OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abscindesquin
## Català
### Verb

abscindesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abscindir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb abscindir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·cin·des·quin (4)
* Anagrama: abscindisquen
# abscindesc
## Català
### Verb

abscindesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abscindir.
# aclaresques
## Català
### Verb

aclaresques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aclarir.
# aclaresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫəˈɾe.səs/, occidental /a.kɫaˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aclaresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclarar.

#### Variants

* aclaressis, aclarasses, aclarares

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·res·ses (4)
* Anagrames: alcasseres, lacerasses
# aclaresc
## Català
### Verb

aclaresc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aclarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·resc (3)
* Anagrames: calcares, clacares
# aclaresqui
## Català
### Verb

aclaresqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aclarir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aclarir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aclarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·res·qui (4)
* Anagrama: qualcaries
# aclaressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫəˈɾe.sən/, occidental /a.kɫaˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aclaressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclarar.

#### Variants

* aclaressin, aclarassen, aclararen

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·res·sen (4)
* Anagrama: lacerassen
# aclaressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫəˈɾe.sin/, occidental /a.kɫaˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aclaressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclarar.

#### Variants

* aclaressen, aclarassen, aclararen

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·res·sin (4)
* Anagrames: aclarissen, lacerassin
# aclaresca
## Català
### Verb

aclaresca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aclarir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aclarir.
# aclaresquen
## Català
### Verb

aclaresquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aclarir.
# aclaresquin
## Català
### Verb

aclaresquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aclarir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aclarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·res·quin (4)
* Anagrama: aclarisquen
# aclaresquis
## Català
### Verb

aclaresquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aclarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·res·quis (4)
* Anagrama: aclarisques
# acarcanyar
## Català
### Verb

acarcanyar
* Forma de l'infinitiu acarcanyar-se.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acarcanyo, acarcanya, acarcanyem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·ca·nyar (4)
# acaraven
## Català
### Verb

acaraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·ven (4)
* Anagrames: avencara, avencarà, canareva, carenava
# acarau
## Català
### Verb

acarau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acarar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·rau (3)
* Anagrames: aücara, aücarà
# acarava
## Català
### Verb

acarava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acarar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acarar.
# acaraves
## Català
### Verb

acaraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acarar.
# acarcanya
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kərˈka.ɲə/, occidental /a.kaɾˈka.ɲa/
   * Rimes: -aɲa

### Verb

acarcanya
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acarcanyar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acarcanyar-se.
# acotxar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈt͡ʃa/ balear /ə.koˈt͡ʃa/, /ə.kuˈt͡ʃa/ Occidental: nord-occidental /a.koˈt͡ʃa/ valencià /a.koˈt͡ʃaɾ/, /a.koˈt͡ʃa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acotxà
   * Etimologia: [1] Del francès acoucher ‎(«ficar-se en el llit»).
   * Etimologia: [2] Incerta, relacionada amb el llatí coactare ‎(«ajuntar»), possible doblet de acotar i acatar.

### Verb

acotxar trans., pron. ‎(pronominal acotxar-se)
* Fer que la roba abrigui bé algú, sobretot en el llit.
* Ajeure en el llit o jaç.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acotxo, acotxa, acotxem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* acucujar (alguerès), agombolar

#### Traduccions

* Anglès: tuck in $^{(en)}$
* Castellà: arropar $^{(es)}$
* Francès: border $^{(fr)}$

### Verb

acotxar trans., pron. ‎(pronominal acotxar-se)
* (nord-occidental) ajupir, abaixar

#### Variants

* acatxar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cot·xar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# acotxaneta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.t͡ʃəˈnɛ.tə/ balear /ə.ko.t͡ʃəˈnə.tə/, /ə.ku.t͡ʃəˈnɛ.tə/ Occidental: /a.ko.t͡ʃaˈne.ta/
   * Rimes: -ɛta
   * Etimologia: Mot creuat de acotxador i enxaneta.

### Nom

acotxaneta m. f. ‎(plural acotxanetes)
* (argot casteller) Casteller únic que substitueix l'acotxador i l'enxaneta, coronant tot sol el castell.
    La nova colla va descarregar un quatre de set amb acotxaneta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cot·xa·ne·ta (5)
# acotxara
## Català
### Verb

acotxara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
# acotxam
## Català
### Verb

acotxam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acotxar.
# acotxar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈt͡ʃar.sə/ balear /ə.koˈt͡ʃaɾ.sə/, /ə.ku.t͡ʃərˈsə/ Occidental: /a.koˈt͡ʃaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

acotxar-se
* Forma pronominal de acotxar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'acotxo, s'acotxa, ens acotxem

### Miscel·lània

* Anagrama: acotxares
# acotxaran
## Català
### Verb

acotxaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acotxar.
# acotxaies
## Català
### Verb

acotxaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acotxar.
# acastellara
## Català
### Verb

acastellara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acastellar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acastellar.
# acastellaren
## Català
### Verb

acastellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acastellar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acastellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escantellarà
# acastellanésseu
## Català
### Verb

acastellanésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acastellanar.
# acastellaní
## Català
### Verb

acastellaní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acastellanar.
# acastellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kəs.təˈʎa/ Occidental: nord-occidental /a.kas.teˈʎa/ valencià /a.kas.teˈʎaɾ/, /a.kas.teˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acastellà
   * Etimologia: Del prefix a- i castell.

### Verb

acastellar trans.
* Apilar amb una certa alçada.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acastello, acastella, acastellem Vocal rizotònica: /e/

#### Relacionats

* encastellar

#### Traduccions

* Anglès: pile up $^{(en)}$
* Castellà: encastillar $^{(es)}$
* Francès: empiler $^{(fr)}$
* Italià: accatastare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cas·te·llar (4)
* Anagrames: atracalles, atracallés

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# acastellares
## Català
### Verb

acastellares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acastellar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acastellar.
# acastellanéssim
## Català
### Verb

acastellanéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acastellanar.
# acastellanéssiu
## Català
### Verb

acastellanéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acastellanar.
# acastellaran
## Català
### Verb

acastellaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cas·te·lla·ran (5)
* Anagrama: acastellanar
# acceleraríeu
## Català
### Verb

acceleraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de accelerar.
# acceleraríveu
## Català
### Verb

acceleraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de accelerar.
# accelerassen
## Català
### Verb

accelerassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb accelerar.
# accelerasses
## Català
### Verb

accelerasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb accelerar.
# accelerassin
## Català
### Verb

accelerassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb accelerar.
# accelerassis
## Català
### Verb

accelerassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb accelerar.
# acceleraràs
## Català
### Verb

acceleraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de accelerar.
# acceleraré
## Català
### Verb

acceleraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de accelerar.
# aconductésseu
## Català
### Verb

aconductésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconductar.
# aconductàveu
## Català
### Verb

aconductàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aconductar.
# aconductéssiu
## Català
### Verb

aconductéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconductar.
# aconductéssem
## Català
### Verb

aconductéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconductar.
# aconductéssim
## Català
### Verb

aconductéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconductar.
# aconductí
## Català
### Verb

aconductí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aconductar.
# aconductés
## Català
### Verb

aconductés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconductar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconductar.
# adresele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

adresele
* nominatiu i acusatiu definit plural de adresă
# adreso
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈdre.so/
   * Àudio: Països Baixos

### Nom

adreso ‎(acusatiu adreson, plural adresoj, plural acusatiu adresojn)
* adreça

## Romanès
### Nom

adreso
* vocatiu singular de adresă
# adresojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈdre.sojn/

### Nom

adresojn
* acusatiu plural de adreso
# adreselor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

adreselor
* genitiu i datiu definit plural de adresă
* vocatiu plural de adresă
# adresoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈdre.soj/

### Nom

adresoj
* forma plural de adreso
# adreson
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈdre.son/

### Nom

adreson
* acusatiu de adreso
# adresse
## Francès

   * Pronúncia: /aˈdʁɛs/

### Nom

adresse f. ‎(plural adresses)
* adreça
* (golf) col·locació

#### Sinònims

* (golf) position, visée

### Vegeu també

* adresse. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# adresei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

adresei
* genitiu i datiu definit singular de adresă
# adrese
## Romanès
### Nom

adrese
* forma plural de adresă
* genitiu i datiu indefinit singular de adresă
# adresser
## Francès

   * Pronúncia: /adʁeˈse/ àudio (FR)
   * Etimologia: Del prefix a- i dresser.

### Verb

adresser ‎(pronominal s'adresser)
* adreçar
    Le paquet vous est adressé, mais il doit s’y trouver une lettre pour moi.El paquet va adreçat a vostè, però també hi deu haver una carta per a mi.
* adreçar-se
    Le succès lui venant du public des galeries, c’était à lui qu’elle s’adressait.L'èxit li venia del públic de les galeries i era a aquest que ella s'adreçava.

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Anagrames: desserra, dressera, redressa
# addrizzeresti
## Italià
### Verb

addrizzeresti
* segona persona singular (tu) del condicional de addrizzare
# addrizzerei
## Italià
### Verb

addrizzerei
* primera persona singular (io) del condicional de addrizzare
# addrizzeremmo
## Italià
### Verb

addrizzeremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de addrizzare
# addrizzeremo
## Italià
### Verb

addrizzeremo
* primera persona plural (noi) del futur de addrizzare
# addrizzerete
## Italià
### Verb

addrizzerete
* segona persona plural (voi) del futur de addrizzare
# addrizzerò
## Italià
### Verb

addrizzerò
* primera persona singular (io) del futur de addrizzare
# addrizzerà
## Italià
### Verb

addrizzerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de addrizzare
# addrizziamo
## Italià
### Verb

addrizziamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de addrizzare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de addrizzare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de addrizzare
# addrizzereste
## Italià
### Verb

addrizzereste
* segona persona plural (voi) del condicional de addrizzare
# addrizzi
## Italià
### Verb

addrizzi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de addrizzare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de addrizzare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de addrizzare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de addrizzare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de addrizzare
# adj. excl.
## Castellà
### Abreviatura

adj. excl.
* adjectiu exclamatiu
# adj. int.
## Castellà
### Abreviatura

adj. int.
* adjectiu interrogatiu
# adj. num. card.
## Castellà
### Abreviatura

adj. num. card.
* adjectiu numeral cardinal
# adiós
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðiˈos/, balear /ə.ðiˈos/ alguerès /a.diˈos/ Occidental: /a.ðiˈos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: Del castellà adiós, segle XVII.

### Interjecció

adiós
* (castellanisme, especialment alguerès) adeu
    Adiós! Mos veiem demà.

### Nom

adiós m. ‎(plural adiosos)
* (castellanisme) adeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ós (3)
* Anagrames: aidos, iodàs, odiàs

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, DAlg

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈðjos\, meridional \aˈðjoh\
       Americà: alt /aˈdjos/, baix \aˈðjoh\, austral \aˈðjos\
   * Rimes: -os
   * Etimologia: Contracció de «a Dios»

### Interjecció

¡adiós!
* adeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·diós (2)
* Anagrames: asido, diosa, odias
# adj. dem.
## Castellà
### Abreviatura

adj. dem.
* adjectiu demostratiu
# adj. indef.
## Castellà
### Abreviatura

adj. indef.
* adjectiu indefinit
# adj. num. mult.
## Castellà
### Abreviatura

adj. num. mult.
* adjectiu numeral multiplicatiu
# adj.
## Català
### Abreviatura

adj.
* Forma abreujada de adjectiu.
* Forma abreujada de adjunt.
* Forma abreujada de adjunta.

## Castellà
### Abreviatura

adj.
* forma abreujada de adjetivo
# adj. comp.
## Castellà
### Abreviatura

adj. comp.
* adjectiu comparatiu
# adj. distrib.
## Castellà
### Abreviatura

adj. distrib.
* adjectiu distributiu
# accentuating
## Anglès
### Verb

accentuating
* gerundi de accentuate
# accentuau
## Català
### Verb

accentuau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de accentuar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb accentuar.
# accentuat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ək.sən.tuˈat/, occidental /ak.sen.tuˈat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De accentuar.

### Adjectiu

accentuat m. ‎(femení accentuada, plural masculí accentuats, plural femení accentuades)
* Que destaca i es percep fàcilment.
    «És veritat que hi ha hagut algunes veus discordants, però en conjunt totes les resolucions tenen un accentuat matís burgès i conservador.»Albert Balcells, El problema agrari a Catalunya, 1890-1936: la qüestió rabassaire, 1968.
* (lingüística) tònic

#### Sinònims

* marcat, prominent, pronunciat

#### Traduccions

* Anglès: marked $^{(en)}$
* Francès: marqué $^{(fr)}$

### Verb

accentuat
* Participi masculí singular del verb accentuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·cen·tu·at (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# accentuate
## Anglès

   * Pronúncia: /əkˈsen.tʃu.eɪt/, /æk.ˈsen.tʃu.ˌeɪt/ àudio (EUA)

### Verb

accentuate ‎(3a persona singular present accentuates, gerundi accentuating, passat i participi accentuated)
* accentuar

#### Sinònims

* accent
# accentuated
## Anglès
### Verb

accentuated
* passat i participi de accentuate
# accentuatamente
## Italià

   * Pronúncia: /at.t͡ʃen.tuˌa.taˈmen.te/
   * Etimologia: De accentuato i el sufix -mente.

### Adverbi

accentuatamente
* accentuadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·cen·tu·a·ta·mén·te (7)
# accentuates
## Anglès
### Verb

accentuates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de accentuate
# accentuava
## Català
### Verb

accentuava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de accentuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de accentuar.
# accentuassis
## Català
### Verb

accentuassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# acotava
## Català
### Verb

acotava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ta·va (4)
* Anagrames: acatavo, atacavo
# acote
## Català
### Verb

acote
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acotar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·te (3)
* Anagrama: coeta
# acoteguessa
## Català
### Verb

acoteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotar.
# acoteguessen
## Català
### Verb

acoteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotar.
# acotaves
## Català
### Verb

acotaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acotar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escotava
# acotavi
## Català
### Verb

acotavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acotar.
# acoteguesses
## Català
### Verb

acoteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escoteguessa
# acotaven
## Català
### Verb

acotaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acotar.
# acotavo
## Català
### Verb

acotavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acotar.
# acoteguem
## Català
### Verb

acoteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acotar.
# adineraries
## Català
### Verb

adineraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adinerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ne·ra·ri·es (6)
* Anagrama: desairarien
# adineraràs
## Català
### Verb

adineraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adinerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ne·ra·ràs (5)
* Anagrama: desairaran
# adinerasses
## Català
### Verb

adinerasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ne·ras·ses (5)
* Anagrama: desairassen
# adineraré
## Català
### Verb

adineraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adinerar.
# adineraríeu
## Català
### Verb

adineraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adinerar.
# adinerassen
## Català
### Verb

adinerassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinerar.
# adinerarà
## Català
### Verb

adinerarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adinerar.
# adinerassin
## Català
### Verb

adinerassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinerar.
# adinerassis
## Català
### Verb

adinerassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ne·ras·sis (5)
* Anagrama: desairassin
# adjuressin
## Català
### Verb

adjuressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjurar.
# adjuri
## Català

   * Pronúncia: oriental /ədˈʒu.ɾi/, occidental /adˈd͡ʒu.ɾi/
   * Rimes: -uɾi

### Verb

adjuri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adjurar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adjurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adjurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adjurar.
# adjuring
## Anglès
### Verb

adjuring
* gerundi de adjure
# adjures
## Català
### Verb

adjures
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de adjurar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adjurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ju·res (3)
* Heterograma de 7 lletres (adejrsu)
* Anagrama: jurades

## Anglès
### Verb

adjures
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de adjure
# adjuresses
## Català
### Verb

adjuresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjurar.
# adjuressen
## Català
### Verb

adjuressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjurar.
# adjuris
## Català

   * Pronúncia: oriental /ədˈʒu.ɾis/, occidental /adˈd͡ʒu.ɾis/
   * Rimes: -uɾis

### Verb

adjuris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adjurar.
# adjureu
## Català
### Verb

adjureu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adjurar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adjurar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adjurar.
# adjurin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ədˈʒu.ɾin/, occidental /adˈd͡ʒu.ɾin/
   * Rimes: -uɾin

### Verb

adjurin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adjurar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adjurar.
# adjuressis
## Català
### Verb

adjuressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjurar.
# adversaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /adˈver.saj/

### Adjectiu

adversaj
* forma plural de adversa