OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# decuplicàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ku.pɫiˈka.ɾəm/, occidental /de.ku.pɫiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

decuplicàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de decuplicar.
    [Nosaltres] decuplicàrem o vam/vàrem decuplicar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb decuplicar.
    Forma valenciana: [nosaltres] decupliquéssim, decupliquéssem, decuplicàssem, decuplicàssim o decuplicàrem.
# decuplicàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ku.pɫiˈka.ɾəw/, occidental /de.ku.pɫiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

decuplicàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de decuplicar.
    [Vosaltres/vós] decuplicàreu o vau/vàreu decuplicar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb decuplicar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] decupliquéssiu, decupliquésseu, decuplicàsseu, decuplicàssiu o decuplicàreu.
# decuplicà
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ku.pɫiˈka/, occidental /de.ku.pɫiˈka/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: decuplicar

### Verb

decuplicà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de decuplicar.
    [Ell/ella/vostè] decuplicà o va decuplicar.
# decuplicàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ku.pɫiˈkas/, occidental /de.ku.pɫiˈkas/
   * Rimes: -as

### Verb

decuplicàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb decuplicar.
    [Jo] decupliqués, decuplicàs o decuplicara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb decuplicar.
    [Ell/ella/vostè] decupliqués, decuplicàs o decuplicara.
# decuplicàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ku.pɫiˈka.səm/, occidental /de.ku.pɫiˈka.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

decuplicàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb decuplicar.
    [Nosaltres] decupliquéssim, decupliquéssem, decuplicàssem, decuplicàssim o decuplicàrem.
# deutscheste
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈdɔɪ̯ʧəstə/

### Adjectiu

deutscheste
* forma declinada de deutsch
# deux
## Francès

   * Pronúncia: /dø/
   * Etimologia: Del llatí duos.

### Numeral

deux
* (cardinal) dos

#### Compostos i expressions

* à deux pas
* jamais deux sans trois

### Vegeu també

* Entrada «deux» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# deux-murs
## Francès
### Adjectiu

deux-murs inv. ‎(plural deux-murs)
* (pilota basca) a dues parets

#### Sinònims

* carambolage

### Nom

deux-murs m. pl.
* (pilota basca) dues parets

#### Sinònims

* carambolage

### Interjecció

deux-murs
* (pilota basca) a dues

### Vegeu també

* deux-murs. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# deutschestem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈdɔɪ̯ʧəstəm/

### Adjectiu

deutschestem
* forma declinada de deutsch
# deutschester
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈdɔɪ̯ʧəstɐ/

### Adjectiu

deutschester
* forma declinada de deutsch
# deux-murs coupés
## Francès
### Nom

deux-murs coupés m. pl.
* forma plural de deux-murs coupé
# deutsches
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈdɔɪ̯tʃəs/

### Adjectiu

deutsches
* forma declinada de deutsch
# deutschesten
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈdɔɪ̯ʧəstn̩/

### Adjectiu

deutschesten
* forma superlativa de deutsch
# deutschestes
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈdɔɪ̯ʧəstəs/

### Adjectiu

deutschestes
* forma declinada de deutsch
# deux-murs coupé
## Francès
### Nom

deux-murs coupé m. ‎(plural deux-murs coupés)
* (pilota basca) tallada a dues parets

### Vegeu també

* deux-murs coupé. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# destronara
## Català

   * Pronúncia: valencià /des.tɾoˈna.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

destronara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Jo] destronés, destronàs o destronara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Ell/ella/vostè] destronés, destronàs o destronara.
# destro
## Italià

   * Pronúncia: /ˈdɛ.stro/
   * Etimologia: Del llatí dextrum.

### Adjectiu

destro m. ‎(femení destra, plural masculí destri, plural femení destre)
* destre, dretà

#### Antònims

* sinistro

### Nom

destro m. ‎(plural destri)
* oportunitat
* (boxa) cop de dreta
* (futbol) peu dret

### Miscel·lània

* Síl·labes: dè·stro (2)
* Heterograma de 6 lletres (deorst)
# destron
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /dəsˈtɾɔn/, alguerès /dasˈtɾɔn/
   * Rimes: -ɔn

### Verb

destron
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de destronar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] destrono, destrone, destron o destroni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb destronar.
    [Que jo] destron, forma antiga per [que jo] destroni o destrone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb destronar.
    [Que ell/ella/vostè] destron, forma antiga per [que ell/ella/vostè] destroni o destrone.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tron (2)
* Heterograma de 7 lletres (denorst)
* Anagrama: nord-est
# destronam
## Català

   * Pronúncia: balear /dəs.tɾoˈnam/, /dəs.tɾuˈnam/
   * Rimes: -am

### Verb

destronam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de destronar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] destronem o destronam.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·nam (3)
* Heterograma de 9 lletres (ademnorst)
* Anagrames: mordentàs, sordament
# destrona
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈtɾɔ.nə/, occidental /desˈtɾɔ.na/
   * Rimes: -ɔna

### Verb

destrona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de destronar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb destronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·na (3)
* Heterograma de 8 lletres (adenorst)
* Anagrames: ordenats, tornades, tronades
# designations
## Anglès
### Nom

designations
* forma plural de designation
# designatum
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.sɪˈŋnaː.tʊm/

### Verb

dēsignātum
* supí acusatiu de dēsignō
# designaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ziŋˈna.βən/, balear /də.ziŋˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /de.ziŋˈna.βen/ valencià /de.ziɡˈna.ven/, /de.ziɡˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

designaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de designar.
# designavi
## Català
### Verb

designavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de designar.

## Llatí

   * Pronúncia: /deː.sɪˈŋnaː.wiː/

### Verb

dēsignāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de dēsignō
# designation
## Anglès
### Nom

designation ‎(plural designations)
* designació
# designaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ziŋˈna.βəs/, balear /də.ziŋˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /de.ziŋˈna.βes/ valencià /de.ziɡˈna.ves/, /de.ziɡˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

designaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de designar.
# desemmotlen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəmˈmɔɫ.ɫən/ Occidental: nord-occidental /de.zemˈmɔɫ.ɫen/ valencià /de.zemˈmɔɫ.ɫen/, /de.zemˈmɔ.ɫen/

### Verb

desemmotlen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desemmotlar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desemmotlar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desemmotlar.
# desemmotlessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.muɫˈɫe.sən/ balear /də.zəm.moɫˈɫe.sən/, /də.zəm.muɫˈɫe.sən/ Occidental: nord-occidental /de.zem.moɫˈɫe.sen/ valencià /de.zem.moɫˈɫe.sen/, /de.zem.moˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desemmotlessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desemmotlar.
# desemmotlava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.muɫˈɫa.βə/ balear /də.zəm.moɫˈɫa.və/, /də.zəm.muɫˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /de.zem.moɫˈɫa.βa/ valencià /de.zem.moɫˈɫa.va/, /de.zem.moˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desemmotlava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desemmotlar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desemmotlar.
# desemmotles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəmˈmɔɫ.ɫəs/ Occidental: nord-occidental /de.zemˈmɔɫ.ɫes/ valencià /de.zemˈmɔɫ.ɫes/, /de.zemˈmɔ.ɫes/
   * Rimes: -ɔlles

### Verb

desemmotles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desemmotlar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desemmotlar.
# desemmotlau
## Català
### Verb

desemmotlau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desemmotlar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desemmotlar.
# desemmotlaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.muɫˈɫa.βən/ balear /də.zəm.moɫˈɫa.vən/, /də.zəm.muɫˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /de.zem.moɫˈɫa.βen/ valencià /de.zem.moɫˈɫa.ven/, /de.zem.moˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

desemmotlaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desemmotlar.
# desemmotlaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.muɫˈɫa.βəs/ balear /də.zəm.moɫˈɫa.vəs/, /də.zəm.muɫˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /de.zem.moɫˈɫa.βes/ valencià /de.zem.moɫˈɫa.ves/, /de.zem.moˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

desemmotlaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desemmotlar.
# desemmotle
## Català
### Verb

desemmotle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desemmotlar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desemmotlar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desemmotlar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desemmotlar.
# desemmotlesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.muɫˈɫe.səs/ balear /də.zəm.moɫˈɫe.səs/, /də.zəm.muɫˈɫe.səs/ Occidental: nord-occidental /de.zem.moɫˈɫe.ses/ valencià /de.zem.moɫˈɫe.ses/, /de.zem.moˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desemmotlesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desemmotlar.
# didácticas generales
## Castellà
### Nom

didácticas generales f. pl.
* forma plural de didáctica general
# didácticas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \diˈðak.ti.kas\, meridional \diˈðak.ti.kah\
       Americà: alt /diˈdak.ti.k(a)s/, baix \diˈðak.ti.kah\, austral \diˈðak.ti.kas\
   * Rimes: -aktikas

### Nom

didácticas f. pl.
* forma plural de didáctica
# didácticas especiales
## Castellà
### Nom

didácticas especiales f. pl.
* forma plural de didáctica especial
# didácticas lingüísticas
## Castellà
### Nom

didácticas lingüísticas f. pl.
* forma plural de didáctica lingüística
# didó
## Català

   * Pronúncia: /diˈðo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De dit i el sufix -ó.

### Nom

didó m. ‎(plural didons)
* (pilota valenciana) didal

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·dó (2)

### Vegeu també

* didó. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# die
## Alemany

   * Pronúncia: /di:/ àudio

### Article

die
* la (nominatiu femení)
    Die Gabel ist auf der Tisch.La forquilla està damunt la taula.
* a la (acusatiu femení)
    Ich gebe die Töchter der Löffel.Jo dono a la filla la cullera.
* els, les (nominatiu plural masculí, femení o neutre)
    Die Kindern sind in der Schule.Els nens estan a l'escola.
    Die Blumen sind schön.Les flors són boniques.
* els, les (acusatiu plural masculí, femení o neutre)
    Ich gebe ihn die Messer.Jo li dono els ganivets.
    Ich gebe ihn die Gabeln.Jo li dono les forquilles.

## Anglès

   * Pronúncia: /daɪ/ àudio (EUA)
   * Homòfon: dye

### Nom

die ‎(plural dice)
* dau

### Nom

die ‎(plural dies)
* (numismàtica) encuny
    The reverse dies consisted of a cross.Els encunys del revers consistien en una creu.

### Verb

die ‎(3a persona singular present dies, gerundi dying, passat i participi died)
* morir

#### Compostos i expressions

* die down
* die out

#### Relacionats

* dead

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɪ.eː/

### Nom

diē
* ablatiu singular de diēs
# die down
## Anglès
### Verb

die down
* desaparèixer
    «The next moment, however, the burning in his belly died down and the world began to look more cheerful.» ((Orwell, George. Nineteen Eighty-Four, 1989. Londres: Penguin Books, 1948, 7. ISBN 978-0-141-18776-1.))Tot i amb això, uns quants segons després, la cremor de l'estómac li va desaparèixer i el món va començar a resultar més alegre.
# didácticas diferenciales
## Castellà
### Nom

didácticas diferenciales f. pl.
* forma plural de didáctica diferencial
# diebus
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈeː.bʊs/

### Nom

diēbus
* datiu plural de diēs
* ablatiu plural de diēs
# didácticas específicas
## Castellà
### Nom

didácticas específicas f. pl.
* forma plural de didáctica específica
# do de gents
## Català
### Nom

do de gents m. ‎(només en singular)
* Facilitat a l'hora d'aconseguir la simpatia i la confiança d'altri.

#### Variants

* do de gent

#### Traduccions

* Anglès: people skills $^{(en)}$, social skill $^{(en)}$
* Castellà: don de gentes $^{(es)}$ m.

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB, DSFF, ésAdir
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre do
# do de llengües
## Català
### Nom

do de llengües m. ‎(només en singular)
* glossolàlia
* Facilitat extraordinària per a aprendre idiomes.

#### Variants

* do de les llengües

#### Traduccions
### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, DSFF
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre do
# dobbiamo
## Italià
### Verb

dobbiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de dovere
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de dovere
# dobbiate
## Italià
### Verb

dobbiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de dovere
# doberta
## Català
### Verb

doberta
* Participi femení singular del verb dobrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·ber·ta (3)
* Heterograma de 7 lletres (abdeort)
* Anagrama: batedor
# do-ojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /do-ojn/

### Nom

do-ojn
* acusatiu plural de do
# doação
## Portuguès
### Nom

doação
* donació
# dobert
## Català
### Verb

dobert
* Participi masculí singular del verb dobrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·bert (2)
* Heterograma de 6 lletres (bdeort)
# do-on
## Esperanto

   * Pronúncia: /do-on/

### Nom

do-on
* acusatiu de do
# doas
## Occità

   * Pronúncia: /ˈdwos/

### Numeral

doas f.
* forma femenina de dos
# desfer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəsˈfe/ Occidental: nord-occidental /desˈfe/ valencià /desˈfeɾ/, /desˈfe/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Homòfon: desfé
   * Etimologia: Del prefix des- i fer, segle XIV.

### Verb

desfer trans., pron. ‎(pronominal desfer-se)
* Eliminar la feina feta.
* Desmuntar l'ordre com està organitzada una cosa.
* Destruir alguna construcció.
* Eliminar el lligam, real o metafòric, existent entre una persona i quelcom.
* Fer fondre, dissoldre, dividir a miques.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desfaig, desfà, desfem

#### Sinònims

* anul·lar, reparar
* desballestar, descompondre, desmuntar, destruir, esmicolar, esquerdar, trencar
* diluir, dissoldre, fondre

#### Traduccions

* Anglès: undo $^{(en)}$
* Castellà: deshacer $^{(es)}$
* Francès: annuler $^{(fr)}$
* Italià: disfare $^{(it)}$
* Anglès: dismantle $^{(en)}$, undo $^{(en)}$
* Castellà: desmontar $^{(es)}$, deshacer $^{(es)}$
* Francès: démonter $^{(fr)}$, annuler $^{(fr)}$
* Italià: smontare $^{(it)}$, disfare $^{(it)}$
* Anglès: melt $^{(en)}$
* Castellà: deshacer $^{(es)}$, derritir $^{(es)}$
* Francès: fondre $^{(fr)}$, dissoudre $^{(fr)}$
* Italià: sciogliere $^{(it)}$, dissolvere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fer (2)
* Anagrama: fredes

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: desfer

## Català antic
### Verb

desfer
* desfer
* arruïnar, anul·lar

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL
# desferen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈfe.ɾən/, occidental /desˈfe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

desferen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desfer.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfer.

#### Variants

* [2] desfacessin, desfessin, desfessen

## Català antic
### Verb

desferen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de desfer
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de desfer

#### Variants

* [1] desfaeren
* [2] desfasessen, desfacessen, desfaessen, desfessen, desfaeren
# desfeis
## Català
### Verb

desfeis
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desfer.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desfer.

#### Variants

* [1] desfeu
* [2] desfeu
# desfensar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /daz.fanˈsa/
   * Etimologia: Derivat de defensar.

### Verb

desfensar trans.
* (alguerès) defensar

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fen·sar (3)

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# desfer-se
## Català
### Verb

desfer-se
* Forma pronominal de desfer.

### Miscel·lània

* Anagrama: desferes
# desfera
## Català
### Verb

desfera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfer.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfer.

#### Variants

* [1] desfacés, desfacessi, desfessa, desfés
* [2] desfacés, desfacessi, desfés

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fe·ra (3)
* Anagrames: desfaré, federàs

## Català antic
### Verb

desfera
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de desfer
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de desfer

#### Variants

* [1] desfasés, desfacés, desfaés, desfés, desfaera
* [2] desfasés, desfacés, desfaés, desfés, desfaera
# diftongau
## Català
### Verb

diftongau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de diftongar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb diftongar.
# diftongassen
## Català
### Verb

diftongassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb diftongar.
# diftongasses
## Català
### Verb

diftongasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb diftongar.
# diftongassis
## Català
### Verb

diftongassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb diftongar.
# diftongava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dif.tuŋˈɡa.βə/ balear /dif.toŋˈɡa.və/, /dif.tuŋˈɡa.və/ Occidental: nord-occidental /dif.toŋˈɡa.βa/ valencià /dif.toŋˈɡa.va/, /dif.toŋˈɡa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

diftongava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de diftongar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de diftongar.
# diftongaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dif.tuŋ.ɡəˈɾi.əw/ balear /dif.toŋ.ɡəˈɾi.əw/, /dif.tuŋ.ɡəˈɾi.əw/ Occidental: /dif.toŋ.ɡaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

diftongaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de diftongar.
# diftongassin
## Català
### Verb

diftongassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb diftongar.
# dholaks
## Anglès
### Nom

dholaks
* forma plural de dholak
# di là
## Italià
### Adverbi

di là
* dellà
# dholakis
## Anglès
### Nom

dholakis
* forma plural de dholaki
# di-
## Català

   * Etimologia: Del grec antic δίς ‎(dís).

### Prefix

di-
* (química) dos cops
* Forma alternativa de dia-.

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# di nudda manera
## Sicilià
### Adverbi

di nudda manera
* de cap manera

### Vegeu també

* Traina, Antonino. Nuovo vocabolario siciliano-italiano, 1a (en italià). Palermo: Pedone Lauriel editore, 1868.
# dholas
## Francès
### Nom

dholas m. pl.
* forma plural de dhola
# dholes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdo.les/, meridional /ˈdo.leh/
       Americà: alt /ˈdo.l(e)s/, baix /ˈdo.leh/, austral /ˈdo.les/
   * Rimes: -oles

### Nom

dholes m. pl.
* forma plural de dhol
# di
## Multilingüe
### Numeral

di ‎(anterior d, posterior dii)
* forma alternativa de DI ‎(«501 en números romans»).

## Català

   * Pronúncia: /ˈdi/
   * Rimes: -i
   * Homòfon: dir

### Verb

di ‎(infinitiu dar)
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de dar.

#### Sinònims

* vaig dar, forma perifràstica
* doní, del verb donar

### Verb

di ‎(infinitiu dir)
* (col·loquial) forma reduïda de l'infinitiu dir seguit de pronoms febles
    Dir-vos-el → Di-us-el

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈdi/
   * Rimes: -i

### Verb

di
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb dar

## Italià

   * Pronúncia: /ˈdi/

### Nom

di m. f. ‎(plural invariable)
* de (lletra)
# di qua
## Italià
### Adverbi

di qua
* ençà
# dimesticante
## Italià
### Verb

dimesticante
* participi present de dimesticare
# dimesticare
## Italià

   * Pronúncia: /di.me.stiˈkaː.re/

### Verb

dimesticare trans. ‎(pronominal dimesticarsi)
* forma alternativa de domesticare

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: di·me·sti·cà·re (5)
# dimesticasse
## Italià
### Verb

dimesticasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de dimesticare
# dimesticassi
## Italià
### Verb

dimesticassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de dimesticare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de dimesticare
# dimesticaste
## Italià
### Verb

dimesticaste
* segona persona plural (voi) del passat de dimesticare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de dimesticare
# dimesticantesi
## Italià
### Verb

dimesticantesi
* participi present de dimesticarsi
# dimesticassero
## Italià
### Verb

dimesticassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de dimesticare
# dimesticassimo
## Italià
### Verb

dimesticassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de dimesticare
# dimesticarono
## Italià
### Verb

dimesticarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de dimesticare
# dimesticarsi
## Italià

   * Pronúncia: /di.me.stiˈkar.si/

### Verb

dimesticarsi intr., pron.
* forma pronominal de dimesticare

#### Variants

* addomesticarsi

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·me·sti·càr·si (5)
# dolorigonta
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡon.ta/

### Verb

dolorigonta ‎(plural dolorigontaj, acusatiu dolorigontan, plural acusatiu dolorigontajn)
* participi actiu futur de dolorigi
# dolorigontaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡon.taj/

### Verb

dolorigontaj
* forma plural de dolorigonta
# dolorigontajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡon.tajn/

### Verb

dolorigontajn
* acusatiu plural de dolorigonta
# dolorigonto
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡon.to/

### Verb

dolorigonto ‎(plural dolorigontoj, acusatiu dolorigonton, plural acusatiu dolorigontojn)
* participi actiu nominal futur de dolorigi
# dolorigontoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡon.toj/

### Verb

dolorigontoj
* forma plural de dolorigonto
# dolorigiton
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡi.ton/

### Verb

dolorigiton
* acusatiu de dolorigito
# dolorigontan
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡon.tan/

### Verb

dolorigontan
* acusatiu de dolorigonta
# dolorigonton
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡon.ton/

### Verb

dolorigonton
* acusatiu de dolorigonto