OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# chair
## Anglès

   * Pronúncia: /tʃɛə(ɹ)/ àudio (EUA)

### Nom

chair ‎(plural chairs)
* cadira
* càtedra

#### Sinònims

* professorship

## Francès

   * Pronúncia: /ʃɛʁ\/ àudio (la chair)
   * Etimologia: Del francès antic charn, del llatí carnem.

### Nom

chair f. ‎(plural chairs)
* carn
    «Un boucher qui mélange de la viande maigre avec de la grasse, de la chair de mouton avec celle de chèvre ...» (Vincent Lagardère, Histoire et société en Occident musulman au Moyen Âge, 2017)Un carnisser que barreja carn magra amb carn grassa, carn de corder amb carn de cabra...
    «Les cordelettes m'entraient dans la chair, les mains me faisaient mal et la position dans laquelle mes bras étaient maintenus me brisaient les épaules.» (Henri Alleg, La Question, 1957)Les cordes penetraren a la meva carn, les mans em feien mal, i la posició en què mantenia els braços, m'esquinçava l'espatlla.
    Le péché de la chair tentait l’humanité.El pecat de la carn temptava la humanitat.
* polpa
    Vous n'y mettez pas non plus la peau; c'est probablement pour respecter la même séparation que l'on parle de la chair de la pêche ou de l'abricot . (Michel Fardeau, Homme de chair, 2005)No hi fiqueu la pell, és probablement per respectar la mateixa separació entre la polpa del préssec o de l'albercoc.

#### Sinònims

* viande
* carnation
# chain
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈt͡ʃeɪn/ àudio (EUA)

### Nom

chain ‎(plural chains)
* cadena

### Vegeu també

* chain. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# chair umpire
## Anglès
### Nom

chair umpire
* (tennis) jutge de cadira
# cartinguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkar.tiŋˈɡe.sən/, occidental /ˌkaɾ.tiŋˈɡe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

cartinguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cartenir.

#### Variants

* cartinguessin, cartingueren

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·gues·sen (4)
# cartinguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkar.tiŋˈɡe.səs/, occidental /ˌkaɾ.tiŋˈɡe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

cartinguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cartenir.

#### Variants

* cartinguessis, cartingueres

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·gues·ses (4)
# cartinguessin
## Català

   * Pronúncia: /ˌkar.tiŋˈɡe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

cartinguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cartenir.

#### Variants

* cartinguessen, cartingueren

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·gues·sin (4)
# cartinguin
## Català

   * Pronúncia: /ˌkarˈtiŋ.ɡin/
   * Rimes: -iŋɡin

### Verb

cartinguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb cartenir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb cartenir.

#### Variants

* cartinguen

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·guin (3)
# cartinguessis
## Català

   * Pronúncia: /ˌkar.tiŋˈɡe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

cartinguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cartenir.

#### Variants

* cartinguesses, cartingueres

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·gues·sis (4)
# cartingut
## Català

   * Pronúncia: /ˌkar.tiŋˈɡut/
   * Rimes: -ut

### Verb

cartingut
* Participi masculí singular del verb cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·gut (3)
# cartingues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkarˈtiŋ.ɡəs/, occidental /ˌkaɾˈtiŋ.ɡes/
   * Rimes: -iŋɡes

### Verb

cartingues
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cartenir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb cartenir.

#### Variants

* [1] cartinguis
* [2] cartén, cartín

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·gues (3)
* Heterograma de 10 lletres (aceginrstu)
# cartingueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkar.tiŋˈɡɛw/ balear /ˌkaɾ.tiŋˈɡəw/, /ˌkar.tiŋˈɡɛw/ Occidental: /ˌkaɾ.tiŋˈɡew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

cartingueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb cartenir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb cartenir.

#### Variants

* [2] carteniu

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·gueu (3)
# cartingui
## Català

   * Pronúncia: /ˌkarˈtiŋ.ɡi/
   * Rimes: -iŋɡi

### Verb

cartingui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb cartenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cartenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb cartenir.

#### Variants

* cartinga

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·gui (3)
# cartinguis
## Català

   * Pronúncia: /ˌkarˈtiŋ.ɡis/
   * Rimes: -iŋɡis

### Verb

cartinguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cartenir.

#### Variants

* cartingues

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·guis (3)
# cantussejàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.tu.səˈʒa.βəm/ balear /kən.tu.səˈd͡ʒa.vəm/, /kən.tu.səˈʒa.vəm/ Occidental: nord-occidental /kan.tu.seˈʒa.βem/ valencià /kan.tu.seˈd͡ʒa.vem/, /kan.tu.seˈd͡ʒa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

cantussejàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de cantussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·se·jà·vem (5)
# cantussesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /kən.tuˈse.səs/, occidental /kan.tuˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

cantussesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cantussar.

#### Variants

* cantussessis, cantussassis, cantussasses, cantussares

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·ses·ses (4)
# cantussessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /kən.tuˈse.sis/, occidental /kan.tuˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

cantussessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cantussar.

#### Variants

* cantussesses, cantussassis, cantussasses, cantussares

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·ses·sis (4)
# cantussejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.tu.səˈʒa.βəw/ balear /kən.tu.səˈd͡ʒa.vəw/, /kən.tu.səˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /kan.tu.seˈʒa.βew/ valencià /kan.tu.seˈd͡ʒa.vew/, /kan.tu.seˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

cantussejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de cantussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·se·jà·veu (5)
# cantusses
## Català

   * Pronúncia: oriental /kənˈtu.səs/, occidental /kanˈtu.ses/
   * Rimes: -uses

### Verb

cantusses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de cantussar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cantussar.

#### Variants

* [2] cantussis

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·ses (3)
# cantusseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.tuˈsɛw/ balear /kən.tuˈsəw/, /kən.tuˈsɛw/ Occidental: /kan.tuˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

cantusseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de cantussar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb cantussar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb cantussar.

#### Variants

* [1] cantussau
* [3] cantussau

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·seu (3)
# cantussem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.tuˈsɛm/ balear /kən.tuˈsəm/, /kən.tuˈsɛm/ Occidental: /kan.tuˈsem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

cantussem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de cantussar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb cantussar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb cantussar.

#### Variants

* [1] cantussam

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·sem (3)
# cantussen
## Català

   * Pronúncia: oriental /kənˈtu.sən/, occidental /kanˈtu.sen/
   * Rimes: -usen

### Verb

cantussen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de cantussar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb cantussar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb cantussar.

#### Variants

* [2] cantussin
* [3] cantussin

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·sen (3)
# cantussessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /kən.tuˈse.sən/, occidental /kan.tuˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

cantussessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cantussar.

#### Variants

* cantussessin, cantussassin, cantussassen, cantussaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·ses·sen (4)
# cantussessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /kən.tuˈse.sin/, occidental /kan.tuˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

cantussessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cantussar.

#### Variants

* cantussessen, cantussassin, cantussassen, cantussaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tus·ses·sin (4)
# trampelés
## Català
### Verb

trampelés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trampelar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb trampelar.

### Miscel·lània

* Anagrama: emperlats
# trampeléssim
## Català
### Verb

trampeléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trampelar.
# trampelàssiu
## Català
### Verb

trampelàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trampelar.
# trampelàveu
## Català
### Verb

trampelàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de trampelar.
# trampelí
## Català
### Verb

trampelí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de trampelar.
# trampeo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /tɾamˈpe.o/
       Americà: alt /t͡s(a)mˈpe.o/, baix /tɾamˈpe.o/
   * Rimes: -eo

### Verb

trampeo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb trampear
# trampeléssem
## Català
### Verb

trampeléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trampelar.
# trampeléssiu
## Català
### Verb

trampeléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trampelar.
# trampelésseu
## Català
### Verb

trampelésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trampelar.
# traslladàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəz.ʎəˈða.səw/, occidental /tɾaz.ʎaˈða.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

traslladàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb traslladar.
    [Vosaltres/vós] traslladéssiu, traslladésseu, traslladàsseu, traslladàssiu o traslladàreu.
# traslladàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.ʎəˈða.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

traslladàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb traslladar.
    [Vosaltres/vós] traslladéssiu, traslladésseu, traslladàsseu, traslladàssiu o traslladàreu.
# traslladàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəz.ʎəˈða.səm/, occidental /tɾaz.ʎaˈða.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

traslladàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb traslladar.
    [Nosaltres] traslladéssim, traslladéssem, traslladàssem, traslladàssim o traslladàrem.
# traslladàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.ʎəˈða.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

traslladàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb traslladar.
    [Nosaltres] traslladéssim, traslladéssem, traslladàssem, traslladàssim o traslladàrem.
# traslladàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾəs.ʎəˈða.βəw/, /tɾəs.ʎəˈða.vəw/ Occidental: nord-occidental /tɾas.ʎaˈða.βɛw/, /tɾas.ʎaˈða.ɛw/ valencià /tɾas.ʎaˈða.vew/, /tɾas.ʎaˈða.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

traslladàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de traslladar.
# traslladàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.ʎəˈðas/
   * Rimes: -as

### Verb

traslladàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb traslladar.
    [Jo] traslladés, traslladàs o traslladara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb traslladar.
    [Ell/ella/vostè] traslladés, traslladàs o traslladara.
# traslladés
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.ʎəˈðes/, occidental /tɾas.ʎaˈðes/
   * Rimes: -es

### Verb

traslladés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb traslladar.
    [Jo] traslladés, traslladàs o traslladara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb traslladar.
    [Ell/ella/vostè] traslladés, traslladàs o traslladara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·lla·dés (3)
* Anagrames: desllastar, llastrades
# traslladéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəz.ʎəˈðe.səm/, occidental /tɾaz.ʎaˈðe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

traslladéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb traslladar.
    [Nosaltres] traslladéssim, traslladéssem, traslladàssem, traslladàssim o traslladàrem.
# faltasses
## Català
### Verb

faltasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb faltar.

#### Variants

* falteguesses, faltessis, faltesses, faltassis, faltares

### Miscel·lània

* Síl·labes: fal·tas·ses (3)
# faltat
## Català

   * Pronúncia: oriental /fəɫˈtat/, occidental /faɫˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De faltar.

### Adjectiu

faltat m. ‎(femení faltada, plural masculí faltats, plural femení faltades)
* Mancat de senderi.
    El Lluís és un faltat, s’ha gastat tota la paga en loteria.

#### Sinònims

* boig

#### Traduccions

* Anglès: fool $^{(en)}$
* Castellà: loco $^{(es)}$
* Francès: imbécile $^{(fr)}$

### Verb

faltat
* Participi masculí singular del verb faltar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fal·tat (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# faltassin
## Català
### Verb

faltassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb faltar.

#### Variants

* falteguessen, faltessin, faltessen, faltassen, faltaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: fal·tas·sin (3)
# faltassis
## Català
### Verb

faltassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb faltar.

#### Variants

* falteguesses, faltessis, faltesses, faltasses, faltares

### Miscel·lània

* Síl·labes: fal·tas·sis (3)
# faltatara
## Basc
### Nom

faltatara
* al·latiu indefinit de falta
# faltataraino
## Basc
### Nom

faltataraino
* terminatiu indefinit de falta
# faltassen
## Català
### Verb

faltassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb faltar.

#### Variants

* falteguessen, faltessin, faltessen, faltassin, faltaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: fal·tas·sen (3)
* Anagrama: falsetans
# faltatako
## Basc
### Nom

faltatako
* genitiu locatiu indefinit de falta
# faltas voluntarias
## Castellà
### Nom

faltas voluntarias f. pl.
* forma plural de falta voluntaria
# faltatan
## Basc
### Nom

faltatan
* inessiu indefinit de falta
# triplicava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾi.pɫiˈka.βə/, balear /tɾi.pɫiˈka.və/ Occidental: /tɾi.pɫiˈka.βa/, /tɾi.pɫiˈka.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

triplicava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de triplicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de triplicar.

## Italià
### Verb

triplicava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de triplicare
# triplicazioni
## Italià

   * Pronúncia: /tri.pli.katˈt͡sjoː.ni/

### Nom

triplicazioni f. pl.
* forma plural de triplicazione
# triplicavamo
## Italià
### Verb

triplicavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de triplicare
# triplicavano
## Italià
### Verb

triplicavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de triplicare
# triplicavate
## Italià
### Verb

triplicavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de triplicare
# triplicaves
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾi.pɫiˈka.βəs/, /tɾi.pɫiˈka.vəs/, occidental /tɾi.pɫiˈka.βes/, /tɾi.pɫiˈka.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

triplicaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de triplicar.
# triplicavi
## Català

   * Pronúncia: /tɾi.pɫiˈka.βi/

### Verb

triplicavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de triplicar.
    Forma septentrional per [jo] triplicava.

## Italià
### Verb

triplicavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de triplicare
# triplicaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾi.pɫiˈka.βən/, /tɾi.pɫiˈka.vən/, occidental /tɾi.pɫiˈka.βen/, /tɾi.pɫiˈka.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

triplicaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de triplicar.
# triplicavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾi.pɫiˈka.βu/, nord-occidental /tɾi.pɫiˈka.βo/

### Verb

triplicavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de triplicar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] triplicàveu.

## Italià
### Verb

triplicavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de triplicare
# triplicazione
## Italià

   * Pronúncia: /tri.pli.katˈt͡sjoː.ne/

### Nom

triplicazione f. ‎(plural triplicazioni)
* triplicació

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·pli·ca·zió·ne (5)
# estigmatitzaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tiɡ.mə.ti.d͡zəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /es.tiɡ.ma.ti.d͡zaˈɾi.em/, valencià /es.tiɡ.ma.ti.zaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

estigmatitzaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de estigmatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tig·ma·tit·za·rí·em (7)
# estigmatitzassen
## Català
### Verb

estigmatitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estigmatitzar.

#### Variants

* estigmatitzessin, estigmatitzessen, estigmatitzassin, estigmatitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tig·ma·tit·zas·sen (6)
# estigmatitzassin
## Català
### Verb

estigmatitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estigmatitzar.

#### Variants

* estigmatitzessin, estigmatitzessen, estigmatitzassen, estigmatitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tig·ma·tit·zas·sin (6)
# estigmatitzassis
## Català
### Verb

estigmatitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estigmatitzar.

#### Variants

* estigmatitzessis, estigmatitzesses, estigmatitzasses, estigmatitzares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tig·ma·tit·zas·sis (6)
# estigmatitzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tiɡ.mə.ti.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /es.tiɡ.ma.ti.d͡zaˈɾi.es/, valencià /es.tiɡ.ma.ti.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

estigmatitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de estigmatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tig·ma·tit·za·ri·es (7)
# estigmatitzaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tiɡ.mə.ti.d͡zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /es.tiɡ.ma.ti.d͡zaˈɾas/, valencià /es.tiɡ.ma.ti.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

estigmatitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de estigmatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tig·ma·tit·za·ràs (6)
# estigmatitzaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tiɡ.mə.ti.d͡zəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /es.tiɡ.ma.ti.d͡zaˈɾe/, valencià /es.tiɡ.ma.ti.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

estigmatitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de estigmatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tig·ma·tit·za·ré (6)
# estigmatitzasses
## Català
### Verb

estigmatitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estigmatitzar.

#### Variants

* estigmatitzessis, estigmatitzesses, estigmatitzassis, estigmatitzares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tig·ma·tit·zas·ses (6)
# estigmatitzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tiɡ.mə.ti.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /es.tiɡ.ma.ti.d͡zaˈɾa/, valencià /es.tiɡ.ma.ti.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

estigmatitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de estigmatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tig·ma·tit·za·rà (6)
# estigmatitzaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tiɡ.mə.ti.d͡zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /es.tiɡ.ma.ti.d͡zaˈɾi.ew/, valencià /es.tiɡ.ma.ti.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

estigmatitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de estigmatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tig·ma·tit·za·rí·eu (7)
# feixara
## Català
### Verb

feixara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb feixar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb feixar.

#### Variants

* [1] feixés, feixàs
* [2] feixés, feixàs

### Miscel·lània

* Anagrames: afeixar, afixaré
# feixaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəˈʃa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /fejˈʃa.ɾen/ valencià /fejˈʃa.ɾen/, /feˈʃa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

feixaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de feixar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb feixar.

#### Variants

* [2] feixessin, feixessen, feixassin, feixassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: fei·xa·ren (3)
* Anagrama: enfeixar
# feixareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fə.ʃəˈɾɛw/ balear /fə.ʃəˈɾəw/, /fə.ʃəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /fej.ʃaˈɾew/ valencià /fej.ʃaˈɾew/, /fe.ʃaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

feixareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de feixar.
# feixares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəˈʃa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /fejˈʃa.ɾes/ valencià /fejˈʃa.ɾes/, /feˈʃa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

feixares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de feixar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb feixar.

#### Variants

* [2] feixessis, feixesses, feixassis, feixasses
# feixaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fə.ʃəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /fej.ʃaˈɾan/ valencià /fej.ʃaˈɾan/, /fe.ʃaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

feixaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de feixar.

### Miscel·lània

* Anagrames: afixaren, enfaixar, xafarien
# feixam
## Català
### Verb

feixam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de feixar.

#### Variants

* feixem

### Miscel·lània

* Anagrama: afixem
# feixar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəˈʃa/ Occidental: nord-occidental /fejˈʃa/ valencià /fejˈʃaɾ/, /feˈʃa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: faixà, faixar, feixà
   * Etimologia: Nom: de feixa i el sufix -ar.
   * Etimologia: Verb 1: de feixa i la desinència -ar.
   * Etimologia: Verb 2: de feix i la desinència -ar.

### Nom

feixar m. ‎(plural feixars)
* Terreny disposat en feixes.

#### Traduccions

* Castellà: terrazas $^{(es)}$ f. pl.

### Verb

feixar trans.
* Fer feixes a la terra per a poder conrear-la.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: feixo, feixa, feixem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* afeixar

#### Traduccions

* Anglès: terrace $^{(en)}$
* Castellà: abancalar $^{(es)}$, terracear $^{(es)}$

### Verb

feixar trans.
* Reunir i lligar feixos.

#### Sinònims

* afeixegar, agarbar, agarbonar, enfeixar

#### Traduccions

* Anglès: sheaf $^{(en)}$
* Castellà: agavillar $^{(es)}$
* Francès: engerber $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: fei·xar (2)
* Heterograma de 6 lletres (aefirx)
* Anagrames: ferixa, fixaré, xèrifa

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot