OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aquàtic
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkwa.tik/, occidental /aˈkwa.tik/
   * Rimes: -atik
   * Etimologia: Del llatí aquaticus, segle XVII

### Adjectiu

aquàtic m. ‎(femení aquàtica, plural masculí aquàtics, plural femení aquàtiques)
* Que té relació amb l'aigua.

#### Traduccions

* Anglès: aquatic $^{(en)}$
* Castellà: acuático $^{(es)}$
* Francès: aquatiquea $^{(fr)}$
* Italià: acqutico $^{(it)}$
* Llatí: aquaticus $^{(la)}$
* Occità: aquatic $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·quà·tic (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# arkitraberekin
## Basc
### Nom

arkitraberekin
* comitatiu indefinit de arkitrabe
# arkitraberentzat
## Basc
### Nom

arkitraberentzat
* benefactiu indefinit de arkitrabe
# arkitraberantz
## Basc
### Nom

arkitraberantz
* al·latiu direccional definit singular de arkitrabe
# arkitraberengatik
## Basc
### Nom

arkitraberengatik
* causal indefinit de arkitrabe
# arkitraberaino
## Basc
### Nom

arkitraberaino
* terminatiu definit singular de arkitrabe
# arkitraberi
## Basc
### Nom

arkitraberi
* datiu indefinit de arkitrabe
# arkitrabetako
## Basc
### Nom

arkitrabetako
* genitiu locatiu indefinit de arkitrabe
# arkitrabera
## Basc
### Nom

arkitrabera
* al·latiu definit singular de arkitrabe
# arkitraberen
## Basc
### Nom

arkitraberen
* genitiu indefinit de arkitrabe
# arkitraberik
## Basc
### Nom

arkitraberik
* partitiu indefinit de arkitrabe
# aplaquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəˈki/, occidental /a.pɫaˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

aplaquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aplacar.
# aplaqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɫa.ki/, occidental /aˈpɫa.ki/
   * Rimes: -aki

### Verb

aplaqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aplacar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aplacar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aplacar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aplacar.
# aplaquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɫa.kin/, occidental /aˈpɫa.kin/
   * Rimes: -akin

### Verb

aplaquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aplacar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aplacar.
# aplaquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɫa.kis/, occidental /aˈpɫa.kis/
   * Rimes: -akis

### Verb

aplaquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aplacar.

### Miscel·lània

* Anagrama: qui-sap-la
# aplaquéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəˈke.siw/, occidental /a.pɫaˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aplaquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplacar.
# aplaquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəˈke.sim/, occidental /a.pɫaˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aplaquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplacar.
# aplaquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəˈke.səm/, occidental /a.pɫaˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aplaquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplacar.
# aplaquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəˈke.səw/, occidental /a.pɫaˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aplaquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplacar.
# architectural
## Anglès

   * Pronúncia: /ɑɻkɪtɛktjuːɻəɫ/ Audio

### Adjectiu

architectural ‎(comparatiu more architectural, superlatiu most architectural)
* arquitectònic

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# architraaf
## Neerlandès
### Nom

architraaf
* arquitrau.
# architrave
## Anglès
### Nom

architrave ‎(plural architraves)
* arquitrau.

## Francès

   * Pronúncia: /aʁ.ʃi.tʁav/

### Nom

architrave f. ‎(plural architraves)
* arquitrau.

## Italià

   * Pronúncia: /ar.kiˈtraː.ve/

### Nom

architrave m. ‎(plural architravi)
* arquitrau.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·chi·trà·ve (4)
# archipiélagos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.t͡ʃiˈpje.la.ɣos\, meridional \aɾ.t͡ʃiˈpje.la.ɣoh\
       Americà: alt /aɾ.t͡ʃiˈpje.la.ɡ(o)s/, baix \aɾ.t͡ʃiˈpje.la.ɣoh\, austral \aɾ.t͡ʃiˈpje.la.ɣos\
   * Rimes: -elaɡos

### Nom

archipiélagos m. pl.
* forma plural de archipiélago
# architravi
## Italià

   * Pronúncia: /ar.kiˈtraː.vi/

### Nom

architravi m. pl.
* forma plural de architrave
# architecturally
## Anglès

   * Etimologia: De architectural i el sufix -ly.

### Adverbi

architecturally ‎(comparatiu more architecturally, superlatiu most architecturally)
* arquitectònicament
# architecture
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

architecture ‎(comptable i incomptable, plural architectures)
* arquitectura
# architectures
## Anglès
### Nom

architectures
* forma plural de architecture
# architraves
## Anglès
### Nom

architraves
* forma plural de architrave

## Francès

   * Pronúncia: /aʁ.ʃiˈtʁav/

### Nom

architraves f. pl.
* forma plural de architrave
# architettonicamente
## Italià

   * Pronúncia: /ar.ki.tetˌtɔ.ni.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De architettonico i el sufix -mente.

### Adverbi

architettonicamente
* arquitectònicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·chi·tet·to·ni·ca·mén·te (8)
# arrape
## Català
### Verb

arrape
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrapar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrapar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrapar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pe (3)
* Anagrames: aparer, arparé, pararé, Parera, preara, prearà, raparé
# arrapeguéssom
## Català
### Verb

arrapeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapar.
# arrapeguessa
## Català
### Verb

arrapeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapar.
# arrapeguessen
## Català
### Verb

arrapeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapar.

### Miscel·lània

* Anagrama: panarregésseu
# arrapegueu
## Català
### Verb

arrapegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arrapar.
# arrapegués
## Català
### Verb

arrapegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapar.
# arrapeguéssou
## Català
### Verb

arrapeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapar.
# arrapem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈpɛm/ balear /ə.rəˈpəm/, /ə.rəˈpɛm/ Occidental: /a.raˈpem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arrapem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arrapar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arrapar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arrapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pem (3)
* Anagrames: ampraré, arparem, arpàrem, emparar, emprarà, pararem, paràrem, raparem, rapàrem
# arrapeguem
## Català
### Verb

arrapeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arrapar.
# arrapeguesses
## Català
### Verb

arrapeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapar.
# aprimessa
## Català
### Verb

aprimessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·mes·sa (4)
* Anagrames: pairàssem, passaríem
# aprimen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɾi.mən/, occidental /aˈpɾi.men/
   * Rimes: -imen

### Verb

aprimen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aprimar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aprimar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aprimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·men (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeimnpr)
* Anagrames: aprenim, emparin, empinar
# aprimessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾiˈme.sən/, occidental /a.pɾiˈme.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aprimessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·mes·sen (4)
* Anagrames: emparessin, imperassen
# aprimeguéssom
## Català
### Verb

aprimeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprimar.
# aprimeguéssou
## Català
### Verb

aprimeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprimar.
# aprimes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɾi.məs/, occidental /aˈpɾi.mes/
   * Rimes: -imes

### Verb

aprimes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aprimar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aprimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·mes (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeimprs)
* Anagrames: aspirem, emparis, imperàs, impresa, pisarem, pisàrem
# aprimesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾiˈme.səs/, occidental /a.pɾiˈme.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aprimesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·mes·ses (4)
* Anagrames: aspiréssem, emparessis, esperàssim, imperasses, separéssim
# aprimessi
## Català
### Verb

aprimessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprimar.

### Miscel·lània

* Anagrames: apriéssim, pairéssim
# arpegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.pəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /ar.peˈʒe.sin/, valencià /aɾ.peˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arpegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: pessigaren, rapegessin
# arpegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.pəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /ar.peˈʒe.sis/, valencià /aɾ.peˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arpegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·ges·sis (4)
* Anagrames: espessigar, pessigar-se, pessigares, rapegessis
# arpegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ərˈpɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /arˈpɛ.ʒi/, valencià /aɾˈpɛ.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi
   * Etimologia: De l'italià arpeggio, segle XIX.

### Nom

arpegi m. ‎(plural arpegis)
* Successió dels sons que corresponen a les notes d'un acord.

#### Traduccions

* Anglès: arpeggio $^{(en)}$
* Castellà: arpegio $^{(es)}$
* Francès: arpège $^{(fr)}$
* Italià: arpeggio $^{(it)}$

### Verb

arpegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arpejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arpejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arpejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·gi (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegipr)
* Anagrames: arpeig, rapegi, rapegí, rapeig

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# arpegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.pəˈʒɛw/ balear /əɾ.pəˈʒəw/, /ər.pəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /ar.peˈʒew/, valencià /aɾ.peˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arpegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arpejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arpejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·geu (3)
* Anagrames: paregué, pegareu, pegàreu, rapegeu
# arpeggi
## Italià

   * Pronúncia: /arˈped.d͡ʒi/

### Nom

arpeggi m. pl.
* forma plural de arpeggio
# arpeges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈpɛ.ʒəs/ balear /əɾˈpə.ʒəs/, /ərˈpɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /arˈpe.ʒes/, valencià /aɾˈpe.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

arpeges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arpejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·ges (3)
* Anagrames: asprege, pegares, rapeges, rapegés
# arpegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.pəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /ar.peˈʒe.sen/, valencià /aɾ.peˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arpegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rapegessen
# arpegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.pəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /ar.peˈʒe.ses/, valencià /aɾ.peˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arpegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rapegesses
# arpeggio
## Italià

   * Pronúncia: /arˈped.d͡ʒo/
   * Etimologia: Derivat de arpa.

### Nom

arpeggio m. ‎(plural arpeggi)
* arpegi

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pég·gio (3)
# arrelàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈɫa.ɾəm/, occidental /a.reˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrelàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrelar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arrelàs
## Català
### Verb

arrelàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arrelà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈɫa/, occidental /a.reˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrelà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arrelar.
# arrelàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈɫa.ɾəw/, occidental /a.reˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arrelàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arrelar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arrelàssem
## Català
### Verb

arrelàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arrelàsseu
## Català
### Verb

arrelàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arrelàssim
## Català
### Verb

arrelàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arrelàssiu
## Català
### Verb

arrelàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arrelàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈɫa.βəw/, balear /ə.rəˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.reˈɫa.βew/ valencià /a.reˈɫa.vew/, /a.reˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arrelàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrelar.
# arrastellessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎe.sis/, occidental /a.ras.teˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arrastellessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrastellar.
# arrastelleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəs.təˈʎɛw/ balear /ə.rəs.təˈʎəw/, /ə.rəs.təˈʎɛw/ Occidental: /a.ras.teˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrastelleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrastellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arrastellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrastellar.
# arrastellessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎe.sin/, occidental /a.ras.teˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arrastellessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrastellar.
# arrastelli
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəsˈte.ʎi/, occidental /a.rasˈte.ʎi/
   * Rimes: -eʎi

### Verb

arrastelli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrastellar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrastellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrastellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·lli (4)
* Anagrames: artillares, estirallar, ratllaries, trallaries
# apuntau
## Català
### Verb

apuntau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apuntar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apuntar.
# apuntaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.punˈta.βən/, balear /ə.punˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /a.punˈta.βen/ valencià /a.punˈta.ven/, /a.punˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

apuntaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apuntar.
# apuntassen
## Català
### Verb

apuntassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apuntar.
# apuntat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.punˈtat/, occidental /a.punˈtat/
   * Rimes: -at

### Verb

apuntat
* Participi masculí singular del verb apuntar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pun·tat (3)
* Anagrames: atupant, pautant
# apuntassin
## Català
### Verb

apuntassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apuntar.
# apuntava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.punˈta.βə/, balear /ə.punˈta.və/ Occidental: nord-occidental /a.punˈta.βa/ valencià /a.punˈta.va/, /a.punˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

apuntava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apuntar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apuntar.
# apuntasses
## Català
### Verb

apuntasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apuntar.
# apuntassis
## Català
### Verb

apuntassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apuntar.
# apuntaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.punˈta.βəs/, balear /ə.punˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.punˈta.βes/ valencià /a.punˈta.ves/, /a.punˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

apuntaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apuntar.
# arpioniamo
## Italià
### Verb

arpioniamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de arpionare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de arpionare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de arpionare
# arpiono
## Italià
### Verb

arpiono
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de arpionare
# arpionò
## Italià
### Verb

arpionò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de arpionare
# arpona
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈpo.nə/, occidental /aɾˈpo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

arpona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arponar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arponar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·po·na (3)
* Anagrames: aponar, poaran
# arpis
## Català

   * Pronúncia: /ˈar.pis/

### Verb

arpis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pis (2)
* Anagrames: aspir, aspri, asprí, paris, parís, París, pisar, rapis, rapís, sipar
# arpioniate
## Italià
### Verb

arpioniate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de arpionare
# arpionino
## Italià
### Verb

arpionino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de arpionare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de arpionare
# arpon
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /əɾˈpon/, alguerès /aɾˈpon/
   * Rimes: -on

### Verb

arpon
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arponar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] arpono, arpone, arpon o arponi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arponar.
    [Que jo] arpon, forma antiga per [que jo] arponi o arpone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arponar.
    [Que ell/ella/vostè] arpon, forma antiga per [que ell/ella/vostè] arponi o arpone.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pon (2)
* Anagrama: prona
# apuressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.puˈɾe.sin/, occidental /a.puˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

apuressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apurar.
# apuren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpu.ɾən/, occidental /aˈpu.ɾen/
   * Rimes: -uɾen

### Verb

apuren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de apurar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apurar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apurar.
# apuressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.puˈɾe.sən/, occidental /a.puˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

apuressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apurar.
# apureu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈɾɛw/ balear /ə.puˈɾəw/, /ə.puˈɾɛw/ Occidental: /a.puˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apureu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apurar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apurar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apurar.
# arreglis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈreɡ.ɡɫis/, /əˈre.ɣɫis/ balear /əˈreɡ.ɡɫis/ Occidental: nord-occidental /aˈreɡ.ɡɫis/, /aˈre.ɣɫis/ valencià /aˈre.ɣɫis/

### Verb

arreglis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arreglar.
# arreglessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɡˈɡɫe.sin/, /ə.rəˈɣɫe.sin/ balear /ə.rəɡˈɡɫe.sin/ Occidental: nord-occidental /a.reɡˈɡɫe.sin/, /a.reˈɣɫe.sin/ valencià /a.reˈɣɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arreglessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreglar.
# arregli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈreɡ.ɡɫi/, /əˈre.ɣɫi/ balear /əˈreɡ.ɡɫi/ Occidental: nord-occidental /aˈreɡ.ɡɫi/, /aˈre.ɣɫi/ valencià /aˈre.ɣɫi/

### Verb

arregli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arreglar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arreglar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arreglar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arreglar.
# arreglessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɡˈɡɫe.sis/, /ə.rəˈɣɫe.sis/ balear /ə.rəɡˈɡɫe.sis/ Occidental: nord-occidental /a.reɡˈɡɫe.sis/, /a.reˈɣɫe.sis/ valencià /a.reˈɣɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arreglessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreglar.