OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# catcher's mitt
## Anglès
### Nom

catcher's mitt ‎(plural catcher's mitts o catchers' mitts)
* (beisbol) guant del receptor

#### Sinònims

* mascote

### Vegeu també

* catcher's mitt. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# catchers
## Anglès
### Nom

catchers
* forma plural de catcher
# catavent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌka.təˈβen/ balear /ˌka.təˈvent/, /ˌka.təˈven/ Occidental: nord-occidental /ˌka.taˈβen/ valencià /ˌka.taˈvent/, /ˌka.taˈβen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del castellà cataviento.

### Nom

catavent m. ‎(plural catavents)
* (nàutica, mallorquí) tastavent

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ta·vent (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# catcher's box
## Anglès
### Nom

catcher's box
* (beisbol) box del receptor

### Vegeu també

* catcher's box. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# catcher
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈkætʃ.ə(ɹ)/ àudio (EUA)
   * Etimologia: De catch i el sufix -er.

### Nom

catcher ‎(plural catchers)
* (beisbol) receptor

#### Sinònims

* receiver

### Vegeu també

* catcher. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# catchers' mitts
## Anglès
### Nom

catchers' mitts
* forma plural de catcher's mitt
# colgassin
## Català
### Verb

colgassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb colgar.

#### Variants

* colguessin, colguessen, colgassen, colgaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·gas·sin (3)
# colgassis
## Català
### Verb

colgassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb colgar.

#### Variants

* colguessis, colguesses, colgasses, colgares

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·gas·sis (3)
# colgat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫˈɣat/ balear /koɫˈɣat/, /kuɫˈɣat/ Occidental: /koɫˈɣat/
   * Rimes: -at

### Verb

colgat
* Participi masculí singular del verb colgar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·gat (2)
* Heterograma de 6 lletres (acglot)
# colgaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫˈɣa.βən/ balear /koɫˈɣa.vən/, /kuɫˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /koɫˈɣa.βen/ valencià /koɫˈɣa.ven/, /koɫˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

colgaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de colgar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·ga·ven (3)
* Heterograma de 8 lletres (aceglnov)
# colgassen
## Català
### Verb

colgassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb colgar.

#### Variants

* colguessin, colguessen, colgassin, colgaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·gas·sen (3)
# colgasses
## Català
### Verb

colgasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb colgar.

#### Variants

* colguessis, colguesses, colgassis, colgares

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·gas·ses (3)
# colgats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫˈɣats/ balear /koɫˈɣats/, /kuɫˈɣats/ Occidental: /koɫˈɣats/
   * Rimes: -ats

### Verb

colgats
* Participi masculí plural del verb colgar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·gats (2)
* Heterograma de 7 lletres (acglost)
# colgau
## Català
### Verb

colgau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de colgar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb colgar.

#### Variants

* [1] colgueu
* [2] colgueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·gau (2)
* Heterograma de 6 lletres (acglou)
* Anagrama: coàgul
# colgava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫˈɣa.βə/ balear /koɫˈɣa.və/, /kuɫˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /koɫˈɣa.βa/ valencià /koɫˈɣa.va/, /koɫˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

colgava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de colgar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de colgar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·ga·va (3)
# colgaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫˈɣa.βəs/ balear /koɫˈɣa.vəs/, /kuɫˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /koɫˈɣa.βes/ valencià /koɫˈɣa.ves/, /koɫˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

colgaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de colgar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·ga·ves (3)
* Heterograma de 8 lletres (aceglosv)
# circuïa
## Català

   * Pronúncia: oriental /sir.kuˈi.ə/, occidental /siɾ.kuˈi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

circuïa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de circuir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de circuir.
# circuïen
## Català

   * Pronúncia: oriental /sir.kuˈi.ən/, occidental /siɾ.kuˈi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

circuïen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de circuir.
# circuïgueu
## Català
### Verb

circuïgueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb circuir.
# circuïes
## Català

   * Pronúncia: oriental /sir.kuˈi.əs/, occidental /siɾ.kuˈi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

circuïes
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de circuir.
# circuïra
## Català
### Verb

circuïra
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb circuir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb circuir.
# circuïren
## Català

   * Pronúncia: oriental /sir.kuˈi.ɾən/, occidental /siɾ.kuˈi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

circuïren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de circuir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb circuir.
# combregués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾəˈɣes/ balear /kom.bɾəˈɣes/, /kum.bɾəˈɣes/ Occidental: /kom.bɾeˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

combregués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb combregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb combregar.

#### Variants

* [1] combreguessi, combregàs, combregara
* [2] combreguessi, combregàs, combregara

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·gués (3)
# combreguéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾəˈɣe.səm/ balear /kom.bɾəˈɣe.səm/, /kum.bɾəˈɣe.səm/ Occidental: /kom.bɾeˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

combreguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb combregar.

#### Variants

* combreguéssim, combregàssim, combregàssem, combregàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·gués·sem (4)
# combreguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾəˈɣe.sim/ balear /kom.bɾəˈɣe.sim/, /kum.bɾəˈɣe.sim/ Occidental: /kom.bɾeˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

combreguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb combregar.

#### Variants

* combreguéssem, combregàssim, combregàssem, combregàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·gués·sim (4)
# combreguessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾəˈɣe.sin/ balear /kom.bɾəˈɣe.sin/, /kum.bɾəˈɣe.sin/ Occidental: /kom.bɾeˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

combreguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb combregar.

#### Variants

* combreguessen, combregassin, combregassen, combregaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·gues·sin (4)
# combregueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾəˈɣɛw/ balear /kom.bɾəˈɣəw/, /kum.bɾəˈɣɛw/ Occidental: /kom.bɾeˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

combregueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de combregar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb combregar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb combregar.

#### Variants

* [1] combregau
* [3] combregau

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·gueu (3)
# combreguessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾəˈɣe.sis/ balear /kom.bɾəˈɣe.sis/, /kum.bɾəˈɣe.sis/ Occidental: /kom.bɾeˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

combreguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb combregar.

#### Variants

* combreguesses, combregassis, combregasses, combregares

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·gues·sis (4)
# combreguésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾəˈɣe.səw/ balear /kom.bɾəˈɣe.səw/, /kum.bɾəˈɣe.səw/ Occidental: /kom.bɾeˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

combreguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb combregar.

#### Variants

* combreguéssiu, combregàssiu, combregàsseu, combregàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·gués·seu (4)
# certarum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɛrˈtaː.rʊm/

### Adjectiu

certārum
* genitiu femení plural de certus
# certament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌsɛr.təˈmen/ balear /ˌsɛɾ.təˈment/, /ˌsɛr.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /ˌsɛr.taˈmen/ valencià /ˌsɛɾ.taˈment/, /ˌsɛɾ.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De cert i el sufix -ment.

### Adverbi

certament
* D'una manera certa.

#### Antònims

* incertament

#### Traduccions

* Alemany: sicher $^{(de)}$, sicherlich $^{(de)}$, gewiss $^{(de)}$, zweifellos $^{(de)}$, freilich $^{(de)}$
* Anglès: certainly $^{(en)}$
* Àrab: بِالتَّأْكِيد‎ $^{(ar)}$
* Armeni: անկասկած $^{(hy)}$ ‎(ankaskats)
* Belarús: безумо́ўна $^{(be)}$ ‎(bezumouna)
* Búlgar: си́гурно $^{(bg)}$ ‎(sígurno), безспо́рно $^{(bg)}$ ‎(bezsporno), несъмне́но $^{(bg)}$ ‎(nessamneno)
* Castellà: ciertamente $^{(es)}$
* Coreà: 확실히 $^{(ko)}$ ‎(hwaksilhi)
* Eslovac: určite $^{(sk)}$, samozrejme $^{(sk)}$, iste $^{(sk)}$, isto $^{(sk)}$
* Esperanto: certe $^{(eo)}$, sendube $^{(eo)}$
* Finès: varmasti $^{(fi)}$, todellakin $^{(fi)}$
* Francès: certainement $^{(fr)}$, sûrement $^{(fr)}$, sans nul doute $^{(fr)}$
* Friülà: dal ciert $^{(fur)}$, sigurementri $^{(fur)}$, ciert e sigûr $^{(fur)}$
* Gallec: certamente $^{(gl)}$, abofé $^{(gl)}$
* Grec: βεβαίως $^{(el)}$ ‎(veveos), σίγουρα $^{(el)}$ ‎(sígura), ασφαλώς $^{(el)}$ ‎(asfalós)
* Grec antic: οὖν $^{(grc)}$ ‎(oûn)
* Hebreu: בוודאות‎ $^{(he)}$, בוודאי $^{(he)}$
* Hindi: अवश्य $^{(hi)}$
* Hongarès: biztosan $^{(hu)}$, mindenképpen $^{(hu)}$
* Ídix: אַװדאי‎ $^{(yi)}$
* Italià: certamente $^{(it)}$, non ci piove $^{(it)}$
* Japonès: 確かに $^{(ja)}$
* Kurd: ekîd $^{(ku)}$
* Llatí: quippe $^{(la)}$, certe $^{(la)}$
* Macedoni: сигурно $^{(mk)}$
* Neerlandès: beslist $^{(nl)}$, voorzeker $^{(nl)}$, zeker $^{(nl)}$, waarlijk $^{(nl)}$
* Persa: بطور محرز $^{(fa)}$
* Polonès: z pewnością $^{(pl)}$, pewnie $^{(pl)}$
* Portuguès: certamente $^{(pt)}$, sem dúvida $^{(pt)}$
* Romanès: bineînțeles $^{(ro)}$, desigur $^{(ro)}$
* Rus: коне́чно $^{(ru)}$ ‎(konetxno), несомне́нно $^{(ru)}$ ‎(nessomnenno), непреме́нно $^{(ru)}$ ‎(nepremenno)
* Serbocroat: zacijelo $^{(sh)}$, sigurno $^{(sh)}$
* Suahili: maalum $^{(sw)}$
* Suec: säkerligen $^{(sv)}$, utan tvekan $^{(sv)}$
* Turc: kesinlikle $^{(tr)}$
* Txec: určitě $^{(cs)}$, nepochybně $^{(cs)}$, jistě $^{(cs)}$
* Vietnamita: chắc chắn $^{(vi)}$
* Xinès: 當然 $^{(zh)}$ ‎(当然, dāngrán)

### Miscel·lània

* Síl·labes: cer·ta·ment (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# certanes
## Occità
### Adjectiu

certanes f. pl.
* forma plural de certana
# certans
## Occità
### Adjectiu

certans m. pl.
* forma plural de certan
# certas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɛr.taːs/

### Adjectiu

certās
* acusatiu femení plural de certus

### Verb

certās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de certō
# certamente
## Italià

   * Pronúncia: /ˌt͡ʃɛr.taˈmen.te/
   * Etimologia: De certo i el sufix -mente.

### Adverbi

certamente
* certament

#### Sinònims

* certo

### Miscel·lània

* Síl·labes: cer·ta·mén·te (4)
# certan
## Occità
### Adjectiu

certan m. ‎(femení certana, plural masculí certans, plural femení certanas o certanes [aranès])
* cert

#### Variants

* cèrt
# certana
## Occità
### Adjectiu

certana f. ‎(plural certanas o certanes [aranès])
* forma femenina de certan
# certanas
## Occità
### Adjectiu

certanas f. pl.
* forma plural de certana
# certare
## Llatí

   * Pronúncia: /kɛrˈtaː.rɛ/

### Verb

certāre
* infinitiu del present actiu de certō
# condies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈdi.əs/ balear /konˈdi.əs/, /kunˈdi.əs/ Occidental: /konˈdi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

condies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de condir.

### Miscel·lània

* Anagrames: Codines, escondí
# condignament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˌdiŋ.nəˈmen/ balear /konˌdiŋ.nəˈment/, /kunˌdiŋ.nəˈmen/ Occidental: nord-occidental /konˌdiŋ.naˈmen/ valencià /konˌdiɡ.naˈment/, /konˌdiɡ.naˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De condigne i el sufix -ment.

### Adverbi

condignament
* D'una manera condigna.

#### Traduccions

* Anglès: condignly $^{(en)}$
* Francès: condignement $^{(fr)}$
* Italià: condegnamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dig·na·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# condición
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.diˈθjon/, meridional \koŋ.diˈθjoŋ\
       Americà: alt /kon.d(i)ˈsjon/, baix \koŋ.diˈsjoŋ\, austral /kon.diˈsjon/
   * Rimes: -on
   * Etimologia: Del llatí condicio.

### Nom

condición f. ‎(plural condiciones)
* condició

#### Sinònims

* requisito

#### Relacionats

* condicionar
* condicional

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·di·ción (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre condición

## Gallec

   * Pronúncia: /kon.diˈθjoŋ/
   * Etimologia: Del llatí condicio.

### Nom

condición f. ‎(plural condicións)
* condició

#### Relacionats

* condicional
* condicionar

#### Sinònims

* requisito
# condicións
## Gallec

   * Pronúncia: /kon.diˈθjons/

### Nom

condicións f. pl.
* forma plural de condición
# condignly
## Anglès

   * Etimologia: De condign i el sufix -ly.

### Adverbi

condignly ‎(comparatiu more condignly, superlatiu most condignly)
* condignament
# condidi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɔn.dɪ.diː/

### Verb

condidī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de condō
# condien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈdi.ən/ balear /konˈdi.ən/, /kunˈdi.ən/ Occidental: /konˈdi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

condien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de condir.
# cercasses
## Català
### Verb

cercasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cercar.

## Català antic
### Verb

cercasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de cercar

#### Variants

* cercares
# cercaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sərˈka.βən/, balear /səɾˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /serˈka.βen/ valencià /seɾˈka.ven/, /seɾˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

cercaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de cercar.

## Català antic
### Verb

cercaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de cercar
# cercau
## Català
### Verb

cercau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de cercar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb cercar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cer·cau (2)
* Anagrama: acurce

## Català antic
### Verb

cercau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de cercar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de cercar

#### Variants

* [1] cercats
* [2] cercats
# cercava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sərˈka.βə/, balear /səɾˈka.və/ Occidental: nord-occidental /serˈka.βa/ valencià /seɾˈka.va/, /seɾˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

cercava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de cercar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de cercar.

## Català antic
### Verb

cercava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de cercar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de cercar
# cercassin
## Català
### Verb

cercassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cercar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escarnisc
# cercassis
## Català
### Verb

cercassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cercar.
# cercast
## Català antic
### Verb

cercast
* segona persona singular (tu) del passat de cercar

#### Variants

* cerquist, cercares
# cercatalents
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌsɛr.kə.təˈɫens/ balear /ˌsəɾ.kə.təˈɫens/, /ˌsɛr.kə.təˈɫens/ Occidental: /ˌseɾ.ka.taˈɫens/
   * Rimes: -ens
   * Etimologia: De cercar i talent, calc de l’anglès talent scout.

### Nom

cercatalents m. f. ‎(plural invariable)
* Persona encarregada de trobar i valorar professionals altament qualificats.

#### Relacionats

* vistaire

#### Traduccions

* Anglès: headhunter $^{(en)}$
* Castellà: cazatalentos $^{(es)}$ m. f.
* Francès: chasseur de têtes $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cer·ca·ta·lents (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, Optimot
# claudicà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɫəw.ðiˈka/, occidental /kɫaw.ðiˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

claudicà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de claudicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clau·di·cà (3)
# claudicàiem
## Català
### Verb

claudicàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de claudicar.

#### Variants

* claudicàvom, claudicàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: clau·di·cà·iem (4)
# claudicàssiu
## Català
### Verb

claudicàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb claudicar.

#### Variants

* claudiqueguéssou, claudiquéssiu, claudiquésseu, claudicàsseu, claudicàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: clau·di·càs·siu (4)
# claudicàieu
## Català
### Verb

claudicàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de claudicar.

#### Variants

* claudicavo, claudicàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: clau·di·cà·ieu (4)
# claudicàsseu
## Català
### Verb

claudicàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb claudicar.

#### Variants

* claudiqueguéssou, claudiquéssiu, claudiquésseu, claudicàssiu, claudicàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: clau·di·càs·seu (4)
# claudicàssim
## Català
### Verb

claudicàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb claudicar.

#### Variants

* claudiqueguéssom, claudiquéssim, claudiquéssem, claudicàssem, claudicàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: clau·di·càs·sim (4)
# claudicàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɫəw.ðiˈka.ɾəw/, occidental /kɫaw.ðiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

claudicàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de claudicar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb claudicar.

#### Variants

* [2] claudiqueguéssou, claudiquéssiu, claudiquésseu, claudicàssiu, claudicàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: clau·di·cà·reu (4)
# claudicàs
## Català
### Verb

claudicàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb claudicar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb claudicar.

#### Variants

* [1] claudiquessi, claudiquessa, claudiqueguessa, claudiqués, claudicara
* [2] claudiquegués, claudiqués, claudicara

### Miscel·lània

* Síl·labes: clau·di·càs (3)
# claudicàssem
## Català
### Verb

claudicàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb claudicar.

#### Variants

* claudiqueguéssom, claudiquéssim, claudiquéssem, claudicàssim, claudicàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: clau·di·càs·sem (4)
# claudicàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɫəw.ðiˈka.ɾəm/, occidental /kɫaw.ðiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

claudicàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de claudicar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb claudicar.

#### Variants

* [2] claudiqueguéssom, claudiquéssim, claudiquéssem, claudicàssim, claudicàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: clau·di·cà·rem (4)
# condimentations
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.di.mɑ̃.taˈsjɔ̃/

### Nom

condimentations f. pl.
* forma plural de condimentation
# condimentation
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.di.mɑ̃.taˈsjɔ̃/

### Nom

condimentation f. ‎(plural condimentations)
* condimentació
# condimentis
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.diːˈmɛn.tiːs/

### Nom

condīmentīs
* datiu plural de condīmentum
* ablatiu plural de condīmentum
# condimentorum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.diː.mɛnˈtoː.rʊm/

### Nom

condīmentōrum
* genitiu plural de condīmentum
# condimento
## Italià

   * Pronúncia: /kon.diˈmen.to/

### Nom

condimento m. ‎(plural condimenti)
* condiment, adob

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·di·mén·to (4)

## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.diːˈmɛn.toː/

### Nom

condīmentō
* datiu singular de condīmentum
* ablatiu singular de condīmentum
# condimentum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.diːˈmɛn.tʊm/
   * Etimologia: De condiō.

### Nom

condīmentum n. ‎(genitiu condīmentī)
* condiment

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | condīmentum | condīmenta |
| Vocatiu | condīmentum | condīmenta |
| Acusatiu | condīmentum | condīmenta |
| Genitiu | condīmentī | condīmentōrum |
| Datiu | condīmentō | condīmentīs |
| Ablatiu | condīmentō | condīmentīs |
# condimenti
## Italià

   * Pronúncia: /kon.diˈmen.ti/

### Nom

condimenti m. pl.
* forma plural de condimento

## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.diːˈmɛn.tiː/

### Nom

condīmentī
* genitiu singular de condīmentum
# colatum
## Llatí

   * Pronúncia: /koːˈlaː.tʊm/

### Verb

cōlātum
* supí acusatiu de cōlō
# colavi
## Llatí

   * Pronúncia: /koːˈlaː.wiː/

### Verb

cōlāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de cōlō
# colarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /koˈlaɾ.se/
       Americà: alt /koˈlaɾ.s(e)/, baix /koˈlaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

colarse trans., intr., pron. ‎(present me cuelo, passat me colé, futur me colaré)
* forma pronominal de colar
# colaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ko.laˈɾe/
       Americà: alt /k(o).laˈɾe/, baix /ko.laˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

colaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb colar
# colateral
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ko.la.teˈɾal/
       Americà: alt /ko.la.t(e)ˈɾal/, baix /ko.la.teˈɾal/
   * Rimes: -al

### Adjectiu

colateral inv. ‎(plural colaterales)
* col·lateral

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·la·te·ral (4)
# colas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈko.las/, meridional /ˈko.lah/
       Americà: alt /ˈko.l(a)s/, baix /ˈko.lah/, austral /ˈko.las/
   * Rimes: -olas

### Nom

colas f. pl.
* forma plural de cola

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkoː.laːs/

### Verb

cōlās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de cōlō
# colas blancas
## Castellà
### Nom

colas blancas f. pl.
* forma plural de cola blanca
# colaterales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ko.la.teˈɾa.les/, meridional /ko.la.teˈɾa.leh/
       Americà: alt /ko.la.teˈɾa.l(e)s/, baix /ko.la.teˈɾa.leh/, austral /ko.la.teˈɾa.les/
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

colaterales inv. pl.
* forma plural de colateral
# colare
## Llatí

   * Pronúncia: /koːˈlaː.rɛ/

### Verb

cōlāre
* infinitiu del present actiu de cōlō