OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# alcancis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈkan.sis/, occidental /aɫˈkan.sis/
   * Rimes: -ansis

### Verb

alcancis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alcançar.

#### Variants

* alcances

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·can·cis (3)
* Anagrames: calcanis, calcinàs
# alcanci
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈkan.si/, occidental /aɫˈkan.si/
   * Rimes: -ansi

### Verb

alcanci
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alcançar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alcançar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alcançar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alcançar.

#### Variants

* [1] alcanço, alcance, alcanç
* [2] alcance
* [3] alcance
* [4] alcance

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·can·ci (3)
* Anagrames: calcani, calcina, Calcina, calcinà, clànica
# alcancés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kənˈses/, occidental /aɫ.kanˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

alcancés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcançar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcançar.

#### Variants

* [1] alcancessi, alcançàs, alcançara
* [2] alcancessi, alcançàs, alcançara

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·can·cés (3)
# amainí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məjˈni/, occidental /a.majˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

amainí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amainar.
    [Jo] amainí o em vaig amainar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mai·ní (3)
* Anagrama: minaia
# amaituko
## Basc

   * Pronúncia: /a.maj.tu.ko/

### Verb

amaituko
* participi del futur d'indicatiu de amaitu
# amalgam
## Català
### Verb

amalgam
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amalgamar.

## Anglès

   * Pronúncia: /əˈmæːl.ɡəm/

### Nom

amalgam ‎(plural amalgams)
* amalgama

## Romanès

   * Pronúncia: /a.malˈɡam/

### Nom

amalgam n. ‎(plural amalgame)
* amalgama

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | amalgam | amalgamul | (niște) | amalgame | amalgamele |
| Genitiu-datiu | (unui) | amalgam | amalgamului | (unor) | amalgame | amalgamelor |
| Vocatiu | | amalgamule, amalgame | amalgamule, amalgame | | amalgamelor | amalgamelor |
# amalgamació
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məɫ.ɣə.mə.siˈo/, occidental /a.maɫ.ɣa.ma.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De amalgamar i el sufix -ció.

### Nom

amalgamació f. ‎(plural amalgamacions)
* Acció i efecte d'amalgamar o amalgamar-se.

#### Traduccions

* Basc: amalgamazio $^{(eu)}$
* Castellà: amalgamación $^{(es)}$
* Francès: amalgamation $^{(fr)}$
* Italià: amalgamazione $^{(it)}$
* Romanès: amalgamare $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mal·ga·ma·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amalgamación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.mal.ɣa.maˈθjon\, meridional \a.mal.ɣa.maˈθjoŋ\
       Americà: alt \a.mal.ɣa.m(a)ˈsjon\, baix \a.mal.ɣa.maˈsjoŋ\, austral \a.mal.ɣa.maˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

amalgamación f. ‎(plural amalgamaciones)
* amalgamació

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mal·ga·ma·ción (5)
# amaitu
## Basc

   * Pronúncia: /a.maj.tu/
   * Etimologia: De amai ‎(«final») i la desinència -tu.

### Verb

amaitu
* acabar, finalitzar, cloure
    Liburuak irakurtzen amaitu ez baduzu, beste 15 egunez berritu dezakezu mailegua, Liburutegian edo Internet bitartez, Opac Web bidez.Si no has acabat de llegir els llibres, pots renovar-los per 15 dies més a la biblioteca o per internet a través de l'Opac Web.
* (comerç) acabar-se, exhaurir-se
* morir, matar-se

#### Sinònims

* (acabar) bukatu

### Vegeu també

* Entrada «amaitu» a l’Elhuyar Hiztegia.
# amalgamaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.mal.ɣa.maˈθjo.nes\, meridional \a.mal.ɣa.maˈθjo.neh\
       Americà: alt \a.mal.ɣa.maˈsjo.n(e)s\, baix \a.mal.ɣa.maˈsjo.neh\, austral \a.mal.ɣa.maˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

amalgamaciones f. pl.
* forma plural de amalgamación
# amais
## Gallec

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Adverbi

amais
* a més

#### Variants

* ademais

#### Compostos i expressions

* amais de

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mais (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre amais
# amalgama
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məɫˈɣa.mə/, occidental /a.maɫˈɣa.ma/
   * Rimes: -ama
   * Etimologia: Del francès amalgame, del llatí medieval amalgama, de l'àrab اَلْمَلْغَم ‎(al-malḡam, «pomada per a callositats»), del grec antic μάλαγμα ‎(málagma, «pomada»), derivat de μαλάσσω ‎(malássō, «reblanir»), que ve de μαλακός ‎(malakós, «suau, bla»).

### Nom

amalgama f. ‎(plural amalgames)
* Aliatge de mercuri amb un altre metall.
* (figurat) Barreja de diversos elements heterogenis.

#### Derivats

* amalgamar

#### Traduccions

* Anglès: amalgam $^{(en)}$
* Basc: amalgama $^{(eu)}$
* Castellà: amalgama $^{(es)}$
* Francès: amalgame $^{(fr)}$
* Gallec: amálgama $^{(gl)}$ f.
* Italià: amalgama $^{(it)}$
* Portuguès: amálgama $^{(pt)}$ f.
* Romanès: amalgam $^{(ro)}$ n.

### Verb

amalgama
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de amalgamar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb amalgamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mal·ga·ma (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Basc
### Nom

amalgama inan.
* amalgama

#### Declinació

Nom comú inanimat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
amalgama
amalgama
amalgamak
Ergatiu
amalgamak
amalgamak
amalgamek
Datiu
amalgamari
amalgamari
amalgamei
Genitiu
amalgamaren
amalgamaren
amalgamen
Comitatiu
amalgamarekin
amalgamarekin
amalgamekin
Benefactiu
amalgamarentzat
amalgamarentzat
amalgamentzat
Instrumental
amalgamaz
amalgamaz
amalgamez
Partitiu
amalgamarik
Prolatiu
amalgamatzat
Causal
amalgamarengatik
amalgamarengatik
amalgamengatik
Locatius
Inessiu
amalgamatan
amalgaman
amalgametan
Ablatiu
amalgamatatik
amalgamatik
amalgametatik
Al·latiu
amalgamatara
amalgamara
amalgametara
Terminatiu
amalgamataraino
amalgamaraino
amalgametaraino
Al·l. direcional
amalgamatarantz
amalgamarantz
amalgametarantz
Gen. locatiu
amalgamatako
amalgamako
amalgametako :

## Castellà

   * Pronúncia: \a.malˈɣa.ma\
   * Rimes: -ama

### Nom

amalgama f. ‎(plural amalgamas)
* amalgama

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mal·ga·ma (4)

## Italià

   * Pronúncia: /a.malˈɡaː.ma/
   * Etimologia: Del llatí medieval amalgama.

### Nom

amalgama f. ‎(plural amalgame)
* amalgama

### Verb

amalgama
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de amalgamare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de amalgamare

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mal·gà·ma (4)
# alleugeres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəwˈʒe.ɾəs/, occidental /a.ʎewˈd͡ʒe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes
   * Homòfon: alleugere's

### Verb

alleugeres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de alleugerar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alleugerar.
    [Que tu] alleugeris o alleugeres; [tu] no alleugeris o alleugeres.

#### Sinònims

* alleugereixes, alleugerixes
* alleugerisques

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lleu·ge·res (4)
* Anagrames: esgüellaré, lleugeresa
# alleugeren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʎəwˈʒe.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.ʎewˈʒe.ɾen/, valencià /a.ʎewˈd͡ʒe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

alleugeren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de alleugerar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alleugerar.
    [Que ells/elles/vostès] alleugerin o alleugeren.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb alleugerar.
    Alleugerin o alleugeren [ells/elles/vostès].

#### Sinònims

* alleugereixen, alleugerixen
* alleugerisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lleu·ge·ren (4)
* Anagrames: llenegareu, llenegàreu, lleneguera
# alleugeresc
## Català
### Verb

alleugeresc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alleugerir.
# amorotaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈro.taj/

### Verb

amorotaj
* forma plural de amorota
# amorotajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈro.tajn/

### Verb

amorotajn
* acusatiu plural de amorota
# amorotan
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈro.tan/

### Verb

amorotan
* acusatiu de amorota
# amorote
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈro.te/

### Verb

amorote
* participi passiu adverbial futur de amori
# amorota
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈro.ta/

### Verb

amorota ‎(plural amorotaj, acusatiu amorotan, plural acusatiu amorotajn)
* participi passiu futur de amori
# amoroto
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈro.to/

### Verb

amoroto ‎(plural amorotoj, acusatiu amoroton, plural acusatiu amorotojn)
* participi passiu nominal futur de amori
# amorotoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈro.toj/

### Verb

amorotoj
* forma plural de amoroto
# amanint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈnin/ balear /ə.məˈnint/, /ə.məˈnin/ Occidental: nord-occidental /a.maˈnin/ valencià /a.maˈnint/, /a.maˈnin/
   * Rimes: -int

### Verb

amanint
* Gerundi del verb amanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·nint (3)
* Anagrama: animant
# amanides
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈni.ðəs/, occidental /a.maˈni.ðes/
   * Rimes: -ides

### Nom

amanides f. pl.
* Forma plural de amanida.

### Verb

amanides
* Participi femení plural del verb amanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ni·des (4)
* Anagrames: animades, desanima, desanimà, mainades
# amanien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈni.ən/, occidental /a.maˈni.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amanien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ni·en (4)
* Anagrames: amainen, manaien
# amanim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈnim/, occidental /a.maˈnim/
   * Rimes: -im

### Verb

amanim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amanir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amanir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb amanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·nim (3)
* Anagrama: animam
# amanies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈni.əs/, occidental /a.maˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amanies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ni·es (4)
* Anagrames: amaines, amainés, amnèsia, manaies
# amanigueu
## Català
### Verb

amanigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amanir.
# amanir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.məˈni/ Occidental: nord-occidental /a.maˈni/ valencià /a.maˈniɾ/, /a.maˈni/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: amaní
   * Etimologia: Probablement de l'italià ammannire ‎(«preparar, disposar»), del llatí *admanuire, del gòtic 𐌼𐌰𐌽𐍅𐌾𐌰𐌽 ‎(manwjan, «preparar»), segle XVII.

### Verb

amanir trans., pron. ‎(pronominal amanir-se)
* Aparellar alguna cosa, tenir a mà el que caldrà per fer una feina.
* Posar els amaniments a alguna vianda.
* (pronominal) Disposar-se, preparar-se.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amaneixo, amaneix, amanim

#### Derivats

* amanida
* amanidor
* amaniment

#### Sinònims

* [1]: preparar, aparellar
* [2]: adobar, assaonar, condimentar, especiar, preparar, salpebrar

#### Traduccions

* Castellà: aprontar $^{(es)}$, aparejar $^{(es)}$
* Francès: fournir $^{(fr)}$, pourvoir $^{(fr)}$, préparer $^{(fr)}$
* Italià: preparare $^{(it)}$, apparecchiare $^{(it)}$
* Llatí: parare $^{(la)}$, preparare $^{(la)}$
* Anglès: dress $^{(en)}$, season $^{(en)}$
* Castellà: aliñar $^{(es)}$, aderezar $^{(es)}$, condimentar $^{(es)}$, adobar $^{(es)}$
* Francès: assaisonner $^{(fr)}$
* Italià: condire $^{(it)}$
* Llatí: condire $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: OLI $^{(csc)}$
* Anglès: dress $^{(en)}$, season $^{(en)}$
* Castellà: aprestarse $^{(es)}$, aparejarse $^{(es)}$
* Francès: se préparer $^{(fr)}$, se disposer $^{(fr)}$
* Italià: disporsi $^{(it)}$, accingersi $^{(it)}$, apparecchiarsi $^{(it)}$
* Llatí: sese expedire $^{(la)}$, parare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·nir (3)
* Anagrames: amarin, amarín, animar, arniam, marina, Marina, marinà, minara, minarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# amaniment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.niˈmen/, balear /ə.mə.niˈment/ Occidental: nord-occidental /a.ma.niˈmen/, valencià /a.ma.niˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De amanir i el sufix -ment.

### Nom

amaniment m. ‎(plural amaniments)
* acció i efecte d'amanir
* condiment que es posa en les viandes

#### Traduccions

* Alemany: Gewürze $^{(de)}$ n. pl.
* Anglès: dressing $^{(en)}$
* Castellà: aliño $^{(es)}$, aderezo $^{(es)}$
* Francès: assaisonnement $^{(fr)}$
* Llatí: condimentum $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ni·ment (4)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amaniments
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.niˈmens/, occidental /a.ma.niˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

amaniments m. pl.
* Forma plural de amaniment.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ni·ments (4)
* Anagrames: amansiment, emmanisant
# almoinares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.mujˈna.ɾəs/ balear /əɫ.mojˈna.ɾəs/, /əɫ.mujˈna.ɾəs/ Occidental: /aɫ.mojˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

almoinares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de almoinar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.
# almoinareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.muj.nəˈɾɛw/ balear /əɫ.moj.nəˈɾəw/, /əɫ.muj.nəˈɾɛw/ Occidental: /aɫ.moj.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

almoinareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de almoinar.
# almoinaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.mujˈna.ɾən/ balear /əɫ.mojˈna.ɾən/, /əɫ.mujˈna.ɾən/ Occidental: /aɫ.mojˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

almoinaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de almoinar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.
# almoinaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.muj.nəˈɾi.əs/ balear /əɫ.moj.nəˈɾi.əs/, /əɫ.muj.nəˈɾi.əs/ Occidental: /aɫ.moj.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

almoinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de almoinar.
# almoinarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.muj.nəˈɾa/ balear /əɫ.moj.nəˈɾa/, /əɫ.muj.nəˈɾa/ Occidental: /aɫ.moj.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

almoinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de almoinar.
# almoinaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.muj.nəˈɾi.ə/ balear /əɫ.moj.nəˈɾi.ə/, /əɫ.muj.nəˈɾi.ə/ Occidental: /aɫ.moj.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

almoinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de almoinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de almoinar.
# almoinaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.muj.nəˈɾan/ balear /əɫ.moj.nəˈɾan/, /əɫ.muj.nəˈɾan/ Occidental: /aɫ.moj.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

almoinaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de almoinar.
# almoinarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.muj.nəˈɾi.ən/ balear /əɫ.moj.nəˈɾi.ən/, /əɫ.muj.nəˈɾi.ən/ Occidental: /aɫ.moj.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

almoinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de almoinar.
# almoinara
## Català
### Verb

almoinara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.
# amapolas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.maˈpo.las/, meridional /a.maˈpo.lah/
       Americà: alt /a.maˈpo.l(a)s/, baix /a.maˈpo.lah/, austral /a.maˈpo.las/
   * Rimes: -olas

### Nom

amapolas f. pl.
* forma plural de amapola

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·po·las (4)
# amaradora
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾəˈðo.ɾə/, occidental /a.ma.ɾaˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Nom

amaradora f. ‎(plural amaradores)
* Forma femenina de amarador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ra·do·ra (5)
# amara
## Català
### Verb

amara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de amarar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb amarar.

## Català antic
### Adjectiu

amara ‎(plural amaras o amares)
* forma femenina de amar

### Verb

amara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de amar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de amar

## Llatí

   * Pronúncia: /aˈmaː.ra/, /aˈmaː.raː/

### Adjectiu

amāra
* nominatiu femení singular de amārus
* nominatiu neutre plural de amārus
* vocatiu femení singular de amārus
* vocatiu neutre plural de amārus
* acusatiu neutre plural de amārus
amārā
* ablatiu femení singular de amārus

## Occità

   * Pronúncia: /aˈma.ɾo̞/

### Adjectiu

amara f. ‎(plural amaras o amares [aranès])
* forma femenina de amar
# amarador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.ɾəˈðo/ Occidental: nord-occidental /a.ma.ɾaˈðo/, valencià /a.ma.ɾaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De amarar i el sufix -dor.

### Nom

amarador m. ‎(plural amaradors, femení amaradora)
* Qui posa lli o cànem a amarar.

#### Traduccions

* Castellà: enriador $^{(es)}$
* Francès: celui qui rouit $^{(fr)}$ du lin, du chanvre
* Italià: maceratore $^{(it)}$
* Llatí: immergens $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ra·dor (4)
* Anagrames: amorrada, armadora, arramado

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# amarae
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈmaː.raj/

### Adjectiu

amārae
* nominatiu femení plural de amārus
* vocatiu femení plural de amārus
* genitiu femení singular de amārus
* datiu femení singular de amārus
# ambienta
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.biˈen.tə/, occidental /am.biˈen.ta/
   * Rimes: -enta

### Verb

ambienta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ambientar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ambientar.
# ambiental
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.ənˈtaɫ/, occidental /am.bi.enˈtaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: De ambient i el sufix -al.

### Adjectiu

ambiental inv. ‎(plural ambientals)
* Relatiu o pertanyent a l'ambient.
* Relatiu o pertanyent al medi ambient.

#### Sinònims

* mediambiental

#### Traduccions

* Anglès: environmental $^{(en)}$
* Castellà: ambiental $^{(es)}$
* Francès: environnemental $^{(fr)}$
* Gallec: ambiental $^{(gl)}$
* Portuguès: ambiental $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·en·tal (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /am.bjenˈtal/, meridional \am.bjeŋˈtal\
       Americà: alt /am.bjenˈtal/, baix \am.bjeŋˈtal\, austral /am.bjenˈtal/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: De ambiente i el sufix -al.

### Adjectiu

ambiental inv. ‎(plural ambientales)
* ambiental

#### Derivats

* medioambiental

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bien·tal (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre ambiental

## Gallec

   * Pronúncia: /am.bjɛnˈtal/
   * Etimologia: De ambiente i el sufix -al.

### Adjectiu

ambiental inv. ‎(plural ambientais)
* ambiental

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bien·tal (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre ambiental
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Estraviz sobre ambiental

## Portuguès

   * Etimologia: De ambiente i el sufix -al.

### Adjectiu

ambiental inv. ‎(plural ambientais)
* ambiental

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·en·tal (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Priberam da Língua Portuguesa sobre ambiental
# ambientam
## Català
### Verb

ambientam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ambientar.
# ambientais
## Gallec
### Nom

ambientais inv. pl.
* forma plural de ambiental

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bien·tais (3)

## Portuguès
### Nom

ambientais inv. pl.
* forma plural de ambiental

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·en·tais (4)
# ambientale
## Italià

   * Pronúncia: /am.bjenˈtaː.le/

### Adjectiu

ambientale inv. ‎(plural ambientali)
* ambiental, mediambiental

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bien·tà·le (4)
# ambientales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /am.bjenˈta.les/, meridional \am.bjeŋˈta.leh\
       Americà: alt /am.bjenˈta.l(e)s/, baix \am.bjeŋˈta.leh\, austral /am.bjenˈta.les/
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

ambientales inv. pl.
* forma plural de ambiental
# ambientali
## Italià

   * Pronúncia: /am.bjenˈtaː.li/

### Adjectiu

ambientali inv. pl.
* forma plural de ambientale
# almesqui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈmɛs.ki/ balear /əɫˈməs.ki/, /əɫˈmɛs.ki/ Occidental: /aɫˈmes.ki/
   * Rimes: -ɛski

### Verb

almesqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de almescar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb almescar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb almescar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb almescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mes·qui (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeilmqsu)
* Anagrama: esquimal
# almesquin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈmɛs.kin/ balear /əɫˈməs.kin/, /əɫˈmɛs.kin/ Occidental: /aɫˈmes.kin/
   * Rimes: -ɛskin

### Verb

almesquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb almescar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb almescar.
# almesquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.məsˈke.səw/, occidental /aɫ.mesˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

almesquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb almescar.
# almesquessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.məsˈke.sis/, occidental /aɫ.mesˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

almesquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb almescar.
# almesquis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈmɛs.kis/ balear /əɫˈməs.kis/, /əɫˈmɛs.kis/ Occidental: /aɫˈmes.kis/
   * Rimes: -ɛskis

### Verb

almesquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb almescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mes·quis (3)
* Anagrames: esquimals, laquéssim, liquàssem