OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# infantilitz
## Català
### Verb

infantilitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infantilitzar.

#### Variants

* infantilitzo, infantilitze

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·litz (4)
# infantilitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fən.tiˈɫi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.tiˈɫi.d͡za/, valencià /iɱ.fan.tiˈɫi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

infantilitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de infantilitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb infantilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·za (5)
# infantilism
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈfæntɪlɪzm/
   * Etimologia: De infantile i el sufix -ism.

### Nom

infantilism ‎(normalment incomptable, plural infantilisms)
* infantilisme
# infantilisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fən.tiˈɫiz.mə/, occidental /iɱ.fan.tiˈɫiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De infantil i el sufix -isme.

### Nom

infantilisme m. ‎(plural infantilismes)
* Persistència en l'adolescència i l'edat adulta de característiques psicològiques pròpies de l'infant.

#### Traduccions

* Anglès: infantilism $^{(en)}$
* Castellà: infantilismo $^{(es)}$
* Francès: infantilisme $^{(fr)}$
* Gallec: infantilismo $^{(gl)}$
* Portuguès: infantilismo $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lis·me (5)

### Vegeu també

* infantilisme. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.fɑ̃.tiˈlism/

### Nom

infantilisme m. ‎(plural infantilismes)
* infantilisme

### Vegeu també

* infantilisme. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# infantilismos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.fan.tiˈliz.mos\, meridional \iɱ.faŋ.tiˈlih.moh\
       Americà: alt \iɱ.fan.tiˈliz.m(o)s\, baix \iŋ.faŋ.tiˈlih.moh\, austral \iɱ.fan.tiˈlih.mos\
   * Rimes: -izmos

### Nom

infantilismos m. pl.
* forma plural de infantilismo
# infantilisms
## Anglès
### Nom

infantilisms
* forma plural de infantilism
# infantilitzada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡za.ðə/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫiˈd͡za.ða/, valencià /iɱ.fan.ti.ɫiˈza.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

infantilitzada
* Participi femení singular del verb infantilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·za·da (6)
# infantilisar
## Interlingua

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Verb

infantilisar
* infantilitzar
# insteguessen
## Català
### Verb

insteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·te·gues·sen (4)
* Anagrames: entenguessis, estenguessin, sentiguessen
# instegués
## Català
### Verb

instegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·te·gués (3)
* Anagrames: enutgessi, estenguis, sentigués, tenguessi, tuegessin
# insten
## Català
### Verb

insten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de instar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb instar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ten (2)
* Anagrames: intens, sentin, tennis, tensin
# instegueu
## Català
### Verb

instegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·te·gueu (3)
* Anagrama: sentigueu
# instem
## Català
### Verb

instem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de instar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb instar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tem (2)
* Heterograma de 6 lletres (eimnst)
* Anagrames: mentis, mentís, sentim
# instessa
## Català
### Verb

instessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tes·sa (3)
* Anagrames: assentis, assentís, assestin, estassin, tesassin
# insteguesses
## Català
### Verb

insteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·te·gues·ses (4)
* Anagrames: estenguessis, sentiguesses
# insteguéssom
## Català
### Verb

insteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb instar.
# insteguéssou
## Català
### Verb

insteguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb instar.
# instes
## Català
### Verb

instes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de instar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tes (2)
* Anagrames: senits, sentis, sentís, setins, Sintes, tensis
# impregneguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.pɾeŋ.neˈɣe.som/

### Verb

impregneguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] impregnéssim, impregnéssem, impregnàssem, impregnàssim o impregnàrem.
# impregnes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /imˈpɾeŋ.nəs/ Occidental: nord-occidental /imˈpɾeŋ.nes/, valencià /imˈpɾeɡ.nes/
   * Rimes: -eɡnes
   * Homòfon: impregne's

### Verb

impregnes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de impregnar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb impregnar.
    [Que tu] impregnis o impregnes; [tu] no impregnis o impregnes.

### Miscel·lània

* Anagrama: persignem
# impregneguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.pɾeŋ.neˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

impregneguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] impregnés, impregnàs o impregnara.
# impregneguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.pɾeŋ.neˈɣe.sow/

### Verb

impregneguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] impregnéssiu, impregnésseu, impregnàsseu, impregnàssiu o impregnàreu.
# impregnen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /imˈpɾeŋ.nən/ Occidental: nord-occidental /imˈpɾeŋ.nen/, valencià /imˈpɾeɡ.nen/
   * Rimes: -eɡnen

### Verb

impregnen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de impregnar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb impregnar.
    [Que ells/elles/vostès] impregnin o impregnen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb impregnar.
    Impregnin o impregnen [ells/elles/vostès].
# impregneguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.pɾeŋ.neˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

impregneguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] impregnessin, impregnessen, impregnassin, impregnassen o impregnaren.
# impregneguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.pɾeŋ.neˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

impregneguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] impregnessis, impregnesses, impregnassis, impregnasses o impregnares.
# impregnegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.pɾeŋ.neˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

impregnegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb impregnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] impregneu.
# impregnegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.pɾeŋ.neˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

impregnegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] impregnés, impregnàs o impregnara.
# influïra
## Català
### Verb

influïra
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb influir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb influir.
# influïres
## Català
### Verb

influïres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de influir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb influir.
# influïsques
## Català
### Verb

influïsques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb influir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·ïs·ques (4)
* Anagrama: influesquis
# influïsses
## Català
### Verb

influïsses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb influir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·ïs·ses (4)
* Anagrama: insuflessi
# influïsc
## Català
### Verb

influïsc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de influir.
# influïsquen
## Català
### Verb

influïsquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb influir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb influir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·ïs·quen (4)
* Anagrama: influesquin
# influïsca
## Català
### Verb

influïsca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb influir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb influir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb influir.
# influïssen
## Català
### Verb

influïssen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb influir.
# influïren
## Català
### Verb

influïren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de influir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb influir.
# institucionalitzares
## Català
### Verb

institucionalitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de institucionalitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb institucionalitzar.
# institucionalitzareu
## Català
### Verb

institucionalitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de institucionalitzar.
# institucionalitzaria
## Català
### Verb

institucionalitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de institucionalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de institucionalitzar.
# institucionalitzaré
## Català
### Verb

institucionalitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de institucionalitzar.
# institucionalitzaren
## Català
### Verb

institucionalitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de institucionalitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb institucionalitzar.
# institucionalitzarien
## Català
### Verb

institucionalitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de institucionalitzar.
# institucionalitzaries
## Català
### Verb

institucionalitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de institucionalitzar.
# institucionalitzarà
## Català
### Verb

institucionalitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de institucionalitzar.
# institucionalitzaràs
## Català
### Verb

institucionalitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de institucionalitzar.
# implicam
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫiˈkam/
   * Rimes: -am
   * Parònims: implica'm

### Verb

implicam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de implicar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] impliquem o implicam.
# implicante
## Italià
### Verb

implicante
* participi present de implicare
# implicammo
## Italià
### Verb

implicammo
* primera persona plural (noi) del passat de implicare
# implicando
## Italià
### Verb

implicando
* gerundi de implicare
# implicandosi
## Italià
### Verb

implicandosi
* gerundi de implicarsi
# implicano
## Italià
### Verb

implicano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de implicare
# implicantesi
## Italià
### Verb

implicantesi
* participi present de implicarsi
# implicar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɫiˈkaɾ.sə/, balear /im.pɫi.kəɾˈsə/ Occidental: /im.pɫiˈkaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

implicar-se
* Forma pronominal de implicar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'implico, s'implica, ens impliquem

#### Variants

* (septentrional, alguerès) s'implicar

### Miscel·lània

* Anagrama: implicares
# interactuessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tuˈe.sən/, occidental /in.te.ɾak.tuˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

interactuessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* interactuessin, interactuassin, interactuassen, interactuaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·es·sen (6)
# interactuo
## Català
### Verb

interactuo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de interactuar.

#### Variants

* interactue, interactuï, interactuu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·o (5)
# interactuessi
## Català
### Verb

interactuessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* [1] interactués, interactuàs, interactuara
* [2] interactués, interactuàs, interactuara

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·es·si (6)
# interactueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.ɾək.tuˈɛw/ balear /in.tə.ɾək.tuˈəw/, /in.tə.ɾək.tuˈɛw/ Occidental: /in.te.ɾak.tuˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

interactueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de interactuar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb interactuar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb interactuar.

#### Variants

* [1] interactuau
* [3] interactuau

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·eu (5)
# interactuu
## Català
### Verb

interactuu
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de interactuar.

#### Variants

* interactuo, interactue, interactuï

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tuu (4)
# interactuen
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾəkˈtu.ən/, occidental /in.te.ɾakˈtu.en/
   * Rimes: -uen

### Verb

interactuen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de interactuar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb interactuar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb interactuar.

#### Variants

* [2] interactuïn
* [3] interactuïn

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·en (5)
# interactuesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tuˈe.səs/, occidental /in.te.ɾak.tuˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

interactuesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* interactuessis, interactuassis, interactuasses, interactuares

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·es·ses (6)
# interactuessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tuˈe.sin/, occidental /in.te.ɾak.tuˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

interactuessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* interactuessen, interactuassin, interactuassen, interactuaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·es·sin (6)
# interactues
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾəkˈtu.əs/, occidental /in.te.ɾakˈtu.es/
   * Rimes: -ues

### Verb

interactues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de interactuar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* [2] interactuïs

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·es (5)
# interactuessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tuˈe.sis/, occidental /in.te.ɾak.tuˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

interactuessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* interactuesses, interactuassis, interactuasses, interactuares

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·es·sis (6)
# incontinently
## Anglès

   * Etimologia: De incontinent i el sufix -ly.

### Adverbi

incontinently ‎(comparatiu more incontinently, superlatiu most incontinently)
* incontinentment
# incontournable
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.kɔ̃.tuʁ.nabl/
   * Etimologia: Del prefix in- i contournable.

### Adjectiu

incontournable inv. ‎(plural incontournables)
* inevitable
    L'enracinement et les liens de confiance dont bénéficient les petits notables leur permet d'être, au XIXe siècle, les intermédiaires incontournables entre la communauté et l'État.L'arrelament i els llaços de confiança que beneficien la petita noblesa els permet ser, al segle XIX, els intermediaris inevitables entre la comunitat i l'estat.
* imperdible, indispensable, obligat
    Les Jeux Olympiques sont un évènement incontournable.Els jocs olímpics són un esdeveniment imperdible.
# incontinencias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.kon.tiˈnen.θjas\, meridional \iŋ.koŋ.tiˈneŋ.θjah\
       Americà: alt \iŋ.kon.tiˈnen.s(ja)s\, baix \iŋ.koŋ.tiˈneŋ.sjah\, austral \iŋ.kon.tiˈnen.sjas\
   * Rimes: -enθjas

### Nom

incontinencias f. pl.
* forma plural de incontinencia

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·ti·nen·cias (5)
# incontinent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.kun.tiˈnen/ balear /iŋ.kon.tiˈnent/, /iŋ.kun.tiˈnent/ Occidental: nord-occidental /iŋ.kon.tiˈnen/, valencià /iŋ.kon.tiˈnent/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí incontĭnens.

### Adjectiu

incontinent inv. ‎(plural incontinents)
* Sense continència.

#### Traduccions

* Anglès: incontinent $^{(en)}$
* Castellà: incontinente $^{(es)}$
* Francès: incontinent $^{(fr)}$
* Italià: incontinente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·ti·nent (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Català antic
### Adjectiu

incontinent
* incontinent

### Adverbi

incontinent
* tot seguit

#### Variants

* encontinent
* decontinent

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL

## Anglès
### Adjectiu

incontinent ‎(comparatiu more incontinent, superlatiu most incontinent)
* incontinent

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃kɔ̃tinɑ̃/

### Adjectiu

incontinent m. ‎(femení incontinente, plural masculí incontinents, plural femení incontinentes)
* incontinent
# incontinente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.kon.tiˈnen.te\, meridional \iŋ.koŋ.tiˈneŋ.te\
       Americà: alt \iŋ.kon.tiˈnen.t(e)\, baix \iŋ.koŋ.tiˈneŋ.te\, austral \iŋ.kon.tiˈnen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: Del llatí incontĭnens.

### Adjectiu

incontinente inv. ‎(plural incontinentes)
* incontinent

#### Relacionats

* incontinencia

### Nom

incontinente m. f. ‎(plural incontinentes)
* incontinent (persona que patix incontinència)

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·ti·nen·te (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre incontinente

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.kɔ̃.tiˈnɑ̃t/

### Adjectiu

incontinente f. ‎(plural incontinentes)
* forma femenina de incontinent

## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.kon.tiˈnɛn.te/
   * Etimologia: Del llatí incontĭnens.

### Adjectiu

incontinente inv. ‎(plural incontinenti)
* incontinent

#### Relacionats

* incontinenza

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·ti·nèn·te (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre incontinente
# incontinentes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.kon.tiˈnen.tes\, meridional \iŋ.koŋ.tiˈneŋ.teh\
       Americà: alt \iŋ.kon.tiˈnen.t(e)s\, baix \iŋ.koŋ.tiˈneŋ.teh\, austral \iŋ.kon.tiˈnen.tes\
   * Rimes: -entes

### Adjectiu

incontinentes inv. pl.
* forma plural de incontinente

### Nom

incontinentes m. f. ‎(plurale tantum)
* forma plural de incontinente

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·ti·nen·tes (5)

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.kɔ̃.tiˈnɑ̃t/

### Adjectiu

incontinentes f. pl.
* forma plural de incontinente
# incontinentemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.kon.tiˌnen.teˈmen.te\, meridional \iŋ.koŋ.tiˌneŋ.teˈmen.te\
       Americà: alt \iŋ.kon.tiˌnen.teˈmen.t(e)\, baix \iŋ.koŋ.tiˌneŋ.teˈmen.te\, austral \iŋ.kon.tiˌnen.teˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De incontinente i el sufix -mente.

### Adverbi

incontinentemente
* incontinentment

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·ti·nen·te·men·te (7)

## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.kon.tiˌnen.teˈmen.te/
   * Etimologia: De incontinente i el sufix -mente.

### Adverbi

incontinentemente
* incontinentment

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·ti·nen·te·mén·te (7)
# incontinenti
## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.kon.tiˈnɛn.ti/

### Adjectiu

incontinenti inv. pl.
* forma plural de incontinente
# incontinentment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.kun.tiˌnemˈmen/ balear /iŋ.kon.tiˌnemˈment/, /iŋ.kun.tiˌnemˈmen/ Occidental: nord-occidental /iŋ.kon.tiˌnemˈmen/ valencià /iŋ.kon.tiˌnemˈment/, /iŋ.kon.tiˌnemˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De incontinent i el sufix -ment.

### Adverbi

incontinentment
* D’una manera incontinent, sense continència.

#### Traduccions

* Anglès: incontinently $^{(en)}$
* Castellà: incontinentemente $^{(es)}$
* Francès: incontinemment $^{(fr)}$
* Italià: incontinentemente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·ti·nent·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# incentivarien
## Català
### Verb

incentivarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de incentivar.
# incentivarà
## Català
### Verb

incentivarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de incentivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cen·ti·va·rà (5)
* Anagrames: intercanvia, intercanvià, vaticinaren
# incentivarem
## Català
### Verb

incentivarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de incentivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cen·ti·va·rem (5)
* Anagrames: incrementavi, intercanviem
# incentivares
## Català
### Verb

incentivares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de incentivar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incentivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cen·ti·va·res (5)
* Anagrames: entrecanviïs, intercanvies, intercanviés
# incentivaran
## Català
### Verb

incentivaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de incentivar.
# incentivaria
## Català
### Verb

incentivaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de incentivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de incentivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cen·ti·va·ri·a (6)
* Anagrama: vaticinarien
# incentivaren
## Català
### Verb

incentivaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de incentivar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incentivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cen·ti·va·ren (5)
* Anagrames: entrecanviïn, intercanvien