OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# amenitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.niˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /a.me.niˈd͡za/ valencià /a.me.niˈzaɾ/, /a.me.niˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: amenitzà
   * Etimologia: De amè i el sufix -itzar.

### Verb

amenitzar trans.
* Fer amè.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amenitzo, amenitza, amenitzem

#### Traduccions

* Anglès: entertain $^{(en)}$
* Castellà: amenizar $^{(es)}$
* Francès: égayer $^{(fr)}$, donner de l'aménité $^{(fr)}$
* Italià: render ameno $^{(it)}$, dare amenità $^{(it)}$
* Llatí: amaenum $^{(la)}$ facere

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·zar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# amenitzara
## Català
### Verb

amenitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·za·ra (5)
# amenitzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ni.d͡zəˈɾɛw/ balear /ə.mə.ni.d͡zəˈɾəw/, /ə.mə.ni.d͡zəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.me.ni.d͡zaˈɾew/, valencià /a.me.ni.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amenitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·za·reu (5)
# amenitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.niˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.me.niˈd͡za.ɾen/, valencià /a.me.niˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

amenitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de amenitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·za·ren (5)
# amenitzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.niˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.me.niˈd͡za.ɾes/, valencià /a.me.niˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

amenitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amenitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·za·res (5)
# anecdotal
## Anglès
### Adjectiu

anecdotal ‎(comparatiu more anecdotal, superlatiu most anecdotal)
* anecdòtic
* anecdotari
# anecdotiques
## Francès

   * Pronúncia: /a.nɛk.dɔˈtik/

### Adjectiu

anecdotiques inv. pl.
* forma plural de anecdotique
# aneddotica
## Italià

   * Pronúncia: /a.nedˈdɔː.ti.ka/

### Adjectiu

aneddotica f. ‎(plural aneddotiche)
* forma femenina de aneddotico
# aneddi
## Sicilià
### Nom

aneddi
* forma plural de aneddu
# anecdotique
## Francès

   * Pronúncia: /a.nɛk.dɔˈtik/

### Adjectiu

anecdotique inv. ‎(plural anecdotiques)
* anecdòtic -a
# aneddotiche
## Italià

   * Pronúncia: /a.nedˈdɔː.ti.ke/

### Adjectiu

aneddotiche f. pl.
* forma plural de aneddotica
# amanyagaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɲə.ɣəˈɾe/, occidental /a.ma.ɲa.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amanyagaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amanyagar.
# amanyagassin
## Català
### Verb

amanyagassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanyagar.
# amanyagaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɲə.ɣəˈɾi.əs/, occidental /a.ma.ɲa.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amanyagaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amanyagar.
# amanyagaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɲə.ɣəˈɾi.əw/, occidental /a.ma.ɲa.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

amanyagaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amanyagar.
# amanyagassen
## Català
### Verb

amanyagassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanyagar.
# amanyagassis
## Català
### Verb

amanyagassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanyagar.
# amanyagarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɲə.ɣəˈɾa/, occidental /a.ma.ɲa.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amanyagarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amanyagar.
# amanyagaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɲə.ɣəˈɾas/, occidental /a.ma.ɲa.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

amanyagaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amanyagar.
# amanyagasses
## Català
### Verb

amanyagasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanyagar.
# anguilejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡi.ɫəˈʒa.ɾəs/ balear /əŋ.ɡi.ɫəˈd͡ʒa.ɾəs/, /əŋ.ɡi.ɫəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡi.ɫeˈʒa.ɾes/, valencià /aŋ.ɡi.ɫeˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

anguilejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de anguilejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anguilejar.
# anguilejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡi.ɫə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡi.ɫe.ʒaˈɾi.a/, valencià /aŋ.ɡi.ɫe.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

anguilejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de anguilejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de anguilejar.
# anguilejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡi.ɫə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡi.ɫe.ʒaˈɾa/, valencià /aŋ.ɡi.ɫe.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

anguilejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de anguilejar.
# anguilejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡi.ɫə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡi.ɫe.ʒaˈɾi.en/, valencià /aŋ.ɡi.ɫe.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

anguilejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de anguilejar.
# anguilejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡi.ɫə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡi.ɫe.ʒaˈɾe/, valencià /aŋ.ɡi.ɫe.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

anguilejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de anguilejar.
# anguilejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡi.ɫəˈʒa.ɾən/ balear /əŋ.ɡi.ɫəˈd͡ʒa.ɾən/, /əŋ.ɡi.ɫəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡi.ɫeˈʒa.ɾen/, valencià /aŋ.ɡi.ɫeˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

anguilejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de anguilejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anguilejar.
# anguilejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡi.ɫə.ʒəˈɾɛw/ balear /əŋ.ɡi.ɫə.ʒəˈɾəw/, /əŋ.ɡi.ɫə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡi.ɫe.ʒaˈɾew/, valencià /aŋ.ɡi.ɫe.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

anguilejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de anguilejar.
# anguilejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡi.ɫə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡi.ɫe.ʒaˈɾi.es/, valencià /aŋ.ɡi.ɫe.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

anguilejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de anguilejar.
# anguilejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡi.ɫə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡi.ɫe.ʒaˈɾas/, valencià /aŋ.ɡi.ɫe.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

anguilejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de anguilejar.
# amigàssim
## Català
### Verb

amigàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gàs·sim (4)
# amigàssiu
## Català
### Verb

amigàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gàs·siu (4)
# amigàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.miˈɣa.βəm/, balear /ə.miˈɣa.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.miˈɣa.βem/ valencià /a.miˈɣa.vem/, /a.miˈɣa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

amigàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gà·vem (4)
# amikajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈmi.kajn/

### Adjectiu

amikajn
* acusatiu plural de amika
# amigàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.miˈɣa.βəw/, balear /ə.miˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.miˈɣa.βew/ valencià /a.miˈɣa.vew/, /a.miˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

amigàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gà·veu (4)
# amikaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈmi.kaj/

### Adjectiu

amikaj
* forma plural de amika
# amik
## Basc
### Nom

amik
* ergatiu indefinit de ami
# amigàvom
## Català
### Verb

amigàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gà·vom (4)
# amika
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈmi.ka/
   * Àudio: França
   * Etimologia: De amiko i la desinència -a.

### Adjectiu

amika ‎(plural amikaj, acusatiu amikan, plural acusatiu amikajn)
* amigable, amical

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre amika
# amonestaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nəsˈta.βən/ balear /ə.mo.nəsˈta.vən/, /ə.mu.nəsˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /a.mo.nesˈta.βen/ valencià /a.mo.nesˈta.ven/, /a.mo.nesˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

amonestaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amonestar.
# anis
## Francès

   * Pronúncia: /aˈnis/, /aˈni

### Nom

anis m. ‎(plural anis)
* anís

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaː.niːs/

### Nom

ānīs
* datiu plural de ānus
* ablatiu plural de ānus
# aniràs
## Català
### Verb

aniràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·ràs (3)
* Anagrames: anisar, arians, arniàs, niaràs
# aniré
## Català
### Verb

aniré
* Primera persona del singular (jo) del futur de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·ré (3)
* Anagrames: aïren, areni, arení, arnie, niaré, niera, raïen, reina, reïna
# anirà
## Català
### Verb

anirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·rà (3)
* Anagrames: aïnar, arnia, arnià, niara, niarà, raina
# aniríem
## Català
### Verb

aniríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·rí·em (4)
* Anagrames: minaire, mineria, miniaré, miraien, niaríem
# aniríeu
## Català
### Verb

aniríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·rí·eu (4)
* Anagrama: niaríeu
# anisades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.niˈza.ðəs/, occidental /a.niˈza.ðes/
   * Rimes: -ades

### Adjectiu

anisades f. pl.
* Forma plural de anisada.

### Verb

anisades
* Participi femení plural del verb anisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·sa·des (4)
* Anagrames: adiassen, aidassen
# anisadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.niˈsa.ðas\, meridional \a.niˈsa.ðah\
       Americà: alt /a.niˈsa.d(a)s/, baix \a.niˈsa.ðah\, austral \a.niˈsa.ðas\
   * Rimes: -adas

### Adjectiu

anisadas f. pl.
* forma plural de anisada
# annexessis
## Català
### Verb

annexessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enxisassen
# annexing
## Anglès
### Verb

annexing
* gerundi de annex
# annexion
## Català
### Verb

annexion
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de annexionar.
# annexeu
## Català
### Verb

annexeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de annexar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb annexar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb annexar.
# annexin
## Català
### Verb

annexin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb annexar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb annexar.
# annexessin
## Català
### Verb

annexessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexar.
# annexiona
## Català
### Verb

annexiona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de annexionar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb annexionar.
# angustiis
## Llatí

   * Pronúncia: /aŋˈɡʊs.tɪ.iːs/

### Nom

angustiīs
* datiu plural de angustia
* ablatiu plural de angustia
# angustorum
## Llatí

   * Pronúncia: /aŋ.ɡʊsˈtoː.rʊm/

### Adjectiu

angustōrum
* genitiu masculí plural de angustus
* genitiu neutre plural de angustus
# angustus
## Llatí

   * Pronúncia: /aŋˈɡʊs.tʊs/
   * Etimologia: De angō.

### Adjectiu

angustus m., angusta f., angustum n. ‎(comparatiu angustior, superlatiu angustissimus)
* estret
* breu

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | angustus | angusta | angustum | angustī | angustae | angusta |
| Vocatiu | anguste | angusta | angustum | angustī | angustae | angusta |
| Acusatiu | angustum | angustam | angustum | angustōs | angustās | angusta |
| Genitiu | angustī | angustae | angustī | angustōrum | angustārum | angustōrum |
| Datiu | angustō | angustae | angustō | angustīs | angustīs | angustīs |
| Ablatiu | angustō | angustā | angustō | angustīs | angustīs | angustīs |

#### Antònims

* lātus

#### Sinònims

* artus
# angustias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aŋˈɡus.tjas\, meridional \aŋˈɡuh.tjah\
       Americà: alt \aŋˈɡus.t(ja)s\, baix \aŋˈɡuh.tjah\, austral \aŋˈɡuh.tjas\
   * Rimes: -ustjas

### Nom

angustias f. pl.
* forma plural de angustia

## Llatí

   * Pronúncia: /aŋˈɡʊs.tɪ.aːs/

### Nom

angustiās
* acusatiu plural de angustia
# angusto
## Llatí

   * Pronúncia: /aŋˈɡʊs.toː/

### Adjectiu

angustō
* datiu masculí singular de angustus
* datiu neutre singular de angustus
* ablatiu masculí singular de angustus
* ablatiu neutre singular de angustus
# angustum
## Llatí

   * Pronúncia: /aŋˈɡʊs.tʊm/

### Adjectiu

angustum
* nominatiu neutre singular de angustus
* vocatiu neutre singular de angustus
* acusatiu masculí singular de angustus
* acusatiu neutre singular de angustus
# angustiosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aŋ.ɡusˌtjo.saˈmen.te\, meridional \aŋ.ɡuhˌtjo.saˈmen.te\
       Americà: alt \aŋ.ɡ(u)sˌtjo.saˈmen.te\, baix \aŋ.ɡuhˌtjo.saˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De angustioso i el sufix -mente.

### Adverbi

angustiosamente
* angoixosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·gus·tio·sa·men·te (6)

## Italià

   * Pronúncia: /aŋ.ɡuˌstjo.saˈmen.te/
   * Etimologia: De angustioso i el sufix -mente.

### Adverbi

angustiosamente
* angoixosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·gu·stio·sa·mén·te (6)
# angustos
## Llatí

   * Pronúncia: /aŋˈɡʊs.toːs/

### Adjectiu

angustōs
* acusatiu masculí plural de angustus
# angustis
## Llatí

   * Pronúncia: /aŋˈɡʊs.tiːs/

### Adjectiu

angustīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de angustus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de angustus
# anguía
## Gallec
### Nom

anguía f. ‎(plural anguías)
* anguila
# anagramele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

anagramele
* nominatiu i acusatiu definit plural de anagramă
# anagramei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

anagramei
* genitiu i datiu definit singular de anagramă
# anagrame
## Romanès
### Nom

anagrame
* forma plural de anagramă
* genitiu i datiu indefinit singular de anagramă
# anticipessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ti.siˈpe.sis/, occidental /an.ti.siˈpe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

anticipessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anticipar.
# anticipi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tiˈsi.pi/, occidental /an.tiˈsi.pi/
   * Rimes: -ipi

### Verb

anticipi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anticipar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb anticipar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb anticipar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb anticipar.
# anticipis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tiˈsi.pis/, occidental /an.tiˈsi.pis/
   * Rimes: -ipis

### Verb

anticipis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb anticipar.
# anticipo
## Català
### Verb

anticipo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anticipar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb anticipar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb anticipar.

### Miscel·lània

* Anagrama: capitoní
# anticipos
## Català
### Verb

anticipos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb anticipar.
# anticipeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ti.siˈpɛw/ balear /ən.ti.siˈpəw/, /ən.ti.siˈpɛw/ Occidental: /an.ti.siˈpew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

anticipeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de anticipar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb anticipar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb anticipar.
# anticipin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tiˈsi.pin/, occidental /an.tiˈsi.pin/
   * Rimes: -ipin

### Verb

anticipin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb anticipar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb anticipar.
# anticipàieu
## Català
### Verb

anticipàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de anticipar.
# anticipà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ti.siˈpa/, occidental /an.ti.siˈpa/
   * Rimes: -a

### Verb

anticipà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de anticipar.
# anotegueu
## Català
### Verb

anotegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb anotar.
# anoteguéssou
## Català
### Verb

anoteguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anotar.
# anoten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈnɔ.tən/, occidental /aˈnɔ.ten/
   * Rimes: -ɔten

### Verb

anoten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de anotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb anotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb anotar.
# anotessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nuˈte.sən/ balear /ə.noˈte.sən/, /ə.nuˈte.sən/ Occidental: /a.noˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

anotessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anotar.
# anotegués
## Català
### Verb

anotegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anotar.
# anoteguéssom
## Català
### Verb

anoteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anotar.
# anotessa
## Català
### Verb

anotessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anotar.
# anotesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nuˈte.səs/ balear /ə.noˈte.səs/, /ə.nuˈte.səs/ Occidental: /a.noˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

anotesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anotar.
# apaizarengatik
## Basc
### Nom

apaizarengatik
* causal definit singular de apaiz
# apaizarentzat
## Basc
### Nom

apaizarentzat
* benefactiu definit singular de apaiz
# apaizaz
## Basc
### Nom

apaizaz
* instrumental definit singular de apaiz
# apaizei
## Basc
### Nom

apaizei
* datiu definit plural de apaiz
# apaizek
## Basc
### Nom

apaizek
* ergatiu indefinit de apaiz
* ergatiu definit plural de apaiz
# apaizengan
## Basc
### Nom

apaizengan
* inessiu definit plural de apaiz
* inessiu indefinit de apaiz
# apaizari
## Basc
### Nom

apaizari
* datiu definit singular de apaiz
# apaizekin
## Basc
### Nom

apaizekin
* comitatiu indefinit de apaiz
* comitatiu definit plural de apaiz
# apaizen
## Basc
### Nom

apaizen
* genitiu definit plural de apaiz
* genitiu indefinit de apaiz
# apaizengana
## Basc
### Nom

apaizengana
* al·latiu definit plural de apaiz
* al·latiu indefinit de apaiz
# apaivaguen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəjˈβa.ɣən/, balear /ə.pəjˈva.ɣən/ Occidental: nord-occidental /a.pajˈβa.ɣen/ valencià /a.pajˈva.ɣen/, /a.pajˈβa.ɣen/
   * Rimes: -aɡen

### Verb

apaivaguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de apaivagar.
# apaivagues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəjˈβa.ɣəs/, balear /ə.pəjˈva.ɣəs/ Occidental: nord-occidental /a.pajˈβa.ɣes/ valencià /a.pajˈva.ɣes/, /a.pajˈβa.ɣes/
   * Rimes: -aɡes

### Verb

apaivagues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de apaivagar.
# apaivagaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəj.βə.ɣəˈɾi.əw/, balear /ə.pəj.və.ɣəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.paj.βa.ɣaˈɾi.ew/ valencià /a.paj.va.ɣaˈɾi.ew/, /a.paj.βa.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

apaivagaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de apaivagar.
# apaivagava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəj.βəˈɣa.βə/, balear /ə.pəj.vəˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /a.paj.βaˈɣa.βa/ valencià /a.paj.vaˈɣa.va/, /a.paj.βaˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

apaivagava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apaivagar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apaivagar.
# apaivagaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəj.βəˈɣa.βən/, balear /ə.pəj.vəˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.paj.βaˈɣa.βen/ valencià /a.paj.vaˈɣa.ven/, /a.paj.βaˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

apaivagaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apaivagar.
# apaivagaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəj.βəˈɣa.βəs/, balear /ə.pəj.vəˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.paj.βaˈɣa.βes/ valencià /a.paj.vaˈɣa.ves/, /a.paj.βaˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

apaivagaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apaivagar.
# apaivago
## Català
### Verb

apaivago
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apaivagar.
# apallau
## Català
### Verb

apallau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apallar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apallar.
# apallem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈʎɛm/ balear /ə.pəˈʎəm/, /ə.pəˈʎɛm/ Occidental: /a.paˈʎem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

apallem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de apallar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb apallar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb apallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·llem (3)
* Anagrames: apellam, apel·lam, empalla, empallà