OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# bul
## Romaní

   * Etimologia: Del sànscrit बुलि ‎(buli, «vagina, anus»).

### Nom

bul f. ‎(plural bulă)
* cul

#### Sinònims

* palutni, xintali, xindi

#### Derivats

* bulă ‎(«anal»)
* bulări ‎(«homosexual»)

#### Descendents

* Caló català: bul
* Francès: boule
* Hongarès: bula
# bukatu
## Basc
### Verb

bukatu
* acabar, finalitzar
# bukhårsdjur
## Suec

   * Etimologia: De buk ‎(«ventre, abdomen»), hår ‎(«pel») i djur ‎(«animal»), calc del llatí científic gastrotrichum, com també el noruec bokmål bukhårsdyr i, amb composició diferent, l'alemany Bauchhärling i el neerlandès buikharig.

### Nom

bukhårsdjur n.
* (biologia) gastròtric

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Indefinit | Definit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu | bukhårsdjur | bukhårsdjuret | bukhårsdjur | bukhårsdjuren |
| Genitiu | bukhårsdjurs | bukhårsdjurets | bukhårsdjurs | bukhårsdjurens |
# bukvalan
## Serbocroat

   * Pronúncia: /'bukʋa:lan/
   * Etimologia: De buki.

### Adjectiu

bukvalan ‎(femení bukvalna, neutre bukvalno)
* literal
    To je jedno od bukvalnih značenja reči.Eixe és un dels significats literals de la paraula.

#### Declinació

Declinació de bukvalan :
| singular | masculí | femení | neutre |
| nominatiu | bukvalan | bukvalna | bukvalno |
| vocatiu | bukvalan | bukvalna | bukvalno |
| acusatiu | bukvalnog(a) | bukvalnu | bukvalno |
| genitiu | bukvalnog(a) | bukvalne | bukvalnog(a) |
| datiu | bukvalnom(e/u) | bukvalnoj | bukvalnom(e/u) |
| locatiu | bukvalnom(e/u) | bukvalnoj | bukvalnom(e/u) |
| instrumental | bukvalnim | bukvalnom | bukvalnim |
| plural | masculí | femení | neutre |
| nominatiu | bukvalni | bukvalne | bukvalna |
| vocatiu | bukvalni | bukvalne | bukvalna |
| acusatiu | bukvalne | bukvalne | bukvalna |
| genitiu | bukvalnih | bukvalnih | bukvalnih |
| datiu | bukvalnim(a) | bukvalnim(a) | bukvalnim(a) |
| locatiu | bukvalnim(a) | bukvalnim(a) | bukvalnim(a) |
| instrumental | bukvalnim(a) | bukvalnim(a) | bukvalnim(a) |

#### Derivats

* bukvalno
# bukvalno
## Serbocroat

   * Pronúncia: /'bukʋaːlno/
   * Etimologia: De bukvalan.

### Adverbi

bukvalno ‎(alfabet ciríl·lic буквално)
* literalment
    Hoćete da kažete da on bukvalno živi u vašoj kući?Voleu dir que viu literalment a ca-vostra?
* i tant, és clar, oi, i tant
    U pravu si? Bukvalno!Tens raó? És clar que sí!
# brollés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾuˈʎes/ balear /bɾoˈʎes/, /bɾuˈʎes/ Occidental: /bɾoˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

brollés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb brollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb brollar.

#### Variants

* [1] brollàs, brollara
* [2] brollàs, brollara

### Miscel·lània

* Anagrama: rebolls
# brolléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾuˈʎe.səm/ balear /bɾoˈʎe.səm/, /bɾuˈʎe.səm/ Occidental: /bɾoˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

brolléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb brollar.

#### Variants

* brolléssim, brollàssim, brollàssem, brollàrem
# brollésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾuˈʎe.səw/ balear /bɾoˈʎe.səw/, /bɾuˈʎe.səw/ Occidental: /bɾoˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

brollésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb brollar.

#### Variants

* brolléssiu, brollàssiu, brollàsseu, brollàreu
# brollé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /bɾoˈʎe/, meridional /bɾoˈʝe/
       Americà: /bɾoˈʝe/, austral \bɾoˈʒe\
   * Rimes: -e

### Verb

brollé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb brollar
# brolléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾuˈʎe.sim/ balear /bɾoˈʎe.sim/, /bɾuˈʎe.sim/ Occidental: /bɾoˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

brolléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb brollar.

#### Variants

* brolléssem, brollàssim, brollàssem, brollàrem
# brolléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾuˈʎe.siw/ balear /bɾoˈʎe.siw/, /bɾuˈʎe.siw/ Occidental: /bɾoˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

brolléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb brollar.

#### Variants

* brollésseu, brollàssiu, brollàsseu, brollàreu
# brollí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾuˈʎi/ balear /bɾoˈʎi/, /bɾuˈʎi/ Occidental: /bɾoˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

brollí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de brollar.

### Miscel·lània

* Anagrames: bollir, brillo
# brollàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾuˈʎa.βəw/ balear /bɾoˈʎa.vəw/, /bɾuˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /bɾoˈʎa.βew/ valencià /bɾoˈʎa.vew/, /bɾoˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

brollàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de brollar.
# caeres
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈe.ɾəs/, occidental /kaˈe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

caeres f. pl.
* Forma plural de caera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·e·res (3)
* Anagrames: aceres, acerés, secaré
# caerimoniae
## Llatí

   * Pronúncia: /kaj.rɪˈmoː.nɪ.aj/

### Nom

caerimōniae
* nominatiu plural de caerimōnia
* vocatiu plural de caerimōnia
* genitiu singular de caerimōnia
* datiu singular de caerimōnia
# caerimoniam
## Llatí

   * Pronúncia: /kaj.rɪˈmoː.nɪ.am/

### Nom

caerimōniam
* acusatiu singular de caerimōnia
# caerimonias
## Llatí

   * Pronúncia: /kaj.rɪˈmoː.nɪ.aːs/

### Nom

caerimōniās
* acusatiu plural de caerimōnia
# caerula
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkaj.rʊ.la/, /ˈkaj.rʊ.laː/

### Adjectiu

caerula
* nominatiu femení singular de caerulus
* nominatiu neutre plural de caerulus
* vocatiu femení singular de caerulus
* vocatiu neutre plural de caerulus
* acusatiu neutre plural de caerulus
caerulā
* ablatiu femení singular de caerulus
# caerimoniis
## Llatí

   * Pronúncia: /kaj.rɪˈmoː.nɪ.iːs/

### Nom

caerimōniīs
* datiu plural de caerimōnia
* ablatiu plural de caerimōnia
# caera
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈe.ɾə/, occidental /kaˈe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Nom

caera f. ‎(plural caeres)
* (mallorquí) Forma alternativa de casera ‎(«rusc»).

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·e·ra (3)
* Anagrames: acare, acera, acerà

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# caerimonia
## Llatí

   * Pronúncia: /kaj.rɪˈmoː.nɪ.a/
   * Etimologia: Segons l'etimologia acceptada pels romans: de procedència etrusca, format per Caere (nom d'una ciutat etrusca famosa pels rituals sagrats que s'hi feien) i el sufix monia (qualitat d'abstracte). Segons etimòlegs moderns: procedent de l'arrel indoeuropea kʷer- («fer»), que hauria donat lloc a un adjectiu en llatí caerus («so»).

### Nom

caerimōnia f. ‎(genitiu caerimōniae)
* Ritual sagrat
* cerimònia
* reverència

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | caerimōnia | caerimōniae |
| Vocatiu | caerimōnia | caerimōniae |
| Acusatiu | caerimōniam | caerimōniās |
| Genitiu | caerimōniae | caerimōniārum |
| Datiu | caerimōniae | caerimōniīs |
| Ablatiu | caerimōniā | caerimōniīs |

#### Derivats

* caerimōniālis
* caerimōnior
* caerimōniōsus

### Vegeu també

* ↑ Michiel de Vaan , Etymological Dictionary of Latin and the other Italic Languages, Leiden, Boston, ed. Brill Academic Publishers, 2008, p. 81
# caerimoniarum
## Llatí

   * Pronúncia: /kaj.rɪ.moː.nɪˈaː.rʊm/

### Nom

caerimōniārum
* genitiu plural de caerimōnia
# caerse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /kaˈeɾ.se/
       Americà: alt /kaˈeɾ.s(e)/, baix /kaˈeɾ.se/
   * Rimes: -eɾse

### Verb

caerse intr. pron. ‎(present me caigo, passat me caí, futur me caeré)
* forma pronominal de caer
* (rugbi) deixar-se caure

### Vegeu també

* caerse. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# caragoleguéssou
## Català
### Verb

caragoleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb caragolar.

#### Variants

* caragoléssiu, caragolésseu, caragolàssiu, caragolàsseu, caragolàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·le·gués·sou (6)
# caragolessa
## Català
### Verb

caragolessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb caragolar.

#### Variants

* caragolessi, caragoleguessa, caragolés, caragolàs, caragolara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·les·sa (5)
# caragolessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.ɣuˈɫe.sin/ balear /kə.ɾə.ɣoˈɫe.sin/, /kə.ɾə.ɣuˈɫe.sin/ Occidental: /ka.ɾa.ɣoˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

caragolessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb caragolar.

#### Variants

* caragoleguessen, caragolessen, caragolassin, caragolassen, caragolaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·les·sin (5)
# caragoles
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾəˈɣɔ.ɫəs/, occidental /ka.ɾaˈɣɔ.ɫes/
   * Rimes: -ɔles

### Nom

caragoles f. pl.
* Forma plural de caragola.

### Verb

caragoles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de caragolar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb caragolar.

#### Variants

* [1] cargoles
* [2] cargoles, caragolis, caragolos

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·les (4)
# caragolesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.ɣuˈɫe.səs/ balear /kə.ɾə.ɣoˈɫe.səs/, /kə.ɾə.ɣuˈɫe.səs/ Occidental: /ka.ɾa.ɣoˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

caragolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb caragolar.

#### Variants

* caragoleguesses, caragolessis, caragolassis, caragolasses, caragolares

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·les·ses (5)
# caragolessi
## Català
### Verb

caragolessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb caragolar.

#### Variants

* caragolessa, caragoleguessa, caragolés, caragolàs, caragolara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·les·si (5)
# caragolessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.ɣuˈɫe.sis/ balear /kə.ɾə.ɣoˈɫe.sis/, /kə.ɾə.ɣuˈɫe.sis/ Occidental: /ka.ɾa.ɣoˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

caragolessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb caragolar.

#### Variants

* caragoleguesses, caragolesses, caragolassis, caragolasses, caragolares

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·les·sis (5)
# caragolem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.ɣuˈɫɛm/ balear /kə.ɾə.ɣoˈɫəm/, /kə.ɾə.ɣuˈɫɛm/ Occidental: /ka.ɾa.ɣoˈɫem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

caragolem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de caragolar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb caragolar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb caragolar.

#### Variants

* [1] caragolam
* [2] caragoleguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·lem (4)
# caragolen
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾəˈɣɔ.ɫən/, occidental /ka.ɾaˈɣɔ.ɫen/
   * Rimes: -ɔlen

### Verb

caragolen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de caragolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb caragolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb caragolar.

#### Variants

* [2] caragolin
* [3] caragolin

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·len (4)
# caragolessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.ɣuˈɫe.sən/ balear /kə.ɾə.ɣoˈɫe.sən/, /kə.ɾə.ɣuˈɫe.sən/ Occidental: /ka.ɾa.ɣoˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

caragolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb caragolar.

#### Variants

* caragoleguessen, caragolessin, caragolassin, caragolassen, caragolaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·les·sen (5)
# calva
## Castellà

   * Pronúncia: \ˈkal.βa\
   * Rimes: -alba

### Adjectiu

calva f. ‎(plural calvas)
* forma femenina de calvo

### Nom

calva f. ‎(plural calvas)
* calba, part del cap sense cabell
* forma femenina de calvo

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·va (2)
* Anagrames: clava, clavá

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkaɫ.wa/, /ˈkaɫ.waː/

### Adjectiu

calva
* nominatiu femení singular de calvus
* nominatiu neutre plural de calvus
* vocatiu femení singular de calvus
* vocatiu neutre plural de calvus
* acusatiu neutre plural de calvus
calvā
* ablatiu femení singular de calvus
# calup
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɫup/, occidental /kaˈɫup/
   * Rimes: -up

### Nom

calup m. ‎(plural calups)
* llissa morruda

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lup (2)
* Anagrama: culpa

### Vegeu també

* calup. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# calunniosamente
## Italià

   * Pronúncia: /ka.lunˌnjo.saˈmen.te/
   * Etimologia: De calunnioso i el sufix -mente.

### Adverbi

calunniosamente
* calumniosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lun·nio·sa·mén·te (6)
# calungues negres
## Català
### Nom

calungues negres f. pl.
* Forma plural de calunga negra.
# calurosa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ka.luˈɾo.sa/
       Americà: alt /ka.luˈɾo.s(a)/, baix /ka.luˈɾo.sa/
   * Rimes: -osa

### Adjectiu

calurosa f. ‎(plural calurosas)
* forma femenina de caluroso
# calurosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ka.luˌɾo.saˈmen.te/
       Americà: alt /ka.luˌɾo.saˈmen.t(e)/, baix /ka.luˌɾo.saˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De caluroso i el sufix -mente.

### Adverbi

calurosamente
* calorosament

#### Sinònims

* calorosamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lu·ro·sa·men·te (6)
# calurosas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ka.luˈɾo.sas/, meridional /ka.luˈɾo.sah/
       Americà: alt /ka.luˈɾo.s(a)s/, baix /ka.luˈɾo.sah/, austral /ka.luˈɾo.sas/
   * Rimes: -osas

### Adjectiu

calurosas f. pl.
* forma plural de calurosa
# caluroso
## Castellà

   * Etimologia: Vegeu calura i -oso. Comparable al català calorós i al francès chaleureux.

### Adjectiu

caluroso m. ‎(femení calurosa, plural masculí calurosos, plural femení calurosas)
* Calorós
    Es verano, un verano no muy caluroso. — És estiu, un estiu no gaire calorós.

#### Derivats

* calurosamente

#### Relacionats

* calor

#### Sinònims

* caloroso, variant

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lu·ro·so (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre caluroso
* ↑ Espinosa, Albert. El mundo amarillo, 2010. Grijalbo, 2008.
* ↑ Jolis Olivé, Anna (trad.). El món groc, 2011. Rosa dels Vents, 2008. ISBN 978-84-01-38755-5.
# calurosos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ka.luˈɾo.sos/, meridional /ka.luˈɾo.soh/
       Americà: alt /ka.luˈɾo.s(o)s/, baix /ka.luˈɾo.soh/, austral /ka.luˈɾo.sos/
   * Rimes: -osos

### Adjectiu

calurosos m. pl.
* forma plural de caluroso
# brugolava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾu.ɣuˈɫa.βə/ balear /bɾu.ɣoˈɫa.və/, /bɾu.ɣuˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /bɾu.ɣoˈɫa.βa/ valencià /bɾu.ɣoˈɫa.va/, /bɾu.ɣoˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

brugolava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de brugolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de brugolar.
# brugolaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾu.ɣuˈɫa.βən/ balear /bɾu.ɣoˈɫa.vən/, /bɾu.ɣuˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /bɾu.ɣoˈɫa.βen/ valencià /bɾu.ɣoˈɫa.ven/, /bɾu.ɣoˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

brugolaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de brugolar.
# brugolaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾu.ɣuˈɫa.βəs/ balear /bɾu.ɣoˈɫa.vəs/, /bɾu.ɣuˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /bɾu.ɣoˈɫa.βes/ valencià /bɾu.ɣoˈɫa.ves/, /bɾu.ɣoˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

brugolaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de brugolar.
# brugole
## Català
### Verb

brugole
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb brugolar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb brugolar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb brugolar.

### Miscel·lània

* Anagrama: bloguer
# brugoles
## Català

   * Pronúncia: oriental /bɾuˈɣɔ.ɫəs/, occidental /bɾuˈɣɔ.ɫes/
   * Rimes: -ɔles

### Verb

brugoles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de brugolar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb brugolar.

### Miscel·lània

* Anagrama: bloguers
# brugolesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾu.ɣuˈɫe.səs/ balear /bɾu.ɣoˈɫe.səs/, /bɾu.ɣuˈɫe.səs/ Occidental: /bɾu.ɣoˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

brugolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb brugolar.
# brugoleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾu.ɣuˈɫɛw/ balear /bɾu.ɣoˈɫəw/, /bɾu.ɣuˈɫɛw/ Occidental: /bɾu.ɣoˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

brugoleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de brugolar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb brugolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb brugolar.
# brugolen
## Català

   * Pronúncia: oriental /bɾuˈɣɔ.ɫən/, occidental /bɾuˈɣɔ.ɫen/
   * Rimes: -ɔlen

### Verb

brugolen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de brugolar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb brugolar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb brugolar.
# brugolessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾu.ɣuˈɫe.sən/ balear /bɾu.ɣoˈɫe.sən/, /bɾu.ɣuˈɫe.sən/ Occidental: /bɾu.ɣoˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

brugolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb brugolar.
# carbonam
## Català
### Verb

carbonam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de carbonar.

#### Variants

* carbonem

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bo·nam (3)
# carbon dioxide
## Anglès
### Nom

carbon dioxide ‎(incomptable)
* diòxid de carboni

#### Sinònims

* E290, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* carbon dioxide. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# carbon disulfide
## Anglès
### Nom

carbon disulfide ‎(incomptable)
* disulfur de carboni

### Vegeu també

* carbon disulfide. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# carbon tetrachloride
## Anglès
### Nom

carbon tetrachloride ‎(incomptable)
* tetraclorur de carboni

### Vegeu també

* carbon tetrachloride. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# carbonant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kər.buˈnan/ balear /kəɾ.boˈnant/, /kər.buˈnan/ Occidental: nord-occidental /kar.βoˈnan/ valencià /kaɾ.boˈnant/, /kaɾ.βoˈnan/
   * Rimes: -ant

### Verb

carbonant
* Gerundi del verb carbonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bo·nant (3)
# caixades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kəˈʃa.ðəs/ Occidental: nord-occidental /kajˈʃa.ðes/ valencià /kajˈʃa.ðes/, /kaˈʃa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

caixades f. pl.
* Forma plural de caixada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cai·xa·des (3)
# caixes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈka.ʃəs/ Occidental: nord-occidental /ˈkaj.ʃes/ valencià /ˈkaj.ʃes/, /ˈka.ʃes/
   * Rimes: -ajʃes

### Nom

caixes f. pl.
* Forma plural de caixa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cai·xes (2)
* Heterograma de 6 lletres (aceisx)
* Anagrama: aixecs
# caixes clares
## Català
### Nom

caixes clares f. pl.
* Forma plural de caixa clara.
# caixada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kəˈʃa.ðə/ Occidental: nord-occidental /kajˈʃa.ða/ valencià /kajˈʃa.ða/, /kaˈʃa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Homòfon: queixada
   * Etimologia: De caixa i el sufix -ada.

### Nom

caixada f. ‎(plural caixades)
* Contingut d’una caixa plena.
* (mallorquí) nuviatge, aixovar

### Miscel·lània

* Síl·labes: cai·xa·da (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# caixabanc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌka.ʃəˈβaŋ/, balear /ˌka.ʃəˈbaŋk/ Occidental: nord-occidental /ˌkaj.ʃaˈβaŋ/ valencià /ˌkaj.ʃaˈbaŋk/, /ˌka.ʃaˈβaŋ/
   * Rimes: -aŋk
   * Etimologia: De caixa i banc, segle XIX.

### Nom

caixabanc m. ‎(plural caixabancs)
* Banc format per una caixa on el seient és la tapa.

#### Sinònims

* arquibanc, banc, bancal

#### Traduccions

* Anglès: settle $^{(en)}$, bench chest $^{(en)}$
* Castellà: arquibanco $^{(es)}$ m.
* Francès: banc-coffre $^{(fr)}$
* Italià: cassapanca $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cai·xa·banc (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# carbonitrurin
## Català
### Verb

carbonitrurin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb carbonitrurar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb carbonitrurar.

#### Variants

* [1] carbonitruren
* [2] carbonitruren

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bo·ni·tru·rin (5)
# carbonitruris
## Català
### Verb

carbonitruris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb carbonitrurar.

#### Variants

* carbonitrures

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bo·ni·tru·ris (5)
# carbonitruràrem
## Català
### Verb

carbonitruràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de carbonitrurar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carbonitrurar.

#### Variants

* [2] carbonitruréssim, carbonitruréssem, carbonitruràssim, carbonitruràssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bo·ni·tru·rà·rem (6)
# carbonitruràreu
## Català
### Verb

carbonitruràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de carbonitrurar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb carbonitrurar.

#### Variants

* [2] carbonitruréssiu, carbonitrurésseu, carbonitruràssiu, carbonitruràsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bo·ni·tru·rà·reu (6)
# carbonitruràs
## Català
### Verb

carbonitruràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb carbonitrurar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb carbonitrurar.

#### Variants

* [1] carbonitrurés, carbonitrurara
* [2] carbonitrurés, carbonitrurara

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bo·ni·tru·ràs (5)
# carbonitruràssim
## Català
### Verb

carbonitruràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carbonitrurar.

#### Variants

* carbonitruréssim, carbonitruréssem, carbonitruràssem, carbonitruràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bo·ni·tru·ràs·sim (6)
# carbonitruràsseu
## Català
### Verb

carbonitruràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb carbonitrurar.

#### Variants

* carbonitruréssiu, carbonitrurésseu, carbonitruràssiu, carbonitruràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bo·ni·tru·ràs·seu (6)
# carbonitruro
## Català
### Verb

carbonitruro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de carbonitrurar.

#### Variants

* carbonitrure, carbonitrur

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bo·ni·tru·ro (5)
# carbonitrurà
## Català
### Verb

carbonitrurà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de carbonitrurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bo·ni·tru·rà (5)
# carbonitruràssem
## Català
### Verb

carbonitruràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carbonitrurar.

#### Variants

* carbonitruréssim, carbonitruréssem, carbonitruràssim, carbonitruràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bo·ni·tru·ràs·sem (6)