balear /əsˈpɾəm/, /əsˈpɾɛm/ Occidental: /asˈpɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

asprem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de asprar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb asprar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb asprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·prem (2)
* Heterograma de 6 lletres (aemprs)
* Anagrames: ampers, ampres, amprés, empràs, premsa, premsà, rampes, Samper
# asprejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɾəˈʒa.βəw/ balear /əs.pɾəˈd͡ʒa.vəw/, /əs.pɾəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /as.pɾeˈʒa.βew/ valencià /as.pɾeˈd͡ʒa.vew/, /as.pɾeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

asprejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de asprejar.
# asprejàsseu
## Català
### Verb

asprejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asprejar.
# asprejàssiu
## Català
### Verb

asprejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asprejar.
# asprejàssim
## Català
### Verb

asprejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asprejar.
# aspres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈas.pɾəs/, occidental /ˈas.pɾes/

### Adjectiu

aspres inv. pl.
* Forma plural de aspre.
* Forma plural de aspra.

### Verb

aspres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de asprar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb asprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·pres (2)
* Anagrames: aserps, espars, pesars, pressa
# asprejàssem
## Català
### Verb

asprejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asprejar.
# arponaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.pu.nəˈɾi.əs/, occidental /aɾ.po.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arponaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arponar.

### Miscel·lània

* Anagrama: personaria
# arponaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.pu.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ar.po.naˈɾi.ɛ/, /ar.po.naˈɾi.e/ valencià /aɾ.po.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arponaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arponar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arponar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·po·na·ri·a (5)
* Anagrama: aparionar
# arponaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/əɾ.pu.nəˈɾəs/, occidental /aɾ.po.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arponaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arponar.
# arponarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/əɾ.pu.nəˈɾə/, occidental /aɾ.po.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arponarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arponar.
# arponaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.pu.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /ar.po.naˈɾi.ɛw/, valencià /aɾ.po.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arponaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arponar.
# arponarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.pu.nəˈɾi.ən/, occidental /aɾ.po.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arponarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arponar.
# arponaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.pu.nəˈɾe/, occidental /aɾ.po.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arponaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arponar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·po·na·ré (4)
* Anagrama: operaran
# arponassen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.puˈna.sən/ balear /əɾ.poˈna.sən/, /ər.puˈna.sən/ Occidental: /aɾ.poˈna.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

arponassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arponar.
    [Ells/elles/vostès] arponessin, arponessen, arponassen, arponassin o arponaren.
# aspresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpɾe.səs/, occidental /asˈpɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aspresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb asprar.
# aspressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpɾe.sin/, occidental /asˈpɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aspressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb asprar.
# aspressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpɾe.sis/, occidental /asˈpɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aspressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb asprar.
# aspri
## Català

   * Pronúncia: /ˈas.pɾi/

### Verb

aspri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de asprar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb asprar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb asprar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb asprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·pri (2)
* Anagrames: arpis, aspir, paris, parís, París, pisar, rapis, rapís, sipar
# aspris
## Català

   * Pronúncia: /ˈas.pɾis/

### Verb

aspris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb asprar.
# aspressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpɾe.sən/, occidental /asˈpɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aspressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb asprar.
# assalariàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ɫə.ɾiˈa.βəw/, balear /ə.sə.ɫə.ɾiˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.sa.ɫa.ɾiˈa.βew/ valencià /a.sa.ɫa.ɾiˈa.vew/, /a.sa.ɫa.ɾiˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

assalariàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assalariar.
# assalariéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫə.ɾiˈe.səm/, occidental /a.sa.ɫa.ɾiˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

assalariéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assalariar.
# assalarií
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫə.ɾiˈi/, occidental /a.sa.ɫa.ɾiˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

assalarií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de assalariar.
# assalariàssiu
## Català
### Verb

assalariàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assalariar.
# assalariéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫə.ɾiˈe.sim/, occidental /a.sa.ɫa.ɾiˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

assalariéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assalariar.
# assalariéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫə.ɾiˈe.siw/, occidental /a.sa.ɫa.ɾiˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

assalariéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assalariar.
# assalariï
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫəˈɾi.i/, occidental /a.sa.ɫaˈɾi.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

assalariï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assalariar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assalariar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assalariar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assalariar.
# assalariés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫə.ɾiˈes/, occidental /a.sa.ɫa.ɾiˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

assalariés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assalariar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assalariar.
# assalariésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫə.ɾiˈe.səw/, occidental /a.sa.ɫa.ɾiˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assalariésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assalariar.
# assoldà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫˈda/ balear /ə.soɫˈda/, /ə.suɫˈda/ Occidental: /a.soɫˈda/
   * Rimes: -a

### Verb

assoldà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assoldar.
# assoldàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫˈda.ɾəw/ balear /ə.soɫˈda.ɾəw/, /ə.suɫˈda.ɾəw/ Occidental: /a.soɫˈda.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

assoldàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assoldar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assoldar.
# assoldàssem
## Català
### Verb

assoldàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assoldar.
# assoldo
## Català
### Verb

assoldo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assoldar.
# assoldàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫˈda.ɾəm/ balear /ə.soɫˈda.ɾəm/, /ə.suɫˈda.ɾəm/ Occidental: /a.soɫˈda.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

assoldàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assoldar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assoldar.
# assoldis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɔɫ.dis/, occidental /aˈsɔɫ.dis/

### Verb

assoldis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assoldar.
# assoldàs
## Català
### Verb

assoldàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assoldar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assoldar.
# assoldàsseu
## Català
### Verb

assoldàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assoldar.
# assimilessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.miˈɫe.sən/, occidental /a.si.miˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

assimilessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assimilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·si·mi·les·sen (5)
# assimilesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.miˈɫe.səs/, occidental /a.si.miˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

assimilesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assimilar.
# assimilessi
## Català
### Verb

assimilessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assimilar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assimilar.
# assimilessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.miˈɫe.sin/, occidental /a.si.miˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

assimilessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assimilar.
# assimilaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.si.miˈɫa.βəs/, balear /ə.si.miˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.si.miˈɫa.βes/ valencià /a.si.miˈɫa.ves/, /a.si.miˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

assimilaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assimilar.
# assimilessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.miˈɫe.sis/, occidental /a.si.miˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

assimilessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assimilar.
# arregnar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.rəŋˈna/ Occidental: nord-occidental /a.reŋˈna/ valencià /a.reɡˈnaɾ/, /a.reɡˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arregnà
   * Etimologia: Del prefix a- i regna.

### Verb

arregnar trans.
* Posar les regnes a un cavall.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arregno, arregna, arregnem Vocal rizotònica: /e/

#### Antònims

* desarregnar

#### Traduccions

* Castellà: poner las riendas $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·reg·nar (3)
* Anagrama: arrengar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# assaltessa
## Català
### Verb

assaltessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaltar.
# assaltessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səɫˈte.sən/, occidental /a.saɫˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

assaltessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaltar.
# assaltesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səɫˈte.səs/, occidental /a.saɫˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

assaltesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaltar.
# assaltessi
## Català
### Verb

assaltessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaltar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaltar.
# assaltes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsaɫ.təs/, occidental /aˈsaɫ.tes/
   * Rimes: -altes

### Verb

assaltes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de assaltar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assaltar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sal·tes (3)
* Anagrames: saltessa, talasses
# assaltessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səɫˈte.sin/, occidental /a.saɫˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

assaltessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaltar.
# assalteguéssom
## Català
### Verb

assalteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaltar.
# assalteguéssou
## Català
### Verb

assalteguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaltar.