OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# antolatzailerengandik
## Basc
### Nom

antolatzailerengandik
* ablatiu indefinit de antolatzaile
# antolatzailerekin
## Basc
### Nom

antolatzailerekin
* comitatiu indefinit de antolatzaile
# antolatzailerengan
## Basc
### Nom

antolatzailerengan
* inessiu indefinit de antolatzaile
# antolatzailerenganako
## Basc
### Nom

antolatzailerenganako
* genitiu locatiu indefinit de antolatzaile
# antolatzailerengatik
## Basc
### Nom

antolatzailerengatik
* causal indefinit de antolatzaile
# antolatzailerentzat
## Basc
### Nom

antolatzailerentzat
* benefactiu indefinit de antolatzaile
# apoquinaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ki.nəˈɾan/ balear /ə.po.ki.nəˈɾan/, /ə.pu.ki.nəˈɾan/ Occidental: /a.po.ki.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

apoquinaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apoquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·na·ran (5)
# apoquinaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kiˈna.ɾən/ balear /ə.po.kiˈna.ɾən/, /ə.pu.kiˈna.ɾən/ Occidental: /a.po.kiˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

apoquinaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apoquinar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apoquinar.

#### Variants

* [2] apoquinessin, apoquinessen, apoquinassin, apoquinassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·na·ren (5)
# apoquinaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ki.nəˈɾi.ə/ balear /ə.po.ki.nəˈɾi.ə/, /ə.pu.ki.nəˈɾi.ə/ Occidental: /a.po.ki.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

apoquinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apoquinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apoquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·na·ri·a (6)
# apoquinarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ki.nəˈɾi.ən/ balear /ə.po.ki.nəˈɾi.ən/, /ə.pu.ki.nəˈɾi.ən/ Occidental: /a.po.ki.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

apoquinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apoquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·na·ri·en (6)
# apoquinareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ki.nəˈɾɛw/ balear /ə.po.ki.nəˈɾəw/, /ə.pu.ki.nəˈɾɛw/ Occidental: /a.po.ki.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apoquinareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de apoquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·na·reu (5)
# apoquinant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kiˈnan/ balear /ə.po.kiˈnant/, /ə.pu.kiˈnan/ Occidental: nord-occidental /a.po.kiˈnan/ valencià /a.po.kiˈnant/, /a.po.kiˈnan/
   * Rimes: -ant

### Verb

apoquinant
* Gerundi del verb apoquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·nant (4)
# apoquinara
## Català
### Verb

apoquinara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apoquinar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apoquinar.

#### Variants

* [1] apoquinés, apoquinàs
* [2] apoquinés, apoquinàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·na·ra (5)
# apoquinarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ki.nəˈɾɛm/ balear /ə.po.ki.nəˈɾəm/, /ə.pu.ki.nəˈɾɛm/ Occidental: /a.po.ki.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

apoquinarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de apoquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·na·rem (5)
# apoquinares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kiˈna.ɾəs/ balear /ə.po.kiˈna.ɾəs/, /ə.pu.kiˈna.ɾəs/ Occidental: /a.po.kiˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

apoquinares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de apoquinar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apoquinar.

#### Variants

* [2] apoquinessis, apoquinesses, apoquinassis, apoquinasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·na·res (5)
# arbrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈbɾa/, occidental /aɾˈbɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arbrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·brà (2)
* Anagrames: barra, barrà
# arbràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈbɾa.ɾəm/, occidental /aɾˈbɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arbràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arbrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·brà·rem (3)
* Anagrames: barrarem, barràrem, embarrar, marbraré
# arbràreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈbɾa.ɾəw/, occidental /aɾˈbɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arbràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arbrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·brà·reu (3)
* Anagrames: barrareu, barràreu
# arbressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈbɾe.sis/, occidental /aɾˈbɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arbressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bres·sis (3)
* Anagrama: barressis
# arbreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈbɾɛw/ balear /əɾˈbɾəw/, /ərˈbɾɛw/ Occidental: /aɾˈbɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arbreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arbrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arbrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·breu (2)
* Anagrama: barreu
# arbris
## Català

   * Pronúncia: /ˈar.bɾis/

### Verb

arbris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bris (2)
* Anagrames: barris, Barris, brisar
# arbressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈbɾe.sin/, occidental /aɾˈbɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arbressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bres·sin (3)
* Anagrama: barressin
# arbri
## Català

   * Pronúncia: /ˈar.bɾi/

### Verb

arbri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arbrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arbrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arbrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bri (2)
* Anagrames: arrib, barri, Barri, barrí, birra
# arbrin
## Català

   * Pronúncia: /ˈar.bɾin/

### Verb

arbrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arbrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·brin (2)
* Anagrames: barrin, barrín
# arbro
## Català
### Verb

arbro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bro (2)
* Anagrames: arbor, barro, borar, borra, obrar, orbar, robar
# annexaríeu
## Català
### Verb

annexaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de annexar.
# annexassen
## Català
### Verb

annexassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexar.
# annexassis
## Català
### Verb

annexassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexar.
# annexasses
## Català
### Verb

annexasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexar.
# annexassin
## Català
### Verb

annexassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexar.
# annexau
## Català
### Verb

annexau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de annexar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb annexar.
# annexaré
## Català
### Verb

annexaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de annexar.
# apedregà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ðɾəˈɣa/, occidental /a.pe.ðɾeˈɣa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: apedregar

### Verb

apedregà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de apedregar.
# apedregàssem
## Català
### Verb

apedregàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apedregar.
# apedregàssim
## Català
### Verb

apedregàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apedregar.
# apedreguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ðɾəˈɣe.siw/, occidental /a.pe.ðɾeˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

apedreguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apedregar.
# apedregàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ðɾəˈɣa.ɾəw/, occidental /a.pe.ðɾeˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

apedregàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de apedregar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apedregar.
# apedregàs
## Català
### Verb

apedregàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apedregar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apedregar.
# apedregàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ðɾəˈɣa.ɾəm/, occidental /a.pe.ðɾeˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

apedregàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de apedregar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apedregar.
# apedreguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ðɾəˈɣi/, occidental /a.pe.ðɾeˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

apedreguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de apedregar.
# arkatzekin
## Basc
### Nom

arkatzekin
* comitatiu indefinit de arkatz
* comitatiu definit plural de arkatz
# arkatzen
## Basc
### Nom

arkatzen
* genitiu definit plural de arkatz
* genitiu indefinit de arkatz
# arkatzek
## Basc
### Nom

arkatzek
* ergatiu indefinit de arkatz
* ergatiu definit plural de arkatz
# arkatzerantz
## Basc
### Nom

arkatzerantz
* al·latiu direccional definit singular de arkatz
# arkatzeraino
## Basc
### Nom

arkatzeraino
* terminatiu definit singular de arkatz
# arkatzeko
## Basc
### Nom

arkatzeko
* genitiu locatiu definit singular de arkatz
# arkatzentzat
## Basc
### Nom

arkatzentzat
* benefactiu definit plural de arkatz
* benefactiu indefinit de arkatz
# arkatzei
## Basc
### Nom

arkatzei
* datiu definit plural de arkatz
# arkatzera
## Basc
### Nom

arkatzera
* al·latiu definit singular de arkatz
# arkatzengatik
## Basc
### Nom

arkatzengatik
* causal indefinit de arkatz
* causal definit plural de arkatz
# apostemis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pusˈtɛ.mis/ balear /ə.posˈtɛ.mis/, /ə.pusˈtɛ.mis/ Occidental: /a.posˈte.mis/
   * Rimes: -ɛmis

### Verb

apostemis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apostemar.
# apostemo
## Català
### Verb

apostemo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apostemar.
# apostemà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.təˈma/ balear /ə.pos.təˈma/, /ə.pus.təˈma/ Occidental: /a.pos.teˈma/
   * Rimes: -a

### Verb

apostemà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de apostemar.
# apostemàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.təˈma.ɾəm/ balear /ə.pos.təˈma.ɾəm/, /ə.pus.təˈma.ɾəm/ Occidental: /a.pos.teˈma.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

apostemàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de apostemar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostemar.
# apostemàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.təˈma.ɾəw/ balear /ə.pos.təˈma.ɾəw/, /ə.pus.təˈma.ɾəw/ Occidental: /a.pos.teˈma.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

apostemàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de apostemar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostemar.
# apostemàsseu
## Català
### Verb

apostemàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostemar.
# apostemàssiu
## Català
### Verb

apostemàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostemar.
# apostemàssem
## Català
### Verb

apostemàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostemar.
# apostemàssim
## Català
### Verb

apostemàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostemar.
# apostemàs
## Català
### Verb

apostemàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostemar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostemar.
# apetona
## Català
### Verb

apetona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apetonar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apetonar.
# apetonaren
## Català
### Verb

apetonaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apetonar.
# apetonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.tuˈna/ balear /ə.pə.toˈna/, /ə.pə.tuˈna/ Occidental: nord-occidental /a.pe.toˈna/ valencià /a.pe.toˈnaɾ/, /a.pe.toˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: apetonà
   * Etimologia: Del prefix a-, petó i la desinència -ar, segle XIX.

### Verb

apetonar trans.
* (central) Fer petons a algú.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apetono, apetona, apetonem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* besar
* petonejar

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pe·to·nar (4)
* Anagrames: aparento, taponaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# arrastellàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎa.ɾəm/, occidental /a.ras.teˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrastellàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrastellar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrastellar.
# arrastellàssem
## Català
### Verb

arrastellàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrastellar.
# arrastellàsseu
## Català
### Verb

arrastellàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrastellar.
# arrastello
## Català

   * Pronúncia: central /ə.rəsˈte.ʎu/, occidental /a.rasˈte.ʎo/
   * Rimes: -eʎo

### Verb

arrastello
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·llo (4)
* Anagrames: restollara, restollarà
# arrastellà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎa/, occidental /a.ras.teˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrastellà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arrastellar.
# arrastellàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎa.ɾəw/, occidental /a.ras.teˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arrastellàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arrastellar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrastellar.
# arrastellàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəs.təˈʎa.βəw/, balear /ə.rəs.təˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ras.teˈʎa.βew/ valencià /a.ras.teˈʎa.vew/, /a.ras.teˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arrastellàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrastellar.
# aplomàs
## Català
### Verb

aplomàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplomar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplomar.
# aplomàssem
## Català
### Verb

aplomàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplomar.
# aplomàsseu
## Català
### Verb

aplomàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplomar.
# aplomàssiu
## Català
### Verb

aplomàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplomar.
# aplomàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫuˈma.ɾəw/ balear /ə.pɫoˈma.ɾəw/, /ə.pɫuˈma.ɾəw/ Occidental: /a.pɫoˈma.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

aplomàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aplomar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplomar.
# aplomàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫuˈma.βəw/ balear /ə.pɫoˈma.vəw/, /ə.pɫuˈma.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.pɫoˈma.βew/ valencià /a.pɫoˈma.vew/, /a.pɫoˈma.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

aplomàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aplomar.
# aplomàssim
## Català
### Verb

aplomàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplomar.
# arraconaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.ɾə.ku.nəˈɾəs/, occidental /a.ra.ko.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arraconaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arraconar.
# arraconaríveu
## Català
### Verb

arraconaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arraconar.
# arraconassen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.kuˈna.sən/ balear /ə.rə.koˈna.sən/, /ə.rə.kuˈna.sən/ Occidental: /a.ra.koˈna.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

arraconassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
    [Ells/elles/vostès] arraconessin, arraconessen, arraconassen, arraconassin o arraconaren.
# arraconariven
## Català
### Verb

arraconariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arraconar.
# arraconarives
## Català
### Verb

arraconarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de arraconar.
# arraconaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.rə.ku.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ra.ko.naˈɾi.ɛw/, valencià /a.ra.ko.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arraconaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arraconar.
# arraconarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.ɾə.ku.nəˈɾə/, occidental /a.ra.ko.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arraconarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arraconar.
# arraconaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.ku.nəˈɾe/, occidental /a.ra.ko.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arraconaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arraconar.
# aplantillara
## Català
### Verb

aplantillara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplantillar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplantillar.
# aplantillam
## Català
### Verb

aplantillam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aplantillar.
# aplantillares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫən.tiˈʎa.ɾəs/, occidental /a.pɫan.tiˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aplantillares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aplantillar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplantillar.
# aplantillaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫən.tiˈʎa.ɾən/, occidental /a.pɫan.tiˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aplantillaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aplantillar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplantillar.
# aplantillar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pɫən.tiˈʎa/ Occidental: nord-occidental /a.pɫan.tiˈʎa/ valencià /a.pɫan.tiˈʎaɾ/, /a.pɫan.tiˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aplantillà
   * Etimologia: Del prefix a- i plantilla.

### Verb

aplantillar intr.
* Treballar un material conforma a una plantilla.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aplantillo, aplantilla, aplantillem

#### Traduccions

* Castellà: aplantillar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·plan·ti·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# aplantillaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫən.ti.ʎəˈɾan/, occidental /a.pɫan.ti.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aplantillaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aplantillar.
# arborara
## Català
### Verb

arborara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arborar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arborar.
# arborareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.bu.ɾəˈɾɛw/ balear /əɾ.bo.ɾəˈɾəw/, /ər.bu.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /aɾ.bo.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arborareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arborar.
# arboraria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.bu.ɾəˈɾi.ə/ balear /əɾ.bo.ɾəˈɾi.ə/, /ər.bu.ɾəˈɾi.ə/ Occidental: /aɾ.bo.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arboraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arborar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arborar.
# arboraran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.bu.ɾəˈɾan/ balear /əɾ.bo.ɾəˈɾan/, /ər.bu.ɾəˈɾan/ Occidental: /aɾ.bo.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arboraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arborar.
# arborarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.bu.ɾəˈɾi.ən/ balear /əɾ.bo.ɾəˈɾi.ən/, /ər.bu.ɾəˈɾi.ən/ Occidental: /aɾ.bo.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arborarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arborar.
# arborariva
## Català
### Verb

arborariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de arborar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arborar.
# arrebatessin
## Català
### Verb

arrebatessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrebatar.

#### Variants

* arrebatassin, arrebatassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·tes·sin (5)
# arrebatem
## Català
### Verb

arrebatem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arrebatar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·tem (4)
# arrebatau
## Català
### Verb

arrebatau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrebatar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·tau (4)
* Anagrames: baratareu, baratàreu
# arrebatava
## Català
### Verb

arrebatava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrebatar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·ta·va (5)
# arrebataven
## Català
### Verb

arrebataven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·ta·ven (5)
# arrebataves
## Català
### Verb

arrebataves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·ta·ves (5)
# arrebaten
## Català
### Verb

arrebaten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·ten (4)
* Anagrama: rebateran