OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# amainem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məjˈnɛm/, occidental /a.majˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

amainem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amainar.
    [Nosaltres] amainem o amainam.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amainar.
    [Que nosaltres] amainem.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb amainar.
    Amainem [nosaltres].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mai·nem (3)
* Anagrames: amaníem, mamaien, manàiem
# amainessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məjˈne.sin/, occidental /a.majˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

amainessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amainar.
    [Ells/elles/vostès] amainessin, amainessen, amainassen, amainassin o amainaren.
# amaineu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məjˈnɛw/, occidental /a.majˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amaineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amainar.
    [Vosaltres/vós] amaineu o amainau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amainar.
    [Que vosaltres/vós] amaineu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amainar.
    Amaineu o amainau [vosaltres/vós].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mai·neu (3)
* Anagrames: amaníeu, manàieu
# amaine
## Català

   * Pronúncia: occidental /aˈmaj.ne/

### Verb

amaine
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amainar.
    Forma valenciana: [jo] amaino, amaine, amaín o amaini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amainar.
    [Que jo] amaini o amaine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amainar.
    [Que ell/ella/vostè] amaini o amaine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amainar.
    Amaini o amaine [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mai·ne (3)
* Anagrames: anàiem, anèmia, menaia
# amainessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məjˈne.sən/, occidental /a.majˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

amainessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amainar.
    [Ells/elles/vostès] amainessin, amainessen, amainassen, amainassin o amainaren.
# amainessi
## Català
### Verb

amainessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amainar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amainar.
# amainessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məjˈne.sis/, occidental /a.majˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

amainessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amainar.
    [Tu] amainessis, amainesses, amainasses, amainassis o amainares.
# amainen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmaj.nən/, occidental /aˈmaj.nen/

### Verb

amainen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amainar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amainar.
    [Que ells/elles/vostès] amainin o amainen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amainar.
    Amainin o amainen [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mai·nen (3)
* Anagrames: amanien, manaien
# amaines
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmaj.nəs/, occidental /aˈmaj.nes/
   * Rimes: -ajnes

### Verb

amaines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de amainar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amainar.
    [Que tu] amainis o amaines; [tu] no amainis o amaines.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mai·nes (3)
* Anagrames: amanies, amnèsia, manaies
# amainesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məjˈne.səs/, occidental /a.majˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

amainesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amainar.
    [Tu] amainessis, amainesses, amainasses, amainassis o amainares.
# tan certes com la claror de dia
## Català
### Adjectiu

tan certes com la claror de dia f. pl.
* Forma plural de tan certa com la claror de dia.
# tan certes com que el sol ha sortit
## Català
### Adjectiu

tan certes com que el sol ha sortit f. pl.
* Forma plural de tan certa com que el sol ha sortit.
# tan certes com s'ha dit missa avui
## Català
### Adjectiu

tan certes com s'ha dit missa avui f. pl.
* Forma plural de tan certa com s'ha dit missa avui.
# tan certa com que el sol ha sortit
## Català
### Adjectiu

tan certa com que el sol ha sortit f. ‎(plural tan certes com que el sol ha sortit)
* Forma femenina de tan cert com que el sol ha sortit.
# tan certa com s'ha dit missa avui
## Català
### Adjectiu

tan certa com s'ha dit missa avui f. ‎(plural tan certes com s'ha dit missa avui)
* Forma femenina de tan cert com s'ha dit missa avui.
# tan certes com ara plouen figues
## Català
### Adjectiu

tan certes com ara plouen figues f. pl.
* Forma plural de tan.
# tan certes com ara és de dia
## Català
### Adjectiu

tan certes com ara és de dia f. pl.
* Forma plural de tan certa com ara és de dia.
# tan certes com la llum
## Català
### Adjectiu

tan certes com la llum f. pl.
* Forma plural de tan certa com la llum.
# tan certes com el sol
## Català
### Adjectiu

tan certes com el sol f. pl.
* Forma plural de tan certa com el sol.
# tan certs com ara plouen figues
## Català
### Adjectiu

tan certs com ara plouen figues m. pl.
* Forma plural de tan cert com ara plouen figues.
# sub-
## Català

   * Etimologia: Del llatí sub-.

### Prefix

sub-
* En un nivell inferior, en menor grau.
    subdividir, subestimar

#### Derivats
## Llatí

   * Etimologia: De la preposició sub.

### Prefix

sub-
* Per sota
    submittō, sublica

#### Variants

* suc- (segguit de c)
* suf- (seguit de f)
* sug- (seguit de g)
* sup- (seguit de p)
* sur- (seguit de r)
* su- (seguit de sp)

#### Antònims

* super-
# sub-Saharan
## Anglès
### Adjectiu

sub-Saharan ‎(no comparable)
* subsaharià
# subaffittai
## Italià
### Verb

subaffittai
* primera persona singular (io) del passat de subaffittare
# subaffittammo
## Italià
### Verb

subaffittammo
* primera persona plural (noi) del passat de subaffittare
# sub
## Llatí

   * Etimologia: Del protoitàlic *supo, derivat de l'indoeuropeu *upo.

### Preposició

sub
* (amb ablatiu) a sota, per baix de,
* (amb ablatiu) darrere
* (amb ablatiu) entre, mentrestant
* (amb ablatiu) pels volts de
* (amb acusatiu) des de sota
* (amb acusatiu) fins a, anteriorment

#### Derivats

* subter
* subtus
* summus
* supīnus

#### Relacionats

* a, ab, ante, apud, con, contra, de, desde, detra, ex, extra, in, infra, inter, intra, per, post, preter, pro, re, salvo, sin, super, sur, trans, ultra, verso, via
# suaḥili
## Asturià
### Nom

suaḥili
* suahili
# subaffitta
## Italià
### Verb

subaffitta
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de subaffittare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de subaffittare
# subaffittando
## Italià
### Verb

subaffittando
* gerundi de subaffittare
# suañar
## Asturià

   * Pronúncia: /swaˈɲaɾ/
   * Etimologia: Del llatí somniāre.

### Verb

suañar
* somniar

#### Variants

* soñar

#### Relacionats

* suañu
* imaxinar

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionariu de la Llingua Asturiana sobre suañar
# subacute
## Anglès
### Adjectiu

subacute ‎(comparatiu more subacute, superlatiu most subacute)
* (Patologia) subagut

### Vegeu també

* subacute. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# temptejaran
## Català
### Verb

temptejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de temptejar.
# temptejaren
## Català
### Verb

temptejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de temptejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb temptejar.
# temptejaria
## Català
### Verb

temptejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de temptejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de temptejar.
# temptejarien
## Català
### Verb

temptejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de temptejar.
# temptejara
## Català
### Verb

temptejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb temptejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb temptejar.
# temptejares
## Català
### Verb

temptejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de temptejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb temptejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: temp·te·ja·res (4)
* Anagrama: tempestejar
# temptejaries
## Català
### Verb

temptejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de temptejar.
# temptejareu
## Català
### Verb

temptejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de temptejar.
# temptejarà
## Català
### Verb

temptejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de temptejar.
# tenyiran
## Català
### Verb

tenyiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de tenyir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·nyi·ran (3)
* Anagrames: renyinat, tinyaren
# tenyiren
## Català
### Verb

tenyiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de tenyir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tenyir.
# tenyiriven
## Català
### Verb

tenyiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de tenyir.
# tenyirien
## Català
### Verb

tenyirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de tenyir.
# tenyires
## Català
### Verb

tenyires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de tenyir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tenyir.

### Miscel·lània

* Anagrames: estrenyi, estrenyí
# tenyireu
## Català
### Verb

tenyireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de tenyir.
# tenyiria
## Català
### Verb

tenyiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de tenyir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de tenyir.
# tenyiries
## Català
### Verb

tenyiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de tenyir.
# tenyiriva
## Català
### Verb

tenyiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de tenyir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de tenyir.
# teoritzeguessa
## Català
### Verb

teoritzeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb teoritzar.
# teoritzeguessen
## Català
### Verb

teoritzeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb teoritzar.
# teoritzeguéssou
## Català
### Verb

teoritzeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb teoritzar.
# teoritzeguesses
## Català
### Verb

teoritzeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb teoritzar.
# teoritzegueu
## Català
### Verb

teoritzegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb teoritzar.
# teoritzegués
## Català
### Verb

teoritzegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb teoritzar.
# teoritzen
## Català
### Verb

teoritzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de teoritzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb teoritzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb teoritzar.
# teoritzeguéssom
## Català
### Verb

teoritzeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb teoritzar.
# teoritzem
## Català
### Verb

teoritzem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de teoritzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb teoritzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb teoritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·o·rit·zem (4)
* Anagrama: meteoritz
# teoritzes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tə.uˈɾi.d͡zəs/ balear /tə.oˈɾi.d͡zəs/, /tə.uˈɾi.d͡zəs/ Occidental: nord-occidental /te.oˈɾi.d͡zes/, valencià /te.oˈɾi.zes/
   * Rimes: -idzes

### Verb

teoritzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de teoritzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb teoritzar.
# tartamudesa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tər.tə.muˈðɛ.zə/ balear /təɾ.tə.muˈðə.zə/, /tər.tə.muˈðɛ.zə/ Occidental: /taɾ.ta.muˈðe.za/
   * Rimes: -ɛza
   * Etimologia: De tartamut i el sufix -esa.

### Nom

tartamudesa f. ‎(plural tartamudeses)
* quequesa

### Miscel·lània

* Síl·labes: tar·ta·mu·de·sa (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* tartamudesa. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# tartamut
## Català

   * Pronúncia: oriental /tər.təˈmut/, occidental /taɾ.taˈmut/
   * Rimes: -ut
   * Etimologia: D’un radical onomatopeic i mut, segle XIV.

### Adjectiu

tartamut m. ‎(femení tartamuda, plural masculí tartamuts, plural femení tartamudes)
* Que parla amb repeticions i interrupcions involuntàries.

#### Sinònims

* quec, botillós, botitjós, farfallós

#### Traduccions

* Anglès: stuttering $^{(en)}$
* Castellà: tartamudo $^{(es)}$
* Francès: bègue $^{(fr)}$
* Italià: balbuziente $^{(it)}$

### Nom

tartamut m. ‎(plural tartamuts, femení tartamuda)
* Persona que tartamudeja.

#### Traduccions

* Anglès: stutter $^{(en)}$
* Castellà: tartamudo $^{(es)}$
* Francès: bègue $^{(fr)}$
* Italià: balbuziente $^{(it)}$
* Occità: quèc $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tar·ta·mut (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# tartaric acid
## Anglès
### Nom

tartaric acid ‎(plural tartaric acids)
* àcid tartàric

### Vegeu també

* tartaric acid. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# tartamudez
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \taɾ.ta.muˈðeθ\, meridional \taɾ.ta.muˈðeh\
       Americà: alt /taɾ.t(a).muˈdes/, baix \taɾ.ta.muˈðeh\, austral \taɾ.ta.muˈðes\
   * Rimes: -eθ

### Nom

tartamudez f. ‎(plural tartamudeces)
* quequesa

### Miscel·lània

* Síl·labes: tar·ta·mu·dez (4)

### Vegeu també

* tartamudez. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# tartanes
## Català
### Nom

tartanes f. pl.
* Forma plural de tartana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tar·ta·nes (3)
* Anagrames: enartats, netastra, tastaren, testaran
# tartaric acids
## Anglès
### Nom

tartaric acids
* forma plural de tartaric acid
# anodizacions
## Occità

   * Pronúncia: /a.nu.di.zaˈsjus/

### Nom

anodizacions f. pl.
* forma plural de anodizacion
# anodizacion
## Occità

   * Pronúncia: /a.nu.ði.zaˈsju/

### Nom

anodizacion f. ‎(plural anodizacions)
* anodització
# anodizaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.no.ði.θaˈθjo.nes\, meridional \a.no.ði.θaˈθjo.neh\
       Americà: alt /a.no.di.s(a)ˈsjo.nes/, baix \a.no.ði.saˈsjo.neh\, austral \a.no.ði.saˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

anodizaciones f. pl.
* forma plural de anodización
# anodización
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.no.ði.θaˈθjon\, meridional \a.no.ði.θaˈθjoŋ\
       Americà: alt /a.no.di.s(a)ˈsjon/, baix \a.no.ði.saˈsjoŋ\, austral \a.no.ði.saˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

anodización f. ‎(plural anodizaciones)
* anodització

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·no·di·za·ción (5)
# anorreessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.rəˈe.sis/ balear /ə.no.rəˈe.sis/, /ə.nu.rəˈe.sis/ Occidental: /a.no.reˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

anorreessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anorrear.
# anorreaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.reˈa.βən/ balear /ə.no.reˈa.vən/, /ə.nu.reˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.no.reˈa.βen/ valencià /a.no.reˈa.ven/, /a.no.reˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

anorreaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de anorrear.
# anorreessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.rəˈe.sən/ balear /ə.no.rəˈe.sən/, /ə.nu.rəˈe.sən/ Occidental: /a.no.reˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

anorreessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anorrear.
# anorree
## Català
### Verb

anorree
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anorrear.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb anorrear.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb anorrear.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb anorrear.
# anorreen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nuˈrɛ.ən/ balear /ə.noˈrə.ən/, /ə.nuˈrɛ.ən/ Occidental: /a.noˈre.en/

### Verb

anorreen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de anorrear.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb anorrear.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb anorrear.
# anorreesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.rəˈe.səs/ balear /ə.no.rəˈe.səs/, /ə.nu.rəˈe.səs/ Occidental: /a.no.reˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

anorreesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anorrear.
# anorreaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.reˈa.βəs/ balear /ə.no.reˈa.vəs/, /ə.nu.reˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.no.reˈa.βes/ valencià /a.no.reˈa.ves/, /a.no.reˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

anorreaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de anorrear.
# tengueríeu
## Català
### Verb

tengueríeu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de tenir.
# tengueriven
## Català
### Verb

tengueriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de tenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ten·gue·ri·ven (4)
* Anagrama: intervengué
# tengueré
## Català
### Verb

tengueré
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del futur de tenir.
# tengueríveu
## Català
### Verb

tengueríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de tenir.
# tengueriva
## Català
### Verb

tengueriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de tenir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de tenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ten·gue·ri·va (4)
* Anagrames: entrigàveu, integràveu, traigueven
# tenguerives
## Català
### Verb

tenguerives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de tenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ten·gue·ri·ves (4)
* Anagrama: vestigueren
# tenguerà
## Català
### Verb

tenguerà
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de tenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ten·gue·rà (3)
* Anagrames: argenteu, atreguen, reganteu
# tengueràs
## Català
### Verb

tengueràs
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del futur de tenir.

### Miscel·lània

* Anagrama: guanteres
# ambiția
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

ambiția
* nominatiu i acusatiu definit singular de ambiție
# ambivamo
## Italià
### Verb

ambivamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de ambire
# ambivano
## Italià
### Verb

ambivano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de ambire
# ambiziosamente
## Italià

   * Pronúncia: /am.bitˌt͡sjo.saˈmen.te/
   * Etimologia: De ambizioso i el sufix -mente.

### Adverbi

ambiziosamente
* ambiciosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·zio·sa·mén·te (6)
# ambivalència
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.βəˈɫɛn.si.ə/, balear /əm.bi.vəˈɫɛn.si.ə/ Occidental: nord-occidental /am.bi.βaˈɫɛn.si.a/ valencià /am.bi.vaˈɫɛn.si.a/, /am.bi.βaˈɫɛn.si.a/
   * Rimes: -ɛnsia
   * Etimologia: De ambivalent i el sufix -ència.

### Nom

ambivalència f. ‎(plural ambivalències)
* Presència de valoracions o sentiments oposats.

#### Traduccions

* Anglès: ambivalence $^{(en)}$
* Basc: anbibalentzia $^{(eu)}$
* Castellà: ambivalencia $^{(es)}$ f.
* Francès: ambivalence $^{(fr)}$
* Italià: ambivalenza $^{(it)}$
* Romanès: ambivalență $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·va·lèn·ci·a (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# ambivo
## Italià
### Verb

ambivo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de ambire
# ambivi
## Italià
### Verb

ambivi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ambire

## Llatí

   * Pronúncia: /amˈbiː.wiː/

### Verb

ambīvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de ambiō
# ambiție
## Romanès
### Nom

ambiție f. ‎(plural ambiții)
* ambició

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | ambiție | ambiția | (niște) | ambiții | ambițiile |
| Genitiu-datiu | (unei) | ambiții | ambiției | (unor) | ambiții | ambițiilor |
| Vocatiu | | ambiție | ambiție | | ambiții | ambiții |
# ambivate
## Italià
### Verb

ambivate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de ambire
# tirs en safata
## Català
### Nom

tirs en safata m. pl.
* Forma plural de tir en safata.
# tirs en suspension
## Francès
### Nom

tirs en suspension m. pl.
* forma plural de tir en suspension
# tirs estàtics
## Català
### Nom

tirs estàtics m. pl.
* Forma plural de tir estàtic.
# tirs directes
## Català
### Nom

tirs directes m. pl.
* Forma plural de tir directe.

## Francès
### Nom

tirs directes m. pl.
* forma plural de tir directe
# tirs en appui
## Francès
### Nom

tirs en appui m. pl.
* forma plural de tir en appui
# tirs en ciseaux
## Francès
### Nom

tirs en ciseaux m. pl.
* forma plural de tir en ciseaux
# tirs en extension
## Francès
### Nom

tirs en extension m. pl.
* forma plural de tir en extension
# tirs en plongeant
## Francès
### Nom

tirs en plongeant m. pl.
* forma plural de tir en plongeant
# tirs du poignet
## Francès
### Nom

tirs du poignet m. pl.
* forma plural de tir du poignet
# tirs déposés
## Francès
### Nom

tirs déposés m. pl.
* forma plural de tir déposé
# suéssiu
## Català

   * Pronúncia: /suˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

suéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb suar.

#### Variants

* sueguéssou, suésseu, suàssiu, suàsseu, suàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·és·siu (3)
* Anagrama: uséssiu
# suésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /suˈe.səw/, occidental /suˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

suésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb suar.

#### Variants

* sueguéssou, suéssiu, suàssiu, suàsseu, suàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·és·seu (3)
* Anagrama: usésseu
# suéssim
## Català

   * Pronúncia: /suˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

suéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb suar.

#### Variants

* sueguéssom, suéssem, suàssim, suàssem, suàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·és·sim (3)
* Anagrames: sumessi, uséssim