OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# espillejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.ʎəˈʒa.βəw/ balear /əs.pi.ʎəˈd͡ʒa.vəw/, /əs.pi.ʎəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.pi.ʎeˈʒa.βew/ valencià /es.pi.ʎeˈd͡ʒa.vew/, /es.pi.ʎeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

espillejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de espillejar.
# espillejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.ʎəˈʒa.ɾəm/ balear /əs.pi.ʎəˈd͡ʒa.ɾəm/, /əs.pi.ʎəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /es.pi.ʎeˈʒa.ɾem/, valencià /es.pi.ʎeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

espillejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de espillejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espillejar.
# esborronament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bu.ru.nəˈmen/ balear /əz.bo.ro.nəˈment/, /əz.bu.ru.nəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ez.βo.ro.naˈmen/ valencià /ez.bo.ro.naˈment/, /ez.βo.ro.naˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De esborronar i el sufix -ment.

### Nom

esborronament m. ‎(plural esborronaments)
* Acció i efecte d’esborronar.

#### Traduccions

* Castellà: espeluznamiento $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ro·na·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esborronar-se
## Català
### Verb

esborronar-se
* Forma pronominal de esborronar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esborronares
# esborronaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bu.ru.nəˈɾan/ balear /əz.bo.ro.nəˈɾan/, /əz.bu.ru.nəˈɾan/ Occidental: /ez.bo.ro.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esborronaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esborronar.
# esborronar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bu.ruˈna/ balear /əz.bo.roˈna/, /əz.bu.ruˈna/ Occidental: nord-occidental /ez.βo.roˈna/ valencià /ez.bo.roˈnaɾ/, /ez.βo.roˈna/ Informal: nord-occidental /az.βo.roˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: esborronà
   * Etimologia: Del prefix es- i borró.

### Verb

esborronar trans., pron. ‎(pronominal esborronar-se)
* Contraure la pell posant els pèls de punta per efecte del fred, la por o una emoció intensa.
* horroritzar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esborrono, esborrona, esborronem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* aborronar
* horripilar

#### Derivats

* esborronament

#### Traduccions

* Anglès: stand on end $^{(en)}$
* Castellà: horripilar $^{(es)}$
* Francès: hérisser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ro·nar (4)
* Anagrama: borronares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esborronaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bu.ruˈna.ɾən/ balear /əz.bo.roˈna.ɾən/, /əz.bu.ruˈna.ɾən/ Occidental: /ez.bo.roˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esborronaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esborronar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esborronar.
# esbrossarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾu.səˈɾa/ balear /əz.bɾo.səˈɾa/, /əz.bɾu.səˈɾa/ Occidental: /ez.bɾo.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esbrossarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esbrossar.

### Miscel·lània

* Anagrames: arborasses, arrebossàs
# esbrossaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾu.səˈɾas/ balear /əz.bɾo.səˈɾas/, /əz.bɾu.səˈɾas/ Occidental: /ez.bɾo.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esbrossaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esbrossar.
# esbrossaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾu.səˈɾi.əw/ balear /əz.bɾo.səˈɾi.əw/, /əz.bɾu.səˈɾi.əw/ Occidental: /ez.bɾo.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esbrossaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esbrossar.
# esbrossaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾu.səˈɾi.əs/ balear /əz.bɾo.səˈɾi.əs/, /əz.bɾu.səˈɾi.əs/ Occidental: /ez.bɾo.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esbrossaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esbrossar.

### Miscel·lània

* Anagrama: arrebossessi
# esbrossava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈsa.βə/ balear /əz.bɾoˈsa.və/, /əz.bɾuˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /ez.βɾoˈsa.βa/ valencià /ez.bɾoˈsa.va/, /ez.βɾoˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esbrossava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbrossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esbrossar.
# esbrossaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈsa.βən/ balear /əz.bɾoˈsa.vən/, /əz.bɾuˈsa.vən/ Occidental: nord-occidental /ez.βɾoˈsa.βen/ valencià /ez.bɾoˈsa.ven/, /ez.βɾoˈsa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esbrossaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esbrossar.

### Miscel·lània

* Anagrama: observassen
# escombraràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kum.bɾəˈɾas/ balear /əs.kom.bɾəˈɾas/, /əs.kum.bɾəˈɾas/ Occidental: /es.kom.bɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

escombraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escombrar.
# escombraríveu
## Català
### Verb

escombraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de escombrar.
# escombrassis
## Català
### Verb

escombrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escombrar.
# escombrassen
## Català
### Verb

escombrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·com·bras·sen (4)
* Anagrama: esbroncàssem
# escombrasses
## Català
### Verb

escombrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escombrar.
# escombrassin
## Català
### Verb

escombrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·com·bras·sin (4)
* Anagrama: esbroncàssim
# escombraríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kum.bɾəˈɾi.əw/ balear /əs.kom.bɾəˈɾi.əw/, /əs.kum.bɾəˈɾi.əw/ Occidental: /es.kom.bɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

escombraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de escombrar.
# escombraré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kum.bɾəˈɾe/ balear /əs.kom.bɾəˈɾe/, /əs.kum.bɾəˈɾe/ Occidental: /es.kom.bɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escombraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de escombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·com·bra·ré (4)
* Anagrama: embrocar-se
# espitregades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.tɾəˈɣa.ðəs/, occidental /es.pi.tɾeˈɣa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Adjectiu

espitregades f. pl.
* Forma plural de espitregada.

### Verb

espitregades
* Participi femení plural del verb espitregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tre·ga·des (5)
# espitreg
## Català
### Verb

espitreg
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espitregar.

#### Variants

* espitrego, espitregui

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·treg (3)
# espitraguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.tɾəˈɣe.sim/, occidental /es.pi.tɾaˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

espitraguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitregar.

#### Variants

* espitraguéssem, espitregàssim, espitregàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tra·gués·sim (5)
* Anagrama: impartiguesses
# espitraguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.tɾəˈɣe.səw/, occidental /es.pi.tɾaˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

espitraguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitregar.

#### Variants

* espitraguéssiu, espitregàssiu, espitregàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tra·gués·seu (5)
# espitregada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.tɾəˈɣa.ðə/, occidental /es.pi.tɾeˈɣa.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

espitregada f. ‎(plural espitregades)
* Forma femenina de espitregat.

### Verb

espitregada
* Participi femení singular del verb espitregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tre·ga·da (5)
# espitraguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.tɾəˈɣi/, occidental /es.pi.tɾaˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

espitraguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de espitregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tra·guí (4)
# espitrega
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈtɾɛ.ɣə/, occidental /es.piˈtɾe.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa

### Verb

espitrega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de espitregar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb espitregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tre·ga (4)
* Anagrames: pasteregi, pasteregí, pirateges, pirategés
# espitregam
## Català
### Verb

espitregam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de espitregar.

#### Variants

* espitreguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tre·gam (4)
# espitraguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.tɾəˈɣe.siw/, occidental /es.pi.tɾaˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

espitraguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitregar.

#### Variants

* espitraguésseu, espitregàssiu, espitregàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tra·gués·siu (5)
# escatint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəˈtin/ balear /əs.kəˈtint/, /əs.kəˈtin/ Occidental: nord-occidental /es.kaˈtin/ valencià /es.kaˈtint/, /es.kaˈtin/
   * Rimes: -int

### Verb

escatint
* Gerundi del verb escatir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·tint (3)
* Anagrama: intactes

## Català antic
### Verb

escatint
* gerundi de escatir
# escatir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kəˈti/ Occidental: nord-occidental /es.kaˈti/ valencià /es.kaˈtiɾ/, /es.kaˈti/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Etimologia: Incerta, originalment «escapçar la part sobrera», relacionat amb escatar ‎(«treure l’escata») i l’antic escatmar ‎(«nafrar»), segle XV.

### Verb

escatir trans.
* esporgar (una planta)
* dilucidar
* investigar, esbrinar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: escateixo, escateix, escatim

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·tir (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceirst)
* Anagrames: acretis, citares, cítares, escrita, triseca, trisecà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Català antic
### Verb

escatir
* escapçar la part sobrera
    «Demanat de les senyals del dit falchó, e dix que los lagramés ha esquinsats e és escatit de dues plomes, en la ala dreta, d' una de cudell e l' altre d' agulla e stà blanquet. I altres senyals no li sap.» (No serets tots temps batle, segle XIV)

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# escatiran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.tiˈɾan/, occidental /es.ka.tiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

escatiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de escatir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ti·ran (4)
* Anagrames: cantaires, cantaries, castraien, censatari, tancaries, tascarien
# escatiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈti.ɾən/, occidental /es.kaˈti.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

escatiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escatir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatir.

#### Variants

* [2] escatissin, escatissen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ti·ren (4)
* Anagrames: cartenies, interseca, intersecà, tencaries, trencaies, trescaien

## Català antic
### Verb

escatiren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de escatir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de escatir

#### Variants

* [2] escatissen
# escatires
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈti.ɾəs/, occidental /es.kaˈti.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

escatires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escatir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatir.

#### Variants

* [2] escatissis, escatisses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ti·res (4)
* Anagrama: trescaies

## Català antic
### Verb

escatires
* segona persona singular (tu) del passat de escatir
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de escatir

#### Variants

* [1] escatist
* [2] escatisses
# escatireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.tiˈɾɛw/ balear /əs.kə.tiˈɾəw/, /əs.kə.tiˈɾɛw/ Occidental: /es.ka.tiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escatireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de escatir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ti·reu (4)
* Anagrama: trescàieu
# escatiria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.tiˈɾi.ə/, occidental /es.ka.tiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

escatiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de escatir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escatir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ti·ri·a (5)
# escatira
## Català
### Verb

escatira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatir.

#### Variants

* [1] escatís
* [2] escatís

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ti·ra (4)
* Anagrames: cartesià, tacaries, trescaia

## Català antic
### Verb

escatira
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de escatir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de escatir

#### Variants

* [1] escatís
* [2] escatís
# escatirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.tiˈɾɛm/ balear /əs.kə.tiˈɾəm/, /əs.kə.tiˈɾɛm/ Occidental: /es.ka.tiˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

escatirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de escatir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ti·rem (4)
* Anagrama: trescàiem
# estora
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈto.ɾə/, occidental /esˈto.ɾa/
       Informal: nord-occidental /esˈto.ɾɛ/
   * Rimes: -oɾa
   * Homòfon: astora
   * Etimologia: Del llatí stōrea, segle XIII. Doblet de estor via el francès.

### Nom

estora f. ‎(plural estores)
* Catifa feta d'espart o un altre material semblant, generalment emprada per espolsar les sabates abans d'entrar en una casa.
* Peça tova de material espumós, sovint prima i flexible, que es fa servir com a amortiment o per comoditat en diverses activitats esportives per facilitar la pràctica d'exercicis a terra.
* Sinònim de catifa.
* (botxes) Peça prima de material sintètic, amb perforacions per a col·locar-hi les botxes, que cobreix part del camp de joc en diferents proves d'embotxada.

#### Sinònims

* (peça tova per exercicis a terra) màrfega

#### Traduccions

* Anglès: mat $^{(en)}$
* Castellà: estera $^{(es)}$ f.
* Francès: paillasson $^{(fr)}$ m.
* Italià: stoino $^{(it)}$ m.
* Anglès: mat $^{(en)}$
* Castellà: colchoneta $^{(es)}$ f.
* Francès: tapis $^{(fr)}$ m.
* Italià: stoino $^{(it)}$ m.
* Anglès: mat $^{(en)}$
* Castellà: tapete $^{(es)}$
* Francès: tapis $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·ra (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeorst)
* Anagrames: aortes, astore

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* estora. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# estopéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈpe.siw/ balear /əs.toˈpe.siw/, /əs.tuˈpe.siw/ Occidental: /es.toˈpe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

estopéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estopar.
# estopéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈpe.səm/ balear /əs.toˈpe.səm/, /əs.tuˈpe.səm/ Occidental: /es.toˈpe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

estopéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estopar.
# estopésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈpe.səw/ balear /əs.toˈpe.səw/, /əs.tuˈpe.səw/ Occidental: /es.toˈpe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

estopésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estopar.
# estopés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈpes/ balear /əs.toˈpes/, /əs.tuˈpes/ Occidental: /es.toˈpes/
   * Rimes: -es

### Verb

estopés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estopar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estopar.
# estopéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈpe.sim/ balear /əs.toˈpe.sim/, /əs.tuˈpe.sim/ Occidental: /es.toˈpe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

estopéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·pés·sim (4)
* Anagrames: empostessi, empostisse, optimesses
# esquirriariva
## Català
### Verb

esquirriariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de esquirriar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esquirriar.
# esquirriaràs
## Català
### Verb

esquirriaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esquirriar.
# esquirriaríeu
## Català
### Verb

esquirriaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esquirriar.
# esquirriarives
## Català
### Verb

esquirriarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de esquirriar.
# esquirriaré
## Català
### Verb

esquirriaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esquirriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·quir·ri·a·ré (5)
* Anagrama: riqueraries
# esquirriaries
## Català
### Verb

esquirriaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esquirriar.
# esquirriariven
## Català
### Verb

esquirriariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esquirriar.
# esquirriarà
## Català
### Verb

esquirriarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esquirriar.
# estrenó
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tɾeˈno/, meridional /eh.tɾeˈno/
       Americà: alt /es.t͡s(e)ˈno/, baix /eh.tɾeˈno/
   * Rimes: -o

### Verb

estrenó
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb estrenar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·nó (3)
* Anagrames: enteros, entores, entorés, eternos, noreste, nortees, norteés, rótenes, sorteen, teneros, tenores, tóneres, tornees, torneés, tórnese
# estrenàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾəˈna.βəw/, balear /əs.tɾəˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.tɾeˈna.βew/ valencià /es.tɾeˈna.vew/, /es.tɾeˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

estrenàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estrenar.
# estrenéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈne.sim/, occidental /es.tɾeˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

estrenéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·nés·sim (4)
* Anagrames: estremissen, termenessis, terminesses
# estrení
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈni/, occidental /es.tɾeˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

estrení
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de estrenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·ní (3)
* Anagrames: Ernestí, interès, interés, retines, sentiré, tenir-se, Terensi
# estrenésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈne.səw/, occidental /es.tɾeˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

estrenésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrenar.
# estrenéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈne.siw/, occidental /es.tɾeˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

estrenéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrenar.
# esgüellaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwə.ʎəˈɾan/, occidental /ez.ɣwe.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esgüellaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esgüellar.
# esgüellaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwəˈʎa.ɾən/, occidental /ez.ɣweˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esgüellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esgüellar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgüellar.

#### Variants

* [2] esgüellessin, esgüellessen, esgüellassen
# esgüellares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwəˈʎa.ɾəs/, occidental /ez.ɣweˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esgüellares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esgüellar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgüellar.

#### Variants

* [2] esgüellessis, esgüellesses, esgüellasses
# esgüella
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡwe.ʎə/, occidental /ezˈɣwe.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Verb

esgüella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esgüellar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esgüellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·lla (3)
* Anagrames: al·legues, al·legués, alleuges, alleugés
# esgüellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.ɡwəˈʎa/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣweˈʎa/ valencià /ez.ɣweˈʎaɾ/, /ez.ɣweˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: esgüellà
   * Etimologia: De godall i guilla, dos animals que fan esgüells.

### Verb

esgüellar intr.
* Xisclar el porc, el conill, la rata i altres animals similars.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esgüello, esgüella, esgüellem Vocal rizotònica: /e/

#### Variants

* güellar

#### Traduccions

* Anglès: grunt $^{(en)}$, squeak $^{(en)}$
* Castellà: chillar $^{(es)}$
* Francès: clapir $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·llar (3)
* Anagrames: agulleres, güellares, llaugeres

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esgüellara
## Català
### Verb

esgüellara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgüellar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgüellar.

#### Variants

* [1] esgüellés
* [2] esgüellés

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·lla·ra (4)
* Anagrama: alleugeràs
# escridassar-se
## Català
### Verb

escridassar-se
* Forma pronominal de escridassar.
# escrigam
## Català
### Verb

escrigam
* (col·loquial occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cri·gam (3)
* Heterograma de 8 lletres (acegimrs)
* Anagrames: giscarem, giscàrem
# escrigo
## Català
### Verb

escrigo
* (col·loquial central, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escriure.
# escrictíidos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.kɾikˈti.i.ðos\, meridional \eh.kɾikˈti.i.ðoh\
       Americà: alt /es.k(ɾi)kˈti.i.dos/, baix \eh.kɾikˈti.i.ðoh\, austral \eh.kɾikˈti.i.ðos\
   * Rimes: -iidos

### Nom

escrictíidos m. pl.
* escríctids

### Vegeu també

* escrictíidos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escrigos
## Català
### Verb

escrigos
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escriure.
# escridar-se
## Català
### Verb

escridar-se
* Forma pronominal de escridar.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# escriga
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɾi.ɣə/, occidental /esˈkɾi.ɣa/
   * Rimes: -iɡa

### Verb

escriga
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escriure.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escriure.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cri·ga (3)
* Heterograma de 7 lletres (acegirs)
* Anagrames: caregis, Garcies, giscaré, gracies, graciés, gràcies