OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# vergonyós
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.ɡuˈɲos/ balear /vəɾ.ɣoˈɲos/, /vər.ɣuˈɲos/ Occidental: nord-occidental /ber.ɣoˈɲos/ valencià /veɾ.ɣoˈɲos/, /beɾ.ɣoˈɲos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De vergonya i el sufix -ós, segle XII.

### Adjectiu

vergonyós m. ‎(femení vergonyosa, plural masculí vergonyosos, plural femení vergonyoses)
* Que s'avergonyix fàcilment.
* Que fa vergonya.

#### Derivats

* vergonyosament

#### Traduccions

* Anglès: shy $^{(en)}$
* Castellà: vergonzoso $^{(es)}$
* Anglès: embarrassing $^{(en)}$
* Castellà: vergonzoso $^{(es)}$, embarazoso $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·go·nyós (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# vergonzosas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \beɾ.ɣonˈθo.sas\, meridional \beɾ.ɣoŋˈθo.sah\
       Americà: alt \beɾ.ɣonˈso.s(a)s\, baix \beɾ.ɣoŋˈso.sah\, austral \beɾ.ɣonˈso.sas\
   * Rimes: -osas

### Adjectiu

vergonzosas f. pl.
* forma plural de vergonzosa

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·gon·zo·sas (4)
# verguege
## Català
### Verb

verguege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de verguejar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb verguejar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb verguejar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb verguejar.
# verguegen
## Català
### Verb

verguegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de verguejar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb verguejar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb verguejar.
# vergonzoso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \beɾ.ɣonˈθo.so\, meridional \beɾ.ɣoŋˈθo.so\
       Americà: alt \beɾ.ɣonˈso.s(o)\, baix \beɾ.ɣoŋˈso.so\, austral \beɾ.ɣonˈso.so\
   * Rimes: -oso

### Adjectiu

vergonzoso m. ‎(femení vergonzosa, plural masculí vergonzosos, plural femení vergonzosas)
* vergonyós

#### Derivats

* vergonzosamente

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre vergonzoso
# vergonyí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.ɡuˈɲi/ balear /vəɾ.ɣoˈɲi/, /vər.ɣuˈɲi/ Occidental: nord-occidental /ber.ɣoˈɲi/ valencià /veɾ.ɣoˈɲi/, /beɾ.ɣoˈɲi/
   * Rimes: -i

### Verb

vergonyí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vergonyar-se.
# vergonzosa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \beɾ.ɣonˈθo.sa\, meridional \beɾ.ɣoŋˈθo.sa\
       Americà: alt \beɾ.ɣonˈso.s(a)\, baix \beɾ.ɣoŋˈso.sa\, austral \beɾ.ɣonˈso.sa\
   * Rimes: -osa

### Adjectiu

vergonzosa f. ‎(plural vergonzosas)
* forma femenina de vergonzoso

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·gon·zo·sa (4)
# vergonzosos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \beɾ.ɣonˈθo.sos\, meridional \beɾ.ɣoŋˈθo.soh\
       Americà: alt \beɾ.ɣonˈso.s(o)s\, baix \beɾ.ɣoŋˈso.soh\, austral \beɾ.ɣonˈso.sos\
   * Rimes: -osos

### Adjectiu

vergonzosos m. pl.
* forma plural de vergonzoso

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·gon·zo·sos (4)
# vergueges
## Català
### Verb

vergueges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de verguejar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb verguejar.
# unetako
## Basc
### Nom

unetako
* genitiu locatiu indefinit de une
# unetaraino
## Basc
### Nom

unetaraino
* terminatiu indefinit de une
# unetatik
## Basc
### Nom

unetatik
* ablatiu indefinit de une
# uneven
## Anglès

   * Pronúncia: /ʌnˈivən/
   * Etimologia: Del prefix un- i even, format en anglès mitjà.

### Adjectiu

uneven ‎(comparatiu more uneven, superlatiu most uneven)
* desigual
# unetan
## Basc
### Nom

unetan
* inessiu indefinit de une
# unesquis
## Català
### Verb

unesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb unir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·nes·quis (3)
* Anagrames: unisques, uquessin
# unetara
## Basc
### Nom

unetara
* al·latiu indefinit de une
# unetarantz
## Basc
### Nom

unetarantz
* al·latiu direccional indefinit de une
# unetik
## Basc
### Nom

unetik
* ablatiu definit singular de une
# unetzat
## Basc
### Nom

unetzat
* prolatiu indefinit de une
# versificarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.si.fi.kəˈɾi.ən/, balear /vəɾ.si.fi.kəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ber.si.fi.kaˈɾi.en/ valencià /veɾ.si.fi.kaˈɾi.en/, /beɾ.si.fi.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

versificarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de versificar.
# versificariven
## Català
### Verb

versificariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de versificar.
# versificares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.si.fiˈka.ɾəs/, balear /vəɾ.si.fiˈka.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ber.si.fiˈka.ɾes/ valencià /veɾ.si.fiˈka.ɾes/, /beɾ.si.fiˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

versificares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de versificar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb versificar.
# versificaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.si.fi.kəˈɾi.ə/, balear /vəɾ.si.fi.kəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ber.si.fi.kaˈɾi.a/ valencià /veɾ.si.fi.kaˈɾi.a/, /beɾ.si.fi.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

versificaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de versificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de versificar.
# versificaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.si.fi.kəˈɾi.əs/, balear /vəɾ.si.fi.kəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /ber.si.fi.kaˈɾi.es/ valencià /veɾ.si.fi.kaˈɾi.es/, /beɾ.si.fi.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

versificaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de versificar.
# versificariva
## Català
### Verb

versificariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de versificar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de versificar.
# versificarives
## Català
### Verb

versificarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de versificar.
# versificarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.si.fi.kəˈɾa/, balear /vəɾ.si.fi.kəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ber.si.fi.kaˈɾa/ valencià /veɾ.si.fi.kaˈɾa/, /beɾ.si.fi.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

versificarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de versificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·si·fi·ca·rà (5)
* Anagrama: verificaràs
# versificaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.si.fi.kəˈɾas/, balear /vəɾ.si.fi.kəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /ber.si.fi.kaˈɾas/ valencià /veɾ.si.fi.kaˈɾas/, /beɾ.si.fi.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

versificaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de versificar.
# versificareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.si.fi.kəˈɾɛw/ balear /vəɾ.si.fi.kəˈɾəw/, /vər.si.fi.kəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /ber.si.fi.kaˈɾew/ valencià /veɾ.si.fi.kaˈɾew/, /beɾ.si.fi.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

versificareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de versificar.
# verguejo
## Català
### Verb

verguejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de verguejar.
# verguejàsseu
## Català
### Verb

verguejàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb verguejar.
# verguejàssem
## Català
### Verb

verguejàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb verguejar.
# verguejà
## Català
### Verb

verguejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de verguejar.
# verguejàreu
## Català
### Verb

verguejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de verguejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb verguejar.
# verguejaves
## Català
### Verb

verguejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de verguejar.
# verguejàrem
## Català
### Verb

verguejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de verguejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb verguejar.
# verguejava
## Català
### Verb

verguejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de verguejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de verguejar.
# verguejaven
## Català
### Verb

verguejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de verguejar.
# verolaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾuˈɫa.βən/ balear /və.ɾoˈɫa.vən/, /və.ɾuˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /be.ɾoˈɫa.βen/ valencià /ve.ɾoˈɫa.ven/, /be.ɾoˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

verolaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de verolar.
# verolaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾuˈɫa.βəs/ balear /və.ɾoˈɫa.vəs/, /və.ɾuˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /be.ɾoˈɫa.βes/ valencià /ve.ɾoˈɫa.ves/, /be.ɾoˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

verolaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de verolar.
# verolaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫəˈɾi.əw/ balear /və.ɾo.ɫəˈɾi.əw/, /və.ɾu.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫaˈɾi.ew/ valencià /ve.ɾo.ɫaˈɾi.ew/, /be.ɾo.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

verolaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de verolar.
# verolava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾuˈɫa.βə/ balear /və.ɾoˈɫa.və/, /və.ɾuˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /be.ɾoˈɫa.βa/ valencià /ve.ɾoˈɫa.va/, /be.ɾoˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

verolava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de verolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de verolar.
# unveiling
## Anglès
### Verb

unveiling
* gerundi de unveil
# unviable
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix un- i viable.

### Adjectiu

unviable ‎(comparatiu more unviable, superlatiu most unviable)
* forma alternativa de inviable
# unwillingly
## Anglès

   * Etimologia: De unwilling i el sufix -ly.

### Adverbi

unwillingly ‎(comparatiu more unwillingly, superlatiu most unwillingly)
* a contracor

#### Sinònims

* reluctantly
# unwiser
## Anglès
### Adjectiu

unwiser
* forma comparativa de unwise
# unànime
## Català

   * Pronúncia: oriental /uˈna.ni.mə/, occidental /uˈna.ni.me/
   * Etimologia: Del llatí unanĭmis, segle XVII.

### Adjectiu

unànime inv. ‎(plural unànimes)
* Dit d'un grup de persones que comparteixen una mateixa opinió, voluntat, sentiment, etc.
* Dit d'aquesta opinió, voluntat, sentiment, etc.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: u·nà·ni·me (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# unveiled
## Anglès
### Verb

unveiled
* passat i participi de unveil
# unwise
## Anglès

   * Pronúncia: /ʌnˈwaɪz/
   * Etimologia: Del prefix un- i wise, provinent de l’anglès mitjà.

### Adjectiu

unwise ‎(comparatiu unwiser, superlatiu unwisest)
* imprudent
# unwisest
## Anglès
### Adjectiu

unwisest
* forma superlativa de unwise
# unveils
## Anglès
### Verb

unveils
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de unveil
# unwisely
## Anglès
### Adverbi

unwisely ‎(comparatiu more unwisely, superlatiu most unwisely)
* nèciament, imprudentment, tontament

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# vacas marinas del Amazonas
## Castellà
### Nom

vacas marinas del Amazonas f. pl.
* forma plural de vaca marina del Amazonas
# vacas serranas
## Castellà
### Nom

vacas serranas f. pl.
* forma plural de vaca serrana
# vacasses
## Català
### Verb

vacasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacar.

### Miscel·lània

* Anagrama: cassaves
# vacas marinas del África
## Castellà
### Nom

vacas marinas del África f. pl.
* forma plural de vaca marina del África
# vacas temblon
## Castellà
### Nom

vacas temblon f. pl.
* forma plural de vaca temblon
# vacassen
## Català
### Verb

vacassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacar.

### Miscel·lània

* Anagrames: cansaves, cassaven
# vacas marinas
## Castellà
### Nom

vacas marinas f. pl.
* triquèquids

### Referències

* vacas marinas. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# vacas marinas de Steller
## Castellà
### Nom

vacas marinas de Steller f. pl.
* forma plural de vaca marina de Steller
# vacas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈba.kas/, meridional /ˈba.kah/
       Americà: alt /ˈba.k(a)s/, baix /ˈba.kah/, austral /ˈba.kas/
   * Rimes: -akas

### Nom

vacas f. pl.
* forma plural de vaca

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·cas (2)
* Anagrames: cavas, cavás, vasca

## Occità
### Nom

vacas f. pl.
* forma plural de vaca
# vacas marinas del Caribe
## Castellà
### Nom

vacas marinas del Caribe f. pl.
* forma plural de vaca marina del Caribe
# violentaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.u.ɫən.təˈɾi.əs/ balear /vi.o.ɫən.təˈɾi.əs/, /vi.u.ɫən.təˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /bi.o.ɫen.taˈɾi.es/ valencià /vi.o.ɫen.taˈɾi.es/, /bi.o.ɫen.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

violentaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de violentar.
# violentaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.u.ɫənˈta.ɾən/ balear /vi.o.ɫənˈta.ɾən/, /vi.u.ɫənˈta.ɾən/ Occidental: nord-occidental /bi.o.ɫenˈta.ɾen/ valencià /vi.o.ɫenˈta.ɾen/, /bi.o.ɫenˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

violentaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de violentar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb violentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·o·len·ta·ren (5)
* Anagrames: envoltarien, novetlerina
# violentarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.u.ɫən.təˈɾi.ən/ balear /vi.o.ɫən.təˈɾi.ən/, /vi.u.ɫən.təˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /bi.o.ɫen.taˈɾi.en/ valencià /vi.o.ɫen.taˈɾi.en/, /bi.o.ɫen.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

violentarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de violentar.
# violentariva
## Català
### Verb

violentariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de violentar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de violentar.
# violentaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.u.ɫən.təˈɾan/ balear /vi.o.ɫən.təˈɾan/, /vi.u.ɫən.təˈɾan/ Occidental: nord-occidental /bi.o.ɫen.taˈɾan/ valencià /vi.o.ɫen.taˈɾan/, /bi.o.ɫen.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

violentaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de violentar.
# violentaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.u.ɫən.təˈɾi.ə/ balear /vi.o.ɫən.təˈɾi.ə/, /vi.u.ɫən.təˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /bi.o.ɫen.taˈɾi.a/ valencià /vi.o.ɫen.taˈɾi.a/, /bi.o.ɫen.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

violentaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de violentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de violentar.
# volubilibus
## Llatí

   * Pronúncia: /wɔ.luːˈbɪ.lɪ.bʊs/

### Adjectiu

volūbilibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de volūbilis
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de volūbilis
# volubilis
## Llatí

   * Pronúncia: /wɔˈluː.bɪ.lɪs/

### Adjectiu

volūbilis m., f., volūbile n.
* variable

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | volūbilis | volūbile | volūbilēs | volūbilia |
| Vocatiu | volūbilis | volūbile | volūbilēs | volūbilia |
| Acusatiu | volūbilem | volūbile | volūbilēs | volūbilia |
| Genitiu | volūbilis | volūbilis | volūbilium | volūbilium |
| Datiu | volūbilī | volūbilī | volūbilibus | volūbilibus |
| Ablatiu | volūbilī | volūbilī | volūbilibus | volūbilibus |
# volubilem
## Llatí

   * Pronúncia: /wɔˈluː.bɪ.lɛm/

### Adjectiu

volūbilem
* acusatiu masculí/femení singular de volūbilis
# volubiles
## Llatí

   * Pronúncia: /wɔˈluː.bɪ.leːs/

### Adjectiu

volūbilēs
* nominatiu masculí/femení plural de volūbilis
* vocatiu masculí/femení plural de volūbilis
* acusatiu masculí/femení plural de volūbilis
# volum
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈɫum/ balear /voˈɫum/, /vuˈɫum/ Occidental: nord-occidental /boˈɫum/ valencià /voˈɫum/, /boˈɫum/
   * Rimes: -um
   * Etimologia: Del llatí volūmen ‎(«rotlle»), de volvō ‎(«enrotllar»), perquè els antics llibres s'escrivien en forma de rotlles de papir, segle XIV.

### Nom

volum m. ‎(plural volums)
* Espai que ocupa un cos
* Cadascun dels llibres que formen part d'una col·lecció sobre un tema determinat.
* quantitat
* potència sonora

#### Derivats

* voluminós, volumètric

#### Sinònims

* embalum
* exemplar, llibre, tom
* força, intensitat
* massa

#### Traduccions

* Alemany: Volumen $^{(de)}$, Band $^{(de)}$
* Anglès: volume $^{(en)}$
* Àrab: حَجْم‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: ծավալ $^{(hy)}$ ‎(tsaval)
* Búlgar: обе́м $^{(bg)}$ m. ‎(obem)
* Castellà: volumen $^{(es)}$
* Coreà: 체적 $^{(ko)}$ ‎(chejeok)
* Danès: rumfang $^{(da)}$ n.
* Eslovac: objem $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: volumen $^{(sl)}$ m., prostornina $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: volumeno $^{(eo)}$
* Francès: volume $^{(fr)}$
* Gallec: volume $^{(gl)}$ m.
* Georgià: მოცულობა $^{(ka)}$ ‎(motsúloba)
* Grec: όγκος $^{(el)}$ m. ‎(ongos)
* Hebreu: נפח‎ $^{(he)}$ m.
* Hongarès: térfogat $^{(hu)}$
* Ido: volumino $^{(io)}$
* Italià: volume $^{(it)}$
* Japonès: 体積 $^{(ja)}$
* Macedoni: во́лумен $^{(mk)}$ m.
* Maori: nui $^{(mi)}$
* Mongol: багтаамж $^{(mn)}$
* Polonès: objętość $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: volume $^{(pt)}$ m.
* Romanès: volum $^{(ro)}$ n.
* Rus: объём $^{(ru)}$ m. ‎(obiom)
* Serbocroat: обујам $^{(sh)}$, obujam $^{(sh)}$
* Suec: volym $^{(sv)}$ c.
* Tagal: buok $^{(tl)}$
* Tai: ปริมาตร $^{(th)}$
* Turc: hacim $^{(tr)}$
* Txec: objem $^{(cs)}$ m.
* Ucraïnès: об'є́м $^{(uk)}$ m. ‎(obiem)
* Vietnamita: thể tích $^{(vi)}$
* Xinès: 容積 $^{(zh)}$ ‎(容积, róngjī)

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·lum (2)
# volubili
## Llatí

   * Pronúncia: /wɔˈluː.bɪ.liː/

### Adjectiu

volūbilī
* datiu masculí/femení/neutre singular de volūbilis
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de volūbilis
# volume cell element
## Anglès
### Nom

volume cell element
* (videojocs) vòxel

#### Sinònims

* volumetric pixel
* voxel

### Vegeu també

* volume cell element. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# volubilia
## Llatí

   * Pronúncia: /wɔ.luːˈbɪ.lɪ.a/

### Adjectiu

volūbilia
* nominatiu neutre plural de volūbilis
* vocatiu neutre plural de volūbilis
* acusatiu neutre plural de volūbilis
# volubilium
## Llatí

   * Pronúncia: /wɔ.luːˈbɪ.lɪ.ʊm/

### Adjectiu

volūbilium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de volūbilis
# volui
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɔ.lʊ.iː/

### Verb

voluī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de volō
# valoració psicopedagògica
## Català
### Nom

valoració psicopedagògica f. ‎(plural valoracions psicopedagògiques)
* diagnòstic psicològic

### Vegeu també

* valoració psicopedagògica. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# valoraia
## Català
### Verb

valoraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de valorar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de valorar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ovalaria
# valoraien
## Català
### Verb

valoraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de valorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·lo·ra·ien (4)
* Anagrames: enriolava, envolaria, ovalarien, voleiaran
# valoram
## Català
### Verb

valoram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de valorar.
# valorar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫuˈɾa/ balear /və.ɫoˈɾa/, /və.ɫuˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫoˈɾa/ valencià /va.ɫoˈɾaɾ/, /ba.ɫoˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: valorà
   * Etimologia: Derivat de valor, segle XIX.

### Verb

valorar trans.
* Calcular el valor d'un producte o servei.
* (química) Fer la valoració química d’una substància.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: valoro, valora, valorem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* agrair, apreciar, estimar
* apreciar, avaluar, estimar
* apreciar, estimar, respectar
* avaluar
* voler

#### Traduccions

* Anglès: appraise $^{(en)}$
* Castellà: valorar $^{(es)}$
* Italià: valutare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·lo·rar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: valorar

## Castellà

   * Pronúncia: /ba.loˈɾaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

valorar trans. ‎(present valoro, passat valoré, futur valoraré)
* valorar

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·lo·rar (3)
# valorant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫuˈɾan/ balear /və.ɫoˈɾant/, /və.ɫuˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫoˈɾan/ valencià /va.ɫoˈɾant/, /ba.ɫoˈɾan/
   * Rimes: -ant

### Verb

valorant
* Gerundi del verb valorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·lo·rant (3)
* Anagrama: voltaran
# valoraies
## Català
### Verb

valoraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de valorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·lo·ra·ies (4)
* Anagrames: ovalaries, voleiaràs
# valoración psicopedagógica
## Castellà
### Nom

valoración psicopedagógica f. ‎(plural valoraciones psicopedagógicas)
* diagnòstic psicològic

#### Sinònims

* diagnóstico psicológico
* evaluación psicológica

### Vegeu també

* valoración psicopedagógica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# vindicàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bin.diˈka.ɾəm/, balear /vin.diˈka.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /bin.diˈka.ɾem/ valencià /vin.diˈka.ɾem/, /bin.diˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

vindicàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de vindicar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vindicar.

### Miscel·lània

* Anagrama: candirívem
# vindicàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bin.diˈka.ɾəw/, balear /vin.diˈka.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /bin.diˈka.ɾew/ valencià /vin.diˈka.ɾew/, /bin.diˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

vindicàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de vindicar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vindicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vin·di·cà·reu (4)
* Anagrames: acudiriven, candiríveu
# vindicum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɪn.dɪ.kʊm/

### Nom

vindicum
* genitiu plural de vindex
# vindicàieu
## Català
### Verb

vindicàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de vindicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vin·di·cà·ieu (4)
* Anagrama: indiciàveu
# vindicis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɪn.dɪ.kɪs/

### Nom

vindicis
* genitiu singular de vindex