OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# énergétiques
## Francès

   * Pronúncia: /e.nɛʁ.ʒeˈtik/

### Adjectiu

énergétiques inv. pl.
* forma plural de énergétique
# énorme
## Francès
### Adjectiu

énorme inv. ‎(plural énormes)
* enorme

#### Relacionats

* gigantesque

#### Antònims

* minuscule

### Vegeu també

* Entrada «énorme» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# énormes
## Francès

   * Pronúncia: /eˈnɔʁm/

### Adjectiu

énormes inv. pl.
* forma plural de énorme
# éntasis
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈen.ta.sis/, meridional \ˈeŋ.ta.sih\
       Americà: alt /ˈen.ta.s(i)s/, baix \ˈeŋ.ta.sih\, austral /ˈen.ta.sis/
   * Rimes: -entasis

### Nom

éntasis m. ‎(plural invariable)
* (arquitectura) èntasi

### Miscel·lània

* Síl·labes: én·ta·sis (3)

### Vegeu també

* éntasis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# énergique
## Francès

   * Pronúncia: /e.nɛʁˈʒik/

### Adjectiu

énergique inv. ‎(plural énergiques)
* enèrgic -a
# énergétique
## Francès

   * Pronúncia: /e.nɛʁ.ʒeˈtik/

### Adjectiu

énergétique inv. ‎(plural énergétiques)
* energètic -a
# énergies
## Francès

   * Pronúncia: /e.nɛʁˈʒi/

### Nom

énergies f. pl.
* forma plural de énergie
# énfasis
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈeɱ.fa.sis\, meridional \ˈeɱ.fa.sih\
       Americà: alt \ˈeɱ.fa.s(i)s\, baix \ˈeŋ.fa.sih\, austral \ˈeɱ.fa.sis\
   * Rimes: -enfasis
   * Etimologia: Del llatí emphăsis, del grec antic ἔμφασις ‎(émphasis).

### Nom

énfasis m. o f. ‎(plural invariable)
* èmfasi

#### Relacionats

* enfatizar

### Miscel·lània

* Síl·labes: én·fa·sis (3)
* Anagrames: esnifas, esnifás, finases, finesas, fisanes

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre énfasis
# Ğ
## Turc
### Lletra

Ğ ‎(majúscula, minúscula ğ)
* Novena lletra de l'alfabet turc.

#### Relacionats

Alfabet turc: a A, b B, c C, ç Ç, d D, e E, f F, g G, ğ Ğ, h H, ı I, i İ, j J, k K, l L, m M, n N, o O, ö Ö, p P, r R, s S, ş Ş, t T, u U, ü Ü, v V, y Y, z Z
# ĝojojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈd͡ʒoj.ojn/

### Nom

ĝojojn
* acusatiu plural de ĝojo
# ĝojon
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈd͡ʒoj.on/

### Nom

ĝojon
* acusatiu de ĝojo
# ĝustigus
## Esperanto

   * Pronúncia: /d͡ʒuˈsti.ɡus/

### Verb

ĝustigus
* condicional de ĝustigi
# ĝustigas
## Esperanto

   * Pronúncia: /d͡ʒuˈsti.ɡas/

### Verb

ĝustigas
* present de ĝustigi
# ĝustigos
## Esperanto

   * Pronúncia: /d͡ʒuˈsti.ɡos/

### Verb

ĝustigos
* futur de ĝustigi
# ĝustigi
## Esperanto

   * Pronúncia: /d͡ʒuˈsti.ɡi/

### Verb

ĝustigi ‎(present ĝustigas, passat ĝustigis, futur ĝustigos, condicional ĝustigus, volitiu ĝustigu)
* ajustar, esmenar, rectificar
# ĝustigu
## Esperanto

   * Pronúncia: /d͡ʒuˈsti.ɡu/

### Verb

ĝustigu
* volitiu de ĝustigi
# ĝojoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈd͡ʒoj.oj/

### Nom

ĝojoj
* forma plural de ĝojo
# ĝustigis
## Esperanto

   * Pronúncia: /d͡ʒuˈsti.ɡis/

### Verb

ĝustigis
* passat de ĝustigi
# òstia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɔs.ti.ə/, occidental /ˈɔs.ti.a/
   * Etimologia: De l’antic *òstria, del llatí ostrea ‎(«ostra»).

### Nom

òstia f. ‎(plural òsties)
* (antic, menorquí) ostra

### Miscel·lània

* Síl·labes: òs·ti·a (3)
* Anagrames: oiats, saitó

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
# òssies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɔ.si.əs/, occidental /ˈɔ.si.es/
   * Rimes: -ɔsies

### Adjectiu

òssies f. pl.
* Forma plural de òssia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: òs·si·es (3)
* Anagrames: oïsses, sessió
# òrguena
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɔr.ɡə.nə/, occidental /ˈɔɾ.ɣe.na/

### Nom

òrguena f. ‎(plural òrguenes)
* orca

### Miscel·lània

* Síl·labes: òr·gue·na (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegnoru)
* Anagrames: noguera, noruega, Noruega

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat
# òrguenes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɔr.ɡə.nəs/, occidental /ˈɔɾ.ɣe.nes/

### Nom

òrguenes f. pl.
* Forma plural de òrguena.

### Miscel·lània

* Síl·labes: òr·gue·nes (3)
* Anagrames: nogueres, orengues, rònegues, ronsegeu, roseguen
# òrguens
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɔr.ɣəns/, occidental /ˈɔɾ.ɣens/
   * Homòfon: òrgans

### Nom

òrguens m. pl.
* Forma alternativa de orgues.

### Miscel·lània

* Síl·labes: òr·guens (2)
* Heterograma de 7 lletres (egnorsu)
* Anagrames: gronseu, noguers
# òscul
## Català

   * Pronúncia: /ˈɔs.kuɫ/
   * Etimologia: Del llatí oscŭlum ‎(«boqueta»).

### Nom

òscul m. ‎(plural òsculs)
* Petó, bes.
* (biologia) Orifici que té la cavitat central dels porífers (esponges).

### Miscel·lània

* Síl·labes: òs·cul (2)
* Anagrames: clous, òculs, suclo, sucló

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# òsmi
## Occità
### Nom

òsmi m. ‎(només en singular)
* osmi

#### Relacionats

| $_1$ H | | | | | | | | | | | | | | | | | $_2$ He |
| $_3$ Li | $_4$ Be | | | | | | | | | | | $_5$ B | $_6$ C | $_7$ N | $_8$ O | $_9$ F | $_{10}$ Ne |
| $_{11}$ Na | $_{12}$ Mg | | | | | | | | | | | $_{13}$ Al | $_{14}$ Si | $_{15}$ P | $_{16}$ S | $_{17}$ Cl | $_{18}$ Ar |
| $_{19}$ K | $_{20}$ Ca | $_{21}$ Sc | $_{22}$ Ti | $_{23}$ V | $_{24}$ Cr | $_{25}$ Mn | $_{26}$ Fe | $_{27}$ Co | $_{28}$ Ni | $_{29}$ Cu | $_{30}$ Zn | $_{31}$ Ga | $_{32}$ Ge | $_{33}$ As | $_{34}$ Se | $_{35}$ Br | $_{36}$ Kr |
| $_{37}$ Rb | $_{38}$ Sr | $_{39}$ Y | $_{40}$ Zr | $_{41}$ Nb | $_{42}$ Mo | $_{43}$ Tc | $_{44}$ Ru | $_{45}$ Rh | $_{46}$ Pd | $_{47}$ Ag | $_{48}$ Cd | $_{49}$ In | $_{50}$ Sn | $_{51}$ Sb | $_{52}$ Te | $_{53}$ I | $_{54}$ Xe |
| $_{55}$ Cs | $_{56}$ Ba | * | $_{72}$ Hf | $_{73}$ Ta | $_{74}$ W | $_{75}$ Re | $_{76}$ Os | $_{77}$ Ir | $_{78}$ Pt | $_{79}$ Au | $_{80}$ Hg | $_{81}$ Tl | $_{82}$ Pb | $_{83}$ Bi | $_{84}$ Po | $_{85}$ At | $_{86}$ Rn |
| $_{87}$ Fr | $_{88}$ Ra | ** | $_{104}$ Rf | $_{105}$ Db | $_{106}$ Sg | $_{107}$ Bh | $_{108}$ Hs | $_{109}$ Mt | $_{110}$ Ds | $_{111}$ Rg | $_{112}$ Cn | $_{113}$ Nh | $_{114}$ Fl | $_{115}$ Mc | $_{116}$ Lv | $_{117}$ Ts | $_{118}$ Og |
| * | * | $_{57}$ La | $_{58}$ Ce | $_{59}$ Pr | $_{60}$ Nd | $_{61}$ Pm | $_{62}$ Sm | $_{63}$ Eu | $_{64}$ Gd | $_{65}$ Tb | $_{66}$ Dy | $_{67}$ Ho | $_{68}$ Er | $_{69}$ Tm | $_{70}$ Yb | $_{71}$ Lu |
| ** | ** | $_{89}$ Ac | $_{90}$ Th | $_{91}$ Pa | $_{92}$ U | $_{93}$ Np | $_{94}$ Pu | $_{95}$ Am | $_{96}$ Cm | $_{97}$ Bk | $_{98}$ Cf | $_{99}$ Es | $_{100}$ Fm | $_{101}$ Md | $_{102}$ No | $_{103}$ Lr |
# αφρικάνικα
## Grec

   * Pronúncia: (pendent)

### Nom

αφρικάνικα ‎(afrikànika)
* Afrikaans (llengua).
# αυτός
## Grec

   * Pronúncia: /afˈtos/
   * Etimologia: (pendent)

### Pronom

αυτός ‎(avtós) m. sing.
* ell

#### Relacionats

* Pronoms personals: εγώ ‎(egó, «jo»), εσύ ‎(essí, «tu»), αυτός ‎(avtós, «ell»), αυτή ‎(avtí, «ella»), αυτό ‎(avtó, «això»), εμείς ‎(emís, «nosaltres»), εσείς ‎(essís, «vosaltres»), αυτοί ‎(avtí, «ells»), αυτές ‎(avtés, «elles»), αυτά ‎(avtà, «ells (neutre)»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: αυ·τός (2)
# αἰών
## Grec antic

   * Pronúncia: /ai̯.ɔ̌ːn/ (s. V aC), /ɛˈon/ (s. IV dC)
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *h₂eyu- («força vital, eternitat»), cognat del llatí aevum.

### Nom

αἰών ‎(aiṓn) m. ‎(genitiu αἰῶνος)
* durada d'una vida
* període llarg de temps de durada sense concretar: era, edat, època
* eternitat
* (gnosticisme) eó
# αὐστηρός
## Grec antic

   * Pronúncia: /au̯s.tɛː.rós/ (s. V aC); /ˈaˈaɸs.tiˈros/ (s. IV dC)
   * Etimologia: Derivat de αὔω ‎(aúō).

### Adjectiu

αὐστηρός ‎(austērós) m. ‎(femení αὐστηρή, neutre αὐστηρόν)
* auster
* sec, sol (sense guarnició)
# αστέρας
## Grec

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

αστέρας ‎(asteras)
* estrella (astre)
# αυτοκίνητο
## Grec

   * Pronúncia: /af.toˈki.ni.to/
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

αυτοκίνητο ‎(avtokínito) n. ‎(plural αυτοκίνητα)
* cotxe

### Miscel·lània

* Síl·labes: αυ·το·κί·νη·το (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en grec
# αὐτονομία
## Grec antic

   * Pronúncia: /ˈau̯.to.no.mí.aː/ (s.V aC), /ˈaɸ.to.noˈmi.aː/ (s.IV dC)
   * Etimologia: De αὐτόνομος ‎(autónomos).

### Nom

αὐτονομία ‎(autonomía) f. ‎(genitiu αὐτονομῐ́ᾱς)
* autonomia
# αυνανισμός
## Grec

   * Pronúncia: /av.na.ni.ˈzmɔs/, [avnanisˈmɔs]
   * Etimologia: Del grec antic Αὐνάν ‎(Aynán, «Onan») i el sufix -ισμός ‎(-ismós).

### Nom

αυνανισμός ‎(avnanismós) m. ‎(no comptable)
* masturbació, onanisme

#### Sinònims

* μαλακία ‎(malakia) (col·loquial, vulgar)

#### Relacionats

* αυνανίζομαι ‎(avnanízome), αυνανιστής ‎(avnanistís), αυνανιστικός ‎(avnanistikós)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en grec
* Per a més informació vegeu l'entrada al dict.com sobre αυνανισμός
* Per a més informació vegeu l'entrada al bab.la sobre αυνανισμός
# αἷμα
## Grec antic

   * Pronúncia: /hái̯.ma/ (s.V aC), /ˈɛ.ma/ (s.IV dC)
   * Etimologia: Derivat d'un verb *sai («rajar»), que no s'ha conservat, amb el sufix -μα ‎(-ma); procedent de l'arrel protoindoeuropea *su̯ekʷ- («líquid viscós»).

### Nom

αἷμα ‎(haîma) n. ‎(genitiu αἵμᾰτος)
* sang

#### Descendents

* Català: hemo-, -èmia
* Grec: αίμα ‎(ema)
# αυτή
## Grec

   * Pronúncia: /afˈti/
   * Etimologia: (pendent)

### Pronom

αυτή ‎(avtí) f. sing.
* ella

#### Relacionats

* Pronoms personals: εγώ ‎(egó, «jo»), εσύ ‎(essí, «tu»), αυτός ‎(avtós, «ell»), αυτή ‎(avtí, «ella»), αυτό ‎(avtó, «això»), εμείς ‎(emís, «nosaltres»), εσείς ‎(essís, «vosaltres»), αυτοί ‎(avtí, «ells»), αυτές ‎(avtés, «elles»), αυτά ‎(avtà, «ells (neutre)»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: αυ·τή (2)
# ŝtaligiton
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃta.liˈɡi.ton/

### Verb

ŝtaligiton
* acusatiu de ŝtaligito
# ŝtaligontan
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃta.liˈɡon.tan/

### Verb

ŝtaligontan
* acusatiu de ŝtaligonta
# ŝtaligontoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃta.liˈɡon.toj/

### Verb

ŝtaligontoj
* forma plural de ŝtaligonto
# ŝtaligonta
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃta.liˈɡon.ta/

### Verb

ŝtaligonta ‎(plural ŝtaligontaj, acusatiu ŝtaligontan, plural acusatiu ŝtaligontajn)
* participi actiu futur de ŝtaligi
# ŝtaligontaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃta.liˈɡon.taj/

### Verb

ŝtaligontaj
* forma plural de ŝtaligonta
# ŝtaligonton
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃta.liˈɡon.ton/

### Verb

ŝtaligonton
* acusatiu de ŝtaligonto
# ŝtaligontajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃta.liˈɡon.tajn/

### Verb

ŝtaligontajn
* acusatiu plural de ŝtaligonta
# ŝtaligonte
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃta.liˈɡon.te/

### Verb

ŝtaligonte
* participi actiu adverbial futur de ŝtaligi
# ŝtaligonto
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃta.liˈɡon.to/

### Verb

ŝtaligonto ‎(plural ŝtaligontoj, acusatiu ŝtaligonton, plural acusatiu ŝtaligontojn)
* participi actiu nominal futur de ŝtaligi
# ŝtaligontojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃta.liˈɡon.tojn/

### Verb

ŝtaligontojn
* acusatiu plural de ŝtaligonto
# översättningslån
## Suec

   * Etimologia: De översättning ‎(«traducció»), l'infix -s- i lån ‎(«manlleu»), present també en danès oversættelseslån. Aquest compost és comparable en el seu significat i en els seus constituents —però no pas en l'ordre— amb l'alemany Lehnübersetzung i el neerlandès leenvertaling.

### Nom

översättningslån n.
* calc semàntic

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Indefinit | Definit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu | översättningslån | översättningslånet | översättningslån | översättningslånen |
| Genitiu | översättningslåns | översättningslånets | översättningslåns | översättningslånens |

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada översättningslån al Svenska Akademiens ordlista.
* Per a més informació vegeu l'entrada översättningslån al Svensk ordbok.
* Article corresponent a la Viquipèdia en suec
# ö‑skandinaviska
## Suec
### Adjectiu

ö‑skandinaviska
* singular definit absolut de ö‑skandinavisk
* plural absolut de ö‑skandinavisk

### Nom

   * Etimologia: Substantivació de ö‑skandinavisk.
ö‑skandinaviska c. (sense plural)
* (lingüística) escandinau insular
# ùtuli
## Sicilià

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: Del llatí utilem.

### Adjectiu

ùtuli m.
* útil

#### Variants

* ùtili, ùttuli

#### Antònims

* nùtili

### Miscel·lània

* Síl·labes: ù·tu·li (3)
# úes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈu.es/, meridional /ˈu.eh/
       Americà: alt /ˈu.(e)s/, baix /ˈu.eh/, austral /ˈu.es/
   * Rimes: -ues

### Nom

úes f. pl.
* forma plural de u
# över
## Suec

   * Pronúncia: /ˈøːvær/ o /ˈøə̯vər/
   * Etimologia: Del nòrdic antic yfir, del protogermànic *ubiri, del protoindoeuropeu *upéri (d’*upér / upó).

### Adverbi

över
* més de, per sobre de

### Postposició

över
* arreu de, per tot (literalment damunt, sobre)
    världen över «arreu del món, per tot el món»

### Preposició

över
* damunt, sobre, a sobre de
* a través de
# øko-angst
## Danès

   * Etimologia: Del prefix øko- i angst.

### Nom

øko-angst c.
* ecoansietat
# ú
## Català
### Lletra

ú ‎(minúscula, majúscula Ú)
* Lletra u amb accent agut.

#### Relacionats

Alfabet català: a A, b B, c C, d D, e E, f F, g G, h H, i I, j J, k K, l L, m M, n N, o O, p P, q Q, r R, s S, t T, u U, v V, w W, x X, y Y, z Z lletres modificades: à À, è È, é É, í Í, ï Ï, ò Ò, ó Ó, ú Ú, ü Ü, ç Ç, l·l L·L

## Castellà
### Lletra

ú ‎(minúscula, majúscula Ú)
* Lletra u amb accent agut.

#### Relacionats

Alfabet castellà: a A, b B, c C, d D, e E, f F, g G, h H, i I, j J, k K, l L, m M, n N, ñ Ñ, o O, p P, q Q, r R, s S, t T, u U, v V, w W, x X, y Y, z Z lletres modificades: á Á, é É, í Í, ó Ó, ú Ú, ü Ü; dígrafs de l’antic alfabet: ch, ll
# últim
## Català

   * Pronúncia: /ˈuɫ.tim/
   * Etimologia: Del llatí ultimus, superlatiu de ulter ‎(«lluny»), segle XV.

### Adjectiu

últim m. ‎(femení última, plural masculí últims, plural femení últimes)
* (central, occidental) darrer
* (literari) Darrer en una situació final o conclusió d’un procés.

#### Notes

* Últim i darrer són sinònims intercanviables o d'ús preferent segons els parlars.
* En català central i occidental predomina l’ús de últim.
* En balear i septentrional predomina l’ús de darrer.
* En literatura es poden usar tots dos en oposició a primer i davanter respectivament.

#### Sinònims

* (final): darrerà (antic)

#### Traduccions

* Anglès: ultimate $^{(en)}$
* Castellà: último $^{(es)}$
* Francès: ultime $^{(fr)}$
* Gallec: derradeiro $^{(gl)}$
* Occità: ultim $^{(oc)}$

#### Falsos amics

* Anglès: ultimate ‎(«definitiu»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: úl·tim (2)
* Anagrames: multi, multí, mutil

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
* Pal·las: Diccionari català-castellà-francès, 1927: «Final que no té res darrere. El més distant o remot.»

## Català antic
### Adjectiu

últim
* (literari) últim
    «E devets saber que penultima vol dir sillaba o vocal prop de la darrera sillaba, e ultima vol dir darrera, ço es, darrera sillaba.» (Jacme March, Libre de concordances, de rims e de concordans apellat Diccionari, 1371)

#### Sinònims

* darrerà

### Adverbi

últim
* a l'últim, finalment
    «Quartament, se seguex la complecció fleumàtica, la qual manca en la calor [...] Últim, se seguex la complecció melancònica, que manca en tots dos principis de la vida» (Albert el Gran, Quesits o perquens, 1499)

### Vegeu també

* Obres de referència: Faraudo
# ù
## Francès
### Lletra

ù ‎(minúscula, majúscula Ù)
* Lletra u amb accent greu.

#### Relacionats

Alfabet francès: a A, b B, c C, d D, e E, f F, g G, h H, i I, j J, k K, l L, m M, n N, o O, p P, q Q, r R, s S, t T, u U, v V, w W, x X, y Y, z Z lletres modificades: à À, â Â, æ Æ, ç Ç, è È, é É, ê Ê, ë Ë, î Î, ï Ï, ô Ô, œ Œ, ù Ù, û Û, ü Ü, ÿ Ÿ

#### Notes

Només s’usa com a accent diacrític en où per diferenciar de ou. Tot i aquest ús únic, està inclosa en els teclats francesos.

## Italià
### Lletra

ù ‎(minúscula, majúscula Ù)
* Lletra u amb accent greu.

#### Relacionats

Alfabet italià: a A, b B, c C, d D, e E, f F, g G, h H, i I, l L, m M, n N, o O, p P, q Q, r R, s S, t T, u U, v V, z Z lletres modificades: à À, è È, é É, ì Ì, ò Ò, ù Ù, estrangerismes: j J, k K, w W, x X, y Y

#### Notes

S’usa en certs monosíl·labs i en polisíl·labs oxítons. En obres didàctiques es pot usar per indicar l’accent en síl·laba plana o esdrúixola.
# ö‑skandinavisk
## Suec

   * Etimologia: De ö ‎(«illa») i skandinavisk ‎(«escandinau»).

### Adj

ö‑skandinavisk
* (lingüística) escandinau insular
    ö‑skandinaviska språk ― llengües escandinaves insulars

#### Derivats

* ö‑skandinaviska
# ⵜⵉⴼⵙⴰ
## Amazic marroquí

   * Pronúncia: /tifsa/

### Nom

ⵜⵉⴼⵙⴰ • ‎(tifsa)
* forma plural de ⵜⴰⴼⵙⵓⵜ ‎(tafsut)
# ⵜⵉⵎⴰⵣⵉⵖⵉⵏ
## Amazic marroquí

   * Pronúncia: /timaziʁin/

### Nom

ⵜⵉⵎⴰⵣⵉⵖⵉⵏ • ‎(timaziɣin)
* forma plural de ⵜⴰⵎⴰⵣⵉⵖⵜ ‎(tamaziɣt)
# ⵜⵉⵎⵏⴰⵢⵉⵏ
## Amazic marroquí

   * Pronúncia: /timnajin/

### Nom

ⵜⵉⵎⵏⴰⵢⵉⵏ • ‎(timnayin)
* forma plural de ⵜⴰⵎⵏⴰⵢⵜ ‎(tamnayt)
# ⵜⵉⵎⵙⵓⵔⴰ
## Amazic marroquí

   * Pronúncia: /timsuɾa/

### Nom

ⵜⵉⵎⵙⵓⵔⴰ • ‎(timsura)
* forma plural de ⵜⴰⵎⵙⴰⵔⵓⵜ ‎(tamsarut)
# ⵜⵉⵎⵙⵙⵓⵕⴰ
## Amazic marroquí

   * Pronúncia: /timsːuɾˤa/

### Nom

ⵜⵉⵎⵙⵙⵓⵕⴰ • ‎(timssuṛa)
* forma plural de ⵜⴰⵎⵙⵙⴰⵕⵓⵜ ‎(tamssaṛut)
# ⵜⵉⵎⵙⵙⵓⵔⴰ
## Amazic marroquí

   * Pronúncia: /timsːuɾa/

### Nom

ⵜⵉⵎⵙⵙⵓⵔⴰ • ‎(timssura)
* forma plural de ⵜⴰⵎⵙⵙⴰⵔⵓⵜ ‎(tamssarut)
# ⵜⵉⴽⵍⵉⵍⵉⵏ
## Amazic marroquí

   * Pronúncia: /tiklilin/

### Nom

ⵜⵉⴽⵍⵉⵍⵉⵏ • ‎(tiklilin)
* forma plural de ⵜⵉⴽⵍⵉⵍⵜ ‎(tiklilt)
# ⵜⵉⴽⵍⵉⵍⵜ
## Amazic marroquí

   * Pronúncia: /tiklilt/
   * Etimologia: Forma femenina de ⵉⴽⴽⵉⵍ ‎(ikkil, «quallada») sense duplicació de l’arrel √ⴽⵍ ‎(√KL).

### Nom

ⵜⵉⴽⵍⵉⵍⵜ • ‎(tiklilt) f. ‎(estat d'annexió ⵜⴽⵍⵉⵍⵜ ‎(tklilt), plural ⵜⵉⴽⵍⵉⵍⵉⵏ ‎(tiklilin))
* formatge
# ⵜⵉⴼⵙⵡⵉⵏ
## Amazic marroquí

   * Pronúncia: /tifzwin/

### Nom

ⵜⵉⴼⵙⵡⵉⵏ • ‎(tifswin)
* forma plural de ⵜⴰⴼⵙⵓⵜ ‎(tafsut)
# ⵜⵉⵎⴰ
## Amazic marroquí

   * Pronúncia: /tima/

### Nom

ⵜⵉⵎⴰ • ‎(tima) m. ‎(plural ⵉⴷ ⵜⵉⵎⴰ ‎(id tima))
* avi matern

#### Relacionats

* ⴷⴰⴷⴷⴰ ‎(dadda, «avi»)
* ⴰⵎⵖⴰⵔ ⵏ ⴱⴰⴱⴰ ‎(amɣar n baba, «avi patern»)
# γραφεύς
## Grec antic

   * Pronúncia: /ˈɡra.pʰěu̯s/ (s. V aC) /ˈɣraˈɸeɸs/ (s. IV dC)
   * Etimologia: De γράφω ‎(gráphō, «escriure»).

### Nom

γραφεύς ‎(grapheús) m. ‎(genitiu γραφέως)
* escriba, secretari
* escriptor
* dibuixant, pintor
# γράφειν
## Grec antic

   * Pronúncia: /ɡrápʰe͜en/ (àtic, s.V aC) /ɣráfin/ (bizantí, s.X)

### Verb

gráphein
* infinitiu del present actiu de γράφω ‎(gráphō)
# γόνος
## Grec antic

   * Pronúncia: /ˈgo.nos/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *ǵónh₁os ‎(«raça, casta»), amb terme cognat en sànscrit जन ‎(jánas)

### Nom

γόνος ‎(gónos) f. m. ‎(genitiu γόνου)
* procreació, engendrament
* el resultat de la procreació: fill, net; fruit, producte
* allò que serveix pe procrear: genitals, llavor

#### Relacionats

* γένος ‎(génos, «gènere»)
* γένεσις ‎(génesis, «origen»)
* γεννάω ‎(gennáō, «procrear»)
* γίγνομαι ‎(gígnomai, «generar»)
# γλῶσσα
## Grec antic

   * Pronúncia: /ˈɡlɔ̂ːs.sa/ (s.V aC), /ˈˈɣlos.sa/ (s.IV dC)
   * Etimologia: D'origen incert, Anatole Bailly relaciona aquest terme amb γλωξίς ‎(glōxís, «punta de fletxa»).

### Nom

γλῶσσα ‎(glôssa) f. ‎(genitiu γλώσσης)
* llengua
* llenguatge
* llengüeta d'instrument de vent

#### Derivats

| ἀγκυλόγλωσσον ‎(ankylóglōsson) ἀγλωσσος ‎(aglōssos) ἀλλόγλωσσος ‎(allóglōssos) | γλωσσοκομεῖον ‎(glōssokomeîon) γλωσσοτομέ ‎(glōssotomé) γλωσσώδης ‎(glōssṓdēs) | μελίγλωσσος ‎(melíglōssos) ὁμόγλωσσος ‎(homóglōssos) παλίγγλωσσος ‎(palínglōssos) |

#### Variants

* γλάσσα ‎(glássa) (jònic)
* γλῶττα ‎(glôtta) (àtic}}
# γυρός
## Grec antic

   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *gew- ‎(«corb»).

### Adjectiu

γυρός ‎(gyrós) m. ‎(femení γυρά, neutre γυρόν)
* arrodonit, corb

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches Etymologisches Wörterbuch, 1956, p.393-398
# γύρος
## Grec

   * Pronúncia: /ˈʝi.ros/ àudio
   * Etimologia: Del grec antic γυρός ‎(gyrós).

### Nom

γύρος ‎(giros)
* volta
    ο γύρος του κόσμου σε ογδόντα ημέρεςo giros tu kosmu se ogdonda imeresLa volta al món en vuitanta dies.
* ronda
    «δε θα υπάρξει επόμενος γύρος συνομιλιών»de tha iparxi epomenos giros sinomilionNo hi haurà una segona ronda de negociacions.
* plat, ració
    βάλε μου ένα με γύρο από κοτόπουλο και δύο με καλαμάκι χοιρινόvàle mu éna me gíro apó kotópulo ke dío me kalamàki khirinóPosa'm un plat de pollastre i un altre de porc.
# γράφω
## Grec antic

   * Pronúncia: /ˈɣra.fo/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *gerbʰ-.

### Verb

γράφω ‎(gráphō)
* dibuixar
* escriure

#### Derivats

* γραφή ‎(graphḗ, «escriptura»)
* γραφεύς ‎(grapheús, «pintor, escriptor»)
* γρᾰμμή ‎(grammḗ, «línia»)
* γράμμα ‎(grámma, «carta, pauta»)
* γραμματεῖον ‎(grammateîon, «tauleta»)
* γραμματικός ‎(grammatikós, «mestre»)
* ῠ̔πογρᾰ́φω ‎(hypográphō, «signar»)
# γλωσσίς
## Grec antic

   * Pronúncia: /ˈɡlɔːs.sís/ (s. V aC), /ˈɣlosˈsis/ (s. IV dC)
   * Etimologia: De γλῶσσᾰ ‎(glôssa, «llengua»).

### Nom

γλωσσίς ‎(glōssís) f. ‎(genitiu γλωσσῐ́δος)
* glotis, nou
* canya d'un instrument de vent
* ocell colltort
* llaçada de la sabata, nus

#### Variants

* γλωττίς ‎(glōttís)
# γλωττίς
## Grec antic

   * Pronúncia: /ˈɡlɔːt.tís/ (s. V aC), /ˈɣlotˈtis/ (s. IV dC)

### Nom

γλωττίς ‎(glōttís) f. ‎(genitiu γλωττῐ́δος)
* variant àtica de γλωσσίς ‎(glōssís)
# γιώτα
## Grec
### Nom

γιώτα ‎(iota) n. ‎(invariable)
* iota, lletra ι ‎(i) Ι ‎(I)
# Aquil·les
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈkiɫ.ɫəs/, /əˈki.ɫəs/ balear /əˈkiɫ.ɫəs/ Occidental: /aˈkiɫ.ɫes/, /aˈki.ɫes/
   * Rimes: -illes
   * Etimologia: Del llatí Achillēs, del grec antic Ἀχιλλεύς ‎(Akhilleús), d'origen incert.

### Nom propi

Aquil·les m.
* Heroi semidiví de l'Antiga Grècia.
* Prenom masculí d’origen grec antic

#### Derivats

* taló d'Aquil·les

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: A·quil·les (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# taló d'Aquil·les
## Català

   * Etimologia: D'una llegenda de l'antiga Grècia segons la qual la mare d'Aquil·les, Tetis, el va banyar al riu infernal Estix, que tenia la propietat de tornar invulnerable tot aquell qui s'hi submergia; tanmateix, el taló d'Aquil·les no va tocar l'aigua i, per tant, Aquil·les va seguir sent vulnerable en aquell punt concret.

### Nom

taló d'Aquil·les m. ‎(plural talons d'Aquil·les)
* Punt vulnerable d'una persona, institució, etc.
# Anthias anthias
## Multilingüe
### Nom

Anthias anthias
* forcadella

#### Sinònims

* Anthias sacer, Labrus Anthias

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Anthias anthias. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Antelm
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈtɛɫm/, occidental /anˈtɛɫm/
   * Etimologia: Del germànic Anthelm.

### Nom propi

Antelm
* Prenom masculí

#### Derivats

* Antem

### Miscel·lània

* Síl·labes: An·telm (2)
* Heterograma de 6 lletres (aelmnt)
* Anagrames: lament, mental

### Vegeu també

* Cerca Antelm a Wikidata
* Obres de referència: DCVB, OnCat
# Anterotem
## Llatí

   * Pronúncia: /an.tɛˈroː.tɛm/

### Nom propi

Anterōtem
* acusatiu singular de Anterōs
# Anteroti
## Llatí

   * Pronúncia: /an.tɛˈroː.tiː/

### Nom propi

Anterōtī
* datiu singular de Anterōs
# Antem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈtɛm/, occidental /anˈtɛm/
   * Rimes: -ɛm
   * Etimologia: Variant de Antelm d’origen germànic.

### Nom propi

Antem
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: An·tem (2)
* Anagrames: manté, maten, menat, menta

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* Cognoms de la població, Idescat
# Anthelme
## Francès

   * Etimologia: Del llatí Anthelmus

### Nom propi

Anthelme m.
* Prenom masculí

#### Hiperònims

* nom de baptême

### Vegeu també

* G. Beleze, Dictionnaire des noms de baptême, Hachette, París, 1863, pp. 31
# Anteros
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈan.tɛ.roːs/
   * Etimologia: Del grec antic Ἀντέρως ‎(Antérōs).

### Nom propi

Anterōs m. ‎(genitiu Anterōtis)
* (mitologia grega) Ànteros

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | Anterōs | - |
| Vocatiu | Anterōs | - |
| Acusatiu | Anterōtem | - |
| Genitiu | Anterōtis | - |
| Datiu | Anterōtī | - |
| Ablatiu | Anterōte | - |

### Vegeu també

* Gaffiot, Félix. «Anteros». A: Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934.
# Anterote
## Llatí

   * Pronúncia: /an.tɛˈroː.tɛ/

### Nom propi

Anterōte
* ablatiu singular de Anterōs