OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# chorioepithelioma
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix chorio- i epithelioma.

### Nom

chorioepithelioma ‎(plural chorioepitheliomas o chorioepitheliomata)
* corioepitelioma

### Vegeu també

* chorioepithelioma. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# choriza
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /t͡ʃoˈɾi.θa/
       Americà: alt /t͡ʃoˈɾi.s(a)/, baix /t͡ʃoˈɾi.sa/
   * Rimes: -iθa

### Nom

choriza f. ‎(plural chorizas)
* forma femenina de chorizo

### Miscel·lània

* Síl·labes: cho·ri·za (3)
* Heterograma de 7 lletres (achiorz)
# chorizar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /t͡ʃo.ɾiˈθaɾ/
       Americà: alt /t͡ʃo.(ɾi)ˈsaɾ/, baix /t͡ʃo.ɾiˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

chorizar trans. ‎(present chorizo, passat choricé, futur chorizaré)
* (vulgarisme) polir, afaitar, robar

### Miscel·lània

* Síl·labes: cho·ri·zar (3)
# perissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈɾi.sin/, occidental /peˈɾi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

perissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb perir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ris·sin (3)
* Anagrames: inspires, inspirés, piressin
# periskopojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /pe.riˈsko.pojn/

### Nom

periskopojn
* acusatiu plural de periskopo
# perisquen
## Català
### Verb

perisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb perir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb perir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ris·quen (3)
* Anagrama: peresquin
# perisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈɾi.səs/, occidental /peˈɾi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

perisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb perir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ris·ses (3)
* Anagrames: espessir, piresses, preessis
# periskopoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /pe.riˈsko.poj/

### Nom

periskopoj
* forma plural de periskopo
# perissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈɾi.sən/, occidental /peˈɾi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

perissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb perir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ris·sen (3)
* Anagrames: piressen, preessin, repensis
# periskopon
## Esperanto

   * Pronúncia: /pe.riˈsko.pon/

### Nom

periskopon
* acusatiu de periskopo
# perissi
## Català
### Verb

perissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb perir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb perir.
# perissis
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈɾi.sis/, occidental /peˈɾi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

perissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb perir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ris·sis (3)
* Anagrama: piressis
# perisques
## Català
### Verb

perisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb perir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ris·ques (3)
* Anagrames: peresquis, pèrsiques
# pisinton
## Esperanto

   * Pronúncia: /piˈsin.ton/

### Verb

pisinton
* acusatiu de pisinto
# pisonta
## Esperanto

   * Pronúncia: /piˈson.ta/

### Verb

pisonta ‎(plural pisontaj, acusatiu pisontan, plural acusatiu pisontajn)
* participi actiu futur de pisi
# pisontaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /piˈson.taj/

### Verb

pisontaj
* forma plural de pisonta
# pisontan
## Esperanto

   * Pronúncia: /piˈson.tan/

### Verb

pisontan
* acusatiu de pisonta
# pisintojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /piˈsin.tojn/

### Verb

pisintojn
* acusatiu plural de pisinto
# pisonto
## Esperanto

   * Pronúncia: /piˈson.to/

### Verb

pisonto ‎(plural pisontoj, acusatiu pisonton, plural acusatiu pisontojn)
* participi actiu nominal futur de pisi
# pisontajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /piˈson.tajn/

### Verb

pisontajn
* acusatiu plural de pisonta
# pisis
## Català

   * Pronúncia: /ˈpi.zis/
   * Rimes: -izis

### Verb

pisis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb pisar.

#### Variants

* pises

## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈpi.sis/

### Verb

pisis
* passat de pisi
# piso
## Català
### Verb

piso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pisar.

#### Variants

* pise, pisi

### Miscel·lània

* Anagrames: poïs, posi, posí, sopi, sopí

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈpi.so/
       Americà: alt /ˈpi.s(o)/, baix /ˈpi.so/
   * Rimes: -iso

### Nom

piso m. ‎(plural pisos)
* pis
* sòl, paviment

#### Sinònims

* pavimento, solado, suelo

### Verb

piso
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb pisar

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·so (2)

### Vegeu també

* piso. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# pisonte
## Esperanto

   * Pronúncia: /piˈson.te/

### Verb

pisonte
* participi actiu adverbial futur de pisi
# pinpilinpauxaren
## Basc
### Nom

pinpilinpauxaren
* genitiu definit singular de pinpilinpauxa
* genitiu indefinit de pinpilinpauxa
# pinos albares
## Castellà
### Nom

pinos albares m. pl.
* forma plural de pino albar
# pinpilinpauxarengana
## Basc
### Nom

pinpilinpauxarengana
* al·latiu definit singular de pinpilinpauxa
* al·latiu indefinit de pinpilinpauxa
# pinos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈpi.nos/, meridional /ˈpi.noh/
       Americà: alt /ˈpi.n(o)s/, baix /ˈpi.noh/, austral /ˈpi.nos/
   * Rimes: -inos

### Nom

pinos m. pl.
* forma plural de pino

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·nos (2)
* Anagrames: nipos, pisón, ponis
# pinpilinpauxak
## Basc

   * Pronúncia: meridional /pim.pi.ʎim.paw.ʃak/, septentrional /pim.pi.lim.paw.ʃak/

### Nom

pinpilinpauxak
* absolutiu definit plural de pinpilinpauxa
* ergatiu definit singular de pinpilinpauxa
* ergatiu indefinit de pinpilinpauxa
# pinos marítimos
## Castellà
### Nom

pinos marítimos m. pl.
* forma plural de pino marítimo
# pinpilinpauxa
## Basc

   * Pronúncia: meridional /pim.pi.ʎim.paw.ʃa/, septentrional /pim.pi.lim.paw.ʃa/
   * Àudio: Sant Sebastià
   * Etimologia: De pinpirin i el castellà posa, de mariposa ‎(«papallona»), segle XX.

### Nom

pinpilinpauxa anim.
* papallona

#### Declinació

Nom comú animat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
pinpilinpauxa
pinpilinpauxa
pinpilinpauxak
Ergatiu
pinpilinpauxak
pinpilinpauxak
pinpilinpauxek
Datiu
pinpilinpauxari
pinpilinpauxari
pinpilinpauxei
Genitiu
pinpilinpauxaren
pinpilinpauxaren
pinpilinpauxen
Comitatiu
pinpilinpauxarekin
pinpilinpauxarekin
pinpilinpauxekin
Benefactiu
pinpilinpauxarentzat
pinpilinpauxarentzat
pinpilinpauxentzat
Instrumental
pinpilinpauxaz
pinpilinpauxaz
pinpilinpauxez
Partitiu
pinpilinpauxarik
Prolatiu
pinpilinpauxatzat
Causal
pinpilinpauxarengatik
pinpilinpauxarengatik
pinpilinpauxengatik
Locatius
Inessiu
pinpilinpauxarengan
pinpilinpauxarengan
pinpilinpauxengan
Ablatiu
pinpilinpauxarengandik
pinpilinpauxarengandik
pinpilinpauxengandik
Al·latiu
pinpilinpauxarengana
pinpilinpauxarengana
pinpilinpauxengana
Terminatiu
pinpilinpauxarenganaino
pinpilinpauxarenganaino
pinpilinpauxenganaino
Al·l. direcional
pinpilinpauxarenganantz
pinpilinpauxarenganantz
pinpilinpauxenganantz
Gen. locatiu
pinpilinpauxarenganako
pinpilinpauxarenganako
pinpilinpauxenganako :

#### Variants

* pinpirin, pinpirina, pinpirineta, pinpilinpoxa

#### Sinònims

* tximeleta, inguma

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en basc
* Entrada «pinpilinpauxa» a l’Elhuyar Hiztegia.
# pinpilinpauxarekin
## Basc
### Nom

pinpilinpauxarekin
* comitatiu indefinit de pinpilinpauxa
* comitatiu definit singular de pinpilinpauxa
# pinpilinpauxarengan
## Basc
### Nom

pinpilinpauxarengan
* inessiu indefinit de pinpilinpauxa
* inessiu definit singular de pinpilinpauxa
# pinon
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈpi.non/

### Nom

pinon
* acusatiu de pino
# colliven
## Català
### Verb

colliven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de collir.

#### Variants

* collien

### Miscel·lània

* Anagrama: vencillo
# collo
## Català
### Verb

collo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de collar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb collar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb collar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɔl.loː/

### Nom

collō
* datiu singular de collum
* ablatiu singular de collum
# colliva
## Català
### Verb

colliva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de collir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de collir.

#### Variants

* [1] collia
* [2] collia

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·lli·va (3)
* Anagrames: collavi, vacil·lo
# collives
## Català
### Verb

collives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de collir.

#### Variants

* collies
# collocatum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔl.lɔˈkaː.tʊm/

### Verb

collocātum
* supí acusatiu de collocō
# colliu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈʎiw/ balear /koˈʎiw/, /kuˈjiw/ Occidental: /koˈʎiw/, /kuˈʎiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

colliu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de collir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb collir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb collir.

#### Variants

* [2] colligueu

### Miscel·lània

* Anagrama: llúcio
# collocas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɔl.lɔ.kaːs/

### Verb

collocās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de collocō
# collocare
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔl.lɔˈkaː.rɛ/

### Verb

collocāre
* infinitiu del present actiu de collocō
# collium
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɔl.lɪ.ʊm/

### Nom

collium
* genitiu plural de collis
# pervertigueven
## Català
### Verb

pervertigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de pervertir.

#### Variants

* pervertiven, pervertien
# pervertigueren
## Català
### Verb

pervertigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de pervertir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervertir.

#### Variants

* [1] pervertiren
* [2] pervertiguessen, pervertissin, pervertissen, pervertiren
# pervertiguessen
## Català
### Verb

pervertiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervertir.

#### Variants

* pervertigueren, pervertissin, pervertissen, pervertiren
# pervertigueres
## Català
### Verb

pervertigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de pervertir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervertir.

#### Variants

* [1] pervertires
* [2] pervertiguesses, pervertissis, pervertisses, pervertires
# pervertiguesses
## Català
### Verb

pervertiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervertir.

#### Variants

* pervertigueres, pervertissis, pervertisses, pervertires
# pervertigueu
## Català
### Verb

pervertigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb pervertir.

#### Variants

* pervertiu, pervertisqueu
# pervertigueva
## Català
### Verb

pervertigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de pervertir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de pervertir.

#### Variants

* [1] pervertiva, pervertia
* [2] pervertiva, pervertia
# pervertigueves
## Català
### Verb

pervertigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de pervertir.

#### Variants

* pervertives, perverties
# pervertigué
## Català
### Verb

pervertigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de pervertir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de pervertir.

#### Variants

* [1] pervertí
* [2] pervertí
# pervertiguera
## Català
### Verb

pervertiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervertir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervertir.

#### Variants

* [1] pervertigués, pervertissi, pervertís, pervertira
* [2] pervertigués, pervertissi, pervertís, pervertira
# pendula
## Català

   * Pronúncia: oriental /pənˈdu.ɫə/, occidental /penˈdu.ɫa/
   * Rimes: -ula

### Verb

pendula
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de pendular.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb pendular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·la (3)
* Heterograma de 7 lletres (adelnpu)
# pendulades
## Català

   * Pronúncia: oriental /pən.duˈɫa.ðəs/, occidental /pen.duˈɫa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

pendulades
* Participi femení plural del verb pendular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·la·des (4)
# pendolí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pən.duˈɫi/ balear /pən.doˈɫi/, /pən.duˈɫi/ Occidental: /pen.doˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

pendolí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de pendolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·do·lí (3)
* Heterograma de 7 lletres (deilnop)
* Anagrama: pidolen
# pendulada
## Català

   * Pronúncia: oriental /pən.duˈɫa.ðə/, occidental /pen.duˈɫa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

pendulada
* Participi femení singular del verb pendular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·la·da (4)
# pendulant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pən.duˈɫan/ balear /pən.duˈɫant/, /pən.duˈɫan/ Occidental: nord-occidental /pen.duˈɫan/ valencià /pen.duˈɫant/, /pen.duˈɫan/
   * Rimes: -ant

### Verb

pendulant
* Gerundi del verb pendular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·lant (3)
# pendular
## Català

   * Pronúncia: (adjectiu) oriental /pən.duˈɫar/, occidental /pen.duˈɫaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Pronúncia: (verb)
       Oriental: /pən.duˈɫa/ Occidental: nord-occidental /pen.duˈɫa/, valencià /pen.duˈɫaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: pendolà, pendolar, pendulà
   * Etimologia: De pèndul.

### Adjectiu

pendular inv. ‎(plural pendulars)
* Que es mou com un pèndol.
    «Des de la cabina, el maquinista agita la mà per saludar-la i l'animal respon amb un moviment de cua pendular.» (Sergi Pàmies, La gran novel·la sobre Barcelona, 1997)

#### Traduccions

* Anglès: pendular $^{(en)}$
* Castellà: pendular $^{(es)}$
* Francès: pendulaire $^{(fr)}$
* Italià: pendolare $^{(it)}$

### Verb

pendular intr.
* Forma alternativa de pendolar.
    «El conillet s'inclinà i la gravetat de la terra li féu pendular la pitrera.» (Ferran Torrent, Un negre amb un saxo, 1987)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: pendulo, pendula, pendulem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·lar (3)
* Heterograma de 8 lletres (adelnpru)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat
# pendularan
## Català

   * Pronúncia: oriental /pən.du.ɫəˈɾan/, occidental /pen.du.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

pendularan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de pendular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·la·ran (4)
# pendularem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pən.du.ɫəˈɾɛm/ balear /pən.du.ɫəˈɾəm/, /pən.du.ɫəˈɾɛm/ Occidental: /pen.du.ɫaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

pendularem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de pendular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·la·rem (4)
* Anagrama: pèl-mudaren
# pendularen
## Català

   * Pronúncia: oriental /pən.duˈɫa.ɾən/, occidental /pen.duˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

pendularen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de pendular.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pendular.

#### Variants

* [2] pendulessin, pendulessen, pendulassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·la·ren (4)
# pendulara
## Català
### Verb

pendulara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pendular.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pendular.

#### Variants

* [1] pendulés
* [2] pendulés

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·la·ra (4)
# chronology
## Anglès

   * Pronúncia: /kɹəˈnɒl.ə.dʒi/

### Nom

chronology ‎(comptable i incomptable, plural chronologies)
* cronologia

### Vegeu també

* chronology. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# chronologically
## Anglès

   * Etimologia: De chronological i el sufix -ly.

### Adverbi

chronologically ‎(comparatiu more chronologically, superlatiu most chronologically)
* cronològicament
# chronological running summary
## Anglès
### Nom

chronological running summary
* (basquetbol) registre cronològic acumulat

### Vegeu també

* chronological running summary. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# chronologies
## Anglès
### Nom

chronologies
* forma plural de chronology
# chronographique
## Francès

   * Pronúncia: /kʁɔ.nɔ.gʁaˈfik/

### Adjectiu

chronographique inv. ‎(plural chronographiques)
* cronogràfic -a
# chronological age
## Anglès
### Nom

chronological age ‎(incomptable)
* edat cronològica

#### Sinònims

* CA

### Vegeu també

* chronological age. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# chronologiques
## Francès

   * Pronúncia: /kʁɔ.nɔ.lɔˈʒik/

### Adjectiu

chronologiques inv. pl.
* forma plural de chronologique
# chronological
## Anglès
### Adjectiu

chronological ‎(comparatiu more chronological, superlatiu most chronological)
* cronològic
    In chronological order - Per ordre cronològic

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# chronologique
## Francès

   * Pronúncia: /kʁɔ.nɔ.lɔˈʒik/

### Adjectiu

chronologique inv. ‎(plural chronologiques)
* cronològic -a
# chronographiques
## Francès
### Adjectiu

chronographiques inv. pl.
* forma plural de chronographique
# concentriques
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.sɑ̃ˈtʁik/

### Adjectiu

concentriques inv. pl.
* forma plural de concentrique
# concepciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.θepˈθjo.nes/, meridional \koŋ.θepˈθjo.neh\
       Americà: alt /kon.sepˈsjo.n(e)s/, baix \koŋ.sepˈsjo.neh\, austral /kon.sepˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

concepciones f. pl.
* forma plural de concepción

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·cep·cio·nes (4)
# concepció
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.səp.siˈo/ balear /kon.səp.siˈo/, /kun.səp.siˈo/ Occidental: /kon.sep.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí conceptio, segle XIV.

### Nom

concepció f. ‎(plural concepcions)
* Acció i efecte de concebre o ser concebut.
    La concepció d'un infant.
* Procés pel qual una idea es forma dins la ment.
    La concepció d'una creença.
* Idea formada dins la ment.
    Tenia una concepció errònia sobre el seu marit.
* Idea inicial o fonamental d'alguna cosa.
    La concepció d'una obra artística.
* cosmovisió

#### Sinònims

* [1] fecundació

#### Traduccions

* Afrikaans: konsepsie $^{(af)}$
* Anglès: conception $^{(en)}$
* Àrab: حَبَل‎ $^{(ar)}$ m.
* Belarús: зача́цце $^{(be)}$ n. ‎(zatxatse)
* Búlgar: заче́ване $^{(bg)}$ n. ‎(zatxèvane)
* Castellà: concepción $^{(es)}$ f.
* Coreà: 임신 $^{(ko)}$ ‎(imsin)
* Eslovac: počatie $^{(sk)}$ n.
* Eslovè: spočetje $^{(sl)}$ n.
* Esperanto: gravediĝo $^{(eo)}$
* Estonià: kontseptsioon $^{(et)}$
* Finès: hedelmöitys $^{(fi)}$
* Francès: conception $^{(fr)}$ f.
* Gallec: concepción $^{(gl)}$ f.
* Grec: σύλληψη $^{(el)}$ f. ‎(síl·lipsi)
* Hongarès: fogamzás $^{(hu)}$
* Irlandès: coimpeart $^{(ga)}$ f.
* Islandès: getnaður $^{(is)}$ m.
* Italià: concezione $^{(it)}$ f.
* Japonès: 妊娠 $^{(ja)}$
* Llatí: conceptio $^{(la)}$ f.
* Macedoni: зачнување $^{(mk)}$ n.
* Polonès: poczęcie $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: concepção $^{(pt)}$ f.
* Rus: зача́тие $^{(ru)}$ n. ‎(zatxàtie)
* Serbocroat: заче́ће $^{(sh)}$, začeće $^{(sh)}$ n.
* Suec: konception $^{(sv)}$ n.
* Turc: döllenme $^{(tr)}$
* Txec: početí $^{(cs)}$ n.
* Ucraïnès: зача́ття $^{(uk)}$ n. ‎(zatxàttia)
* Vietnamita: quan niệm $^{(vi)}$
* Xinès: 受胎 $^{(zh)}$ ‎(shòutāi)

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·cep·ci·ó (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# concepció del món
## Català
### Nom

concepció del món f. ‎(plural concepcions del món)
* cosmovisió

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* concepció del món. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# concepi
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔŋˈkeː.piː/

### Verb

concēpī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de concipiō
# concept
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈkɒn.sɛpt/

### Nom

concept ‎(plural concepts)
* concepte

### Vegeu també

* concept. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].

## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃ˈsɛpt/

### Nom

concept m. ‎(plural concepts)
* concepte

### Vegeu també

* concept. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# concentrique
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.sɑ̃ˈtʁik/
   * Etimologia: Del prefix con- i centrique

### Adjectiu

concentrique inv. ‎(plural concentriques)
* concèntric
# concepcions del món
## Català
### Nom

concepcions del món f. pl.
* Forma plural de concepció del món.
# concepción
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.θepˈθjon/, meridional \koŋ.θepˈθjoŋ\
       Americà: alt /kon.s(e)pˈsjon/, baix \koŋ.sepˈsjoŋ\, austral /kon.sepˈsjon/
   * Rimes: -on
   * Etimologia: Del llatí conceptio.

### Nom

concepción f. ‎(plural concepciones)
* concepció

#### Relacionats

* concebir

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·cep·ción (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre concepción
# citronarboj
## Esperanto

   * Pronúncia: /t͡si.troˈnar.boj/

### Nom

citronarboj
* forma plural de citronarbo
# citronarbojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /t͡si.troˈnar.bojn/

### Nom

citronarbojn
* acusatiu plural de citronarbo
# citrinina
## Català

   * Pronúncia: oriental /si.tɾiˈni.nə/, occidental /si.tɾiˈni.na/
   * Rimes: -ina

### Nom

citrinina f. ‎(plural citrinines)
* Micotoxina produïda per Penicillium citrinum i Aspergillus niveus.

#### Traduccions

* Anglès: citrinin $^{(en)}$
* Castellà: citrinina $^{(es)}$ f.
* Francès: citrinine $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ci·tri·ni·na (4)

### Vegeu també

* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# citronarbo
## Esperanto

   * Pronúncia: /t͡si.troˈnar.bo/

### Nom

citronarbo ‎(acusatiu citronarbon, plural citronarboj, plural acusatiu citronarbojn)
* llimoner
# citron
## Francès

   * Pronúncia: /si.tʁɔ̃/
   * Etimologia: Del llatí citrus.

### Nom

citron m. ‎(plural citrons)
* llimona

#### Derivats

* citronnier
* citronnade
* citronnelle
# citrono
## Esperanto

   * Pronúncia: /t͡siˈtro.no/

### Nom

citrono ‎(acusatiu citronon, plural citronoj, plural acusatiu citronojn)
* llimona

#### Derivats

* citronarbo
# citrique
## Francès

   * Pronúncia: /siˈtʁik/

### Adjectiu

citrique inv. ‎(plural citriques)
* cítric -a
# citriques
## Francès
### Adjectiu

citriques inv. pl.
* forma plural de citrique
# citronarbon
## Esperanto

   * Pronúncia: /t͡si.troˈnar.bon/

### Nom

citronarbon
* acusatiu de citronarbo