OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# expandiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əks.pən.diˈɾas/, occidental /eks.pan.diˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

expandiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de expandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pan·di·ràs (4)

## Català antic
### Verb

expandiràs
* segona persona singular (tu) del futur de expandir
# expandirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əks.pən.diˈɾi.ən/, occidental /eks.pan.diˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

expandirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de expandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pan·di·ri·en (5)

## Català antic
### Verb

expandirien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de expandir
# expandiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əks.pən.diˈɾi.əs/, occidental /eks.pan.diˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

expandiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de expandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pan·di·ri·es (5)

## Català antic
### Verb

expandiries
* segona persona singular (tu) del condicional de expandir
# expandiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əks.pən.diˈɾe/, occidental /eks.pan.diˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

expandiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de expandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pan·di·ré (4)

## Català antic
### Verb

expandiré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de expandir
# expandiríets
## Català antic
### Verb

expandiríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de expandir

#### Variants

* expandiríeu
# expandiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əks.pən.diˈɾi.əw/, occidental /eks.pan.diˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

expandiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de expandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pan·di·rí·eu (5)

## Català antic
### Verb

expandiríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de expandir

#### Variants

* expandiríets
# estropellen
## Català
### Verb

estropellen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de estropellar.
# estropellessen
## Català
### Verb

estropellessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estropellar.

#### Variants

* estropellessin
# estropellesses
## Català
### Verb

estropellesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estropellar.

#### Variants

* estropellessis
# estropellessin
## Català
### Verb

estropellessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estropellar.

#### Variants

* estropellessen
# estropellava
## Català
### Verb

estropellava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estropellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estropellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: atropellaves
# estropellaven
## Català
### Verb

estropellaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de estropellar.
# estropellaves
## Català
### Verb

estropellaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de estropellar.
# estropelles
## Català
### Verb

estropelles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de estropellar.
# exenta
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ekˈsen.ta/, meridional \ekˈseŋ.ta\
       Americà: alt /ekˈsen.t(a)/, baix \ekˈseŋ.ta\, austral /ekˈsen.ta/
   * Rimes: -enta

### Adjectiu

exenta f. ‎(plural exentas)
* forma femenina de exento

### Verb

exenta
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb exentar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb exentar

#### Variants

* [2]: (voseo) exentá

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xen·ta (3)
# exempt
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɡˈzemt/, occidental /eɡˈzemt/
   * Etimologia: Del llatí exemptus, participi de eximĕre.

### Adjectiu

exempt m. ‎(femení exempta, plural masculí exempts, plural femení exemptes)
* Que, de forma excepcional, no té l'obligació que li pertocaria.

#### Traduccions

* Anglès: exempt $^{(en)}$
* Castellà: exento $^{(es)}$
* Francès: exempt $^{(fr)}$
* Italià: esente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xempt (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /ɪɡˈzɛmpt/, /ɛɡˈzɛm(p)t/ àudio (EUA)

### Adjectiu

exempt ‎(no comparable)
* exempt
    Exempt from ... ― Exempt de ...
# esquecer
## Gallec
### Verb

esquecer
* oblidar

## Portuguès
### Verb

esquecer
* oblidar
# esqueies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈkɛ.jəs/ balear /əsˈkə.jəs/, /əsˈkɛ.jəs/ Occidental: /esˈke.jes/
   * Rimes: -ɛjes

### Verb

esqueies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escaure.

#### Variants

* escaieves
# esqueim
## Català
### Verb

esqueim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escaure.

#### Variants

* escaiem, escaem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·queim (2)
* Anagrames: èmiques, esquiem
# esquei
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɛj/, occidental /esˈkej/
   * Rimes: -ɛj

### Nom

esquei m. ‎(plural esqueis)
* Massa rocosa plena de fissures, irregularitats i arestes cantelludes.

#### Traduccions

* Anglès: ridge $^{(en)}$
* Castellà: cresta $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·quei (2)
* Anagrames: esquie, queies

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# esqueien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈkɛ.jən/ balear /əsˈkə.jən/, /əsˈkɛ.jən/ Occidental: /esˈke.jen/
   * Rimes: -ɛjen

### Verb

esqueien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escaure.

#### Variants

* escaieven
# esqueis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈkɛjs/ balear /əsˈkəjs/, /əsˈkɛjs/ Occidental: /esˈkejs/
   * Rimes: -ɛjs

### Nom

esqueis m. pl.
* Forma plural de esquei.

### Verb

esqueis
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escaure.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escaure.

#### Variants

* [1] escaieu, escaeu
* [2] escaieu, escaeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·queis (2)
* Anagrames: esquies, esquiés, sèquies, séquies
# esqueia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈkɛ.jə/ balear /əsˈkə.jə/, /əsˈkɛ.jə/ Occidental: /esˈke.ja/
   * Rimes: -ɛja

### Verb

esqueia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escaure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escaure.

#### Variants

* [1] escaieva
* [2] escaieva
# esqueix
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkeʃ/, occidental /esˈkejʃ/
       Informal: occidental /asˈkejʃ/
   * Rimes: -ejʃ
   * Etimologia: De esqueixar, segle XV.

### Nom

esqueix m. ‎(plural esqueixos)
* Ruptura de la branca que se'n porta part de l'escorça, i fins del tronc a la qual està agafada.
* Brot que s'arrenca del tronc o de la cama principal d'una planta, per replantar-la i fer noves arrels.
* Estrip de la roba.
* esquinç
* Sèrie de televisió, film, sagues, videojocs, etc. basada en una anterior; sèrie derivada.

#### Variants

* (arcaismes) Esquex, esquéix, esquèx

#### Traduccions

* Castellà: desgajadura $^{(es)}$
* Castellà: esqueje $^{(es)}$, vástago $^{(es)}$, gancho $^{(es)}$, cogollo $^{(es)}$
* Francès: jet $^{(fr)}$, rejeton $^{(fr)}$
* Italià: germoglio $^{(it)}$, rampollo $^{(it)}$, bracco $^{(it)}$
* Llatí: surculus $^{(la)}$
* Castellà: rasgón $^{(es)}$, esgarro $^{(es)}$, desgarrón $^{(es)}$

### Verb

esqueix
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esqueixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·queix (2)
* Anagrames: queixes, xeiques

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# esvaïsques
## Català
### Verb

esvaïsques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esvair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ïs·ques (4)
* Anagrama: esvaesquis
# esvaïsquen
## Català
### Verb

esvaïsquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esvair.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esvair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ïs·quen (4)
* Anagrames: envaesquis, envaïsques, esvaesquin, esvanesqui
# esvaïsses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəˈi.səs/, balear /əz.vəˈi.səs/ Occidental: nord-occidental /ez.βaˈi.ses/ valencià /ez.vaˈi.ses/, /ez.βaˈi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

esvaïsses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esvair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ïs·ses (4)
* Anagrames: avesessis, avisesses
# esvaït
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəˈit/, balear /əz.vəˈit/ Occidental: nord-occidental /ez.βaˈit/ valencià /ez.vaˈit/, /ez.βaˈit/
   * Rimes: -it

### Verb

esvaït
* Participi masculí singular del verb esvair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ït (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeistv)
* Anagrames: estavi, evitàs, tesavi, vestia
# esvaïsca
## Català
### Verb

esvaïsca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esvair.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esvair.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esvair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ïs·ca (4)
* Anagrama: saciaves
# esvaïssi
## Català
### Verb

esvaïssi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esvair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ïs·si (4)
* Anagrames: aviessis, avisessi
# esvaïssis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəˈi.sis/, balear /əz.vəˈi.sis/ Occidental: nord-occidental /ez.βaˈi.sis/ valencià /ez.vaˈi.sis/, /ez.βaˈi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

esvaïssis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esvair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ïs·sis (4)
* Anagrama: avisessis
# esvaïssen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəˈi.sən/, balear /əz.vəˈi.sən/ Occidental: nord-occidental /ez.βaˈi.sen/ valencià /ez.vaˈi.sen/, /ez.βaˈi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

esvaïssen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esvair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ïs·sen (4)
* Anagrames: avesessin, avinesses, avisessen, envaïsses, enviasses
# esvaïssin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəˈi.sin/, balear /əz.vəˈi.sin/ Occidental: nord-occidental /ez.βaˈi.sin/ valencià /ez.vaˈi.sin/, /ez.βaˈi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

esvaïssin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esvair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ïs·sin (4)
* Anagrames: avinessis, avisessin, envaïssis, enviassis, esvanissi
# facili
## Italià

   * Pronúncia: /ˈfaː.t͡ʃi.li/

### Adjectiu

facili inv. pl.
* forma plural de facile

### Miscel·lània

* Síl·labes: fà·ci·li (3)
# faciem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfa.kɪ.ɛm/

### Nom

faciem
* acusatiu singular de faciēs
# facilidades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \fa.θi.liˈða.ðes\, meridional \fa.θi.liˈða.ðeh\
       Americà: alt /fa.si.liˈda.d(e)s/, baix \fa.si.liˈða.ðeh\, austral \fa.si.liˈða.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

facilidades f. pl.
* forma plural de facilidad
# facies
## Anglès
### Nom

facies ‎(incomptable)
* fàcies

### Vegeu també

* facies. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈfa.θjes/, meridional /ˈfa.θjeh/
       Americà: alt /ˈfa.s(je)s/, baix /ˈfa.sjeh/, austral /ˈfa.sjes/
   * Rimes: -aθjes

### Nom

facies f. ‎(plural invariable)
* fàcies

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·cies (2)
* Heterograma de 6 lletres (acefis)

### Vegeu també

* facies. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfa.kɪ.eːs/

### Nom

faciēs f. ‎(genitiu faciēī)
* (Terminologia Anatomica) cara
* aparença

#### Declinació

5a declinació -es, -eī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | faciēs | faciēs |
| Vocatiu | faciēs | faciēs |
| Acusatiu | faciem | faciēs |
| Genitiu | faciēī | - |
| Datiu | faciēī | - |
| Ablatiu | faciē | - |

### Vegeu també

* facies. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# faciles
## Francès

   * Homòfon: facile

### Adjectiu

faciles inv. pl.
* forma plural de facile

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·ciles (2)
* Heterograma de 7 lletres (acefils)
# facilitat
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.si.ɫiˈtat/, occidental /fa.si.ɫiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

facilitat f. ‎(plural facilitats)
* Qualitat d'allò que és fàcil.
    La facilitat de fer una trucada.
* Habilitat per fer alguna cosa correctament sense esforços.
    Tenia facilitat per parlar en públic.
* Element que facilitar fer alguna cosa.
    El banc donava facilitats per a pagar a terminis.

#### Traduccions

* Anglès: ease $^{(en)}$, facility $^{(en)}$
* Castellà: facilidad $^{(es)}$ f.
* Francès: facilité $^{(fr)}$ f.

#### Falsos amics

* Anglès: facilities ‎(«instal·lacions»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·ci·li·tat (4)
* Anagrama: altificat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# facile
## Francès

   * Pronúncia: /faˈsil/
   * Etimologia: Del llatí facilis.

### Adjectiu

facile inv. ‎(plural faciles)
* fàcil

#### Antònims

* difficile

### Interjecció

facile !
* (pilota basca) lliure

### Vegeu també

* facile. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].

## Italià

   * Pronúncia: /ˈfaː.t͡ʃi.le/
   * Etimologia: Del llatí facilis.

### Adjectiu

facile inv. ‎(plural facili)
* fàcil

#### Antònims

* difficile

### Miscel·lània

* Síl·labes: fà·ci·le (3)
* Heterograma de 6 lletres (acefil)
# facilidad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \fa.θi.liˈðað\, meridional \fa.θi.liˈða(ð)\
       Americà: alt /f(a).si.liˈdad/, baix \fa.si.liˈðað\, austral \fa.si.liˈðad\
   * Rimes: -ad

### Nom

facilidad f. ‎(plural facilidades)
* facilitat

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·ci·li·dad (4)
# estaqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.təˈkes/, occidental /es.taˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

estaqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estacar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·qués (3)
* Anagrames: aquestes, asteques
# estaquirots
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tə.kiˈɾɔts/, occidental /es.ta.kiˈɾɔts/
   * Rimes: -ɔts

### Nom

estaquirots m. pl.
* Forma plural de estaquirot.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·qui·rots (4)
# estar-se
## Català
### Verb

estar-se
* Forma pronominal de estar.

### Miscel·lània

* Anagrames: arestes, estares, estesar, retessa, tesares
# estar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈta/, balear /əsˈta/ alguerès /asˈta/ Occidental: nord-occidental /esˈta/ valencià /esˈtaɾ/, /esˈta/ Informal: nord-occidental /asˈta/, valencià /asˈtaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: està
   * Etimologia: Del llatí stare ‎(«estar dret»), segle XII.

### Verb

estar intr., pron., trans. ‎(pronominal estar-se)
* Ser-hi en un assumpte.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: estic, està, estem

#### Sinònims

* haver, ser-hi, trobar-se

#### Derivats

* benestar

#### Notes

| ésser/ser | estar |
| Temps en què alguna cosa té lloc El viatge serà la setmana vinent. | Temps que es tarda a fer una cosa Hi estaré dues hores per a acabar-ho. |
| Temps en què alguna cosa té lloc El viatge serà la setmana vinent. | Finalització d’una acció. Ja estic; ja he acabat els deures. |
| Presència en un lloc L’Antoni és a Solsona. (circumstancialment) | Permanència o residència habitual, continuada L’Antoni està a Solsona. (hi viu) La botiga està tancada per vacances. |
| Pertinença del subjecte El cotxe és seu. | Posició o situació en un lloc El despatx està al segon pis. L’aigua de la nevera està freda. |
| L’estat del subjecte, la qualitat definidora L’aigua és calenta. L’avi és mort. | L’estat del subjecte humà, la qualitat transitòria. Estic cansat. Estic bé. Estic moll. |
| Identitat del subjecte Ell és de Girona. |

#### Traduccions

* Anglès: be $^{(en)}$
* Castellà: ser $^{(es)}$, estar $^{(es)}$
* Xinès: 在 $^{(zh)}$ ‎(zài)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tar (2)
* Anagrames: arets, aster, àster, astre, rates, resat, resta, restà, setra, tares, tarés, tesar, tresa, tresà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: estar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈtaɾ/, meridional /ehˈtaɾ/
       Americà: alt /esˈtaɾ/, baix /ehˈtaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

estar ‎(present estoy, passat estuve, futur estaré)
* estar, ser, ésser.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tar (2)
* Anagrama: resta

## Occità
### Verb

estar
* (gascó) forma alternativa de èsser ‎(«ser, estar»)
# estaquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.təˈke.səw/, occidental /es.taˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

estaquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estacar.
# estremisc
## Català
### Verb

estremisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estremir.

#### Variants

* estremeix, estremeixo, estremesc, estremeixi, estremixo

### Miscel·lània

* Anagrama: tercéssim
# estremisquem
## Català
### Verb

estremisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb estremir.

#### Variants

* estremim, estremiguem
# estremiríets
## Català antic
### Verb

estremiríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de estremir

#### Variants

* estremiríeu
# estremiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾə.miˈɾi.əw/, occidental /es.tɾe.miˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

estremiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de estremir.

## Català antic
### Verb

estremiríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de estremir

#### Variants

* estremiríets
# estremisquen
## Català
### Verb

estremisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estremir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estremir.

#### Variants

* [1] estremixen, estremesquen, estremeixin, estremesquin
* [2] estremeixin, estremesquin

### Miscel·lània

* Anagrames: enterquéssim, estremesquin
# estremisca
## Català
### Verb

estremisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estremir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estremir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estremir.

#### Variants

* [1] estremixa, estremesca, estremeixi, estremesqui
* [2] estremixa, estremixo, estremesca, estremeixi, estremesqui
* [3] estremeixi, estremesqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·mis·ca (4)
* Anagrama: acretéssim
# estremirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾə.miˈɾa/, occidental /es.tɾe.miˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

estremirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de estremir.

### Miscel·lània

* Anagrames: arremetis, meritares, restaríem, temeraris, tremaries, tresaríem

## Català antic
### Verb

estremirà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de estremir
# estremiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾə.miˈɾas/, occidental /es.tɾe.miˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

estremiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de estremir.

### Miscel·lània

* Anagrames: aterréssim, aterrissem, aterríssem, retiràssem, trairéssem

## Català antic
### Verb

estremiràs
* segona persona singular (tu) del futur de estremir
# estremiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾə.miˈɾe/, occidental /es.tɾe.miˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

estremiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de estremir.

### Miscel·lània

* Anagrama: tremeries

## Català antic
### Verb

estremiré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de estremir
# eurirantz
## Basc
### Nom

eurirantz
* al·latiu direccional definit singular de euri
# euriraino
## Basc
### Nom

euriraino
* terminatiu definit singular de euri
# eurirekin
## Basc
### Nom

eurirekin
* comitatiu indefinit de euri
# euriri
## Basc
### Nom

euriri
* datiu indefinit de euri
# eurik
## Basc
### Nom

eurik
* ergatiu indefinit de euri
# euriko
## Basc
### Nom

euriko
* genitiu locatiu definit singular de euri
# eurira
## Basc
### Nom

eurira
* al·latiu definit singular de euri
# euriren
## Basc
### Nom

euriren
* genitiu indefinit de euri
# eurirengatik
## Basc
### Nom

eurirengatik
* causal indefinit de euri
# eurirentzat
## Basc
### Nom

eurirentzat
* benefactiu indefinit de euri
# faci
## Català

   * Pronúncia: /ˈfa.si/
   * Rimes: -asi

### Verb

faci
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb fer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb fer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb fer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·ci (2)
* Anagrames: fica, ficà
# facial
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.siˈəɫ/, occidental /fa.siˈaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí facialis, derivat de facies ‎(«cara»).

### Adjectiu

facial inv. ‎(plural facials)
* Relacionat amb la cara.

#### Traduccions

* Anglès: facial $^{(en)}$
* Castellà: facial $^{(es)}$
* Francès: facial $^{(fr)}$
* Italià: facciale $^{(it)}$

### Nom

facial m. ‎(plural facials)
* Nervi facial.

#### Sinònims

* parell cranial VII

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·ci·al (3)
* Anagrames: alifac, calafí, califa

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈfeɪ.ʃəl/
   * Etimologia: Del llatí facialis.

### Adjectiu

facial ‎(no comparable)
* facial

#### Compostos i expressions

* facial nerve

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·cial (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Cambridge English Dictionary© sobre facial

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /faˈθjal/
       Americà: alt /f(a)ˈsjal/, baix /faˈsjal/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí facialis.

### Adjectiu

facial inv. ‎(plural faciales)
* facial

### Nom

facial m. ‎(plural faciales)
* nervi facial

#### Sinònims

* nervio facial, par craneal VII

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·cial (2)
* Anagrames: cáfila, califa, faical, fálica

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre facial
# facial nerves
## Anglès
### Nom

facial nerves
* forma plural de facial nerve
# fachendas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /faˈt͡ʃen.das/, meridional \faˈt͡ʃeŋ.dah\
       Americà: alt /faˈt͡ʃen.d(a)s/, baix \faˈt͡ʃeŋ.dah\, austral /faˈt͡ʃen.das/
   * Rimes: -endas

### Nom

fachendas m. f. pl.
* forma plural de fachenda
# facials
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.siˈaɫs/, occidental /fa.siˈaɫs/
   * Rimes: -als

### Adjectiu

facials inv. pl.
* Forma plural de facial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·ci·als (3)
* Anagrama: alifacs
# facie
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfa.kɪ.eː/

### Nom

faciē
* ablatiu singular de faciēs
# facial nerve
## Anglès
### Nom

facial nerve ‎(plural facial nerves)
* (anatomia) nervi facial

### Vegeu també

* facial nerve. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].