OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enturaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈɾa.βən/, balear /ən.tuˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /en.tuˈɾa.βen/ valencià /en.tuˈɾa.ven/, /en.tuˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

enturaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enturar.

### Miscel·lània

* Anagrama: aventuren
# espolsassin
## Català
### Verb

espolsassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolseguessen, espolsessin, espolsessen, espolsassen, espolsaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sas·sin (4)
# espolsat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɫˈsat/ balear /əs.poɫˈsat/, /əs.puɫˈsat/ Occidental: /es.poɫˈsat/
   * Rimes: -at

### Verb

espolsat
* Participi masculí singular del verb espolsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sat (3)
# espolsaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɫˈsa.βəs/ balear /əs.poɫˈsa.vəs/, /əs.puɫˈsa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.poɫˈsa.βes/ valencià /es.poɫˈsa.ves/, /es.poɫˈsa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

espolsaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de espolsar.

#### Variants

* espolsaies

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sa·ves (4)
# espolsats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɫˈsats/ balear /əs.poɫˈsats/, /əs.puɫˈsats/ Occidental: /es.poɫˈsats/
   * Rimes: -ats

### Verb

espolsats
* Participi masculí plural del verb espolsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sats (3)
# espolsassis
## Català
### Verb

espolsassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolseguesses, espolsessis, espolsesses, espolsasses, espolsares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sas·sis (4)
# espolsava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɫˈsa.βə/ balear /əs.poɫˈsa.və/, /əs.puɫˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /es.poɫˈsa.βa/ valencià /es.poɫˈsa.va/, /es.poɫˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

espolsava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de espolsar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de espolsar.

#### Variants

* [1] espolsavi, espolsaia
* [2] espolsaia

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sa·va (4)
# espolsavi
## Català
### Verb

espolsavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de espolsar.

#### Variants

* espolsaia, espolsava

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sa·vi (4)
# espolsau
## Català
### Verb

espolsau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de espolsar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb espolsar.

#### Variants

* [1] espolseu
* [2] espolseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sau (3)
# espolsaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɫˈsa.βən/ balear /əs.poɫˈsa.vən/, /əs.puɫˈsa.vən/ Occidental: nord-occidental /es.poɫˈsa.βen/ valencià /es.poɫˈsa.ven/, /es.poɫˈsa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

espolsaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de espolsar.

#### Variants

* espolsaien

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sa·ven (4)
# espolsavo
## Català
### Verb

espolsavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de espolsar.

#### Variants

* espolsàieu, espolsàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sa·vo (4)
# escaiguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈɣe.sis/, occidental /es.kajˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

escaiguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* escaiguesses, escaigueres
# escaiguéreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈɣe.ɾəw/, occidental /es.kajˈɣe.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

escaiguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escaure.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* [2] escaiguéssiu, escaiguésseu
# escaiguérem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈɣe.ɾəm/, occidental /es.kajˈɣe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

escaiguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escaure.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* [2] escaiguéssim, escaiguéssem
# escaigueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəjˈɣɛw/ balear /əs.kəjˈɣəw/, /əs.kəjˈɣɛw/ Occidental: /es.kajˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escaigueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cai·gueu (3)
* Anagrama: saciegueu
# escaigui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkaj.ɣi/, occidental /esˈkaj.ɣi/

### Verb

escaigui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escaure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escaure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escaure.

#### Variants

* [1] escaiga
* [2] escaiga
* [3] escaiga
# escaiguis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkaj.ɣis/, occidental /esˈkaj.ɣis/

### Verb

escaiguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escaure.

#### Variants

* escaigues

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cai·guis (3)
* Anagrama: caiguessi
# escaiguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkaj.ɣin/, occidental /esˈkaj.ɣin/

### Verb

escaiguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escaure.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escaure.

#### Variants

* [1] escaiguen
* [2] escaiguen
# escaigué
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈɣe/, occidental /es.kajˈɣe/
   * Rimes: -e

### Verb

escaigué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escaure.
# errainengatik
## Basc
### Nom

errainengatik
* causal indefinit de errain
* causal definit plural de errain
# errainentzat
## Basc
### Nom

errainentzat
* benefactiu definit plural de errain
* benefactiu indefinit de errain
# errainez
## Basc
### Nom

errainez
* instrumental definit plural de errain
* instrumental indefinit de errain
# errainik
## Basc
### Nom

errainik
* partitiu indefinit de errain
# erraintzat
## Basc
### Nom

erraintzat
* prolatiu indefinit de errain
# errainenganaino
## Basc
### Nom

errainenganaino
* terminatiu definit plural de errain
* terminatiu indefinit de errain
# errainenganako
## Basc
### Nom

errainenganako
* genitiu locatiu indefinit de errain
* genitiu locatiu definit plural de errain
# erraini
## Basc
### Nom

erraini
* datiu indefinit de errain
# errainenganantz
## Basc
### Nom

errainenganantz
* al·latiu direccional definit plural de errain
* al·latiu direccional indefinit de errain
# errainengandik
## Basc
### Nom

errainengandik
* ablatiu definit plural de errain
* ablatiu indefinit de errain
# espira
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpi.ɾə/, occidental /esˈpi.ɾa/
   * Rimes: -iɾa
   * Etimologia: [1] De espirar, del llatí spīrāre ‎(«bufar»), segle XIV. [2] Del llatí spīra, del grec antic σπείρα ‎(speíra, «espiral»), segle XIX.

### Nom

espira f. ‎(plural espires)
* (antic, mallorquí, menorquí) espurna

### Nom

espira f. ‎(plural espires)
* Volta d’una estructura espiral o helicoïdal.

#### Traduccions

* Anglès: spire $^{(en)}$, turn $^{(en)}$
* Castellà: espira $^{(es)}$ f.
* Francès: spire $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·ra (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeiprs)
* Anagrames: apries, apriés, aspire, espair, espiar, esprai, paires, pairés, païres, paries, pisaré, separi, separí

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# espirales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.piˈɾa.les/, meridional /eh.piˈɾa.leh/
       Americà: alt /es.piˈɾa.l(e)s/, baix /eh.piˈɾa.leh/, austral /eh.piˈɾa.les/
   * Rimes: -ales

### Nom

espirales f. pl.
* forma plural de espiral
# espirad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.piˈɾað\, meridional \eh.piˈɾa(ð)\
       Americà: alt /es.p(i)ˈɾad/, baix \eh.piˈɾað\, austral /eh.piˈɾad/
   * Rimes: -ad

### Verb

espirad
* segona persona del plural (vosotros, vosotras) de l'imperatiu del verb espirar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·rad (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeiprs)
* Anagrames: depiras, depirás, deprisa, dispare, disparé, pedirás, perdáis, perdías, piedras, pierdas, presida, repisad
# espiral
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈɾaɫ/, occidental /es.piˈɾaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: De espira i el sufix -al, segle XIX.

### Nom

espiral f. ‎(plural espirals)
* Corba que parteix d'un punt anomenat centre, i va progressivament allunyant-se-hi a mesura que gira al voltant del punt.
* Mecanisme que forma espires o que té forma d'espiral.
* hèlice
* Procés en el qual a cada volta s'incrementa de magnitud o volum.
    Una espiral d'inflació. Una espiral de violència.

#### Traduccions

* Anglès: spiral $^{(en)}$
* Castellà: espiral $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·ral (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeilprs)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.piˈɾal/, meridional /eh.piˈɾal/
       Americà: alt /es.p(i)ˈɾal/, baix /eh.piˈɾal/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: De espira i el sufix -al.

### Nom

espiral f. ‎(plural espirales)
* espiral

#### Sinònims

* hélice

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·ral (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeilprs)
* Anagrames: parléis, perláis, pilares, pileras, pirales, plisare, plisaré

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre espiral
# espionnage
## Francès

   * Etimologia: De espionner i el sufix -age.

### Nom

espionnage m. ‎(plural espionnages)
* espionatge

#### Descendents

* Castellà: espionaje
** Català: espionatge
# espionnages
## Francès
### Nom

espionnages m. pl.
* forma plural de espionnage
# escaparse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kaˈpaɾ.se/, meridional /eh.kaˈpaɾ.se/
       Americà: alt /es.kaˈpaɾ.s(e)/, baix /eh.kaˈpaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

escaparse intr. pron. ‎(present me escapo, passat me escapé, futur me escaparé)
* forma pronominal de escapar
* (esports de pilota) escapar-se

#### Sinònims

* cortar (basquetbol)

### Vegeu també

* escaparse. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# escaping
## Anglès
### Verb

escaping
* gerundi de escape
# escape
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪˈskeɪp/, /əˈskeɪp/, /ɛˈskeɪp/ àudio (EUA)

### Nom

escape ‎(plural escapes)
* escapada, fuga

### Verb

escape ‎(3a persona singular present escapes, gerundi escaping, passat i participi escaped)
* escapar-se, fugir
# escapo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈka.po/, meridional /ehˈka.po/
       Americà: alt /esˈka.p(o)/, baix /ehˈka.po/
   * Rimes: -apo

### Nom

escapo m. ‎(plural escapos)
* (arquitectura) fust, canya, tronc

#### Sinònims

* caña
* fuste

### Verb

escapo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb escapar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·po (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceops)

### Vegeu també

* escapo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# escaped
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪˈskeɪpt/ àudio (EUA)

### Verb

escaped
* passat i participi de escape
# escapes
## Anglès
### Nom

escapes
* forma plural de escape

### Verb

escapes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de escape
# escaparé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.ka.paˈɾe/, meridional /eh.ka.paˈɾe/
       Americà: alt /es.ka.p(a)ˈɾe/, baix /eh.ka.paˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escaparé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb escaparse
# esquirriàrem
## Català
### Verb

esquirriàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esquirriar.
# esquirriessis
## Català
### Verb

esquirriessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esquirriar.
# esquirrio
## Català
### Verb

esquirrio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esquirriar.
# esquirriàveu
## Català
### Verb

esquirriàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esquirriar.
# esquirrieu
## Català
### Verb

esquirrieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esquirriar.
# esquirrià
## Català
### Verb

esquirrià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esquirriar.
# esquirriàreu
## Català
### Verb

esquirriàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esquirriar.
# esquirriessi
## Català
### Verb

esquirriessi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esquirriar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esquirriar.
# esquirriessin
## Català
### Verb

esquirriessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esquirriar.
# escondíam
## Català antic
### Verb

escondíam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de escondir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de escondir

#### Variants

* [1] escondim
* [2] escondim
# escondríem
## Català antic
### Verb

escondríem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del condicional de escondre
# escondríets
## Català antic
### Verb

escondríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de escondre
# escondíau
## Català antic
### Verb

escondíau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de escondir

#### Variants

* escondíats, escondiu
# escondíem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kunˈdi.əm/ balear /əs.konˈdi.əm/, /əs.kunˈdi.əm/ Occidental: /es.konˈdi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

escondíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escondir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·dí·em (4)

## Català antic
### Verb

escondíem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escondir
# escondríeu
## Català antic
### Verb

escondríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de escondre
# escondí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kunˈdi/ balear /əs.konˈdi/, /əs.kunˈdi/ Occidental: /es.konˈdi/
   * Rimes: -i

### Verb

escondí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escondir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escondir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·dí (3)
* Heterograma de 7 lletres (cdeinos)
* Anagrames: Codines, condies

## Català antic
### Verb

escondí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de escondir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de escondir
# escondré
## Català antic
### Verb

escondré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de escondre
# escondíats
## Català antic
### Verb

escondíats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de escondir

#### Variants

* escondíau, escondiu
# escondíets
## Català antic
### Verb

escondíets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escondir

#### Variants

* escondíeu
# erreketaraino
## Basc
### Nom

erreketaraino
* terminatiu definit plural de erreka
# errekengatik
## Basc
### Nom

errekengatik
* causal definit plural de erreka
# erreketan
## Basc
### Nom

erreketan
* inessiu definit plural de erreka
# erreketara
## Basc
### Nom

erreketara
* al·latiu definit plural de erreka
# erreketarantz
## Basc
### Nom

erreketarantz
* al·latiu direccional definit plural de erreka
# erreken
## Basc
### Nom

erreken
* genitiu definit plural de erreka
# erreketako
## Basc
### Nom

erreketako
* genitiu locatiu definit plural de erreka
# errekek
## Basc
### Nom

errekek
* ergatiu definit plural de erreka
# errekekin
## Basc
### Nom

errekekin
* comitatiu definit plural de erreka
# errekentzat
## Basc
### Nom

errekentzat
* benefactiu definit plural de erreka
# escèpticament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌsɛp.ti.kəˈmen/ balear /əsˌsɛp.ti.kəˈment/, /əsˌsɛp.ti.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /eˌsɛp.ti.kaˈmen/ valencià /eˌsɛp.ti.kaˈment/, /eˌsɛp.ti.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De escèptic i el sufix -ment.

### Adverbi

escèpticament
* D'una manera escèptica.

#### Traduccions

* Anglès: sceptically $^{(en)}$
* Castellà: escépticamente $^{(es)}$
* Francès: sceptiquement $^{(fr)}$
* Gallec: escepticamente $^{(gl)}$
* Italià: scetticamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cèp·ti·ca·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# escépticas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈθep.ti.kas/, meridional /ehˈθep.ti.kah/
       Americà: alt /esˈsep.ti.k(a)s/, baix /ehˈsep.ti.kah/, austral /ehˈsep.ti.kas/
   * Rimes: -eptikas

### Adjectiu

escépticas f. pl.
* forma plural de escéptica

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cép·ti·cas (4)
# escèptic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈsɛp.tik/, balear /əsˈsɛp.tik/ Occidental: /eˈsɛp.tik/
   * Homòfon: asèptic
   * Etimologia: Del grec antic σκεπτικός ‎(skeptikós, «pensatiu, indagador»), de σκέπτομαι ‎(sképtomai, «observar, considerar»), segle XIX.

### Adjectiu

escèptic m. ‎(femení escèptica, plural masculí escèptics, plural femení escèptiques)
* Relatiu a la doctrina filosòfica de l’escepticisme que assegura que no hi ha res que sigui cert.
* Que mostra disposició al dubte.

#### Derivats

* escèpticament, escepticisme

#### Traduccions

* Anglès: sceptical $^{(en)}$
* Castellà: escéptico $^{(es)}$
* Francès: sceptique $^{(fr)}$
* Italià: scettico $^{(it)}$

### Nom

escèptic m. ‎(plural escèptics, femení escèptica)
* Seguidor de la doctrina filosòfica de l’escepticisme.

#### Traduccions

* Anglès: sceptic $^{(en)}$
* Castellà: escéptico $^{(es)}$ m.
* Francès: sceptique $^{(fr)}$ m. f.
* Italià: scettico $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cèp·tic (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# escèptica
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈsɛp.ti.kə/, balear /əsˈsɛp.ti.kə/ Occidental: /eˈsɛp.ti.ka/
   * Homòfon: asèptica

### Adjectiu

escèptica f. ‎(plural escèptiques)
* Forma femenina de escèptic.

### Nom

escèptica f. ‎(plural escèptiques)
* Forma femenina de escèptic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cèp·ti·ca (4)
# escèptiques
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈsɛp.ti.kəs/, balear /əsˈsɛp.ti.kəs/ Occidental: /eˈsɛp.ti.kes/
   * Homòfon: asèptiques

### Adjectiu

escèptiques f. pl.
* Forma plural de escèptica.

### Nom

escèptiques f. pl.
* Forma plural de escèptica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cèp·ti·ques (4)
# escépticamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˌθep.ti.kaˈmen.te/, meridional /ehˌθep.ti.kaˈmen.te/
       Americà: alt /esˌsep.t(i).kaˈmen.te/, baix /ehˌsep.ti.kaˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De escéptico i el sufix -mente.

### Adverbi

escépticamente
* escèpticament

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cép·ti·ca·men·te (6)
# escépticos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈθep.ti.kos/, meridional /ehˈθep.ti.koh/
       Americà: alt /esˈsep.ti.k(o)s/, baix /ehˈsep.ti.koh/, austral /ehˈsep.ti.kos/
   * Rimes: -eptikos

### Adjectiu

escépticos m. pl.
* forma plural de escéptico

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cép·ti·cos (4)
# escèptics
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈsɛp.tiks/, balear /əsˈsɛp.tiks/ Occidental: /eˈsɛp.tiks/
   * Homòfon: asèptics

### Adjectiu

escèptics m. pl.
* Forma plural de escèptic.

### Nom

escèptics m. pl.
* Forma plural de escèptic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cèp·tics (3)
# escéptica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈθep.ti.ka/, meridional /ehˈθep.ti.ka/
       Americà: alt /esˈsep.t(i).ka/, baix /ehˈsep.ti.ka/
   * Rimes: -eptika

### Adjectiu

escéptica f. ‎(plural escépticas)
* forma femenina de escéptico

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cép·ti·ca (4)
# escéptico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈθep.ti.ko/, meridional /ehˈθep.ti.ko/
       Americà: alt /esˈsep.t(i).ko/, baix /ehˈsep.ti.ko/
   * Rimes: -eptiko
   * Etimologia: Del llatí scepticus, del grec antic σκεπτικός ‎(skeptikós).

### Adjectiu

escéptico m. ‎(femení escéptica, plural masculí escépticos, plural femení escépticas)
* escèptic

#### Derivats

* escépticamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cép·ti·co (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre escéptico
# esaltavate
## Italià
### Verb

esaltavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de esaltare
# esaltato
## Italià
### Verb

esaltato m. ‎(femení esaltata, plural masculí esaltati, plural femení esaltate)
* participi passat masculí singular de esaltare
# esaltavamo
## Italià
### Verb

esaltavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de esaltare
# esaltavi
## Italià
### Verb

esaltavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esaltare
# esalterai
## Italià
### Verb

esalterai
* segona persona singular (tu) del futur de esaltare
# esaltatisi
## Italià
### Verb

esaltatisi
* participi passat masculí plural de esaltarsi
# esaltava
## Italià
### Verb

esaltava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de esaltare
# esaltavano
## Italià
### Verb

esaltavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de esaltare
# esaltavo
## Italià
### Verb

esaltavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de esaltare
# esaltatosi
## Italià
### Verb

esaltatosi m. ‎(femení esaltatasi, plural masculí esaltatisi, plural femení esaltatesi)
* participi passat masculí singular de esaltarsi
# esdevenguérem
## Català
### Verb

esdevenguérem
* (literari, balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esdevenir.
# esdevenguéssiu
## Català
### Verb

esdevenguéssiu
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdevenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·de·ven·gués·siu (5)
* Anagrama: esdevinguésseu
# esdevenidor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.də.βə.niˈðo/, balear /əz.də.və.niˈðo/ Occidental: nord-occidental /ez.de.βe.niˈðo/, valencià /ez.de.ve.niˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De esdevenir i el sufix -dor.

### Adjectiu

esdevenidor m. ‎(femení esdevenidora, plural masculí esdevenidors, plural femení esdevenidores)
* Que ha d'esdevenir-se.

#### Traduccions

* Castellà: venidero $^{(es)}$

### Nom

esdevenidor m. ‎(plural esdevenidors)
* Allò que ha d'esdevenir en el futur.

#### Traduccions

* Castellà: porvenir $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·de·ve·ni·dor (5)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esdevengués
## Català
### Verb

esdevengués
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdevenir.
* (balear, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdevenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·de·ven·gués (4)
* Anagrama: vedeguessen
# esdevenguí
## Català
### Verb

esdevenguí
* (literari, balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esdevenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·de·ven·guí (4)
* Anagrama: esdevingué