OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# purus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpuː.rʊs/
   * Etimologia: Del protoidoeuropeu *peu-1-.

### Adjectiu

pūrus m., pūra f., pūrum n. ‎(comparatiu pūrior, superlatiu purissimus)
* pur

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | pūrus | pūra | pūrum | pūrī | pūrae | pūra |
| Vocatiu | pūre | pūra | pūrum | pūrī | pūrae | pūra |
| Acusatiu | pūrum | pūram | pūrum | pūrōs | pūrās | pūra |
| Genitiu | pūrī | pūrae | pūrī | pūrōrum | pūrārum | pūrōrum |
| Datiu | pūrō | pūrae | pūrō | pūrīs | pūrīs | pūrīs |
| Ablatiu | pūrō | pūrā | pūrō | pūrīs | pūrīs | pūrīs |

#### Antònims

* impurus

#### Sinònims

* castus, putus, illimis, impromiscus

#### Derivats

* purgo
* purifico

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches Etymologisches Woerterbuch, 1959, p.827
# puró
## Català

   * Pronúncia: /puˈɾo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del caló puró, del romaní phuro ‎(«vell»), del sànscrit वृद्ध ‎(vṛddhá, «crescut»).

### Nom

puró m. ‎(plural purós)
* (argot) vell
* (argot) pare

### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·ró (2)
* Anagrames: prou, urpo

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB

## Caló català

   * Pronúncia: /puˈɾo/
   * Etimologia: Del romaní phuro.

### Adjectiu

puró ‎(femení purí)
* vell
    «Paio, diquela lo puró que és el cangalló, i mangues un sacai.» (Moisés Peñalver, «Això de l'escalfament i tal», Diari Més, 03/12/2019)Paio, mira què vell que és el carro, i jo soc un maniquí.

#### Variants

* pureta

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33
# recargolada
## Català
### Verb

recargolada
* Participi femení singular del verb recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·la·da (5)
# recargolades
## Català
### Verb

recargolades
* Participi femení plural del verb recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·la·des (5)
* Anagrama: descargolaré
# recargolar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kər.ɡuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /re.kar.ɣoˈɫa/ valencià /re.kaɾ.ɣoˈɫaɾ/, /re.kaɾ.ɣoˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: recargolà
   * Etimologia: Del prefix re- i cargolar.

### Verb

recargolar trans., pron. ‎(pronominal recargolar-se)
* Forma alternativa de recaragolar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: recargolo, recargola, recargolem Vocal rizotònica: /ɔ/

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·lar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB, Optimot
# recargolaran
## Català
### Verb

recargolaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·la·ran (5)
# recares
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈka.ɾəs/, occidental /reˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

recares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de recar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb recar.

#### Variants

* [2] requessis, requesses, recassis, recasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ca·res (3)
* Anagrama: creares
# recareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kəˈɾɛw/ balear /rə.kəˈɾəw/, /rə.kəˈɾɛw/ Occidental: /re.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

recareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de recar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ca·reu (3)
* Anagrames: creareu, creàreu, creuaré, recaure
# recargola
## Català
### Verb

recargola
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de recargolar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·la (4)
* Anagrama: cargolaré
# recargolant
## Català
### Verb

recargolant
* Gerundi del verb recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·lant (4)
# recargolarem
## Català
### Verb

recargolarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·la·rem (5)
# qüestionàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kwəs.ti.uˈna.βəm/ balear /kwəs.ti.oˈna.vəm/, /kwəs.ti.uˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /kwes.ti.oˈna.βem/ valencià /kwes.ti.oˈna.vem/, /kwes.ti.oˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

qüestionàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de qüestionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: qües·ti·o·nà·vem (5)
# qüestionàssem
## Català
### Verb

qüestionàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb qüestionar.

#### Variants

* qüestionéssim, qüestionéssem, qüestionàssim, qüestionàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: qües·ti·o·nàs·sem (5)
* Anagrama: estomaquessin
# qüestionàssiu
## Català
### Verb

qüestionàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb qüestionar.

#### Variants

* qüestionéssiu, qüestionésseu, qüestionàsseu, qüestionàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: qües·ti·o·nàs·siu (5)
# qüestionàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kwəs.ti.uˈna.ɾəw/ balear /kwəs.ti.oˈna.ɾəw/, /kwəs.ti.uˈna.ɾəw/ Occidental: /kwes.ti.oˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

qüestionàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de qüestionar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb qüestionar.

#### Variants

* [2] qüestionéssiu, qüestionésseu, qüestionàssiu, qüestionàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: qües·ti·o·nà·reu (5)
# qüestionàssim
## Català
### Verb

qüestionàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb qüestionar.

#### Variants

* qüestionéssim, qüestionéssem, qüestionàssem, qüestionàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: qües·ti·o·nàs·sim (5)
# qüestionà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kwəs.ti.uˈna/ balear /kwəs.ti.oˈna/, /kwəs.ti.uˈna/ Occidental: /kwes.ti.oˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

qüestionà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de qüestionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: qües·ti·o·nà (4)
* Heterograma de 9 lletres (aeinoqstu)
* Anagrama: atonesqui
# qüestionàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kwəs.ti.uˈna.ɾəm/ balear /kwəs.ti.oˈna.ɾəm/, /kwəs.ti.uˈna.ɾəm/ Occidental: /kwes.ti.oˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

qüestionàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de qüestionar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb qüestionar.

#### Variants

* [2] qüestionéssim, qüestionéssem, qüestionàssim, qüestionàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: qües·ti·o·nà·rem (5)
* Anagrames: atemoresquin, atemorisquen
# qüestionàsseu
## Català
### Verb

qüestionàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb qüestionar.

#### Variants

* qüestionéssiu, qüestionésseu, qüestionàssiu, qüestionàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: qües·ti·o·nàs·seu (5)
# qüestions
## Català

   * Pronúncia: oriental /kwəs.tiˈons/, occidental /kwes.tiˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

qüestions f. pl.
* Forma plural de qüestió.

### Miscel·lània

* Síl·labes: qües·ti·ons (3)
* Anagrama: toquessin
# qüestionàs
## Català
### Verb

qüestionàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb qüestionar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb qüestionar.

#### Variants

* [1] qüestionessi, qüestionés, qüestionara
* [2] qüestionessi, qüestionés, qüestionara

### Miscel·lània

* Síl·labes: qües·ti·o·nàs (4)
* Anagrames: atonesquis, atonisques, quantioses
# recíproco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /reˈθi.pɾo.ko/
       Americà: alt /r(e)ˈsi.pɾo.ko/, baix /reˈsi.pɾo.ko/
   * Rimes: -ipɾoko

### Adjectiu

recíproco m. ‎(femení recíproca, plural masculí recíprocos, plural femení recíprocas)
* recíproc

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cí·pro·co (4)
# recò
## Italià
### Verb

recò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de recare
# recíproc
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈsi.pɾuk/, occidental /reˈsi.pɾok/
   * Etimologia: Del llatí reciprŏcus.

### Adjectiu

recíproc m. ‎(femení recíproca, plural masculí recíprocs, plural femení recíproques)
* Relació entre dos elements als qual es pot aplicar una mateixa propietat en els dos sentits.

#### Traduccions

* Anglès: reciprocal $^{(en)}$
* Castellà: recíproco $^{(es)}$
* Francès: réciproque $^{(fr)}$
* Italià: reciproco $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cí·proc (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# recíprocament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˌsi.pɾu.kəˈmen/ balear /rəˌsi.pɾo.kəˈment/, /rəˌsi.pɾu.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /reˌsi.pɾo.kaˈmen/ valencià /reˌsi.pɾo.kaˈment/, /reˌsi.pɾo.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De recíproca i el sufix -ment.

### Adverbi

recíprocament
* D’una manera recíproca.

#### Traduccions

* Castellà: recíprocamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cí·pro·ca·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# recíprocos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /reˈθi.pɾo.kos/, meridional /reˈθi.pɾo.koh/
       Americà: alt /reˈsi.pɾo.k(o)s/, baix /reˈsi.pɾo.koh/, austral /reˈsi.pɾo.kos/
   * Rimes: -ipɾokos

### Adjectiu

recíprocos m. pl.
* forma plural de recíproco
# recíprocas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /reˈθi.pɾo.kas/, meridional /reˈθi.pɾo.kah/
       Americà: alt /reˈsi.pɾo.k(a)s/, baix /reˈsi.pɾo.kah/, austral /reˈsi.pɾo.kas/
   * Rimes: -ipɾokas

### Adjectiu

recíprocas f. pl.
* forma plural de recíproca
# recórrec
## Català
### Verb

recórrec
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de recórrer.
# recobré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \re.koˈβɾe\
       Americà: alt /re.k(o)ˈbɾe/, baix \re.koˈβɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

recobré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb recobrar
# recobréssiu
## Català
### Verb

recobréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb recobrar.
# recogebates
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \re.ko.xeˈβa.tes\, meridional \re.ko.heˈβa.teh\
       Americà: alt /re.ko.xeˈba.t(e)s/, baix \re.ko.heˈβa.teh\, austral \re.ko.xeˈβa.tes\
   * Rimes: -ates

### Nom

recogebates m. f. ‎(plural invariable)
* (beisbol) aplegabats

#### Sinònims

* cargabates

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·co·ge·ba·tes (5)

### Vegeu també

* recogebates. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# recobràveu
## Català
### Verb

recobràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de recobrar.
# recobréssem
## Català
### Verb

recobréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb recobrar.
# recobréssim
## Català
### Verb

recobréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb recobrar.
# recobrí
## Català

   * Pronúncia: (recobrar)
       Oriental: central /rə.kuˈβɾi/ balear /rə.koˈbɾi/, /rə.kuˈbɾi/ Occidental: /re.koˈbɾi/
   * Pronúncia: (recobrir)
       Oriental: central /rə.kuˈβɾi/ balear /rə.koˈbɾi/, /rə.kuˈbɾi/ Occidental: /re.koˈbɾi/, /re.kuˈβɾi/
   * Rimes: -i
   * Homòfon: recobrir

### Verb

recobrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de recobrar.

### Verb

recobrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de recobrir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de recobrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·co·brí (3)
* Anagrama: cobriré
# recobrés
## Català
### Verb

recobrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb recobrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb recobrar.
# recobrésseu
## Català
### Verb

recobrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb recobrar.
# recogepelotas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /re.ko.xe.peˈlo.tas/, meridional /re.ko.he.peˈlo.tah/
       Americà: alt /re.ko.xe.peˈlo.t(a)s/, baix /re.ko.he.peˈlo.tah/, austral /re.ko.xe.peˈlo.tas/
   * Rimes: -otas

### Nom

recogepelotas m. f. ‎(plural invariable)
* (esports de pilota) aplegapilotes

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·co·ge·pe·lo·tas (6)

### Vegeu també

* recogepelotas. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# rajades cardaires
## Català
### Nom

rajades cardaires f. pl.
* Forma plural de rajada cardaire.
# rajada vestideta
## Català
### Nom

rajada vestideta f. ‎(plural rajades vestidetes)
* rajada de Sant Pere

### Vegeu també

* rajada vestideta. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# rajades boca de rosa
## Català
### Nom

rajades boca de rosa f. pl.
* Forma plural de rajada boca de rosa.
# rajades botoneres
## Català
### Nom

rajades botoneres f. pl.
* Forma plural de rajada botonera.
# rajades caputxa
## Català
### Nom

rajades caputxa f. pl.
* Forma plural de rajada caputxa.
# rajades clavellades
## Català
### Nom

rajades clavellades f. pl.
* Forma plural de rajada clavellada.
# rajada viuda
## Català
### Nom

rajada viuda f. ‎(plural rajades viudes)
* milana

### Vegeu també

* rajada viuda. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# rajades d'anells
## Català
### Nom

rajades d'anells f. pl.
* Forma plural de rajada d'anells.
# rajades blanques
## Català
### Nom

rajades blanques f. pl.
* Forma plural de rajada blanca.
# recepción intermedia
## Castellà
### Nom

recepción intermedia f. ‎(plural recepciones intermedias)
* (handbol) recepció de pit

#### Sinònims

* recepción clásica
* recepción de pecho

### Vegeu també

* recepción intermedia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# recepción en movimiento
## Castellà
### Nom

recepción en movimiento f. ‎(plural recepciones en movimiento)
* (handbol) recepció dinàmica

#### Sinònims

* recepción dinámica

### Vegeu també

* recepción en movimiento. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# recepción en suspensión
## Castellà
### Nom

recepción en suspensión f. ‎(plural recepciones en suspensión)
* (handbol) recepció en suspensió

### Vegeu també

* recepción en suspensión. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# recepción estática
## Castellà
### Nom

recepción estática f. ‎(plural recepciones estáticas)
* (handbol) recepció estàtica

### Vegeu també

* recepción estática. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# recepción dinámica
## Castellà
### Nom

recepción dinámica f. ‎(plural recepciones dinámicas)
* (handbol) recepció dinàmica

#### Sinònims

* recepción en movimiento

### Vegeu també

* recepción dinámica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# recepción por abajo
## Castellà
### Nom

recepción por abajo f. ‎(plural recepciones por abajo)
* (voleibol) recepció d'avantbraços

### Vegeu també

* recepción por abajo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# recepi
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈkeː.piː/

### Verb

recēpī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de recipiō
# receptacle
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.səpˈta.kɫə/, occidental /rə.səpˈta.kɫe/
   * Rimes: -akle
   * Etimologia: Del llatí receptaculum, segle XIX.

### Nom

receptacle m. ‎(plural receptacles)
* Espai còncau, no gaire gran, destinat a contenir coses.
* Eixamplament de la part superior del peduncle de la flor on s'insereixen les diferents parts de la flor.

#### Sinònims

* recipient, cavitat
* tàlem

#### Traduccions

* Anglès: receptacle $^{(en)}$
* Castellà: receptáculo $^{(es)}$
* Francès: réceptacle $^{(fr)}$
* Italià: ricettacolo $^{(it)}$
* Portuguès: receptáculo $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cep·ta·cle (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# reflexum
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈflɛks.ʊm/

### Adjectiu

reflexum
* nominatiu neutre singular de reflexus
* vocatiu neutre singular de reflexus
* acusatiu masculí singular de reflexus
* acusatiu neutre singular de reflexus

### Nom

reflexum
* acusatiu singular de reflexus

### Verb

reflexum
* supí acusatiu de reflectiō
# reflexus
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈflɛks.ʊs/
   * Etimologia: De reflectō.

### Adjectiu

reflexus m., reflexa f., reflexum n.
* reflectit

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | reflexus | reflexa | reflexum | reflexī | reflexae | reflexa |
| Vocatiu | reflexe | reflexa | reflexum | reflexī | reflexae | reflexa |
| Acusatiu | reflexum | reflexam | reflexum | reflexōs | reflexās | reflexa |
| Genitiu | reflexī | reflexae | reflexī | reflexōrum | reflexārum | reflexōrum |
| Datiu | reflexō | reflexae | reflexō | reflexīs | reflexīs | reflexīs |
| Ablatiu | reflexō | reflexā | reflexō | reflexīs | reflexīs | reflexīs |

### Nom

reflexus m. ‎(genitiu reflexūs)
* reflux
* reflex
* rebló

#### Declinació

4a declinació -us, -ūs :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | reflexus | reflexūs |
| Vocatiu | reflexus | reflexūs |
| Acusatiu | reflexum | reflexūs |
| Genitiu | reflexūs | reflexuum |
| Datiu | reflexuī | reflexibus |
| Ablatiu | reflexū | reflexibus |
# reflexuum
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈflɛks.ʊ.ʊm/

### Nom

reflexuum
* genitiu plural de reflexus
# reflexos condicionats
## Català
### Nom

reflexos condicionats m. pl.
* Forma plural de reflex condicionat.
# reflexu
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈflɛks.uː/

### Nom

reflexū
* ablatiu singular de reflexus
# refocil·lar-se
## Català
### Verb

refocil·lar-se
* Forma pronominal de refocil·lar.
* Sentir-se satisfet.
# reflexui
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈflɛks.ʊ.iː/

### Nom

reflexuī
* datiu singular de reflexus
# regiment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ʒiˈmen/ balear /rə.ʒiˈment/, /rə.ʒiˈmen/ Occidental: nord-occidental /re.ʒiˈmen/ valencià /re.d͡ʒiˈment/, /re.d͡ʒiˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí regimentum, segle XIV.

### Nom

regiment m. ‎(plural regiments)
* Acció i efecte de regir o regir-se.
* Unitat militar formada per 2 o més batallons sota el comandament d'un coronel.
* (figuratiu) Un gran nombre de persones.
    Un regiment de persones es presentaren per la prova.

#### Traduccions

* Anglès: regiment $^{(en)}$
* Castellà: regimiento $^{(es)}$ m.
* Francès: régiment $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gi·ment (3)
* Anagrames: entremig, integrem

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Anglès
### Nom

regiment ‎(plural regiments)
* regiment
# regimes
## Anglès
### Nom

regimes
* forma plural de regime
# regimens
## Anglès
### Nom

regimens
* forma plural de regimen
# regime
## Anglès
### Nom

regime ‎(plural regimes)
* règim
# regimen
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɹɛdʒ.ɪ.mən/ àudio (EUA)
   * Etimologia: Del llatí regimen.

### Nom

regimen ‎(plural regimens o regimina)
* règim

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈrɛ.ɡɪ.mɛn/
   * Etimologia: Derivat de regō.

### Nom

regimen n. ‎(genitiu regiminis)
* govern
* direcció

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | regimen | regimina |
| Vocatiu | regimen | regimina |
| Acusatiu | regimen | regimina |
| Genitiu | regiminis | regiminum |
| Datiu | regiminī | regiminibus |
| Ablatiu | regimine | regiminibus |
# regiments
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.ʒiˈmens/ Occidental: nord-occidental /re.ʒiˈmens/, valencià /re.d͡ʒiˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

regiments m. pl.
* Forma plural de regiment.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gi·ments (3)
* Anagrama: mestregin

## Anglès
### Nom

regiments
* forma plural de regiment
# regimiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /re.xiˈmjen.to/, meridional \re.hiˈmjeŋ.to\
       Americà: alt /re.xiˈmjen.t(o)/, baix \re.hiˈmjeŋ.to\, austral /re.xiˈmjen.to/
   * Rimes: -ento

### Nom

regimiento m. ‎(plural regimientos)
* regiment

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gi·mien·to (4)
# raqueta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈkɛ.tə/ balear /rəˈkə.tə/, /rəˈkɛ.tə/ Occidental: /raˈke.ta/
   * Rimes: -ɛta
   * Etimologia: Del francès raquette, segle XVII..

### Nom

raqueta f. ‎(plural raquetes)
* (pilota basca, esports de raqueta) Instrument de mà consistent en una estructura ovalada que ofereix una superfície més o menys àmplia i elàstica d'impacte i en una empunyadura, que s'utilitza per a colpejar una pilota o un volant.

#### Notes

La raqueta està formada pel cap, el cor i l'empunyadura.

#### Traduccions

* Alemany: Schläger $^{(de)}$ m.
* Anglès: racket $^{(en)}$
* Àrab: مِضْرَب‎ $^{(ar)}$ m.
* Castellà: raqueta $^{(es)}$
* Coreà: 라켓 $^{(ko)}$ ‎(raket)
* Còrnic: racket $^{(kw)}$ m.
* Danès: ketsjer $^{(da)}$ c.
* Eslovac: raketa $^{(sk)}$ f.
* Esperanto: batilo $^{(eo)}$
* Feroès: kettjari $^{(fo)}$ m.
* Finès: maila $^{(fi)}$
* Francès: raquette $^{(fr)}$
* Gallec: raqueta $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: raced $^{(cy)}$ f.
* Hongarès: ütő $^{(hu)}$
* Irlandès: raicéad $^{(ga)}$ m.
* Italià: racchetta $^{(it)}$ f.
* Japonès: ラケット $^{(ja)}$ ‎(raketto)
* Luxemburguès: Schléier $^{(lb)}$ m.
* Maori: rakete $^{(mi)}$
* Neerlandès: racket $^{(nl)}$ n.
* Noruec: rekkert $^{(no)}$ m.
* Occità: raqueta $^{(oc)}$ f.
* Persa: راکت‎ $^{(fa)}$
* Polonès: raketa $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: raquete $^{(pt)}$ f.
* Romanès: rachetă $^{(ro)}$ f.
* Rus: раке́тка $^{(ru)}$ f. ‎(raketka)
* Suec: racket $^{(sv)}$ n.
* Tagal: raketa $^{(tl)}$
* Turc: raket $^{(tr)}$
* Xinès: 球拍 $^{(zh)}$ ‎(qiúpāi)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·que·ta (3)
* Anagrames: arqueta, atraque, taquera, tràquea

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* raqueta. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /raˈke.ta/
       Americà: alt /raˈke.t(a)/, baix /raˈke.ta/
   * Rimes: -eta

### Nom

raqueta f. ‎(plural raquetas)
* raqueta
* (pàdel, tennis de taula) pala

#### Sinònims

* pala, paleta

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·que·ta (3)

### Vegeu també

* raqueta. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# raqueta abierta
## Castellà
### Nom

raqueta abierta f. ‎(plural raquetas abiertas)
* (pilota basca, esports de raqueta) cara oberta

#### Sinònims

* cara abierta

### Vegeu també

* raqueta abierta. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# rapéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈpe.sim/, occidental /raˈpe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

rapéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rapar.
    [Nosaltres] rapéssim, rapéssem, rapàssem, rapàssim o rapàrem.

#### Sinònims

* rapeguéssom, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·pés·sim (3)
* Anagrames: ampressi, arpéssim, paréssim, paríssem, preàssim, rapissem
# raquer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rəˈke/ Occidental: nord-occidental /raˈke/, valencià /raˈkeɾ/

### Nom

raquer m. ‎(plural raquers)
* (peixos, arcaisme) Forma alternativa de roquer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·quer (2)
* Anagrames: arquer, Arquer, querar

### Vegeu també

* raquer. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# rapí
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈpi/, occidental /raˈpi/
   * Rimes: -i
   * Homòfon: rapir

### Verb

rapí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de rapar.
    [Jo] rapí o vaig rapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·pí (2)
* Anagrames: arpi, arpí, pair, pari, parí, pira, pirà