OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# agiteguéssom
## Català
### Verb

agiteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.
# ceinture d'étoffe
## Francès
### Nom

ceinture d'étoffe f. ‎(plural ceintures d'étoffe)
* (pilota basca) faixa

#### Sinònims

* ceinture en étoffe

### Vegeu també

* ceinture d'étoffe. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# cei
## Romanès

   * Etimologia: De l'adjectiu demostratiu acei.

### Article

cei m. pl.
* els (article adjectival que determina un adjectiu)
    cei trei muschetari («els tres mosqueters»)

#### Relacionats

| Cas | Articles definits | Articles definits | Articles definits | Articles definits | Articles definits | Articles definits | Articles adjectivals | Articles adjectivals | Articles adjectivals | Articles adjectivals | Articles adjectivals | Articles adjectivals | Articles possessius | Articles possessius | Articles possessius | Articles possessius | Articles possessius | Articles possessius | Articles indefinits | Articles indefinits | Articles indefinits | Articles indefinits | Articles indefinits | Articles indefinits |
| Cas | singular | singular | singular | plural | plural | plural | singular | singular | singular | plural | plural | plural | singular | singular | singular | plural | plural | plural | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| Cas | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. | m. | n. | f. |
| nominatiu acusatiu | -l (-le, -ul) | -l (-le, -ul) | -a (-ua) | -i | -le | -le | cel | cel | cea | cei | cele | cele | al | al | a | ai | ale | ale | un | un | o | niște | niște | niște |
| genitiu datiu | -lui (-ului) | -lui (-ului) | -i (-ei) | -lor | -lor | -lor | celui | celui | celei | celor | celor | celor | (alui) | (alui) | (alei) | (alor) | (alor) | (alor) | unui | unui | unei | unor | unor | unor |

#### Vegeu també

* cel
# ceiling
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈsiːlɪŋ/ àudio (EUA)

### Nom

ceiling ‎(plural ceilings)
* sostre
* plafó

### Vegeu també

* ceiling. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# ceiling serve
## Anglès
### Nom

ceiling serve
* (raquetbol) servei de sostre

### Vegeu també

* ceiling serve. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ceilings
## Anglès
### Nom

ceilings
* forma plural de ceiling
# ceinture
## Francès

   * Pronúncia: /sɛ̃ˈtyʁ/

### Nom

ceinture f. ‎(plural ceintures)
* cintura
* cinturó
# ceguesa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səˈɣɛ.zə/ balear /səˈɣə.zə/, /səˈɣɛ.zə/ Occidental: /seˈɣe.za/
   * Rimes: -ɛza
   * Etimologia: De cec i el sufix -esa, segle XVII.

### Nom

ceguesa f. ‎(plural cegueses)
* Privació o pèrdua, total o molt accentuada, del sentit de la vista.

#### Sinònims

* ceguera
* ceguetat

#### Traduccions

* Anglès: blindness $^{(en)}$
* Castellà: ceguera $^{(es)}$
* Francès: cécité $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·gue·sa (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* ceguesa. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# ceguetat
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.ɣəˈtat/, occidental /se.ɣeˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De cec i el sufix -etat, segle XIV.

### Nom

ceguetat f. ‎(plural ceguetats)
* ceguesa

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·gue·tat (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# carries out
## Anglès
### Verb

carries out
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de carry out
# carrillos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kaˈri.ʎos/, meridional /kaˈri.ʝoh/
       Americà: alt /kaˈri.ʝ(o)s/, baix /kaˈri.ʝoh/, austral \kaˈri.ʒos\
   * Rimes: -iʎos

### Nom

carrillos f. pl.
* forma plural de carrillo
# carrillo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kaˈri.ʎo/, meridional /kaˈri.ʝo/
       Americà: alt /k(a)ˈri.ʝo/, baix /kaˈri.ʝo/, austral \kaˈri.ʒo\
   * Rimes: -iʎo

### Nom

carrillo f. ‎(plural carrillos)
* (anatomia) galta

#### Sinònims

* mejilla

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·rri·llo (3)

### Vegeu també

* carrillo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# carrils bici
## Català
### Nom

carrils bici m. pl.
* Forma plural de carril bici.
# carried out
## Anglès
### Verb

carried out
* passat i participi de carry out
# carries
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

carries
* forma plural de carry

### Verb

carries
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de carry
# carril bici
## Català
### Nom

carril bici m. ‎(plural carrils bici)
* Via ciclista separada del trànsit motoritzat però integrada en la mateixa calçada, que es destina exclusivament a la circulació de bicicletes.

#### Sinònims

* carril ciclista

#### Traduccions

* Anglès: bicycle lane $^{(en)}$, bike lane $^{(en)}$, cycle lane $^{(en)}$
* Castellà: carril ciclista $^{(es)}$, carril-bici $^{(es)}$, carril bici $^{(es)}$
* Francès: bande cyclable $^{(fr)}$

### Vegeu també

* DOGC Núm. 7280 - 4.1.2017
* Obres de referència: Termcat
# carril ciclista
## Català
### Nom

carril ciclista m. ‎(plural carrils ciclistes)
* carril bici
# cansàiem
## Català
### Verb

cansàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de cansar.

#### Variants

* cansàvom, cansàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sà·iem (3)
* Anagrames: amenacis, escainam, mancaies
# cansàieu
## Català
### Verb

cansàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de cansar.

#### Variants

* cansavo, cansàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sà·ieu (3)
* Anagrames: acusaien, causaien, escainau
# cansàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kənˈsa.ɾəw/, occidental /kanˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

cansàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de cansar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cansar.

#### Variants

* [2] canseguéssou, canséssiu, cansésseu, cansàssiu, cansàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sà·reu (3)
* Anagrames: acusaren, canareus, causaren, encausar, escauran
# cansos
## Català
### Verb

cansos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cansar.

#### Variants

* cansis, canses

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sos (2)
* Anagrama: casons
# cansàs
## Català
### Verb

cansàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cansar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cansar.

#### Variants

* [1] cansessi, cansessa, canseguessa, cansés, cansara
* [2] cansessi, cansegués, cansés, cansara

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sàs (2)
# cansàsseu
## Català
### Verb

cansàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cansar.

#### Variants

* canseguéssou, canséssiu, cansésseu, cansàssiu, cansàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sàs·seu (3)
* Anagrames: acusassen, causassen
# cansà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kənˈsa/, occidental /kanˈsa/
   * Rimes: -a

### Verb

cansà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de cansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sà (2)
* Anagrames: Canas, nasca
# cansàssem
## Català
### Verb

cansàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cansar.

#### Variants

* canseguéssom, canséssim, canséssem, cansàssim, cansàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sàs·sem (3)
* Anagrama: mancasses
# cansàssim
## Català
### Verb

cansàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cansar.

#### Variants

* canseguéssom, canséssim, canséssem, cansàssem, cansàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sàs·sim (3)
* Anagrama: mancassis
# agranarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.nəˈɾa/, occidental /a.ɣɾa.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agranarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agranar.
# agranaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.nəˈɾi.əs/, occidental /a.ɣɾa.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agranaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agranar.
# agranaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.nəˈɾe/, occidental /a.ɣɾa.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agranaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·na·ré (4)
* Anagrames: agranera, aregaran, arengara, arengarà
# agranarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.nəˈɾi.ən/, occidental /a.ɣɾa.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agranarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agranar.
# agranasses
## Català
### Verb

agranasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agranar.
# agranaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.nəˈɾi.ə/, occidental /a.ɣɾa.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agranaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agranar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agranar.
# agranaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.nəˈɾi.əm/, occidental /a.ɣɾa.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

agranaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de agranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·na·rí·em (5)
* Anagrames: agramarien, agremiaran, amargarien, margenaria
# agranaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.nəˈɾi.əw/, occidental /a.ɣɾa.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agranaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agranar.
# agranassen
## Català
### Verb

agranassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agranar.
# agranaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.nəˈɾas/, occidental /a.ɣɾa.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

agranaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agranar.
# agraïres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈi.ɾəs/, occidental /a.ɣɾaˈi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

agraïres
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de agrair.
    [Tu] agraïres o vas/vares agrair.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrair.
    Forma valenciana: [tu] agraïssis, agraïsses o agraïres.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ï·res (4)
* Anagrames: agràries, agrisaré, esgarria, sargaire
# agraïssin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈi.sin/, occidental /a.ɣɾaˈi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

agraïssin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrair.
    [Ells/elles/vostès] agraïssin, agraïssen o agraïren.
# agraïsc
## Català

   * Pronúncia: valencià /a.ɣɾaˈisk/
   * Rimes: -isk

### Verb

agraïsc
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agrair.
    Forma valenciana: [Jo] agraeixo, agraesc, agraeix, agraeixi, agraïsc o agraïxo.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ïsc (3)
* Anagrames: agàrics, agrisca, Garcias, giscarà, graciàs
# agraïsca
## Català

   * Pronúncia: occidental /a.ɣɾaˈis.ka/
   * Rimes: -iska

### Verb

agraïsca
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agrair.
    Forma occidental: [Que jo] agraeixi, agraïsca, agraesqui o agraesca.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agrair.
    Forma occidental: [Que ell/ella/vostè] agraeixi, agraïsca, agraesqui o agraesca.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agrair.
    Forma occidental: [Ell/ella/vostè] agraeixi, agraïsca, agraesqui o agraesca.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ïs·ca (4)
* Anagrama: agraciàs
# agraïsquen
## Català

   * Pronúncia: occidental /a.ɣɾaˈis.ken/
   * Rimes: -isken

### Verb

agraïsquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agrair.
    Forma occidental: [Que ells/elles/vostès] agraeixin, agraïsquen, agraesquin o agraesquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agrair.
    Forma occidental: [Ells/elles/vostès] agraeixin, agraïsquen, agraesquin o agraesquen.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ïs·quen (4)
* Anagrama: agraesquin
# agraïssis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈi.sis/, occidental /a.ɣɾaˈi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

agraïssis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrair.
    [Tu] agraïssis, agraïsses o agraïres.
# agraïsques
## Català

   * Pronúncia: occidental /a.ɣɾaˈis.kes/
   * Rimes: -iskes

### Verb

agraïsques
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agrair.
    Forma occidental: [Que tu] agraeixis, agraïsques, agraesquis o agraesques.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ïs·ques (4)
* Anagrama: agraesquis
# agraïssen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈi.sən/, occidental /a.ɣɾaˈi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

agraïssen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrair.
    [Ells/elles/vostès] agraïssin, agraïssen o agraïren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ïs·sen (4)
* Anagrames: agranessi, aregassin, assignaré, sagnaries
# agraïssi
## Català
### Verb

agraïssi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrair.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrair.
# agraïsses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈi.səs/, occidental /a.ɣɾaˈi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

agraïsses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrair.
    [Tu] agraïssis, agraïsses o agraïres.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ïs·ses (4)
* Anagrames: agrisessa, aregassis
# pharyngium
## Llatí

   * Pronúncia: /faˈrʏŋ.ɡɪ.ʊm/

### Nom

pharyngium
* genitiu plural de pharynx
# pharynxes
## Anglès
### Nom

pharynxes
* forma plural de pharynx
# pharyngis
## Llatí

   * Pronúncia: /faˈrʏŋ.ɡɪs/

### Nom

pharyngis
* genitiu singular de pharynx
# pharyngoscopies
## Anglès
### Nom

pharyngoscopies
* forma plural de pharyngoscopy
# pharyngoscopy
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix pharyngo- i el sufix -scopy.

### Nom

pharyngoscopy ‎(plural pharyngoscopies)
* faringoscòpia

### Vegeu també

* pharyngoscopy. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# pharynx
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈfærɪŋks/

### Nom

pharynx ‎(plural pharynges o pharynxes)
* (anatomia) faringe

### Vegeu també

* pharynx. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Francès

   * Pronúncia: /faˈʁɛ̃ks/

### Nom

pharynx m. ‎(plural pharynx)
* faringe

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfa.rʏŋks/

### Nom

pharynx f. ‎(genitiu pharyngis)
* (Terminologia Anatomica) faringe

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema i) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | pharynx | pharyngēs |
| Vocatiu | pharynx | pharyngēs |
| Acusatiu | pharyngem | pharyngēs |
| Genitiu | pharyngis | pharyngium |
| Datiu | pharyngī | pharyngibus |
| Ablatiu | pharynge | pharyngibus |

### Vegeu també

* pharynx. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# phase de conquête
## Francès
### Nom

phase de conquête f. ‎(plural phases de conquête)
* (rugbi) fase de conquesta

#### Sinònims

* phase statique

### Vegeu també

* phase de conquête. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# pharyngibus
## Llatí

   * Pronúncia: /faˈrʏŋ.ɡɪ.bʊs/

### Nom

pharyngibus
* datiu plural de pharynx
* ablatiu plural de pharynx
# pharyngotomies
## Anglès
### Nom

pharyngotomies
* forma plural de pharyngotomy
# pharyngotomy
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix pharyngo- i el sufix -tomy.

### Nom

pharyngotomy ‎(plural pharyngotomies)
* faringotomia

### Vegeu també

* pharyngotomy. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# peixaters
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ʃəˈtes/ Occidental: nord-occidental /pej.ʃaˈtes/ valencià /pej.ʃaˈteɾs/, /pe.ʃaˈteɾs/
   * Rimes: -e(ɾ)s

### Nom

peixaters m. pl.
* Forma plural de peixater.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pei·xa·ters (3)
* Anagrama: parteixes
# peixava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəˈʃa.βə/, balear /pəˈʃa.və/ Occidental: nord-occidental /pejˈʃa.βa/ valencià /pejˈʃa.va/, /peˈʃa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

peixava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de peixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de peixar.
# peixatera
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ʃəˈte.ɾə/ Occidental: nord-occidental /pej.ʃaˈte.ɾa/ valencià /pej.ʃaˈte.ɾa/, /pe.ʃaˈte.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Nom

peixatera f. ‎(plural peixateres)
* Forma femenina de peixater.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pei·xa·te·ra (4)
# peixateres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ʃəˈte.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /pej.ʃaˈte.ɾes/ valencià /pej.ʃaˈte.ɾes/, /pe.ʃaˈte.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

peixateres f. pl.
* Forma plural de peixatera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pei·xa·te·res (4)
# peixater
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ʃəˈte/ Occidental: nord-occidental /pej.ʃaˈte/ valencià /pej.ʃaˈteɾ/, /pe.ʃaˈteɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De pescater per analogia amb peix.

### Nom

peixater m. ‎(plural peixaters, femení peixatera)
* Persona que ven peix i productes de pesca.

#### Sinònims

* pescater, peixoner, peixcater

#### Traduccions

* Anglès: fishmonger $^{(en)}$, fishman $^{(en)}$
* Castellà: pescadero $^{(es)}$ m.
* Francès: poissonnier $^{(fr)}$ m.
* Italià: pescivendolo $^{(it)}$ m., pesciaiolo $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pei·xa·ter (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# ajagueren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒəˈɣe.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒaˈɣe.ɾen/, valencià /a.d͡ʒaˈɣe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

ajagueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ajeure/ajaure.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajaure.
# ajaguessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒəˈɣe.sis/ Occidental: nord-occidental /a.ʒaˈɣe.sis/, valencià /a.d͡ʒaˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

ajaguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajeure.
# ajaguessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒəˈɣe.sən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒaˈɣe.sen/, valencià /a.d͡ʒaˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

ajaguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajeure/ajaure.
# ajaguessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒəˈɣe.sin/ Occidental: nord-occidental /a.ʒaˈɣe.sin/, valencià /a.d͡ʒaˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

ajaguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajeure.
# ajaguent
## Català
### Verb

ajaguent
* (col·loquial) Gerundi del verb ajeure/ajaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ja·guent (3)
* Anagrama: engatjau
# ajaguera
## Català
### Verb

ajaguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajaure.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajaure.
# ajagues
## Català
### Verb

ajagues
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ajaure.
# ajaguesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒəˈɣe.səs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒaˈɣe.ses/, valencià /a.d͡ʒaˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

ajaguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajeure/ajaure.

### Miscel·lània

* Anagrama: gasejàsseu
# ajagueres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒəˈɣe.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒaˈɣe.ɾes/, valencià /a.d͡ʒaˈɣe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

ajagueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ajeure/ajaure.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajaure.

### Miscel·lània

* Anagrames: gasejareu, gasejàreu
# ajaguessa
## Català
### Verb

ajaguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajaure.
# agostegesses
## Català
### Verb

agostegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agostejar.
# agostegeu
## Català
### Verb

agostegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agostejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agostejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agostejar.
# agostegen
## Català
### Verb

agostegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de agostejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agostejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agostejar.
# agosteges
## Català
### Verb

agosteges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de agostejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agostejar.
# agostegessen
## Català
### Verb

agostegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agostejar.
# agostege
## Català
### Verb

agostege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agostejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agostejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agostejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agostejar.
# agostegessis
## Català
### Verb

agostegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agostejar.
# agoste
## Català
### Verb

agoste
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agostar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agostar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agostar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agostar.

### Miscel·lània

* Anagrames: esgota, esgotà
# agostegessin
## Català
### Verb

agostegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agostejar.
# albirs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈβirs/, occidental /aɫˈbiɾs/
   * Rimes: -iɾs

### Nom

albirs m. pl.
* Forma plural de albir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·birs (2)
* Heterograma de 6 lletres (abilrs)
* Anagrames: abrils, barils, Brasil, brials
# albiràssiu
## Català
### Verb

albiràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb albirar.
# albiràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βiˈɾa.ɾəm/, occidental /aɫ.biˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

albiràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de albirar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb albirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·bi·rà·rem (4)
* Anagrames: embarrila, embarrilà
# albiràssem
## Català
### Verb

albiràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb albirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·bi·ràs·sem (4)
* Anagrama: blasmaries
# albiràsseu
## Català
### Verb

albiràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb albirar.