OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arrossego
## Català

   * Pronúncia: central /ə.ruˈsɛ.ɣu/, occidental /a.roˈse.ɣo/
   * Rimes: -ɛɡo

### Verb

arrossego
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrossegar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrossegar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrossegar.
# arrossegueguem
## Català
### Verb

arrossegueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arrossegar.
# arrossegueguessa
## Català
### Verb

arrossegueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrossegar.
# arrossegueguesses
## Català
### Verb

arrossegueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrossegar.
# arrossegos
## Català
### Verb

arrossegos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrossegar.
# arrossegueguessen
## Català
### Verb

arrossegueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrossegar.
# atraçau
## Català
### Verb

atraçau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de atraçar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb atraçar.
# atraçassin
## Català
### Verb

atraçassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraçar.
# atraçaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾəˈsa.βən/, balear /ə.tɾəˈsa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.tɾaˈsa.βen/ valencià /a.tɾaˈsa.ven/, /a.tɾaˈsa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

atraçaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atraçar.
# atraço
## Català
### Verb

atraço
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atraçar.
# atraçaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾəˈsa.βəs/, balear /ə.tɾəˈsa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.tɾaˈsa.βes/ valencià /a.tɾaˈsa.ves/, /a.tɾaˈsa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

atraçaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atraçar.
# atraçassis
## Català
### Verb

atraçassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraçar.
# atraçava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾəˈsa.βə/, balear /ə.tɾəˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /a.tɾaˈsa.βa/ valencià /a.tɾaˈsa.va/, /a.tɾaˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

atraçava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atraçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atraçar.
# atraçasses
## Català
### Verb

atraçasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraçar.
# arruïnàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.iˈna.səw/, occidental /a.ru.iˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

arruïnàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    [Vosaltres/vós] arruïnéssiu, arruïnésseu, arruïnàsseu, arruïnàssiu o arruïnàreu.
# arruïnàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ru.iˈna.jew/

### Verb

arruïnàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arruïnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] arruïnàveu.
# arruïnàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.iˈna.ɾəm/, occidental /a.ru.iˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arruïnàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arruïnar.
    [Nosaltres] arruïnàrem o vam/vàrem arruïnar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    Forma valenciana: [nosaltres] arruïnéssim, arruïnéssem, arruïnàssem, arruïnàssim o arruïnàrem.
# arruïnàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.iˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

arruïnàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    [Nosaltres] arruïnéssim, arruïnéssem, arruïnàssem, arruïnàssim o arruïnàrem.
# arruïnàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.iˈna.səm/, occidental /a.ru.iˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

arruïnàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    [Nosaltres] arruïnéssim, arruïnéssem, arruïnàssem, arruïnàssim o arruïnàrem.
# arruïnàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.iˈna.siw/, occidental /a.ru.iˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

arruïnàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.

#### Variants

* arruïnéssiu, arruïnésseu, arruïnàsseu, arruïnàreu
# arruïnàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.iˈna.βəw/, balear /ə.ru.iˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ru.iˈna.βew/ valencià /a.ru.iˈna.vew/, /a.ru.iˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arruïnàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arruïnar.

#### Variants

* (col·loquial) arruïnavo, arruïnàieu
# arruïnàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.iˈna.ɾəw/, occidental /a.ru.iˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arruïnàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arruïnar.
    [Vosaltres/vós] arruïnàreu o vau/vàreu arruïnar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] arruïnéssiu, arruïnésseu, arruïnàsseu, arruïnàssiu o arruïnàreu.
# arruïnàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.iˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

arruïnàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    [Jo] arruïnés, arruïnàs o arruïnara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    [Ell/ella/vostè] arruïnés, arruïnàs o arruïnara.
# arruïnàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.iˈna.βəm/, balear /ə.ru.iˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.ru.iˈna.βɛm/, valencià /a.ru.iˈna.vem/
   * Rimes: -avem

### Verb

arruïnàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arruïnar.

#### Sinònims

* arruïnàvom, arruïnàiem, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ru·ï·nà·vem (5)
* Anagrama: numerariva
# atrinxeraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾiɲ.ʃə.ɾəˈɾi.əs/, occidental /a.tɾiɲ.t͡ʃe.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

atrinxeraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de atrinxerar.
# atrinxerarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾiɲ.ʃə.ɾəˈɾa/, occidental /a.tɾiɲ.t͡ʃe.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

atrinxerarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de atrinxerar.
# atrinxeraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾiɲ.ʃə.ɾəˈɾe/, occidental /a.tɾiɲ.t͡ʃe.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

atrinxeraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de atrinxerar.
# atrinxerasses
## Català
### Verb

atrinxerasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrinxerar.
# atrinxerarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾiɲ.ʃə.ɾəˈɾi.ən/, occidental /a.tɾiɲ.t͡ʃe.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

atrinxerarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de atrinxerar.
# atrinxeraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾiɲ.ʃə.ɾəˈɾas/, occidental /a.tɾiɲ.t͡ʃe.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

atrinxeraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de atrinxerar.
# atrinxerassen
## Català
### Verb

atrinxerassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrinxerar.
# atrinxeraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾiɲ.ʃə.ɾəˈɾi.ə/, occidental /a.tɾiɲ.t͡ʃe.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

atrinxeraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de atrinxerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de atrinxerar.
# atrinxeraríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾiɲ.ʃə.ɾəˈɾi.əw/, occidental /a.tɾiɲ.t͡ʃe.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

atrinxeraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de atrinxerar.
# assorollaran
## Català
### Verb

assorollaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de assorollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·ro·lla·ran (5)
# assorollareu
## Català
### Verb

assorollareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assorollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·ro·lla·reu (5)
# assorollada
## Català
### Verb

assorollada
* Participi femení singular del verb assorollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·ro·lla·da (5)
# assorollar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ɾuˈʎa/ balear /ə.so.ɾoˈʎa/, /ə.su.ɾuˈʎa/ Occidental: nord-occidental /a.so.ɾoˈʎa/ valencià /a.so.ɾoˈʎaɾ/, /a.so.ɾoˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De prefix a- i sorollar.

### Verb

assorollar intr., trans.
* sorollar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: assorollo, assorolla, assorollem Vocal rizotònica: /o/

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·ro·llar (4)
* Isograma de 5 lletres × 2 (10)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# assorollarem
## Català
### Verb

assorollarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de assorollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·ro·lla·rem (5)
# assorollares
## Català
### Verb

assorollares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assorollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·ro·lla·res (5)
# assorolla
## Català
### Verb

assorolla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de assorollar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb assorollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·ro·lla (4)
# assorollant
## Català
### Verb

assorollant
* Gerundi del verb assorollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·ro·llant (4)
# assorollades
## Català
### Verb

assorollades
* Participi femení plural del verb assorollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·ro·lla·des (5)
# assorollaren
## Català
### Verb

assorollaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assorollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·ro·lla·ren (5)
# assadollaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðuˈʎa.ɾən/ balear /ə.sə.ðoˈʎa.ɾən/, /ə.sə.ðuˈʎa.ɾən/ Occidental: /a.sa.ðoˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assadollaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assadollar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assadollar.
# assadollarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðu.ʎəˈɾa/ balear /ə.sə.ðo.ʎəˈɾa/, /ə.sə.ðu.ʎəˈɾa/ Occidental: /a.sa.ðo.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assadollarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assadollar.
# assadollaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðu.ʎəˈɾas/ balear /ə.sə.ðo.ʎəˈɾas/, /ə.sə.ðu.ʎəˈɾas/ Occidental: /a.sa.ðo.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

assadollaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de assadollar.
# assadollaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðu.ʎəˈɾe/ balear /ə.sə.ðo.ʎəˈɾe/, /ə.sə.ðu.ʎəˈɾe/ Occidental: /a.sa.ðo.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

assadollaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de assadollar.
# assadollaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðu.ʎəˈɾi.ə/ balear /ə.sə.ðo.ʎəˈɾi.ə/, /ə.sə.ðu.ʎəˈɾi.ə/ Occidental: /a.sa.ðo.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assadollaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assadollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assadollar.
# assadollares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðuˈʎa.ɾəs/ balear /ə.sə.ðoˈʎa.ɾəs/, /ə.sə.ðuˈʎa.ɾəs/ Occidental: /a.sa.ðoˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

assadollares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assadollar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assadollar.
# assadollareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðu.ʎəˈɾɛw/ balear /ə.sə.ðo.ʎəˈɾəw/, /ə.sə.ðu.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /a.sa.ðo.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assadollareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assadollar.
# assadollarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðu.ʎəˈɾi.ən/ balear /ə.sə.ðo.ʎəˈɾi.ən/, /ə.sə.ðu.ʎəˈɾi.ən/ Occidental: /a.sa.ðo.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assadollarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assadollar.
# assadollaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðu.ʎəˈɾi.əs/ balear /ə.sə.ðo.ʎəˈɾi.əs/, /ə.sə.ðu.ʎəˈɾi.əs/ Occidental: /a.sa.ðo.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assadollaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assadollar.
# aurelheta
## Occità

   * Pronúncia: /aw.ɾeˈʎe.to̞/
   * Àudio: Bearn

### Nom

aurelheta f. ‎(plural aurelhetas)
* (botànica) celidònia (Chelidonium majus)
* (botànica) plantatge mitjà (Plantago media)
* (botànica) gatassa (Ranunculus ficaria)

#### Sinònims

* (celidònia) blanqueta, çaladuènha, çalaranha, celidònia, clareta, èrba de blanqueta, èrba de las verrugas, felonha, quelidònia, quelidònia bèla, saraduènha, sarigònha
* (plantatge mitjà) plantage blanc
* (gatassa) biscolon, crèbabuòu, curauèlhs, gaubanèl, glaubanèl, laganha, lampauta, lempauta, lhèrpa, limpauta, pimpon d'aur, pompon d'aur

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las plantas, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, 83. ISBN 978-2-85910-453-5.
# aurelhas de cabra
## Occità
### Nom

aurelhas de cabra f. pl.
* forma plural de aurelha de cabra
# aurelhes
## Occità

   * Pronúncia: /awˈɾe.ʎes/

### Nom

aurelhes f. pl.
* forma plural de aurelha
# aurelhetas
## Occità

   * Pronúncia: /aw.ɾeˈʎe.to̞s/

### Nom

aurelhetas f. pl.
* forma plural de aurelheta
# aurem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaw.rɛm/

### Nom

aurem
* acusatiu singular de auris
# aureneta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾəˈnɛ.tə/ balear /əw.ɾəˈnə.tə/, /əw.ɾəˈnɛ.tə/ Occidental: /aw.ɾeˈne.ta/
   * Rimes: -ɛta

### Nom

aureneta f. ‎(plural aurenetes)
* (septentrional, dialectal central) Forma alternativa de oreneta..

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·re·ne·ta (4)
* Anagrama: atenuaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# aurelha de cabra
## Occità
### Nom

aurelha de cabra f. ‎(plural aurelhas de cabra)
* (botànica) serpentària (Polygonum bistorta)

#### Sinònims

* bandina, bestòrta, bistòrta

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las plantas, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, 83. ISBN 978-2-85910-453-5.
# aurelhas
## Occità

   * Pronúncia: /awˈɾe.ʎo̞s/

### Nom

aurelhas f. pl.
* forma plural de aurelha
# aureis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaw.rɛ.iːs/

### Adjectiu

aureīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de aureus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de aureus
# aurelha
## Occità

   * Pronúncia: /awˈɾe.ʎo̞/
   * Àudio: Bearn

### Nom

aurelha f. ‎(plural aurelhas o aurelhes [aranès])
* orella
# assassinàieu
## Català
### Verb

assassinàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assassinar.
# assassinàs
## Català
### Verb

assassinàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assassinar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assassinar.
# assassinàssiu
## Català
### Verb

assassinàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assassinar.
# assassinàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.siˈna.ɾəm/, occidental /a.sa.siˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

assassinàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assassinar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assassinar.
# assassinàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.siˈna.ɾəw/, occidental /a.sa.siˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

assassinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assassinar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assassinar.
# assassinàsseu
## Català
### Verb

assassinàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assassinar.
# assassinàssim
## Català
### Verb

assassinàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assassinar.
# assassinàssem
## Català
### Verb

assassinàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assassinar.
# atenuassen
## Català
### Verb

atenuassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atenuar.
# atenuassin
## Català
### Verb

atenuassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atenuar.
# atenuau
## Català
### Verb

atenuau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de atenuar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb atenuar.
# atenuava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.nuˈa.βə/, balear /ə.tə.nuˈa.və/ Occidental: nord-occidental /a.te.nuˈa.βa/ valencià /a.te.nuˈa.va/, /a.te.nuˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

atenuava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atenuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atenuar.
# atenuaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.nuˈa.βən/, balear /ə.tə.nuˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.te.nuˈa.βen/ valencià /a.te.nuˈa.ven/, /a.te.nuˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

atenuaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atenuar.
# atenuaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.nuˈa.βəs/, balear /ə.tə.nuˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.te.nuˈa.βes/ valencià /a.te.nuˈa.ves/, /a.te.nuˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

atenuaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atenuar.
# assatjara
## Català
### Verb

assatjara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
# assatjam
## Català
### Verb

assatjam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de assatjar.
# assatjar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.səˈd͡ʒa/ Occidental: nord-occidental /a.saˈd͡ʒa/ valencià /a.saˈd͡ʒaɾ/, /a.saˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: assatjà
   * Etimologia: De l'occità antic assatjar, segle XIV.

### Verb

assatjar trans.
* Forma alternativa de assajar.
    «I no tems l'escomesa del fillol qui s'assatja / al domeny de les ones, i te'n prega el teu braç.» (Joan-Salvat Papasseit, Cançó de l'amor efímera)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: assatjo, assatja, assatgem

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sat·jar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB

## Occità antic
### Verb

assatjar
* forma alternativa de asajar ‎(«assajar»)
# assatjaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.d͡ʒəˈɾan/, occidental /a.sa.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

assatjaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de assatjar.
# atapeíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.pəˈi.əw/, occidental /a.ta.peˈi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

atapeíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atapeir.
# atapeíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.pəˈi.ɾəw/, occidental /a.ta.peˈi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

atapeíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de atapeir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atapeir.
# atapeírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.pəˈi.ɾəm/, occidental /a.ta.peˈi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

atapeírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de atapeir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atapeir.
# atapeíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.pəˈi.sim/, occidental /a.ta.peˈi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

atapeíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atapeir.
# atapeiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.pəjˈɾi.əw/, occidental /a.ta.pejˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

atapeiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de atapeir.
# atapeí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.pəˈi/, occidental /a.ta.peˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

atapeí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de atapeir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de atapeir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ta·pe·í (4)
* Anagrames: apetia, petaia
# atapeísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.pəˈi.səw/, occidental /a.ta.peˈi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

atapeísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atapeir.
# autentico
## Català
### Verb

autentico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de autenticar.

## Italià

   * Pronúncia: /auˈtɛn.ti.ko/

### Adjectiu

autentico m. ‎(femení autentica, plural masculí autentici, plural femení autentiche)
* autèntic

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·tèn·ti·co (4)
# autenticàssem
## Català
### Verb

autenticàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb autenticar.
# autenticàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.tən.tiˈka.ɾəm/, occidental /aw.ten.tiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

autenticàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de autenticar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb autenticar.
# autenticàs
## Català
### Verb

autenticàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb autenticar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb autenticar.
# autenticàssim
## Català
### Verb

autenticàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb autenticar.
# autenticitat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.tən.ti.siˈtat/, occidental /aw.ten.ti.siˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De autèntic i el sufix -itat, segle XIX.

### Nom

autenticitat f. ‎(plural autenticitats)
* Que té la qualitat d'autèntic.
    Cal posar el segell d'autenticitat a aquest producte abans de vendre'l.

#### Traduccions

* Anglès: authenticity $^{(en)}$
* Castellà: autenticidad $^{(es)}$
* Francès: authenticité $^{(fr)}$
* Gallec: autenticidade $^{(gl)}$ f.
* Italià: autenticità $^{(it)}$
* Portuguès: autenticidade $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·ten·ti·ci·tat (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# autenticà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.tən.tiˈka/, occidental /aw.ten.tiˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

autenticà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de autenticar.
# autenticàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.tən.tiˈka.ɾəw/, occidental /aw.ten.tiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

autenticàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de autenticar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb autenticar.
# autenticàsseu
## Català
### Verb

autenticàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb autenticar.