OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# agarbonam
## Català
### Verb

agarbonam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agarbonar.
# agarbonaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣər.buˈna.ɾən/ balear /ə.ɣəɾ.boˈna.ɾən/, /ə.ɣər.buˈna.ɾən/ Occidental: /a.ɣaɾ.boˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

agarbonaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agarbonar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbonar.
# agarbonaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣər.bu.nəˈɾan/ balear /ə.ɣəɾ.bo.nəˈɾan/, /ə.ɣər.bu.nəˈɾan/ Occidental: /a.ɣaɾ.bo.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agarbonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agarbonar.
# agraneguéssou
## Català
### Verb

agraneguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agranar.
# agrane
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾa.nə/, occidental /aˈɣɾa.ne/
   * Rimes: -ane

### Verb

agrane
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agranar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agranar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agranar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ne (3)
* Anagrames: arenga, arengà, negara, negarà
# agraneguéssom
## Català
### Verb

agraneguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agranar.
# agraneguessa
## Català
### Verb

agraneguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agranar.
# agraneguesses
## Català
### Verb

agraneguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agranar.
# agranegués
## Català
### Verb

agranegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agranar.
# agranem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾəˈnɛm/ balear /ə.ɣɾəˈnəm/, /ə.ɣɾəˈnɛm/ Occidental: /a.ɣɾaˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

agranem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agranar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agranar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb agranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·nem (3)
* Anagrames: agerman, agramen, amargèn, arengam, germana, manegar, margena, margenà
# agranegueu
## Català
### Verb

agranegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agranar.
# agraneguem
## Català
### Verb

agraneguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ne·guem (4)
* Anagrama: amarguegen
# agraneguessen
## Català
### Verb

agraneguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agranar.
# alleugerau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ə.ʎəw.ʒəˈɾaw/, alguerès /a.ʎaw.d͡ʒaˈɾaw/
   * Rimes: -aw
   * Parònim: alleugera-ho

### Verb

alleugerau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alleugerar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alleugerar.

#### Variants

* alleugereu
# alleugerava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəw.ʒəˈɾa.βə/, balear /ə.ʎəw.ʒəˈɾa.və/ Occidental: /a.ʎew.d͡ʒeˈɾa.βa/, /a.ʎew.d͡ʒeˈɾa.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

alleugerava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alleugerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de alleugerar.

#### Sinònims

* alleugeria
# alleugeravi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒəˈɾa.βi/

### Verb

alleugeravi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alleugerar.
    Forma septentrional per [jo] alleugerava.
# alleugeravo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒəˈɾa.βu/, nord-occidental /a.ʎew.ʒeˈɾa.βo/

### Verb

alleugeravo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alleugerar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] alleugeràveu.
# alleugerat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒəˈɾat/, occidental /a.ʎew.d͡ʒeˈɾat/
   * Rimes: -at
   * Parònim: alleugera't

### Verb

alleugerat
* Participi masculí singular del verb alleugerar.

#### Sinònims

* alleuregit

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lleu·ge·rat (4)
* Anagrames: agulletera, taral·legeu
# alleugeraven
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒəˈɾa.βən/, /ə.ʎəw.ʒəˈɾa.vən/, occidental /a.ʎew.ʒeˈɾa.βen/, /a.ʎew.d͡ʒeˈɾa.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

alleugeraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de alleugerar.

#### Sinònims

* alleugerien
# alleugerassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒəˈɾa.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

alleugerassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alleugerar.
    [Ells/elles/vostès] alleugeressin, alleugeressen, alleugerassen, alleugerassin o alleugeraren.

#### Sinònims

* alleugerissin
# alleugerassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒəˈɾa.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

alleugerassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alleugerar.
    [Tu] alleugeressis, alleugeresses, alleugerasses, alleugerassis o alleugerares.

#### Sinònims

* alleugerissis
# alleugeraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəw.ʒəˈɾa.βəs/, balear /ə.ʎəw.ʒəˈɾa.vəs/ Occidental: /a.ʎew.ʒeˈɾa.βes/, /a.ʎew.d͡ʒeˈɾa.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

alleugeraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alleugerar.

#### Sinònims

* alleugeries

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lleu·ge·ra·ves (5)
* Anagrama: esgavellareu
# alforrà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.fuˈra/ balear /əɫ.foˈra/, /əɫ.fuˈra/ Occidental: /aɫ.foˈra/
   * Rimes: -a

### Verb

alforrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de alforrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·for·rà (3)
* Anagrama: aflorar
# alforràreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.fuˈra.ɾəw/ balear /əɫ.foˈra.ɾəw/, /əɫ.fuˈra.ɾəw/ Occidental: /aɫ.foˈra.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

alforràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de alforrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alforrar.
# alforràssem
## Català
### Verb

alforràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alforrar.
# alforràsseu
## Català
### Verb

alforràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alforrar.
# alforrin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈfɔ.rin/, occidental /aɫˈfo.rin/
   * Rimes: -orin

### Verb

alforrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alforrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb alforrar.

### Miscel·lània

* Anagrama: floriran
# alforris
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈfɔ.ris/, occidental /aɫˈfo.ris/
   * Rimes: -oris

### Verb

alforris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alforrar.

### Miscel·lània

* Anagrama: floriràs
# alforro
## Català
### Verb

alforro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alforrar.
# alforràrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.fuˈra.ɾəm/ balear /əɫ.foˈra.ɾəm/, /əɫ.fuˈra.ɾəm/ Occidental: /aɫ.foˈra.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

alforràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de alforrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alforrar.
# alforràs
## Català
### Verb

alforràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alforrar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alforrar.
# alforri
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈfɔ.ri/, occidental /aɫˈfo.ri/
   * Rimes: -ori

### Verb

alforri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alforrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alforrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alforrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alforrar.

### Miscel·lània

* Anagrames: florira, florirà
# agurretako
## Basc
### Nom

agurretako
* genitiu locatiu indefinit de agur
* genitiu locatiu definit plural de agur
# agurretatik
## Basc
### Nom

agurretatik
* ablatiu indefinit de agur
* ablatiu definit plural de agur
# agurretik
## Basc
### Nom

agurretik
* ablatiu definit singular de agur
# agurrera
## Basc
### Nom

agurrera
* al·latiu definit singular de agur
# agurreraino
## Basc
### Nom

agurreraino
* terminatiu definit singular de agur
# agurrerantz
## Basc
### Nom

agurrerantz
* al·latiu direccional definit singular de agur
# agurretaraino
## Basc
### Nom

agurretaraino
* terminatiu indefinit de agur
* terminatiu definit plural de agur
# agurretara
## Basc
### Nom

agurretara
* al·latiu definit plural de agur
* al·latiu indefinit de agur
# agurretarantz
## Basc
### Nom

agurretarantz
* al·latiu direccional definit plural de agur
* al·latiu direccional indefinit de agur
# agurretan
## Basc
### Nom

agurretan
* inessiu definit plural de agur
* inessiu indefinit de agur
# aliantzentzat
## Basc
### Nom

aliantzentzat
* benefactiu definit plural de aliantza
# aliantzetara
## Basc
### Nom

aliantzetara
* al·latiu definit plural de aliantza
# aliantzengatik
## Basc
### Nom

aliantzengatik
* causal definit plural de aliantza
# aliantzetatik
## Basc
### Nom

aliantzetatik
* ablatiu definit plural de aliantza
# aliantzez
## Basc
### Nom

aliantzez
* instrumental definit plural de aliantza
# aliantzen
## Basc
### Nom

aliantzen
* genitiu definit plural de aliantza
# aliantzetako
## Basc
### Nom

aliantzetako
* genitiu locatiu definit plural de aliantza
# aliantzetaraino
## Basc
### Nom

aliantzetaraino
* terminatiu definit plural de aliantza
# aliantzetarantz
## Basc
### Nom

aliantzetarantz
* al·latiu direccional definit plural de aliantza
# aliantzetan
## Basc
### Nom

aliantzetan
* inessiu definit plural de aliantza
# aitonenganako
## Basc
### Nom

aitonenganako
* genitiu locatiu definit plural de aitona
# aitonen
## Basc
### Nom

aitonen
* genitiu definit plural de aitona
# aitonenganaino
## Basc
### Nom

aitonenganaino
* terminatiu definit plural de aitona
# aitonenganantz
## Basc
### Nom

aitonenganantz
* al·latiu direccional definit plural de aitona
# aitonei
## Basc
### Nom

aitonei
* datiu definit plural de aitona
# aitonengan
## Basc
### Nom

aitonengan
* inessiu definit plural de aitona
# aitonengana
## Basc
### Nom

aitonengana
* al·latiu definit plural de aitona
# aitonek
## Basc
### Nom

aitonek
* ergatiu definit plural de aitona
# aitonekin
## Basc
### Nom

aitonekin
* comitatiu definit plural de aitona
# aitonengandik
## Basc
### Nom

aitonengandik
* ablatiu definit plural de aitona
# alquenés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kəˈnes/, occidental /aɫ.keˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

alquenés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquenar.
# alquenàs
## Català
### Verb

alquenàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquenar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquenar.
# alquenàsseu
## Català
### Verb

alquenàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquenar.
# alquenàssem
## Català
### Verb

alquenàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquenar.
# alquenàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.kəˈna.βəw/, balear /əɫ.kəˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /aɫ.keˈna.βew/ valencià /aɫ.keˈna.vew/, /aɫ.keˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

alquenàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alquenar.
# alquenéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kəˈne.səm/, occidental /aɫ.keˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

alquenéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquenar.
# alquenàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kəˈna.ɾəw/, occidental /aɫ.keˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

alquenàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de alquenar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquenar.
# alquenàssim
## Català
### Verb

alquenàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquenar.
# alquenàssiu
## Català
### Verb

alquenàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquenar.
# akana
## Romaní

   * Etimologia: Potser del persa اکنون ‎(aknun).

### Adverbi

akana
* ara

### Vegeu també

* Cizmich, Perseo; Adiego, Ignasi-Xavier. Rromani ćhib - Diccionari romaní-català / català-romaní. Círculo Rojo, 2022. ISBN 978-84-1155-225-7.
* Vekerdi, József. Dictionary of Gypsy Dialects in Hungary. Budapest: Terebess Kiadó, 2000.
# akane
## Romanès
### Nom

akane
* vocatiu singular de akan
# akanului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

akanului
* genitiu i datiu definit singular de akan
# akademion
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ka.deˈmi.on/

### Nom

akademion
* acusatiu de akademio
# akajou
## Crioll de Guadeloupe
### Nom

akajou
* Bot. (Cedrela mexicana M. J. Roem.).

### Vegeu també

* Vilayleck, Elisabeth. Ethnobotanique et médecine traditionnelle créoles, 2002. Matoury: Ibis Rouge, 123. ISBN 2-84450-134-6.
# akaparas
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.kaˈpa.ras/

### Verb

akaparas
* present de akapari
# akapari
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.kaˈpa.ri/
   * Àudio: França

### Verb

akapari ‎(present akaparas, passat akaparis, futur akaparos, condicional akaparus, volitiu akaparu)
* acaparar
# akan
## Francès

   * Pronúncia: /a.kɑ̃/

### Adjectiu

akan inv. inv.
* àkan

### Nom

akan m. ‎(incomptable)
* àkan (llengua)

## Romanès
### Nom

akan n. ‎(sense plural)
* àkan (llengua)

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | akan | akanul | | - | - |
| Genitiu-datiu | (unui) | akan | akanului | | - | - |
| Vocatiu | | akanule, akane | akanule, akane | | - | - |
# akanul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

akanul
* nominatiu i acusatiu definit singular de akan
# akanule
## Romanès
### Nom

akanule
* vocatiu singular de akan
# akueduktura
## Basc
### Nom

akueduktura
* al·latiu definit singular de akueduktu
# akuedukturaino
## Basc
### Nom

akuedukturaino
* terminatiu definit singular de akueduktu
# akuedukturantz
## Basc
### Nom

akuedukturantz
* al·latiu direccional definit singular de akueduktu
# akueduktuk
## Basc
### Nom

akueduktuk
* ergatiu indefinit de akueduktu
# akuedukturengatik
## Basc
### Nom

akuedukturengatik
* causal indefinit de akueduktu
# akuedukturi
## Basc
### Nom

akuedukturi
* datiu indefinit de akueduktu
# akuedukturekin
## Basc
### Nom

akuedukturekin
* comitatiu indefinit de akueduktu
# akuedukturentzat
## Basc
### Nom

akuedukturentzat
* benefactiu indefinit de akueduktu
# akueduktuko
## Basc
### Nom

akueduktuko
* genitiu locatiu definit singular de akueduktu
# akuedukturen
## Basc
### Nom

akuedukturen
* genitiu indefinit de akueduktu
# al·lucinassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈna.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

al·lucinassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Tu] al·lucinessis, al·lucinesses, al·lucinasses, al·lucinassis o al·lucinares.
# al·lucinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.siˈna.βə/, balear /əɫ.ɫu.siˈna.və/ Occidental: /aɫ.ɫu.siˈna.βa/, /aɫ.ɫu.siˈna.va/
   * Rimes: -aba

### Verb

al·lucinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de al·lucinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de al·lucinar.

#### Sinònims

* al·lucinavi, al·lucinaia, formes col·loquials.
# al·lucinaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.siˈna.βən/, balear /əɫ.ɫu.siˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɫu.siˈna.βen/, valencià /aɫ.ɫu.siˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

al·lucinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de al·lucinar.

#### Sinònims

* al·lucinaien, forma col·loquial.
# al·lucinavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈna.βi/

### Verb

al·lucinavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de al·lucinar.
    Forma septentrional per [jo] al·lucinava.
# al·lucinassin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.siˈna.sin/, /ə.ɫu.siˈna.sin/ balear /əɫ.ɫu.siˈna.sin/ Occidental: /aɫ.ɫu.siˈna.sin/, /a.ɫu.siˈna.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

al·lucinassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.

#### Variants

* al·lucinessin, al·lucinessen, al·lucinassen, al·lucinaren
# al·lucinau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /əɫ.ɫu.siˈnaw/, alguerès /al.ɫu.siˈnaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

al·lucinau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de al·lucinar.
    [Vosaltres/vós] al·lucineu o al·lucinau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb al·lucinar.
    Al·lucineu o al·lucinau [vosaltres/vós].
# al·lucinaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.siˈna.βəs/, balear /əɫ.ɫu.siˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɫu.siˈna.βes/, valencià /aɫ.ɫu.siˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

al·lucinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de al·lucinar.

#### Sinònims

* al·lucinaies, forma col·loquial.
# al·lucinavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈna.βu/, nord-occidental /aɫ.ɫu.siˈna.βo/

### Verb

al·lucinavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de al·lucinar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] al·lucinàveu.
# alçuréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.suˈɾe.siw/, occidental /aɫ.suˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

alçuréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçurar-se.
# alçàrets
## Català antic
### Verb

alçàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de alçar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de alçar
# alçuréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.suˈɾe.sim/, occidental /aɫ.suˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

alçuréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçurar-se.
# alçàieu
## Català
### Verb

alçàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alçar.
# alçàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈsa.ɾəw/, occidental /aɫˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

alçàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de alçar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçar.

## Català antic
### Verb

alçàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de alçar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de alçar
# alçurí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.suˈɾi/, occidental /aɫ.suˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

alçurí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de alçurar-se.
# alçà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈsa/, occidental /aɫˈsa/
   * Rimes: -a

### Verb

alçà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de alçar.

## Català antic
### Verb

alçà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de alçar
# alçàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈsa.ɾəm/, occidental /aɫˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

alçàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de alçar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçar.

## Català antic
### Verb

alçàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de alçar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de alçar
# alçària
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈsa.ɾi.ə/, occidental /aɫˈsa.ɾi.a/
   * Rimes: -aɾia
   * Etimologia: Combinació de alçada i altària, segle XV.

### Nom

alçària f. ‎(plural alçàries)
* Dimensió vertical d’un objecte.
    Aquest quadre fa vint-i-un centímetres d’alçària.

#### Sinònims

* altària (obsolet)
* alçada (especialment persones o animals), estatura (persones), talla (persones o animals)
* altura (geometria, des del terra), desnivell

#### Traduccions

* Alemany: Höhe $^{(de)}$ f.
* Anglès: height $^{(en)}$
* Castellà: altura $^{(es)}$
* Esperanto: alteco $^{(eo)}$
* Francès: hauteur $^{(fr)}$
* Gallec: altura $^{(gl)}$ f.
* Occità: nautor $^{(oc)}$ f.
* Portuguès: altura $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·çà·ri·a (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# altificaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ti.fi.kəˈɾi.əs/, occidental /aɫ.ti.fi.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

altificaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de altificar.
# altificarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ti.fi.kəˈɾa/, occidental /aɫ.ti.fi.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

altificarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de altificar.
# altificara
## Català
### Verb

altificara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.
# altificaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ti.fiˈka.ɾən/, occidental /aɫ.ti.fiˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

altificaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de altificar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.

### Miscel·lània

* Anagrama: felicitaran
# altificaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ti.fi.kəˈɾi.ə/, occidental /aɫ.ti.fi.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

altificaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de altificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de altificar.
# altificareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ti.fi.kəˈɾɛw/ balear /əɫ.ti.fi.kəˈɾəw/, /əɫ.ti.fi.kəˈɾɛw/ Occidental: /aɫ.ti.fi.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

altificareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de altificar.
# altificarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ti.fi.kəˈɾi.ən/, occidental /aɫ.ti.fi.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

altificarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de altificar.
# altificaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ti.fi.kəˈɾan/, occidental /aɫ.ti.fi.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

altificaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de altificar.