OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# petonege
## Català
### Verb

petonege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de petonejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb petonejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb petonejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb petonejar.

#### Variants

* [1] petonejo, petonegi, petoneig
* [2] petonegi
* [3] petonegi
* [4] petonegi

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·to·ne·ge (4)
# petonegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.tu.nəˈʒe.sən/ balear /pə.to.nəˈʒe.sən/, /pə.tu.nəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /pe.to.neˈʒe.sen/, valencià /pe.to.neˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

petonegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb petonejar.

#### Variants

* petonegessin, petonejassin, petonejassen, petonejaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·to·ne·ges·sen (5)
# petoia
## Català
### Nom

petoia f. ‎(plural petoies)
* (arcaisme) Forma alternativa de patoia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·to·ia (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeiopt)

### Vegeu també

* petoia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# petoneges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.tuˈnɛ.ʒəs/ balear /pə.toˈnə.ʒəs/, /pə.tuˈnɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /pe.toˈne.ʒes/, valencià /pe.toˈne.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

petoneges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de petonejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb petonejar.

#### Variants

* [2] petonegis

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·to·ne·ges (4)
* Anagrama: estopegen
# petonegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.tuˈnɛ.ʒən/ balear /pə.toˈnə.ʒən/, /pə.tuˈnɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /pe.toˈne.ʒen/, valencià /pe.toˈne.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

petonegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de petonejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb petonejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb petonejar.

#### Variants

* [2] petonegin
* [3] petonegin

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·to·ne·gen (4)
* Anagrama: ponentege
# platuchas
## Occità
### Nom

platuchas f. pl.
* forma plural de platucha
# platysmas
## Anglès
### Nom

platysmas
* forma plural de platysma
# platxeriós
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫə.t͡ʃə.ɾiˈos/, occidental /pɫa.t͡ʃe.ɾiˈos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De platxèria i el sufix -ós, segle XIX.

### Adjectiu

platxeriós m. ‎(femení platxeriosa, plural masculí platxeriosos, plural femení platxerioses)
* Que es comporta amb platxèria o gatzara.

#### Sinònims

* Fester, alegre, gatzarós.

#### Traduccions

* Anglès: reveller $^{(en)}$
* Castellà: juerguista $^{(es)}$ inv.
* Francès: fêtard $^{(fr)}$ m., fêtarde $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plat·xe·ri·ós (4)
* Heterograma de 10 lletres (aeiloprstx)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# platybasia
## Anglès
### Nom

platybasia ‎(incomptable)
* platibàsia

### Vegeu també

* platybasia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# platycnemic
## Anglès
### Adjectiu

platycnemic ‎(comparatiu more platycnemic, superlatiu most platycnemic)
* (antropologia) platicnem

### Vegeu també

* platycnemic. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# platysma
## Anglès
### Nom

platysma ‎(plural platysmas o platysmata)
* (anatomia) múscul platisma, múscul cutani del coll

### Vegeu també

* platysma. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /plaˈtʏs.ma/

### Nom

platysma n. ‎(genitiu platysmatis)
* (Terminologia Anatomica) múscul platisma, múscul cutani del coll

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | platysma | platysmata |
| Vocatiu | platysma | platysmata |
| Acusatiu | platysma | platysmata |
| Genitiu | platysmatis | platysmatum |
| Datiu | platysmatī | platysmatibus |
| Ablatiu | platysmate | platysmatibus |

### Vegeu també

* platysma. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# perilympha
## Llatí

   * Pronúncia: /pɛ.rɪˈlʏm.fa/

### Nom

perilympha f. ‎(genitiu perilymphae)
* (Terminologia Anatomica) perilimfa

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | perilympha | perilymphae |
| Vocatiu | perilympha | perilymphae |
| Acusatiu | perilympham | perilymphās |
| Genitiu | perilymphae | perilymphārum |
| Datiu | perilymphae | perilymphīs |
| Ablatiu | perilymphā | perilymphīs |

### Vegeu també

* perilympha. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# perilymphis
## Llatí

   * Pronúncia: /pɛ.rɪˈlʏm.fiːs/

### Nom

perilymphīs
* datiu plural de perilympha
* ablatiu plural de perilympha
# perimetria
## Llatí

   * Pronúncia: /pɛ.rɪˈmɛ.trɪ.a/

### Nom

perimetria
* nominatiu plural de perimetrium
* vocatiu plural de perimetrium
* acusatiu plural de perimetrium
# perilymph
## Anglès
### Nom

perilymph ‎(incomptable)
* (anatomia) perilimfa

### Vegeu també

* perilymph. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# perilympham
## Llatí

   * Pronúncia: /pɛ.rɪˈlʏm.fam/

### Nom

perilympham
* acusatiu singular de perilympha
# perilymphas
## Llatí

   * Pronúncia: /pɛ.rɪˈlʏm.faːs/

### Nom

perilymphās
* acusatiu plural de perilympha
# perilymphae
## Llatí

   * Pronúncia: /pɛ.rɪˈlʏm.faj/

### Nom

perilymphae
* nominatiu plural de perilympha
* vocatiu plural de perilympha
* genitiu singular de perilympha
* datiu singular de perilympha
# perilympharum
## Llatí

   * Pronúncia: /pɛ.rɪ.lʏmˈfaː.rʊm/

### Nom

perilymphārum
* genitiu plural de perilympha
# perillós
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾiˈʎos/, occidental /pe.ɾiˈʎos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De perill i el sufix -ós, segle XIV.

### Adjectiu

perillós m. ‎(femení perillosa, plural masculí perillosos, plural femení perilloses)
* Que presenta un perill.

#### Traduccions

* Anglès: dangerous $^{(en)}$
* Castellà: peligroso $^{(es)}$
* Francès: dangereux $^{(fr)}$
* Gallec: perigoso $^{(gl)}$
* Italià: pericoloso $^{(it)}$
* Portuguès: perigoso $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ri·llós (3)
* Anagrama: ripollès

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# piloti
## Italià

   * Pronúncia: /piˈlɔː.ti/

### Adjectiu

piloti m. pl.
* forma plural de pilota

### Nom

piloti m. pl.
* forma plural de pilota
# piloto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /piˈlo.to/
       Americà: alt /piˈlo.t(o)/, baix /piˈlo.to/
   * Rimes: -oto

### Nom

piloto m. ‎(plural pilotos)
* pàmpol

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·lo·to (3)

### Vegeu també

* piloto. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# pilotos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /piˈlo.tos/, meridional /piˈlo.toh/
       Americà: alt /piˈlo.t(o)s/, baix /piˈlo.toh/, austral /piˈlo.tos/
   * Rimes: -otos

### Nom

pilotos m. pl.
* forma plural de piloto
# piltrafa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /pilˈtɾa.fa/
       Americà: alt /pilˈt͡sa.f(a)/, baix /pilˈtɾa.fa/
   * Rimes: -afa
   * Etimologia: Del castellà antic *peltraza, del llatí vulgar **pertrāctiāre, format pel prefix per- ‎(«molt») i el verb traho ‎(«arrossegar, llançar, estirar»).

### Nom

piltrafa f. ‎(plural piltrafas)
* pelleringa
    «Compré cinco kilos de naranjas que fueron mi alimento durante los tres o cuatro días de viaje y ciertamente llegué hecho una piltrafa a La Paz.»Vaig comprar cinc quilos de taronges que foren el meu aliment durant tres o quatre dies de viatge i, certament, vaig arribar a La Pau fet una pelleringa.
* deixalla, belitre, desastre, deixalleria
    «Aquello no era aldea ni tampoco ciudad: era una piltrafa de limpieza para que no corrompiera el centro.»Allò no era una vila ni una ciutat: era una deixalleria de la neteja perquè no corrompés el centre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pil·tra·fa (3)

### Vegeu també

* ↑ Eulogio Dávalos, Una leyenda hecha guitarra: Memorias, 2016
* ↑ Universitat de Pittsburg, Revista Anales Galdosianos, 1987, volum 22-25
# pilotilla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.ɫuˈti.ʎə/ balear /pi.ɫoˈti.ʎə/, /pi.ɫuˈti.ʎə/ Occidental: /pi.ɫoˈti.ʎa/
   * Rimes: -iʎa
   * Etimologia: De pilota i el sufix -illa, diminutiu per ser més petites que les pilotes de carn d’olla.

### Nom

pilotilla f. ‎(plural pilotilles)
* mandonguilla

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·lo·ti·lla (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# pilum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpɪ.lʊm/
   * Etimologia: Del protoitàlic *pistlom, derivat del protoindoeuropeu *pis-tlo-, de l'arrel *peys- («esclafar»).

### Nom

pīlum n. ‎(genitiu pīlī)
* pica
* llança, javelina

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | pīlum | pīla |
| Vocatiu | pīlum | pīla |
| Acusatiu | pīlum | pīla |
| Genitiu | pīlī | pīlōrum |
| Datiu | pīlō | pīlīs |
| Ablatiu | pīlō | pīlīs |

#### Sinònims

* lancea, hasta

### Nom

pilum
* acusatiu singular de pilus
# pilots
## Català

   * Pronúncia: /piˈɫɔts/
   * Rimes: -ɔts

### Nom

pilots m. pl.
* Forma plural de pilot.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·lots (2)
* Heterograma de 6 lletres (ilopst)
* Anagrama: polits

## Anglès
### Nom

pilots
* forma plural de pilot
# pilotfishes
## Anglès
### Nom

pilotfishes
* forma plural de pilotfish
# piltrafas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /pilˈtɾa.fas/, meridional /pilˈtɾa.fah/
       Americà: alt /pilˈt͡sa.f(a)s/, baix /pilˈtɾa.fah/, austral /pilˈtɾa.fas/
   * Rimes: -afas

### Nom

piltrafas f. pl.
* forma plural de piltrafa

### Miscel·lània

* Síl·labes: pil·tra·fas (3)
# pinza
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈpin.θa/, meridional \ˈpiŋ.θa\
       Americà: alt /ˈpin.s(a)/, baix \ˈpiŋ.sa\, austral /ˈpin.sa/
   * Rimes: -inθa
   * Etimologia: Del francès pince.

### Nom

pinza f. ‎(plural pinzas)
* (normalment en plural) pinça
* agulla d'estendre

#### Derivats

* pinzar

### Verb

pinza
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb pinzar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb pinzar

#### Variants

* [2]: (voseo) pinzá

### Miscel·lània

* Síl·labes: pin·za (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre pinza
# pinyolí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.ɲuˈɫi/ balear /pi.ɲoˈɫi/, /pi.ɲuˈɫi/ Occidental: /pi.ɲoˈɫi/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: De pinyol i el sufix -í, doble diminutiu de pinya.

### Nom

pinyolí m. ‎(plural pinyolins)
* Forma diminutiva de pinyol.
* (mallorquí) Pinyol de raïm.
    «Idò, si desitjau coneixer-ne cosa seguiu ses petjades an aquest aprenent vinyòvol i veureu com es negoci de pellerofes, rapes, molles i pinyolins deixà de ser secret en temps del Patriarca Noè que, segons diuen, també fou homo de camp i de bon paladar.»«Temps de vi», Perlas y Cuevas, revista de Manacor, 31 octubre 1970.
* (mallorquí) molina (pinyol d’oliva premsat)
    «Sabem que les oliveres es pentinaven i que els infants traginaven amb les bèsties les beaces plenes d’olives, que les dones collien del terra. També ja sabem com funcionava la Tafona i què en feien del pinyolí que sobrava, que era per donar de menjar al bestiar, per fer foc o com adob.»Parc natural de la Península de Llevant, «Un matí d’oli al Parc Natural de la península de Llevant», Rellevant.cat, 29 octubre 2018.
* (mallorquí) Forma alternativa de pinyolet.
    «Un picapedrer em va explicar que Sineu és damunt roques de pinyolí. En contar-m’ho, el picapedrer em deia que el palau dels reis de Mallorca deixa veure ben clar el pinyolí sobre el que està construït.»Benjamí Villoslada, El pinyolí de Sineu i les croquetes de pernil, 11 desembre 2014.

### Verb

pinyolí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de pinyolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·nyo·lí (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* Els pinyols de raïm (mapa), Atles Lingüístic del Domini Català.
# pinyolet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.ɲuˈɫɛt/ balear /pi.ɲoˈɫət/, /pi.ɲuˈɫɛt/ Occidental: /pi.ɲoˈɫet/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: De pinyol i el sufix -et, doble diminutiu de pinya.

### Nom

pinyolet m. ‎(plural pinyolets)
* Pedra esmicolada de 5 a 18 mil·límetres de grandària.
* Forma diminutiva de pinyol.

#### Variants

* pinyolí

#### Traduccions

* Anglès: middle gravel $^{(en)}$
* Castellà: almendrilla $^{(es)}$ f., garbancillo $^{(es)}$ m.
* Francès: gravillon $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·nyo·let (3)
* Heterograma de 8 lletres (eilnopty)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# pinyonat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.ɲuˈnat/ balear /pi.ɲoˈnat/, /pi.ɲuˈnat/ Occidental: /pi.ɲoˈnat/
   * Rimes: -at

### Nom

pinyonat m. ‎(plural pinyonats)
* (valencià) Paret de pedres unides amb morter.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·nyo·nat (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# pinyó
## Català

   * Pronúncia: /piˈɲo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De pinya i el sufix -ó, segle XIV.

### Nom

pinyó m. ‎(plural pinyons)
* Llavor comestible i molt apreciada del pi pinyoner i que es troba dins d'una pinya. És considerat un fruit sec.
* Roda dentada utilitzada en diverses màquines i en especial en els vehicles per transferir el moviment de l'element propulsor (pedalada, motor, etc.) a la roda.

#### Traduccions

* Castellà: piñón $^{(es)}$ m.
* Francès: pigne $^{(fr)}$ f.
* Anglès: pinion $^{(en)}$
* Castellà: piñón $^{(es)}$ m.
* Francès: pignon $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·nyó (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# pitjorin
## Català

   * Pronúncia: /piˈd͡ʒo.ɾin/
   * Rimes: -oɾin

### Verb

pitjorin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb pitjorar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb pitjorar.

#### Variants

* [1] pitjoren
* [2] pitjoren

### Miscel·lània

* Síl·labes: pit·jo·rin (3)
# pitjoresses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.d͡ʒuˈɾe.səs/ balear /pi.d͡ʒoˈɾe.səs/, /pi.d͡ʒuˈɾe.səs/ Occidental: /pi.d͡ʒoˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

pitjoresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pitjorar.

#### Variants

* pitjoressis, pitjorassis, pitjorasses, pitjorares

### Miscel·lània

* Síl·labes: pit·jo·res·ses (4)
# pitjoressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.d͡ʒuˈɾe.sən/ balear /pi.d͡ʒoˈɾe.sən/, /pi.d͡ʒuˈɾe.sən/ Occidental: /pi.d͡ʒoˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

pitjoressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pitjorar.

#### Variants

* pitjoressin, pitjorassin, pitjorassen, pitjoraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: pit·jo·res·sen (4)
# pitjoressi
## Català
### Verb

pitjoressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pitjorar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pitjorar.

#### Variants

* [1] pitjorés, pitjoràs, pitjorara
* [2] pitjorés, pitjoràs, pitjorara

### Miscel·lània

* Síl·labes: pit·jo·res·si (4)
# pitjoreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.d͡ʒuˈɾɛw/ balear /pi.d͡ʒoˈɾəw/, /pi.d͡ʒuˈɾɛw/ Occidental: /pi.d͡ʒoˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

pitjoreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de pitjorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb pitjorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb pitjorar.

#### Variants

* [1] pitjorau
* [3] pitjorau

### Miscel·lània

* Síl·labes: pit·jo·reu (3)
* Heterograma de 8 lletres (eijoprtu)
# pitjori
## Català

   * Pronúncia: /piˈd͡ʒo.ɾi/
   * Rimes: -oɾi

### Verb

pitjori
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pitjorar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pitjorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pitjorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pitjorar.

#### Variants

* [1] pitjoro, pitjore, pitjor
* [2] pitjore
* [3] pitjore
* [4] pitjore

### Miscel·lània

* Síl·labes: pit·jo·ri (3)
# pitjoren
## Català

   * Pronúncia: oriental /piˈd͡ʒo.ɾən/, occidental /piˈd͡ʒo.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

pitjoren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de pitjorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb pitjorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb pitjorar.

#### Variants

* [2] pitjorin
* [3] pitjorin

### Miscel·lània

* Síl·labes: pit·jo·ren (3)
* Heterograma de 8 lletres (eijnoprt)
# pitjores
## Català

   * Pronúncia: oriental /piˈd͡ʒo.ɾəs/, occidental /piˈd͡ʒo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Verb

pitjores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de pitjorar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb pitjorar.

#### Variants

* [2] pitjoris

### Miscel·lània

* Síl·labes: pit·jo·res (3)
* Heterograma de 8 lletres (eijoprst)
# pitjoressin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.d͡ʒuˈɾe.sin/ balear /pi.d͡ʒoˈɾe.sin/, /pi.d͡ʒuˈɾe.sin/ Occidental: /pi.d͡ʒoˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

pitjoressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pitjorar.

#### Variants

* pitjoressen, pitjorassin, pitjorassen, pitjoraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: pit·jo·res·sin (4)
# pitjoressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.d͡ʒuˈɾe.sis/ balear /pi.d͡ʒoˈɾe.sis/, /pi.d͡ʒuˈɾe.sis/ Occidental: /pi.d͡ʒoˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

pitjoressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pitjorar.

#### Variants

* pitjoresses, pitjorassis, pitjorasses, pitjorares

### Miscel·lània

* Síl·labes: pit·jo·res·sis (4)
# poliguéreu
## Català
### Verb

poliguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de polir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb polir.

#### Variants

* [1] políreu
* [2] poliguésseu, políssiu, polísseu, políreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·li·gué·reu (4)
# poligueven
## Català
### Verb

poligueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de polir.

#### Variants

* poliven, polien

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·li·gue·ven (4)
# poligueu
## Català
### Verb

poligueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb polir.

#### Variants

* poliu, polisqueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·li·gueu (3)
# poliguesses
## Català
### Verb

poliguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb polir.

#### Variants

* poligueres, polissis, polisses, polires

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·li·gues·ses (4)
# poliguérem
## Català
### Verb

poliguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de polir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb polir.

#### Variants

* [1] polírem
* [2] poliguéssem, políssim, políssem, polírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·li·gué·rem (4)
# poligueves
## Català
### Verb

poligueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de polir.

#### Variants

* polives, polies

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·li·gue·ves (4)
# poliguessen
## Català
### Verb

poliguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb polir.

#### Variants

* poligueren, polissin, polissen, poliren

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·li·gues·sen (4)
# poligueva
## Català
### Verb

poligueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de polir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de polir.

#### Variants

* [1] poliva, polia
* [2] poliva, polia

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·li·gue·va (4)
* Heterograma de 9 lletres (aegilopuv)
# poligué
## Català
### Verb

poligué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de polir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de polir.

#### Variants

* [1] polí
* [2] polí

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·li·gué (3)
* Heterograma de 7 lletres (egilopu)
# poligueres
## Català
### Verb

poligueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de polir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb polir.

#### Variants

* [1] polires
* [2] poliguesses, polissis, polisses, polires

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·li·gue·res (4)
# perjuram
## Català
### Verb

perjuram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de perjurar.

#### Variants

* perjurem
# perjurara
## Català
### Verb

perjurara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb perjurar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb perjurar.

#### Variants

* [1] perjurés, perjuràs
* [2] perjurés, perjuràs
# perjura
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈʒu.ɾə/, occidental /peɾˈd͡ʒu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa

### Verb

perjura
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de perjurar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb perjurar.

### Miscel·lània

* Anagrames: repujar, urpejar
# perjuraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.ʒu.ɾəˈɾan/, occidental /peɾ.d͡ʒu.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

perjuraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de perjurar.
# perjurar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pər.ʒuˈɾa/ Occidental: nord-occidental /per.d͡ʒuˈɾa/ valencià /peɾ.d͡ʒuˈɾaɾ/, /peɾ.d͡ʒuˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: perjurà
   * Etimologia: Del llatí perjūrare, segle XIII.

### Verb

perjurar intr., trans.
* Jurar fals, ser perjur.
* Jurar molt o per vici o per afegir força a un jurament.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: perjuro, perjura, perjurem

#### Traduccions

* Anglès: perjure $^{(en)}$
* Castellà: perjurar $^{(es)}$
* Francès: parjurer $^{(fr)}$
* Llatí: perjuro $^{(la)}$, pejero $^{(la)}$
* Anglès: swear $^{(en)}$
* Castellà: perjurar $^{(es)}$
* Llatí: pejero $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·ju·rar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /peɾ.xuˈɾaɾ/, meridional /peɾ.huˈɾaɾ/
       Americà: alt /peɾ.x(u)ˈɾaɾ/, baix /peɾ.huˈɾaɾ/, austral /peɾ.xuˈɾaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí perjurare.

### Verb

perjurar ‎(present perjuro, passat perjuré, futur perjuraré)
* perjurar

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·ju·rar (3)