OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aprehenguérem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.əŋˈɡe.ɾəm/, occidental /a.pɾe.eŋˈɡe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

aprehenguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aprehendre.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprehendre.
# aprehenguéreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.əŋˈɡe.ɾəw/, occidental /a.pɾe.eŋˈɡe.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

aprehenguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aprehendre.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprehendre.
# aprehenguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.əŋˈɡe.sis/, occidental /a.pɾe.eŋˈɡe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aprehenguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprehendre.
# aprehengui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾəˈɛŋ.ɡi/ balear /ə.pɾəˈəŋ.ɡi/, /ə.pɾəˈɛŋ.ɡi/ Occidental: /a.pɾeˈeŋ.ɡi/
   * Rimes: -ɛŋɡi

### Verb

aprehengui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aprehendre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aprehendre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aprehendre.
# aprehenguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾəˈɛŋ.ɡis/ balear /ə.pɾəˈəŋ.ɡis/, /ə.pɾəˈɛŋ.ɡis/ Occidental: /a.pɾeˈeŋ.ɡis/
   * Rimes: -ɛŋɡis

### Verb

aprehenguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aprehendre.
# apanéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈne.sim/, occidental /a.paˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

apanéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.
    [Nosaltres] apanéssim, apanéssem, apanàssem, apanàssim o apanàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·nés·sim (4)
* Anagrames: apamessin, empanissa, empanissà
# apanàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈna.səw/, occidental /a.paˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

apanàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.
    [Vosaltres/vós] apanéssiu, apanésseu, apanàsseu, apanàssiu o apanàreu.
# apanàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈna.βəm/, balear /ə.pəˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.paˈna.βɛm/, valencià /a.paˈna.vem/
   * Rimes: -avem

### Verb

apanàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de apanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·nà·vem (4)
* Anagrama: apamaven
# apanàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈna.βəw/, balear /ə.pəˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.paˈna.βɛw/, valencià /a.paˈna.vew/
   * Rimes: -avew

### Verb

apanàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apanar.
# apanéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈne.səm/, occidental /a.paˈne.sem/
       Informal: /a.paˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

apanéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.
    [Nosaltres] apanéssim, apanéssem, apanàssem, apanàssim o apanàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·nés·sem (4)
* Anagrama: apamessen
# apanésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈne.səw/, occidental /a.paˈne.sew/
       Informal: /a.paˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

apanésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.
    [Vosaltres/vós] apanéssiu, apanésseu, apanàsseu, apanàssiu o apanàreu.
# apanéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈne.siw/, occidental /a.paˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

apanéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.
    [Vosaltres/vós] apanéssiu, apanésseu, apanàsseu, apanàssiu o apanàreu.
# apanàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

apanàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.
    [Nosaltres] apanéssim, apanéssem, apanàssem, apanàssim o apanàrem.

### Miscel·lània

* Anagrames: passamani, passamaní
# apanàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈna.siw/, occidental /a.paˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

apanàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.

#### Variants

* apanéssiu, apanésseu, apanàsseu, apanàreu
# apanés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈnes/, occidental /a.paˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

apanés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.
    [Jo] apanés, apanàs o apanara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.
    [Ell/ella/vostè] apanés, apanàs o apanara.
# aniquilaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ni.ki.ɫəˈɾan/, occidental /a.ni.ki.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aniquilaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aniquilar.
# aniquilaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ni.ki.ɫəˈɾi.ə/, occidental /a.ni.ki.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aniquilaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aniquilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aniquilar.
# aniquilarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ni.ki.ɫəˈɾi.ən/, occidental /a.ni.ki.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aniquilarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aniquilar.
# aniquilaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ni.ki.ɫəˈɾi.əs/, occidental /a.ni.ki.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aniquilaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aniquilar.
# aniquilaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ni.ki.ɫəˈɾas/, occidental /a.ni.ki.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aniquilaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aniquilar.
# aniquilaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ni.kiˈɫa.ɾən/, occidental /a.ni.kiˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aniquilaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aniquilar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aniquilar.
# aniquilares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ni.kiˈɫa.ɾəs/, occidental /a.ni.kiˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aniquilares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aniquilar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aniquilar.
# aniquilareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ni.ki.ɫəˈɾɛw/ balear /ə.ni.ki.ɫəˈɾəw/, /ə.ni.ki.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /a.ni.ki.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aniquilareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aniquilar.
# aniquilarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ni.ki.ɫəˈɾa/, occidental /a.ni.ki.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aniquilarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aniquilar.
# antipodatarantz
## Basc
### Nom

antipodatarantz
* al·latiu direccional indefinit de antipoda
# antipodatzat
## Basc
### Nom

antipodatzat
* prolatiu indefinit de antipoda
# antipodean
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæn.tɪp.əʊˌdɪi.ən/ àudio (EUA)

### Adjectiu

antipodean ‎(no comparable)
* antípoda

### Nom

antipodean ‎(plural antipodeans)
* antípoda
# antipodatara
## Basc
### Nom

antipodatara
* al·latiu indefinit de antipoda
# antipodaz
## Basc
### Nom

antipodaz
* instrumental indefinit de antipoda
* instrumental definit singular de antipoda
# antipodatatik
## Basc
### Nom

antipodatatik
* ablatiu indefinit de antipoda
# antipodatik
## Basc
### Nom

antipodatik
* ablatiu definit singular de antipoda
# antipode
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.tiˈpɔd/

### Nom

antipode m. ‎(plural antipodes)
* (sovint en plural) antípoda, antípodes

## Italià

   * Pronúncia: /anˈtiː.po.de/

### Nom

antipode m. f. ‎(plural antipodi)
* (sovint en plural) antípoda, antípodes

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·tì·po·de (4)
* Heterograma de 8 lletres (adeinopt)

## Romanès
### Nom

antipode
* vocatiu singular de antipod
# antipodeans
## Anglès
### Nom

antipodeans
* forma plural de antipodean
# antipodataraino
## Basc
### Nom

antipodataraino
* terminatiu indefinit de antipoda
# ardorekin
## Basc
### Nom

ardorekin
* comitatiu indefinit de ardo
# ardorengatik
## Basc
### Nom

ardorengatik
* causal indefinit de ardo
# ardorentzat
## Basc
### Nom

ardorentzat
* benefactiu indefinit de ardo
# ardora
## Basc
### Nom

ardora
* al·latiu definit singular de ardo
# ardorantz
## Basc
### Nom

ardorantz
* al·latiu direccional definit singular de ardo
# ardorik
## Basc
### Nom

ardorik
* partitiu indefinit de ardo
# ardoren
## Basc
### Nom

ardoren
* genitiu indefinit de ardo
# ardori
## Basc
### Nom

ardori
* datiu indefinit de ardo
# ardoraino
## Basc
### Nom

ardoraino
* terminatiu definit singular de ardo
# apreuàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾəˈwa.βəw/, balear /ə.pɾəˈwa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.pɾeˈwa.βew/ valencià /a.pɾeˈwa.vew/, /a.pɾeˈwa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

apreuàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apreuar.
# apreuésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾəˈwe.səw/, occidental /a.pɾeˈwe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

apreuésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apreuar.
# apreuéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾəˈwe.sim/, occidental /a.pɾeˈwe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

apreuéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apreuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pre·ués·sim (4)
* Anagrames: aprimésseu, emparéssiu, imperàsseu
# apreuàssiu
## Català
### Verb

apreuàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apreuar.
# apreuéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾəˈwe.siw/, occidental /a.pɾeˈwe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

apreuéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apreuar.
# apreuí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾəˈwi/, occidental /a.pɾeˈwi/
   * Rimes: -i

### Verb

apreuí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de apreuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pre·uí (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeipru)
* Anagrames: aprieu, paireu, paíreu, paríeu, piuaré
# aperduam
## Català
### Verb

aperduam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aperduar-se.
# aperduar
## Català
### Verb

aperduar
* Forma de l'infinitiu aperduar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·per·du·ar (4)
* Anagrama: perdurara
# aperduara
## Català
### Verb

aperduara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aperduar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aperduar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·per·du·a·ra (5)
* Anagrames: apradareu, apradàreu
# aperduaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.du.əˈɾan/, occidental /a.peɾ.ðu.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aperduaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aperduar-se.
# aperduaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.duˈa.ɾən/, occidental /a.peɾ.ðuˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aperduaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aperduar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aperduar-se.
# aperduares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.duˈa.ɾəs/, occidental /a.peɾ.ðuˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aperduares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aperduar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aperduar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·per·du·a·res (5)
* Anagrames: aperduar-se, desparareu, desparàreu
# apaiser
## Francès

   * Pronúncia: /a.peˈze/ àudio (FR)
   * Etimologia: Compost del prefix a-, el substantiu paix i la desinència verbal -er.

### Verb

apaiser
* Amansar (calmar, disminuir la còlera d'agú).
    «Le fracas de l’orchestre leur arrivait, assourdissant. Par instants, les violons dominaient le vacarme qu’ils semblaient apaiser, caresser, contenir, mais le saxo, le piston, la clarinette et surtout la trompette […] se mettaient ensemble à mugir et à pétarader de telle sorte que personne ne parlat plus.» (Francis Carco, L’Homme de minuit, Éditions Albin Michel, París, 1938)El sorollam de l'orquestra arribava eixordidor. De vegades els violins dominaven tant la melodia que semblaven amansir, acaronar, contenir, però el saxo, el pistó, el clarinet i sobretot la trompeta [...] es posaven junts a gemegar i a retronar de tal manera que ningú podia parlar.
    Cet enfant ne cesse de crier, apaisez-le.Aquest nen no para de plorar, calmeu-lo!
* satisfer, calmar, apaivagar
    «Lorsque le flacon fut épuisé, Cogolin constata que faim et soif étaient enfin à peu près apaisées, mais que, de son écu, il ne lui restait plus que deux sols et trois deniers.» (Michel Zévaco, Le Capitan, 1906, Arthème Fayard, col. « Le Livre populaire » núm. 31, 1907)Quan l'ampolla es va buidar, Cogolin va constatar que la fam i la sed per fi estaven gairebé calmades, però que del seu escut només en quedaven dos sols i tres denaris.

#### Variacions

Antigament: appaiser o apaixer

#### Sinònims

* accoiser, calmer, détendre, tranquilliser

#### Antònims

* enrager, irriter, déranger

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Anagrama: paieras

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# apaivagar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəj.βəˈɣa/, balear /ə.pəj.vəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.paj.βaˈɣa/ valencià /a.paj.vaˈɣaɾ/, /a.paj.βaˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí ad pacificāre.

### Verb

apaivagar trans., pron. ‎(pronominal apaivagar-se)
* Posar en pau, disminuint allò que fa alterar la tranquil·litat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apaivago, apaivaga, apaivaguem

#### Derivats

* apaivagable
* apaivagador
* apaivagament

#### Sinònims

* calmar, assossegar, aquietar

#### Traduccions

* Anglès: appease $^{(en)}$, calm $^{(en)}$
* Castellà: apaciguar $^{(es)}$
* Francès: pacifier $^{(fr)}$, apaiser $^{(fr)}$
* Italià: rappattumare $^{(it)}$, rappaciare $^{(it)}$
* Llatí: pacare $^{(la)}$, conciliare $^{(la)}$, sedare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pai·va·gar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# apaivagaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəj.βə.ɣəˈɾan/, balear /ə.pəj.və.ɣəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.paj.βa.ɣaˈɾan/ valencià /a.paj.va.ɣaˈɾan/, /a.paj.βa.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

apaivagaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apaivagar.
# apaisados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.paiˈsa.ðos\, meridional \a.paiˈsa.(ð)oh\
       Americà: alt /a.paiˈsa.d(o)s/, baix \a.paiˈsa.ðoh\, austral \a.paiˈsa.ðos\
   * Rimes: -ados

### Adjectiu

apaisados m. pl.
* forma plural de apaisado
# apaivagar-se
## Català
### Verb

apaivagar-se
* Forma pronominal de apaivagar.

### Miscel·lània

* Anagrama: apaivagares
# apaivaga
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəjˈβa.ɣə/, balear /ə.pəjˈva.ɣə/ Occidental: nord-occidental /a.pajˈβa.ɣa/ valencià /a.pajˈva.ɣa/, /a.pajˈβa.ɣa/
   * Rimes: -aɡa

### Verb

apaivaga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apaivagar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apaivagar.
# arena
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɾɛ.nə/ balear /əˈɾə.nə/, /əˈɾɛ.nə/ Occidental: /aˈɾe.na/
   * Rimes: -ɛna
   * Etimologia: Del llatí arēna ‎(«sorra fina»), segle XIV. Compareu amb sauló.

### Nom

arena f. ‎(plural arenes)
* sorra
* (mallorquí) Sorra fina com la de la platja.
* Part central d'un amfiteatre o similar on té lloc un espectacle i originalment era de sorra.
* (figuradament) Camp on té lloc una lluita.

#### Traduccions

* Anglès: arena $^{(en)}$
* Castellà: ruedo $^{(es)}$, arena $^{(es)}$
* Francès: arène $^{(fr)}$

### Verb

arena
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arenar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·na (3)
* Anagrama: anaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Llibre d’estil per a la ràdio i la televisió de les Illes Balears

## Castellà

   * Pronúncia: /aˈɾe.na/
   * Rimes: -ena
   * Etimologia: Del llatí arēna

### Nom

arena f. ‎(plural arenas)
* sorra
* arena

#### Derivats

* arenal

#### Compostos i expressions

* arenas movedizas

### Verb

arena
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb arenar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb arenar

#### Variants

* [2]: (voseo) arená

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·na (3)
* Anagrama: anear

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre arena
# arenaia
## Català
### Verb

arenaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arenar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arenar.
# arenara
## Català
### Verb

arenara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arenar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arenar.
# arenades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾəˈna.ðəs/, occidental /a.ɾeˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

arenades
* Participi femení plural del verb arenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·na·des (4)
* Anagrama: adesaren
# arenaien
## Català
### Verb

arenaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arenar.
# arenam
## Català
### Verb

arenam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·nam (3)
* Anagrames: amaner, amaren, anarem, anàrem, emanar, manaré, manera $^{(revers)}$, menara, menarà
# arenaies
## Català
### Verb

arenaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·na·ies (4)
* Anagrama: aseneria
# aprilojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈpri.lojn/

### Nom

aprilojn
* acusatiu plural de aprilo
# aprile
## Italià

   * Pronúncia: /aˈpriː.le/

### Nom

aprile m. ‎(plural aprili)
* abril

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·prì·le (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeilpr)
# aprili
## Italià

   * Pronúncia: /aˈpriː.li/

### Nom

aprili m. pl.
* forma plural de aprile

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·prì·li (3)

## Sicilià
### Nom

aprili m.
* abril
# aprilie
## Romanès
### Nom

aprilie m. ‎(invariable)
* abril
# aprilo
## Esperanto
### Nom

aprilo ‎(acusatiu aprilon, plural apriloj, plural acusatiu aprilojn)
* abril

#### Relacionats

| Mesos de l’any | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| Mesos de l’any | januaro | februaro | marto | aprilo | majo | junio | julio | aŭgusto | septembro | oktobro | novembro | decembro |
# aprilon
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈpri.lon/

### Nom

aprilon
* acusatiu de aprilo
# aprima
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɾi.mə/, occidental /aˈpɾi.ma/
   * Rimes: -ima

### Verb

aprima
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aprimar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aprimar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pairam
# apriloj
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈpri.loj/

### Nom

apriloj
* forma plural de aprilo
# argüien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡuˈi.ən/, occidental /aɾ.ɣuˈi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

argüien
* (ortografia tradicional) Forma alternativa de arguïen.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·i·en (4)
* Heterograma de 7 lletres (aeginru)
* Anagrames: areguin, arengui, arenguí, eguinar, enagriu, guarien, guiaren
# argüició
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡu.i.siˈo/, occidental /aɾ.ɣu.i.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí arguitiōne(m), acusatiu de arguitio, variant de argutio.

### Nom

argüició f. ‎(plural argüicions)
* (ortografia tradicional) Forma alternativa de arguïció.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·i·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# argüides
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡuˈi.ðəs/, occidental /aɾ.ɣuˈi.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

argüides
* (ortografia tradicional) Forma alternativa de arguïdes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·i·des (4)
* Heterograma de 8 lletres (adegirsu)
* Anagrames: digueràs, gaudir-se, guàrdies, guarides, regadius
# argüidor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.ɡu.iˈðo/ Occidental: nord-occidental /ar.ɣu.iˈðo/, valencià /aɾ.ɣu.iˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De argüir i el sufix -dor.

### Nom

argüidor m. ‎(plural argüidors, femení argüidora)
* (ortografia tradicional) Forma alternativa de arguïdor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·i·dor (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aɾ.ɣwiˈðoɾ\
       Americà: alt \aɾ.ɣwiˈdoɾ\, baix \aɾ.ɣwiˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Nom

argüidor m. ‎(plural argüidores, femení argüidora)
* arguïdor

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·güi·dor (3)
# argüida
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡuˈi.ðə/, occidental /aɾ.ɣuˈi.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

argüida
* (ortografia tradicional) Forma alternativa de arguïda.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·i·da (4)
* Anagrames: adargui, adarguí, aguardi, aguardí, guardià, guàrdia, guarida
# argüidoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.ɣwiˈðo.ɾas\, meridional \aɾ.ɣwiˈðo.ɾah\
       Americà: alt \aɾ.ɣwiˈdo.(ɾa)s\, baix \aɾ.ɣwiˈðo.ɾah\, austral \aɾ.ɣwiˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Nom

argüidoras f. pl.
* forma plural de argüidora
# appassionasse
## Italià
### Verb

appassionasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de appassionare
# appassionassero
## Italià
### Verb

appassionassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de appassionare
# appassionassimo
## Italià
### Verb

appassionassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de appassionare
# appassionante
## Italià
### Verb

appassionante
* participi present de appassionare
# appassionare
## Italià

   * Pronúncia: /ap.pas.sjoˈnaː.re/
   * Etimologia: Derivat de passione.

### Verb

appassionare trans. ‎(pronominal appassionarsi)
* apassionar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ap·pas·sio·nà·re (5)
* Anagrama: appianassero
# appassionarsi
## Italià

   * Pronúncia: /ap.pas.sjoˈnar.si/

### Verb

appassionarsi pron.
* forma pronominal de appassionare

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ap·pas·sio·nàr·si (5)
# appassionarono
## Italià
### Verb

appassionarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de appassionare
# appassionano
## Italià
### Verb

appassionano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de appassionare
# appassionantesi
## Italià
### Verb

appassionantesi
* participi present de appassionarsi
# appassionassi
## Italià
### Verb

appassionassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de appassionare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de appassionare