OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desbloquesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bɫuˈke.səs/ balear /dəz.bɫoˈke.səs/, /dəz.bɫuˈke.səs/ Occidental: /dez.bɫoˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desbloquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desblocar.

#### Variants

* desbloquessis, desblocasses, desblocares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·ques·ses (4)
# desbloquejàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bɫu.kəˈʒa.βəm/ balear /dəz.bɫo.kəˈd͡ʒa.vəm/, /dəz.bɫu.kəˈʒa.vəm/ Occidental: nord-occidental /dez.βɫo.keˈʒa.βem/ valencià /dez.bɫo.keˈd͡ʒa.vem/, /dez.βɫo.keˈd͡ʒa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

desbloquejàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desbloquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·que·jà·vem (5)
# desbloquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəzˈbɫɔ.kən/, occidental /dezˈbɫɔ.ken/
   * Rimes: -ɔken

### Verb

desbloquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desblocar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desblocar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desblocar.

#### Variants

* [2] desbloquin
* [3] desbloquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·quen (3)
# desbloques
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəzˈbɫɔ.kəs/, occidental /dezˈbɫɔ.kes/
   * Rimes: -ɔkes

### Verb

desbloques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desblocar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desblocar.

#### Variants

* [2] desbloquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·ques (3)
# desencrostissaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾi.əs/ balear /də.zəŋ.kɾos.ti.səˈɾi.əs/, /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾi.əs/ Occidental: /de.zeŋ.kɾos.ti.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desencrostissaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desencrostissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tis·sa·ri·es (7)
# desencrostissaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾi.əm/ balear /də.zəŋ.kɾos.ti.səˈɾi.əm/, /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾi.əm/ Occidental: /de.zeŋ.kɾos.ti.saˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

desencrostissaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de desencrostissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tis·sa·rí·em (7)
# desencrostissaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾi.əw/ balear /də.zəŋ.kɾos.ti.səˈɾi.əw/, /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾi.əw/ Occidental: /de.zeŋ.kɾos.ti.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

desencrostissaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desencrostissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tis·sa·rí·eu (7)
# desencrostissarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾa/ balear /də.zəŋ.kɾos.ti.səˈɾa/, /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾa/ Occidental: /de.zeŋ.kɾos.ti.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

desencrostissarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desencrostissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tis·sa·rà (6)
# desencrostissaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾas/ balear /də.zəŋ.kɾos.ti.səˈɾas/, /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾas/ Occidental: /de.zeŋ.kɾos.ti.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

desencrostissaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de desencrostissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tis·sa·ràs (6)
# desencrostissaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾe/ balear /də.zəŋ.kɾos.ti.səˈɾe/, /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾe/ Occidental: /de.zeŋ.kɾos.ti.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desencrostissaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desencrostissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tis·sa·ré (6)
# desencrostissareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾɛw/ balear /də.zəŋ.kɾos.ti.səˈɾəw/, /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾɛw/ Occidental: /de.zeŋ.kɾos.ti.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desencrostissareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desencrostissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tis·sa·reu (6)
# desencrostissaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾi.ə/ balear /də.zəŋ.kɾos.ti.səˈɾi.ə/, /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾi.ə/ Occidental: /de.zeŋ.kɾos.ti.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desencrostissaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desencrostissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desencrostissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tis·sa·ri·a (7)
# desencrostissarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾi.ən/ balear /də.zəŋ.kɾos.ti.səˈɾi.ən/, /də.zəŋ.kɾus.ti.səˈɾi.ən/ Occidental: /de.zeŋ.kɾos.ti.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

desencrostissarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desencrostissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tis·sa·ri·en (7)
# desencrostissat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾus.tiˈsat/ balear /də.zəŋ.kɾos.tiˈsat/, /də.zəŋ.kɾus.tiˈsat/ Occidental: /de.zeŋ.kɾos.tiˈsat/
   * Rimes: -at

### Verb

desencrostissat
* Participi masculí singular del verb desencrostissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tis·sat (5)
# descobrisques
## Català
### Verb

descobrisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb descobrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·co·bris·ques (4)
* Anagrama: descobresquis
# descobrisca
## Català
### Verb

descobrisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb descobrir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb descobrir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb descobrir.
# descobrisquem
## Català
### Verb

descobrisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb descobrir.
# descobriríveu
## Català
### Verb

descobriríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de descobrir.
# descobrissen
## Català
### Verb

descobrissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descobrir.
# descobrisc
## Català
### Verb

descobrisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de descobrir.
# descobrisquen
## Català
### Verb

descobrisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb descobrir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb descobrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·co·bris·quen (4)
* Anagrama: descobresquin
# descobrisqueu
## Català
### Verb

descobrisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb descobrir.
# desbrollessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.bɾuˈʎe.sən/, occidental /dez.βɾoˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desbrollessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Ells/elles/vostès] desbrollessin, desbrollessen, desbrollassen, desbrollassin o desbrollaren.
# desbrollessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bɾuˈʎe.si/, balear /dəz.bɾuˈʎe.si/ alguerès /daz.bɾuˈʎe.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

desbrollessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbrollar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] desbrollés, desbrollàs o desbrollara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbrollar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] desbrollés, desbrollàs o desbrollara.
# desbrolles
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəzˈbɾo.ʎəs/, occidental /dezˈβɾo.ʎes/
   * Rimes: -oʎes

### Verb

desbrolles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desbrollar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Que tu] desbrollis o desbrolles; [tu] no desbrollis o desbrolles.
# desbrollessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.bɾuˈʎe.sin/, occidental /dez.βɾoˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desbrollessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Ells/elles/vostès] desbrollessin, desbrollessen, desbrollassen, desbrollassin o desbrollaren.
# desbrollesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.bɾuˈʎe.səs/, occidental /dez.βɾoˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desbrollesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Tu] desbrollessis, desbrollesses, desbrollasses, desbrollassis o desbrollares.
# desbrolleu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.bɾuˈʎɛw/, occidental /dez.βɾoˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desbrolleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desbrollar.
    [Vosaltres/vós] desbrolleu o desbrollau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Que vosaltres/vós] desbrolleu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desbrollar.
    Desbrolleu o desbrollau [vosaltres/vós].
# desbrollen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəzˈbɾo.ʎən/, occidental /dezˈβɾo.ʎen/
   * Rimes: -oʎen

### Verb

desbrollen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desbrollar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Que ells/elles/vostès] desbrollin o desbrollen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desbrollar.
    Desbrollin o desbrollen [ells/elles/vostès].
# desbrollessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.bɾuˈʎe.sis/, occidental /dez.βɾoˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desbrollessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Tu] desbrollessis, desbrollesses, desbrollasses, desbrollassis o desbrollares.
# desbrolli
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəzˈbɾo.ʎi/
   * Rimes: -oʎi

### Verb

desbrolli
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desbrollar.
    Forma septentrional: [jo] desbrollo, desbrolle, desbroll o desbrolli.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Que jo] desbrolli o desbrolle.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Que ell/ella/vostè] desbrolli o desbrolle.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desbrollar.
    Desbrolli o desbrolle [ell/ella/vostè].
# desbrollin
## Català

   * Pronúncia: /dəzˈbɾo.ʎin/
   * Rimes: -oʎin

### Verb

desbrollin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Que ells/elles/vostès] desbrollin o desbrollen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desbrollar.
    Desbrollin o desbrollen [ells/elles/vostès].
# debel·lara
## Català
### Verb

debel·lara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb debel·lar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb debel·lar.
# debel·laren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəɫˈɫa.ɾən/, /də.βəˈɫa.ɾən/ balear /də.bəɫˈɫa.ɾən/ Occidental: /de.beɫˈɫa.ɾen/, /de.βeˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

debel·laren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de debel·lar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb debel·lar.
# debel·lar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəɫˈɫa/, /də.βəˈɫa/ balear /də.bəɫˈɫa/ Occidental: nord-occidental /de.βeɫˈɫa/, /de.βeˈɫa/ valencià /de.beɫˈɫaɾ/, /de.βeˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: debel·là
   * Etimologia: Del llatí debellāre, segle XIV.

### Verb

debel·lar trans.
* Vèncer per la força de les armes.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: debel·lo, debel·la, debel·lem Vocal rizotònica: /ɛ/

#### Traduccions

* Anglès: defeat $^{(en)}$
* Castellà: debelar $^{(es)}$
* Italià: debellare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bel·lar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# debel·laran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəɫ.ɫəˈɾan/, /də.βə.ɫəˈɾan/ balear /də.bəɫ.ɫəˈɾan/ Occidental: /de.beɫ.ɫaˈɾan/, /de.βe.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

debel·laran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de debel·lar.
# debel·larien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəɫ.ɫəˈɾi.ən/, /də.βə.ɫəˈɾi.ən/ balear /də.bəɫ.ɫəˈɾi.ən/ Occidental: /de.beɫ.ɫaˈɾi.en/, /de.βe.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

debel·larien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de debel·lar.
# debel·lares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəɫˈɫa.ɾəs/, /də.βəˈɫa.ɾəs/ balear /də.bəɫˈɫa.ɾəs/ Occidental: /de.beɫˈɫa.ɾes/, /de.βeˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

debel·lares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de debel·lar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb debel·lar.
# debel·lareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəɫ.ɫəˈɾɛw/, /də.βə.ɫəˈɾɛw/ balear /də.bəɫ.ɫəˈɾəw/, /də.bəɫ.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /de.beɫ.ɫaˈɾew/, /de.βe.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

debel·lareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de debel·lar.
# debel·laria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəɫ.ɫəˈɾi.ə/, /də.βə.ɫəˈɾi.ə/ balear /də.bəɫ.ɫəˈɾi.ə/ Occidental: /de.beɫ.ɫaˈɾi.a/, /de.βe.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

debel·laria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de debel·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de debel·lar.
# desencoratjar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.ku.ɾəˈd͡ʒa/ balear /də.zəŋ.ko.ɾəˈd͡ʒa/, /də.zəŋ.ku.ɾəˈd͡ʒa/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.ko.ɾaˈd͡ʒa/ valencià /de.zeŋ.ko.ɾaˈd͡ʒaɾ/, /de.zeŋ.ko.ɾaˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desencoratjà
   * Etimologia: Del prefix des- i encoratjar.

### Verb

desencoratjar trans., pron. ‎(pronominal desencoratjar-se)
* descoratjar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desencoratjo, desencoratja, desencoratgem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·co·rat·jar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# desencoratjaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.ku.ɾəˈd͡ʒa.ɾən/ balear /də.zəŋ.ko.ɾəˈd͡ʒa.ɾən/, /də.zəŋ.ku.ɾəˈd͡ʒa.ɾən/ Occidental: /de.zeŋ.ko.ɾaˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desencoratjaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desencoratjar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencoratjar.
# desencoratjar-se
## Català
### Verb

desencoratjar-se
* Forma pronominal de desencoratjar.

### Miscel·lània

* Anagrama: desencoratjares
# desencoratjara
## Català
### Verb

desencoratjara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencoratjar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencoratjar.
# desencoratjaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.ku.ɾə.d͡ʒəˈɾan/ balear /də.zəŋ.ko.ɾə.d͡ʒəˈɾan/, /də.zəŋ.ku.ɾə.d͡ʒəˈɾan/ Occidental: /de.zeŋ.ko.ɾa.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desencoratjaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desencoratjar.
# desencoratjam
## Català
### Verb

desencoratjam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desencoratjar.
# desfonaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.fuˈna.ɾən/ balear /dəs.foˈna.ɾən/, /dəs.fuˈna.ɾən/ Occidental: /des.foˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desfonaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desfonar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfonar.

#### Variants

* [2] desfonessin, desfonessen, desfonassin, desfonassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fo·na·ren (4)
# desfonaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.fu.nəˈɾas/ balear /dəs.fo.nəˈɾas/, /dəs.fu.nəˈɾas/ Occidental: /des.fo.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

desfonaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de desfonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fo·na·ràs (4)
* Anagrama: foradassen
# desfonaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.fu.nəˈɾi.əm/ balear /dəs.fo.nəˈɾi.əm/, /dəs.fu.nəˈɾi.əm/ Occidental: /des.fo.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

desfonaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de desfonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fo·na·rí·em (5)
* Anagrames: adeniformes, esfondràiem
# desfonaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.fu.nəˈɾi.əs/ balear /dəs.fo.nəˈɾi.əs/, /dəs.fu.nəˈɾi.əs/ Occidental: /des.fo.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desfonaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desfonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fo·na·ri·es (5)
* Anagrama: esfondraies
# desfonareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.fu.nəˈɾɛw/ balear /dəs.fo.nəˈɾəw/, /dəs.fu.nəˈɾɛw/ Occidental: /des.fo.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desfonareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desfonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fo·na·reu (4)
# desfonaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.fu.nəˈɾi.ə/ balear /dəs.fo.nəˈɾi.ə/, /dəs.fu.nəˈɾi.ə/ Occidental: /des.fo.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desfonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desfonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desfonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fo·na·ri·a (5)
* Anagrames: afondaries, esfondraia
# desfonarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.fu.nəˈɾi.ən/ balear /dəs.fo.nəˈɾi.ən/, /dəs.fu.nəˈɾi.ən/ Occidental: /des.fo.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

desfonarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desfonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fo·na·ri·en (5)
* Anagrama: esfondraien
# desfonaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.fu.nəˈɾe/ balear /dəs.fo.nəˈɾe/, /dəs.fu.nəˈɾe/ Occidental: /des.fo.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desfonaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desfonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fo·na·ré (4)
* Anagrames: defensora, ofrenades
# desembalatjau
## Català
### Verb

desembalatjau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desembalatjar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desembalatjar.

#### Variants

* [1] desembalatgeu
* [2] desembalatgeu
# desembalatjava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.bə.ɫəˈd͡ʒa.βə/, balear /də.zəm.bə.ɫəˈd͡ʒa.və/ Occidental: nord-occidental /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒa.βa/ valencià /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒa.va/, /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desembalatjava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desembalatjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desembalatjar.
# desembalatjaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.bə.ɫəˈd͡ʒa.βəs/, balear /də.zəm.bə.ɫəˈd͡ʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒa.βes/ valencià /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒa.ves/, /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

desembalatjaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desembalatjar.
# desembalatjo
## Català
### Verb

desembalatjo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desembalatjar.

#### Variants

* desembalatge, desembalatgi, desembalatj
# desembalatjaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.bə.ɫəˈd͡ʒa.βən/, balear /də.zəm.bə.ɫəˈd͡ʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒa.βen/ valencià /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒa.ven/, /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

desembalatjaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desembalatjar.
# desembalatjàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɫəˈd͡ʒa.ɾəm/, occidental /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

desembalatjàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desembalatjar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembalatjar.

#### Variants

* [2] desembalatgéssim, desembalatgéssem, desembalatjàssim, desembalatjàssem
# desembalatjàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɫəˈd͡ʒa.ɾəw/, occidental /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

desembalatjàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de desembalatjar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembalatjar.

#### Variants

* [2] desembalatgéssiu, desembalatgésseu, desembalatjàssiu, desembalatjàsseu
# decisius
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.siˈziws/, occidental /de.siˈziws/
   * Rimes: -iws

### Adjectiu

decisius m. pl.
* Forma plural de decisiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ci·sius (3)
* Anagrames: cedíssiu, cuidessi, suïcides, suïcidés
# decisively
## Anglès

   * Pronúncia: RU /dɪˈsaɪsɪvli/
   * Etimologia: De decisive i el sufix -ly.

### Adverbi

decisively ‎(comparatiu more decisively, superlatiu most decisively)
* decisivament
# decisiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.siˈziw/, occidental /de.siˈziw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: (pendent)

### Adjectiu

decisiu m. ‎(femení decisiva, plural masculí decisius, plural femení decisives)
* Que decideix o resol alguna cosa.
    Els partisans van aconseguir una victòria decisiva. La defensa va presentar proves decisives per a l'absolució.
* Que té conseqüències importants de cara al futur.
    Una cimera decisiva.

#### Sinònims

* crític
* crucial
* concloent

#### Derivats

* decisivament

#### Traduccions

* Anglès: decisive $^{(en)}$
* Castellà: decisivo $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ci·siu (3)
* Anagrama: suïcide

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# decisivament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.siˌzi.βəˈmen/ balear /də.siˌzi.vəˈment/, /də.siˌzi.vəˈmen/ Occidental: nord-occidental /de.siˌzi.βaˈmen/ valencià /de.siˌzi.vaˈment/, /de.siˌzi.βaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De decisiu i el sufix -ment.

### Adverbi

decisivament
* D'una manera decisiva.

#### Traduccions

* Anglès: decisively $^{(en)}$
* Castellà: decisivamente $^{(es)}$
* Francès: décisivement $^{(fr)}$
* Italià: decisivamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ci·si·va·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# decisivas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.θiˈsi.βas\, meridional \de.θiˈsi.βah\
       Americà: alt /de.s(i)ˈsi.bas/, baix \de.siˈsi.βah\, austral \de.siˈsi.βas\
   * Rimes: -ibas

### Adjectiu

decisivas f. pl.
* forma plural de decisiva
# decisivamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.θiˌsi.βaˈmen.te\
       Americà: alt /de.s(i)ˌsi.baˈmen.te/, baix \de.siˌsi.βaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De decisivo i el sufix -mente.

### Adverbi

decisivamente
* decisivament

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ci·si·va·men·te (6)

## Italià

   * Pronúncia: /de.t͡ʃiˌzi.vaˈmen.te/
   * Etimologia: De decisivo i el sufix -mente.

### Adverbi

decisivamente
* decisivament

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ci·si·va·mén·te (6)
# decisive
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪˈsaɪsɪv/

### Adjectiu

decisive ‎(comparatiu more decisive, superlatiu most decisive)
* decisiu

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)