OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abelujoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.beˈluj.oj/
   * Àudio: França

### Nom

abelujoj
* forma plural de abelujo
# abellísseu
## Català
### Verb

abellísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abellir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·be·llís·seu (4)
* Anagrama: abillésseu
# abelojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈbe.lojn/
   * Àudio: França

### Nom

abelojn
* acusatiu plural de abelo
# abelon
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈbe.lon/
   * Àudio: França

### Nom

abelon
* acusatiu de abelo
# abelo
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈbe.lo/
   * Àudio: França

### Nom

abelo ‎(acusatiu abelon, plural abeloj, plural acusatiu abelojn)
* abella
# acanissàrem
## Català
### Verb

acanissàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acanissar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.
# acanissàreu
## Català
### Verb

acanissàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acanissar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.
# acanissàsseu
## Català
### Verb

acanissàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.
# acanissàssiu
## Català
### Verb

acanissàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.
# acanissis
## Català
### Verb

acanissis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acanissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·nis·sis (4)
* Anagrama: saciassin
# acanissà
## Català
### Verb

acanissà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acanissar.
# acanissàs
## Català
### Verb

acanissàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·nis·sàs (4)
* Anagrama: acanassis
# acanissàssem
## Català
### Verb

acanissàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.
# acanisso
## Català
### Verb

acanisso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acanissar.
# acanissàssim
## Català
### Verb

acanissàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.
# acagallonassen
## Català
### Verb

acagallonassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acagallonar-se.
# acagallonasses
## Català
### Verb

acagallonasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acagallonar-se.
# acagallonassis
## Català
### Verb

acagallonassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acagallonar-se.
# acagallonau
## Català
### Verb

acagallonau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acagallonar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acagallonar-se.
# acagallonassin
## Català
### Verb

acagallonassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acagallonar-se.
# acagallonava
## Català
### Verb

acagallonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acagallonar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acagallonar-se.
# acagallonaven
## Català
### Verb

acagallonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acagallonar-se.
# acagallonaves
## Català
### Verb

acagallonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acagallonar-se.
# acate
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.tə/, occidental /aˈka.te/
   * Rimes: -ate

### Verb

acate
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acatar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acatar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acatar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acatar.
# acateguessa
## Català
### Verb

acateguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatar.
# acateguessen
## Català
### Verb

acateguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatar.
# acateguéssom
## Català
### Verb

acateguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatar.
# acateguem
## Català
### Verb

acateguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acatar.
# acategués
## Català
### Verb

acategués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatar.
# acateguéssou
## Català
### Verb

acateguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatar.
# acatem
## Català
### Verb

acatem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acatar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acatar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·tem (3)
* Anagrama: maceta
# acateguesses
## Català
### Verb

acateguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatar.
# acategueu
## Català
### Verb

acategueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acatar.
# accelerație
## Romanès
### Nom

accelerație f. ‎(plural accelerații)
* acceleració

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | accelerație | accelerația | (niște) | accelerații | accelerațiile |
| Genitiu-datiu | (unei) | accelerații | accelerației | (unor) | accelerații | accelerațiilor |
| Vocatiu | | accelerație | accelerație | | accelerații | accelerații |
# accelereguessa
## Català
### Verb

accelereguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb accelerar.
# accelerația
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

accelerația
* nominatiu i acusatiu definit singular de accelerație
# accelerațiile
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

accelerațiile
* nominatiu i acusatiu definit plural de accelerație
# accelereguem
## Català
### Verb

accelereguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb accelerar.
# accelerațiilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

accelerațiilor
* genitiu i datiu definit plural de accelerație
# accelere
## Català
### Verb

accelere
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de accelerar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb accelerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb accelerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb accelerar.
# accelereguessen
## Català
### Verb

accelereguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb accelerar.
# accelerației
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

accelerației
* genitiu i datiu definit singular de accelerație
# accelerații
## Romanès
### Nom

accelerații
* forma plural de accelerație
* genitiu i datiu indefinit singular de accelerație
* vocatiu plural de accelerație
# abrandessin
## Català
### Verb

abrandessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrandar.
# abrandessis
## Català
### Verb

abrandessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrandar.
# abrandesses
## Català
### Verb

abrandesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrandar.
# abrandes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβɾan.dəs/, occidental /aˈbɾan.des/
   * Rimes: -andes

### Verb

abrandes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de abrandar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abrandar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bran·des (3)
* Anagrames: Badrenas, Barnedas, Bernadas
# abrandeu
## Català
### Verb

abrandeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abrandar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abrandar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abrandar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bran·deu (3)
* Anagrama: abundaré
# abranden
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβɾan.dən/, occidental /aˈbɾan.den/
   * Rimes: -anden

### Verb

abranden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de abrandar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abrandar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb abrandar.
# abrandin
## Català
### Verb

abrandin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abrandar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb abrandar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bran·din (3)
* Anagrama: bandiran
# abrandis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβɾan.dis/, occidental /aˈbɾan.dis/
   * Rimes: -andis

### Verb

abrandis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abrandar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bran·dis (3)
* Anagrama: bandiràs
# abrandessen
## Català
### Verb

abrandessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrandar.
# accomiatereste
## Italià
### Verb

accomiatereste
* segona persona plural (voi) del condicional de accomiatare
# accomiateresti
## Italià
### Verb

accomiateresti
* segona persona singular (tu) del condicional de accomiatare
# accomiaterà
## Italià
### Verb

accomiaterà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de accomiatare
# accomiaterò
## Italià
### Verb

accomiaterò
* primera persona singular (io) del futur de accomiatare
# accomiati
## Italià
### Verb

accomiati
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de accomiatare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de accomiatare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de accomiatare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de accomiatare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de accomiatare
# accomiaterete
## Italià
### Verb

accomiaterete
* segona persona plural (voi) del futur de accomiatare
# accomiatiamoci
## Italià
### Verb

accomiatiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de accomiatarsi
# accomiatiate
## Italià
### Verb

accomiatiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de accomiatare
# accomiatino
## Italià
### Verb

accomiatino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de accomiatare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de accomiatare
# accomiatiamo
## Italià
### Verb

accomiatiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de accomiatare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de accomiatare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de accomiatare
# acció de tir
## Català
### Nom

acció de tir f. ‎(plural accions de tir)
* (basquetbol) Seqüència d'accions executades per un jugador des que inicia el moviment immediatament anterior al llançament de la pilota a cistella fins que ja no té la pilota a les mans i, en cas d'un tir en suspensió, fins que torna a tenir els peus a terra.

#### Traduccions

* Anglès: act of shooting $^{(en)}$
* Castellà: acción de tiro $^{(es)}$
* Francès: action de tirer $^{(fr)}$

### Vegeu també

* acció de tir. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# acció sociocultural
## Català
### Nom

acció sociocultural f. ‎(plural accions socioculturals)
* Intervenció que diferents agents, individuals i col·lectius, fan de manera organitzada per afavorir el desenvolupament educatiu i cultural d'una societat.

#### Traduccions

* Anglès: sociocultural action $^{(en)}$
* Castellà: acción sociocultural $^{(es)}$
* Francès: action socioculturelle $^{(fr)}$
* Romanès: acțiune socioculturală $^{(ro)}$ f.

### Vegeu també

* acció sociocultural. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# acción formativa
## Castellà
### Nom

acción formativa f. ‎(plural acciones formativas)
* acció formativa

### Vegeu també

* acción formativa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# acció tutorial
## Català
### Nom

acció tutorial f. ‎(plural accions tutorials)
* Acció orientadora duta a terme per qualsevol dels seus professors a un alumne amb l'objecte de potenciar-ne el desenvolupament integral de la personalitat, principalment en aquells aspectes que no es tenen prou en compte en els continguts de les matèries acadèmiques ordinàries.

#### Traduccions

* Castellà: acción tutorial $^{(es)}$

### Vegeu també

* acció tutorial. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# acción
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /akˈθjon/, meridional \akˈθjoŋ\
       Americà: alt /akˈsjon/, baix \akˈsjoŋ\, austral /akˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

acción f. ‎(plural acciones)
* acció

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ción (2)
* Anagrama: cocina

## Gallec
### Nom

acción f. ‎(plural accións)
* acció
# acción de juego
## Castellà
### Nom

acción de juego f. ‎(plural acciones de juego)
* (esports de pilota) acció de joc

#### Sinònims

* jugada

### Vegeu també

* acción de juego. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# acción de tiro
## Castellà
### Nom

acción de tiro f. ‎(plural acciones de tiro)
* (basquetbol) acció de tir

### Vegeu també

* acción de tiro. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# acció de joc
## Català
### Nom

acció de joc f. ‎(plural accions de joc)
* (esports de pilota) Conjunt d'una o més accions amb el mateix objectiu executades per un o diversos jugadors del mateix equip en el transcurs d'un encontre.

#### Sinònims

* jugada

#### Traduccions

* Anglès: play $^{(en)}$, playing action $^{(en)}$
* Castellà: acción de juego $^{(es)}$, jugada $^{(es)}$
* Francès: action de jeu $^{(fr)}$, jeu $^{(fr)}$

### Vegeu també

* acció de joc. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# acció formativa
## Català
### Nom

acció formativa f. ‎(plural accions formatives)
* Procés constituït per un conjunt d'activitats educatives que es duen a terme per aconseguir els objectius fixats en un pla de formació.

#### Traduccions

* Anglès: training activity $^{(en)}$
* Castellà: acción formativa $^{(es)}$
* Francès: acte de formation $^{(fr)}$, action de formation $^{(fr)}$, action formatrice $^{(fr)}$

### Vegeu també

* acció formativa. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# acció social
## Català
### Nom

acció social f. ‎(plural accions socials)
* Acció executada de manera organitzada per un col·lectiu o una institució amb la finalitat d'afavorir el desenvolupament social de persones i col·lectius en la societat.

#### Traduccions

* Alemany: Soziales Handeln $^{(de)}$
* Anglès: social action $^{(en)}$
* Castellà: acción social $^{(es)}$
* Francès: action sociale $^{(fr)}$
* Romanès: acțiune socială $^{(ro)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* acció social. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# accuso
## Italià
### Verb

accuso
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de accusare

## Llatí

   * Pronúncia: /akˈkuː.soː/
   * Etimologia: Del prefix ad- i causa.

### Verb

accūsō ‎(1a present$^?$), accūsās ‎(2a present), accūsāre ‎(infinitiu), accūsāvī ‎(perfet), accūsātum ‎(supí)
* acusar, jo acuso, culpar
    Accusare aliquem de viAcusar algú de violència.
# accustomably
## Anglès

   * Etimologia: De accustomable i el sufix -ly.

### Adverbi

accustomably ‎(comparatiu more accustomably, superlatiu most accustomably)
* acostumadament
# accustoming
## Anglès
### Verb

accustoming
* gerundi de accustom
# accusiamoci
## Italià
### Verb

accusiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de accusarsi
# accusino
## Italià
### Verb

accusino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de accusare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de accusare
# accustom
## Anglès

   * Pronúncia: /ə.ˈkʌs.təm/ àudio (EUA)
   * Etimologia: De l'anglès mitjà accustom, del francès mitjà acoustumer, equivalent al prefix ac- i custom, segle XV.

### Verb

accustom ‎(3a persona singular present accustoms, gerundi accustoming, passat i participi accustomed)
* acostumar, habituar

#### Derivats

* preaccustom
* reaccustom
* unaccustom

### Vegeu també

* Obres de referència: Merriam, Collins, Cambridge, Dict
# accusing
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈkjuːzɪŋ/

### Verb

accusing
* gerundi de accuse
# accusiamo
## Italià
### Verb

accusiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de accusare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de accusare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de accusare
# accustomed
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈkʌs.təmd/ Audio (CA)

### Adjectiu

accustomed ‎(comparatiu more accustomed, superlatiu most accustomed)
* acostumat

### Verb

accustomed
* passat i participi de accustom
# accusiate
## Italià
### Verb

accusiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de accusare
# abrigaia
## Català
### Verb

abrigaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abrigar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abrigar.
# abrigaien
## Català
### Verb

abrigaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abrigar.
# abrigalla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βɾiˈɣa.ʎə/ balear /ə.bɾiˈɣa.ʎə/, /ə.bɾiˈɣa.jə/ Occidental: /a.bɾiˈɣa.ʎa/
   * Rimes: -aʎa

### Verb

abrigalla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abrigallar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abrigallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·ga·lla (4)
# abrigallam
## Català
### Verb

abrigallam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abrigallar.
# abrigall
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βɾiˈɣaʎ/ balear /ə.bɾiˈɣaʎ/, /ə.bɾiˈɣaj/ Occidental: /a.bɾiˈɣaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: De abrigar i el sufix -all, segle XIV.

### Nom

abrigall m. ‎(plural abrigalls)
* Peça o cosa que serveix per a abrigar.
* Roba d’abrigar del llit.

#### Traduccions

* Anglès: overcoat $^{(en)}$
* Castellà: abrigo $^{(es)}$ m.
* Francès: manteau $^{(fr)}$ m.
* Anglès: bedclothes $^{(en)}$
* Francès: literie $^{(fr)}$ f.

### Verb

abrigall
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abrigallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·gall (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# abrigallant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βɾi.ɣəˈʎan/ balear /ə.bɾi.ɣəˈʎant/, /ə.bɾi.ɣəˈjan/ Occidental: nord-occidental /a.βɾi.ɣaˈʎan/ valencià /a.bɾi.ɣaˈʎant/, /a.βɾi.ɣaˈʎan/
   * Rimes: -ant

### Verb

abrigallant
* Gerundi del verb abrigallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·ga·llant (4)
# abrigades
## Català
### Verb

abrigades
* Participi femení plural del verb abrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·ga·des (4)
* Anagrama: agarbides
# abrigaies
## Català
### Verb

abrigaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abrigar.
# abrigallada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βɾi.ɣəˈʎa.ðə/ balear /ə.bɾi.ɣəˈʎa.ðə/, /ə.bɾi.ɣəˈja.ðə/ Occidental: /a.bɾi.ɣaˈʎa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

abrigallada
* Participi femení singular del verb abrigallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·ga·lla·da (5)
# accommiatare
## Italià

   * Pronúncia: /ak.kom.mjaˈtaː.re/
   * Etimologia: Derivat de commiato.

### Verb

accommiatare trans. ‎(pronominal accommiatarsi)
* forma alternativa de accomiatare

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·com·mia·tà·re (5)
# accommiatarono
## Italià
### Verb

accommiatarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de accommiatare
# accommiatassi
## Italià
### Verb

accommiatassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de accommiatare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de accommiatare
# accommiatassimo
## Italià
### Verb

accommiatassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de accommiatare
# accommiatata
## Italià
### Verb

accommiatata
* participi passat femení singular de accommiatare
# accommiatarsi
## Italià

   * Pronúncia: /ak.kom.mjaˈtar.si/

### Verb

accommiatarsi pron.
* forma pronominal de accommiatare

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·com·mia·tàr·si (5)
# accommiatasti
## Italià
### Verb

accommiatasti
* segona persona singular (tu) del passat de accommiatare
# accommiatasse
## Italià
### Verb

accommiatasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de accommiatare
# accommiatassero
## Italià
### Verb

accommiatassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de accommiatare
# accommiataste
## Italià
### Verb

accommiataste
* segona persona plural (voi) del passat de accommiatare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de accommiatare
# abrivéssim
## Català
### Verb

abrivéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrivar.
# abriví
## Català
### Verb

abriví
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de abrivar.
# abriülls
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βɾiˈuʎs/ Occidental: nord-occidental /a.βɾiˈuʎs/ valencià /a.bɾiˈuʎs/, /a.βɾiˈuʎʃ/
   * Rimes: -uʎs
   * Etimologia: Del llatí aperī oculos ‎(«obre els ulls»), per perill que comporta caure damunt d'una d'aquestes plantes.

### Nom

abriülls m. ‎(plural invariable)
* Forma alternativa de obriülls.

#### Derivats

* abriüllar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·ülls (3)
* Anagrama: bulliràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# abro
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈa.βɾo\
       Americà: alt /ˈa.bɾo/, baix \ˈa.βɾo\
   * Rimes: -abɾo

### Verb

abro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb abrir
# abroad
## Anglès

   * Pronúncia: EUA /əˈbɹɔd/ àudio (EUA)

### Adverbi

abroad ‎(comparatiu more abroad, superlatiu most abroad)
* a l'estranger, fora
    To travel abroad - Viatjar a l'estranger

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# abrogacion
## Occità

   * Pronúncia: /a.βɾu.ɣaˈsju/

### Nom

abrogacion f. ‎(plural abrogacions)
* abrogació
# abrogaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βɾo.ɣaˈθjo.nes\, meridional \a.βɾo.ɣaˈθjo.neh\
       Americà: alt /a.bɾo.ɡaˈsjo.n(e)s/, baix \a.βɾo.ɣaˈsjo.neh\, austral \a.βɾo.ɣaˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

abrogaciones f. pl.
* forma plural de abrogación
# abrivéssiu
## Català
### Verb

abrivéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrivar.