OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# espigoles
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈɣɔ.ɫəs/, occidental /es.piˈɣɔ.ɫes/
   * Rimes: -ɔles

### Verb

espigoles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de espigolar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb espigolar.
# espigolegués
## Català
### Verb

espigolegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espigolar.
# espigolessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.ɣuˈɫe.sən/ balear /əs.pi.ɣoˈɫe.sən/, /əs.pi.ɣuˈɫe.sən/ Occidental: /es.pi.ɣoˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

espigolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espigolar.
# espigolesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.ɣuˈɫe.səs/ balear /əs.pi.ɣoˈɫe.səs/, /əs.pi.ɣuˈɫe.səs/ Occidental: /es.pi.ɣoˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

espigolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espigolar.
# espigolessi
## Català
### Verb

espigolessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espigolar.
# espigoleguéssom
## Català
### Verb

espigoleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espigolar.
# espigolessa
## Català
### Verb

espigolessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espigolar.
# verifiquegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /be.ɾi.fi.keˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

verifiquegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb verificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] verifiqueu.
# verifiquegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /be.ɾi.fi.keˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

verifiquegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb verificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] verifiqués, verificàs o verificara.
# verifiquen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾiˈfi.kən/, balear /və.ɾiˈfi.kən/ Occidental: /be.ɾiˈfi.ken/, /ve.ɾiˈfi.ken/
   * Rimes: -iken

### Verb

verifiquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de verificar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb verificar.
    [Que ells/elles/vostès] verifiquin o verifiquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb verificar.
    Verifiquin o verifiquen [ells/elles/vostès].
# verifiquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.ɾi.fiˈke.səs/, occidental /be.ɾi.fiˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

verifiquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb verificar.
    [Tu] verifiquessis, verifiquesses, verificasses, verificassis o verificares.
# verifiqueguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /be.ɾi.fi.keˈɣe.som/

### Verb

verifiqueguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb verificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] verifiquéssim, verifiquéssem, verificàssem, verificàssim o verificàrem.
# verifiques
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾiˈfi.kəs/, balear /və.ɾiˈfi.kəs/ Occidental: /be.ɾiˈfi.kes/, /ve.ɾiˈfi.kes/
   * Rimes: -ikes

### Verb

verifiques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de verificar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb verificar.
    [Que tu] verifiquis o verifiques; [tu] no verifiquis o verifiques.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ri·fi·ques (4)
* Anagrama: versifique
# verifiquessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.ɾi.fiˈke.sə/, occidental /be.ɾi.fiˈke.sa/
       Informal: /be.ɾi.fiˈke.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

verifiquessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb verificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] verifiqués, verificàs o verificara.
# verifiquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.ɾi.fiˈke.sən/, occidental /be.ɾi.fiˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

verifiquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb verificar.
    [Ells/elles/vostès] verifiquessin, verifiquessen, verificassen, verificassin o verificaren.
# verifiqueguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /be.ɾi.fi.keˈɣe.sow/

### Verb

verifiqueguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb verificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] verifiquéssiu, verifiquésseu, verificàsseu, verificàssiu o verificàreu.
# ultimato
## Llatí

   * Pronúncia: /ʊɫ.tɪˈmaː.toː/

### Adjectiu

ultimātō
* datiu masculí singular de ultimātus
* datiu neutre singular de ultimātus
* ablatiu masculí singular de ultimātus
* ablatiu neutre singular de ultimātus
# ultimatis
## Llatí

   * Pronúncia: /ʊɫ.tɪˈmaː.tiːs/

### Adjectiu

ultimātīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de ultimātus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de ultimātus
# ultimatorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ʊɫ.tɪ.maːˈtoː.rʊm/

### Adjectiu

ultimātōrum
* genitiu masculí plural de ultimātus
* genitiu neutre plural de ultimātus
# ultimatum
## Llatí

   * Pronúncia: /ʊɫ.tɪˈmaː.tʊm/

### Adjectiu

ultimātum
* nominatiu neutre singular de ultimātus
* vocatiu neutre singular de ultimātus
* acusatiu masculí singular de ultimātus
* acusatiu neutre singular de ultimātus

### Verb

ultimātum
* supí acusatiu de ultimō
# ultimatos
## Llatí

   * Pronúncia: /ʊɫ.tɪˈmaː.toːs/

### Adjectiu

ultimātōs
* acusatiu masculí plural de ultimātus
# ultimatus
## Llatí

   * Pronúncia: /ʊɫ.tɪˈmaː.tʊs/
   * Etimologia: Del verb ultimō.

### Adjectiu

ultimātus m., ultimāta f., ultimātum n.
* acabat
* darrer

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | ultimātus | ultimāta | ultimātum | ultimātī | ultimātae | ultimāta |
| Vocatiu | ultimāte | ultimāta | ultimātum | ultimātī | ultimātae | ultimāta |
| Acusatiu | ultimātum | ultimātam | ultimātum | ultimātōs | ultimātās | ultimāta |
| Genitiu | ultimātī | ultimātae | ultimātī | ultimātōrum | ultimātārum | ultimātōrum |
| Datiu | ultimātō | ultimātae | ultimātō | ultimātīs | ultimātīs | ultimātīs |
| Ablatiu | ultimātō | ultimātā | ultimātō | ultimātīs | ultimātīs | ultimātīs |
# ventana
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /benˈta.na/, meridional \beŋˈta.na\
       Americà: alt /benˈta.na/, baix \beŋˈta.na\, austral /benˈta.na/
   * Rimes: -ana
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

ventana f. ‎(plural ventanas)
* finestra

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·ta·na (3)
# ventana enrejada
## Castellà
### Nom

ventana enrejada f.
* (arquitectura) reixada

#### Sinònims

* ventana con reja

### Vegeu també

* ventana enrejada. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# ventalléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.təˈʎe.səm/, balear /vən.təˈʎe.səm/ Occidental: nord-occidental /ben.taˈʎe.sem/ valencià /ven.taˈʎe.sem/, /ben.taˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

ventalléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventallar.
# ventallésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.təˈʎe.səw/, balear /vən.təˈʎe.səw/ Occidental: nord-occidental /ben.taˈʎe.sew/ valencià /ven.taˈʎe.sew/, /ben.taˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

ventallésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventallar.
# ventalléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.təˈʎe.sim/, balear /vən.təˈʎe.sim/ Occidental: nord-occidental /ben.taˈʎe.sim/ valencià /ven.taˈʎe.sim/, /ben.taˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ventalléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventallar.
# ventalléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.təˈʎe.siw/, balear /vən.təˈʎe.siw/ Occidental: nord-occidental /ben.taˈʎe.siw/ valencià /ven.taˈʎe.siw/, /ben.taˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ventalléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventallar.
# ventana con reja
## Castellà
### Nom

ventana con reja f.
* (arquitectura) reixada

#### Sinònims

* ventana enrejada

### Vegeu també

* ventana con reja. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# vengués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəŋˈɡes/, balear /vəŋˈɡes/ Occidental: nord-occidental /beŋˈɡes/ valencià /veŋˈɡes/, /beŋˈɡes/
   * Rimes: -es

### Verb

vengués ‎(infinitiu vendre)
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vendre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vendre.
vengués ‎(infinitiu venir)
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb venir.
* (balear, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb venir.
# vengué
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəŋˈɡe/, balear /vəŋˈɡe/ Occidental: nord-occidental /beŋˈɡe/ valencià /veŋˈɡe/, /beŋˈɡe/
   * Rimes: -e

### Verb

vengué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de vendre.
* (literari, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de venir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·gué (2)
* Anagrama: vengeu
# venguérem
## Català
### Verb

venguérem ‎(infinitiu venir)
* (literari, balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de venir.
venguérem ‎(infinitiu vendre)
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de vendre.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vendre.
# venguésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəŋˈɡe.səw/, balear /vəŋˈɡe.səw/ Occidental: nord-occidental /beŋˈɡe.sew/ valencià /veŋˈɡe.sew/, /beŋˈɡe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

venguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vendre.
# venguéreu
## Català
### Verb

venguéreu ‎(infinitiu venir)
* (literari, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de venir.
venguéreu ‎(infinitiu vendre)
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de vendre.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vendre.
# venguéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəŋˈɡe.səm/, balear /vəŋˈɡe.səm/ Occidental: nord-occidental /beŋˈɡe.sem/ valencià /veŋˈɡe.sem/, /beŋˈɡe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

venguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vendre.
# venguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəŋˈɡe.sim/, balear /vəŋˈɡe.sim/ Occidental: nord-occidental /beŋˈɡe.sim/ valencià /veŋˈɡe.sim/, /beŋˈɡe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

venguéssim ‎(infinitiu vendre)
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vendre.
venguéssim ‎(infinitiu venir)
* (balear, alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb venir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·gués·sim (3)
* Anagrama: vinguéssem
# expandí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əks.pənˈdi/, occidental /eks.panˈdi/
   * Rimes: -i

### Verb

expandí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de expandir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de expandir.

#### Variants

* [1] expandigué
* [2] expandigué

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pan·dí (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeinpx)
* Anagrama: apèndix

## Català antic
### Verb

expandí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de expandir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de expandir
# expandíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əks.pənˈdi.əm/, occidental /eks.panˈdi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

expandíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de expandir.

#### Variants

* expandívem, expandiguévem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pan·dí·em (4)

## Català antic
### Verb

expandíem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de expandir
# expandixos
## Català
### Verb

expandixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb expandir.

#### Variants

* expandixes, expandesques, expandeixis, expandisques, expandesquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pan·di·xos (4)
# expandíau
## Català antic
### Verb

expandíau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de expandir

#### Variants

* expandíats, expandiu
# expandíats
## Català antic
### Verb

expandíats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de expandir

#### Variants

* expandíau, expandiu
# expandíets
## Català antic
### Verb

expandíets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de expandir

#### Variants

* expandíeu
# expandixes
## Català
### Verb

expandixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de expandir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb expandir.

#### Variants

* [1] expandeixes
* [2] expandixos, expandesques, expandeixis, expandisques, expandesquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pan·di·xes (4)
# expandixo
## Català
### Verb

expandixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de expandir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb expandir.

#### Variants

* [1] expandeix, expandeixo, expandesc, expandeixi, expandisc
* [2] expandixa, expandesca, expandeixi, expandisca, expandesqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pan·di·xo (4)
# expandíam
## Català antic
### Verb

expandíam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de expandir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de expandir

#### Variants

* [1] expandim
* [2] expandim
# expandíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əks.pənˈdi.əw/, occidental /eks.panˈdi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

expandíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de expandir.

#### Variants

* expandíveu, expandiguéveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pan·dí·eu (4)

## Català antic
### Verb

expandíeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de expandir

#### Variants

* expandíets
# ventilessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.tiˈɫe.sin/, balear /vən.tiˈɫe.sin/ Occidental: nord-occidental /ben.tiˈɫe.sin/ valencià /ven.tiˈɫe.sin/, /ben.tiˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

ventilessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventilar.
# ventileu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.tiˈɫɛw/ balear /vən.tiˈɫəw/, /vən.tiˈɫɛw/ Occidental: nord-occidental /ben.tiˈɫew/ valencià /ven.tiˈɫew/, /ben.tiˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ventileu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ventilar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ventilar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ventilar.
# ventilàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.tiˈɫa.ɾəm/, balear /vən.tiˈɫa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ben.tiˈɫa.ɾem/ valencià /ven.tiˈɫa.ɾem/, /ben.tiˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ventilàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ventilar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventilar.
# ventilessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.tiˈɫe.sis/, balear /vən.tiˈɫe.sis/ Occidental: nord-occidental /ben.tiˈɫe.sis/ valencià /ven.tiˈɫe.sis/, /ben.tiˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

ventilessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventilar.
# ventilàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.tiˈɫa.ɾəw/, balear /vən.tiˈɫa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ben.tiˈɫa.ɾew/ valencià /ven.tiˈɫa.ɾew/, /ben.tiˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ventilàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ventilar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventilar.
# ventilà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.tiˈɫa/, balear /vən.tiˈɫa/ Occidental: nord-occidental /ben.tiˈɫa/ valencià /ven.tiˈɫa/, /ben.tiˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

ventilà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ventilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·ti·là (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeilntv)
* Anagrames: altiven, valentí
# urria
## Basc
### Nom

urria
* absolutiu definit singular de urri
# urriak
## Basc
### Nom

urriak
* absolutiu definit plural de urri
* ergatiu definit singular de urri
# urreari
## Basc
### Nom

urreari
* datiu definit singular de urre
# urreaz
## Basc
### Nom

urreaz
* instrumental definit singular de urre
# urriarengatik
## Basc
### Nom

urriarengatik
* causal definit singular de urri
# urriarentzat
## Basc
### Nom

urriarentzat
* benefactiu definit singular de urri
# urri
## Basc

   * Pronúncia: /u.ri/
   * Etimologia: Vegeu urril.

### Adjectiu

urri
* escàs, poc

### Nom

urri inan.
* octubre

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
urri
urria
urriak
Ergatiu
urrik
urriak
urriek
Datiu
urriri
urriari
urriei
Genitiu
urriren
urriaren
urrien
Comitatiu
urrirekin
urriarekin
urriekin
Benefactiu
urrirentzat
urriarentzat
urrientzat
Instrumental
urriz
urriaz
urriez
Partitiu
urririk
Prolatiu
urritzat
Causal
urrirengatik
urriarengatik
urriengatik
Locatius
Inessiu
urritan
urrian
urrietan
Ablatiu
urritatik
urritik
urrietatik
Al·latiu
urritara
urrira
urrietara
Terminatiu
urritaraino
urriraino
urrietaraino
Al·l. direcional
urritarantz
urrirantz
urrietarantz
Gen. locatiu
urritako
urriko
urrietako :

#### Relacionats

| Mesos de l’any | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| Basc unificat | urtarril | otsail | martxo | apiril | maiatz | ekain | uztail | abuztu | irail | urri | azaro | abendu |
| Variants | ilbeltz izotzil | barantaila zezeil katail | epail marti | jorrail | lorail orril hostaro | bagil garagarril | garagarril garil | agorril dagonil | buruil agor | urril urrieta lastail bildil | zemendi hazil | lotazil gabonil hotzaro neguil |
# urrian
## Basc
### Nom

urrian
* inessiu definit singular de urri
# urriarekin
## Basc
### Nom

urriarekin
* comitatiu definit singular de urri
# urriaren
## Basc
### Nom

urriaren
* genitiu definit singular de urri
# vespregés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəs.pɾəˈʒes/, balear /vəs.pɾəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /bes.pɾeˈʒes/ valencià /ves.pɾeˈd͡ʒes/, /bes.pɾeˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

vespregés
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesprejar.
# vesprejant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəs.pɾəˈʒan/ balear /vəs.pɾəˈd͡ʒant/, /vəs.pɾəˈʒan/ Occidental: nord-occidental /bes.pɾeˈʒan/ valencià /ves.pɾeˈd͡ʒant/, /bes.pɾeˈd͡ʒan/
   * Rimes: -ant

### Verb

vesprejant
* Gerundi del verb vesprejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·pre·jant (3)
# vespreja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəsˈpɾɛ.ʒə/ balear /vəsˈpɾə.ʒə/, /vəsˈpɾɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /besˈpɾe.ʒa/ valencià /vesˈpɾe.d͡ʒa/, /besˈpɾe.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

vespreja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de vesprejar.
# vesprejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəs.pɾə.ʒəˈɾi.ə/, balear /vəs.pɾə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /bes.pɾe.ʒaˈɾi.a/ valencià /ves.pɾe.d͡ʒaˈɾi.a/, /bes.pɾe.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

vesprejaria
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de vesprejar.
# vesprejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəs.pɾə.ʒəˈɾa/, balear /vəs.pɾə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /bes.pɾe.ʒaˈɾa/ valencià /ves.pɾe.d͡ʒaˈɾa/, /bes.pɾe.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

vesprejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de vesprejar.
# vesprejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəs.pɾəˈʒa/ balear /vəs.pɾəˈd͡ʒa/, /vəs.pɾəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /bes.pɾeˈʒa/ valencià /ves.pɾeˈd͡ʒaɾ/, /bes.pɾeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: vesprejà
   * Etimologia: De vespre i el sufix -ejar, segle XIX.

### Verb

vesprejar intr.
* fer-se fosc

#### Conjugació

Com a verb que designa un fenomen natural és impersonal usat només en tercera persona del singular. Altres temps es podrien usar en sentit metafòric o per personificació fictícia.
Paradigmes de flexió: vesprejo, vespreja, vespregem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* envesprir

#### Traduccions

* Castellà: anochecer $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·pre·jar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# vesprejara
## Català
### Verb

vesprejara
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesprejar.
# estigmatitzava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tiɡ.mə.tiˈd͡za.βə/, balear /əs.tiɡ.mə.tiˈd͡za.və/ Occidental: nord-occidental /es.tiɡ.ma.tiˈd͡za.βa/ valencià /es.tiɡ.ma.tiˈza.va/, /es.tiɡ.ma.tiˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

estigmatitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estigmatitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estigmatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tig·ma·tit·za·va (6)
# estigmatitze
## Català
### Verb

estigmatitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estigmatitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estigmatitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estigmatitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estigmatitzar.

#### Variants

* [1] estigmatitzo, estigmatitzi, estigmatitz
* [2] estigmatitzi
* [3] estigmatitzi
* [4] estigmatitzi

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tig·ma·tit·ze (5)
# estigmatitzem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tiɡ.mə.tiˈd͡zɛm/ balear /əs.tiɡ.mə.tiˈd͡zəm/, /əs.tiɡ.mə.tiˈd͡zɛm/ Occidental: nord-occidental /es.tiɡ.ma.tiˈd͡zem/, valencià /es.tiɡ.ma.tiˈzem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

estigmatitzem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de estigmatitzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb estigmatitzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb estigmatitzar.

#### Variants

* [1] estigmatitzam

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tig·ma·tit·zem (5)
# estigmatitzat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tiɡ.mə.tiˈd͡zat/ Occidental: nord-occidental /es.tiɡ.ma.tiˈd͡zat/, valencià /es.tiɡ.ma.tiˈzat/
   * Rimes: -at

### Verb

estigmatitzat
* Participi masculí singular del verb estigmatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tig·ma·tit·zat (5)
# estigmatitzats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tiɡ.mə.tiˈd͡zats/ Occidental: nord-occidental /es.tiɡ.ma.tiˈd͡zats/, valencià /es.tiɡ.ma.tiˈzats/
   * Rimes: -ats

### Verb

estigmatitzats
* Participi masculí plural del verb estigmatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tig·ma·tit·zats (5)