OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# dobre
## Català
### Verb

dobre
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de dobrir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb dobrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·bre (2)
* Anagrames: borde, brode
# dominaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.mi.nəˈɾi.əs/, occidental /do.mi.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

dominaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de dominar.

#### Sinònims

* dominarives, forma algueresa.
# dominaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.miˈna.ɾən/, occidental /do.miˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

dominaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de dominar.
    [Ells/elles/vostès] dominaren o van/varen dominar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dominar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] dominessin, dominessen, dominassen, dominassin o dominaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mi·na·ren (4)
* Anagrama: denominar
# dominarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.mi.nəˈɾi.ən/, occidental /do.mi.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

dominarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de dominar.

#### Sinònims

* dominariven, forma algueresa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mi·na·ri·en (5)
* Anagrames: endimoniar, rondinàiem
# dominariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /du.mi.naˈɾi.va/

### Verb

dominariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de dominar.
    Forma algueresa per [jo] dominaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de dominar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] dominaria.
# dominariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /du.mi.naˈɾi.van/
   * Homòfon: dominarívem

### Verb

dominariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de dominar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] dominarien.
# dominares
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.miˈna.ɾəs/, occidental /do.miˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

dominares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de dominar.
    [Tu] dominares o vas/vares dominar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dominar.
    Forma valenciana: [tu] dominessis, dominesses, dominasses, dominassis o dominares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mi·na·res (4)
* Heterograma de 9 lletres (adeimnors)
* Anagrames: dominar-se, minorades, sondaríem
# dominaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /du.mi.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /do.mi.naˈɾi.ɛ/, /do.mi.naˈɾi.e/ valencià /do.mi.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

dominaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de dominar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de dominar.

#### Sinònims

* dominariva, forma algueresa.
# dominareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.mi.nəˈɾɛw/, occidental /do.mi.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

dominareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de dominar.
# dominarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /du.mi.naˈɾi.vas/

### Verb

dominarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de dominar.
    Forma algueresa per [tu] dominaries.
# dominarem
## Català

   * Pronúncia: oriental //duˈmi.nəˈrɛm/, occidental /do.mi.naˈɾem/
   * Rimes: -em

### Verb

dominarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de dominar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mi·na·rem (4)
* Anagrama: emmidonar
# ditxós
## Català

   * Pronúncia: /diˈt͡ʃos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: Del castellà dichoso, de dicha i -oso, segle XIX, del llatí dicta, plural de dictum, per la bona nova dita pels oracles.

### Adjectiu

ditxós m. ‎(femení ditxosa, plural masculí ditxosos, plural femení ditxoses)
* (castellanisme, obsolet) feliç, benaurat
* (castellanisme, obsolet, irònicament) maleït

#### Notes

* Usat en el segle XIX, actualment només s’usa col·loquialment com a castellanisme rebutjat en registres formals.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dit·xós (2)
* Heterograma de 6 lletres (diostx)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# diumenger
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /diw.məɲˈʒe/ Occidental: nord-occidental /diw.meɲˈd͡ʒe/, valencià /diw.meɲˈd͡ʒeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De diumenge i el sufix -er, segle XX.

### Nom

diumenger m. ‎(plural diumengers, femení diumengera)
* Qui diumengeja sovint.

#### Traduccions

* Castellà: dominguero $^{(es)}$ m.

### Adjectiu

diumenger m. ‎(femení diumengera, plural masculí diumengers, plural femení diumengeres)
* diumengí
* Que diumengeja sovint.

#### Sinònims

* (diumengí) dominical

#### Compostos i expressions

* caçador diumenger

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: diu·men·ger (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# ditz
## Occità

   * Pronúncia: /ˈdit͡s/

### Verb

ditz
* tercera persona singular (el/eth, ela/era) del present d'indicatiu de dire
# diu
## Català

   * Pronúncia: /ˈdiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Lexicalització de l’acrònim DIU, de dispositiu intrauterí.

### Nom

diu m. ‎(plural dius)
* dispositiu intrauterí

### Verb

diu
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de dir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC

## Català antic
### Verb

diu
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de dir
# diumengejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /diw.məɲ.ʒəˈʒa/ balear /diw.məɲ.ʒəˈd͡ʒa/, /diw.məɲ.ʒəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /diw.meɲ.d͡ʒeˈʒa/ valencià /diw.meɲ.d͡ʒeˈd͡ʒaɾ/, /diw.meɲ.d͡ʒeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De diumenge i el sufix -ejar, segle XX.

### Verb

diumengejar intr.
* (col·loquial, especialment mallorquí) Celebrar la festa del diumenge.
* (col·loquial) Fruir del diumenge.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: diumengejo, diumengeja, diumengegem

#### Sinònims

* (fruir del diumenge) fer diumenge

#### Relacionats

* diumenger, diumengí

#### Traduccions

* Castellà: dominguear $^{(es)}$
* Castellà: hacer domingo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: diu·men·ge·jar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# diumengera
## Català

   * Pronúncia: oriental /diw.məɲˈʒe.ɾə/, occidental /diw.meɲˈd͡ʒe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Nom

diumengera f. ‎(plural diumengeres)
* Forma femenina de diumenger.

### Adjectiu

diumengera f. ‎(plural diumengeres)
* Forma femenina de diumenger.

### Miscel·lània

* Síl·labes: diu·men·ge·ra (4)
* Anagrama: enardiguem
# diuen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdi.wən/, occidental /ˈdi.wen/
   * Rimes: -iwen

### Verb

diuen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de dir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·uen (2)
* Anagrames: dineu, duien

## Català antic
### Verb

diuen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de dir
# representen
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.pɾəˈzen.tən/, occidental /re.pɾeˈzen.ten/
   * Rimes: -enten

### Verb

representen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de representar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb representar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb representar.
# representesses
## Català
### Verb

representesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb representar.
# representeu
## Català
### Verb

representeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de representar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb representar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb representar.
# representessin
## Català
### Verb

representessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb representar.
# representes
## Català
### Verb

representes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de representar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb representar.

### Miscel·lània

* Anagrama: repretessen
# representessi
## Català
### Verb

representessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb representar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb representar.
# representessa
## Català
### Verb

representessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb representar.
# representessen
## Català
### Verb

representessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb representar.
# representessis
## Català
### Verb

representessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb representar.
# revakcinontaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.vak.t͡siˈnon.taj/

### Verb

revakcinontaj
* forma plural de revakcinonta
# revakcinito
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.vak.t͡siˈni.to/

### Verb

revakcinito ‎(plural revakcinitoj, acusatiu revakciniton, plural acusatiu revakcinitojn)
* participi passiu nominal passat de revakcini
# revakciniton
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.vak.t͡siˈni.ton/

### Verb

revakciniton
* acusatiu de revakcinito
# revakcinitan
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.vak.t͡siˈni.tan/

### Verb

revakcinitan
* acusatiu de revakcinita
# revakcinite
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.vak.t͡siˈni.te/

### Verb

revakcinite
* participi passiu adverbial passat de revakcini
# revakcinitoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.vak.t͡siˈni.toj/

### Verb

revakcinitoj
* forma plural de revakcinito
# revakcinitojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.vak.t͡siˈni.tojn/

### Verb

revakcinitojn
* acusatiu plural de revakcinito
# revakcinonta
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.vak.t͡siˈnon.ta/

### Verb

revakcinonta ‎(plural revakcinontaj, acusatiu revakcinontan, plural acusatiu revakcinontajn)
* participi actiu futur de revakcini
# revakcinontajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.vak.t͡siˈnon.tajn/

### Verb

revakcinontajn
* acusatiu plural de revakcinonta
# revakcinontan
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.vak.t͡siˈnon.tan/

### Verb

revakcinontan
* acusatiu de revakcinonta
# desvéiem
## Català
### Verb

desvéiem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desveure.

#### Variants

* desvèiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vé·iem (3)
# desvéieu
## Català
### Verb

desvéieu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desveure.

#### Variants

* desvèieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vé·ieu (3)
# desvèieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəzˈbɛ.jəw/ balear /dəzˈvə.jəw/, /dəzˈvɛ.jəw/ Occidental: nord-occidental /dezˈβe.jew/ valencià /dezˈve.jew/, /dezˈβe.jew/
   * Rimes: -ɛjew

### Verb

desvèieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desveure.

#### Variants

* desvéieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vè·ieu (3)
# desvèiem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəzˈbɛ.jəm/ balear /dəzˈvə.jəm/, /dəzˈvɛ.jəm/ Occidental: nord-occidental /dezˈβe.jem/ valencià /dezˈve.jem/, /dezˈβe.jem/
   * Rimes: -ɛjem

### Verb

desvèiem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desveure.

#### Variants

* desvéiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vè·iem (3)
# desvès
## Català
### Verb

desvès
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desvesar.
# desvérem
## Català
### Verb

desvérem
* (literari, valencià) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desveure.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desveure.

#### Variants

* [1] desveiérem
* [2] desveiéssim, desveiéssem, desvéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vé·rem (3)
# desván
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \dezˈβan\, meridional \dehˈβaŋ\
       Americà: alt \dezˈβan\, baix \dehˈβaŋ\, austral \dehˈβan\
   * Rimes: -an

### Nom

desván f. ‎(plural desvanes)
* (arquitectura) golfa, porxo

#### Sinònims

* buharda
* buhardilla
* guardilla
* sobrado

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ván (2)
* Heterograma de 6 lletres (adensv)

### Vegeu també

* desván. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# avalotessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫuˈte.sən/ balear /ə.və.ɫoˈte.sən/, /ə.və.ɫuˈte.sən/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫoˈte.sen/ valencià /a.va.ɫoˈte.sen/, /a.βa.ɫoˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

avalotessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb avalotar.
# avalotaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫuˈta.βəs/ balear /ə.və.ɫoˈta.vəs/, /ə.və.ɫuˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫoˈta.βes/ valencià /a.va.ɫoˈta.ves/, /a.βa.ɫoˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

avalotaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de avalotar.
# avaloten
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈɫɔ.tən/, balear /ə.vəˈɫɔ.tən/ Occidental: nord-occidental /a.βaˈɫɔ.ten/ valencià /a.vaˈɫɔ.ten/, /a.βaˈɫɔ.ten/
   * Rimes: -ɔten

### Verb

avaloten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de avalotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb avalotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb avalotar.
# avalotes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈɫɔ.təs/, balear /ə.vəˈɫɔ.təs/ Occidental: nord-occidental /a.βaˈɫɔ.tes/ valencià /a.vaˈɫɔ.tes/, /a.βaˈɫɔ.tes/
   * Rimes: -ɔtes

### Verb

avalotes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de avalotar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb avalotar.
# avalotaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫuˈta.βən/ balear /ə.və.ɫoˈta.vən/, /ə.və.ɫuˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫoˈta.βen/ valencià /a.va.ɫoˈta.ven/, /a.βa.ɫoˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

avalotaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de avalotar.
# avalote
## Català
### Verb

avalote
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de avalotar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb avalotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb avalotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb avalotar.
# avalotesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫuˈte.səs/ balear /ə.və.ɫoˈte.səs/, /ə.və.ɫuˈte.səs/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫoˈte.ses/ valencià /a.va.ɫoˈte.ses/, /a.βa.ɫoˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

avalotesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb avalotar.
# avalotessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫuˈte.sin/ balear /ə.və.ɫoˈte.sin/, /ə.və.ɫuˈte.sin/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫoˈte.sin/ valencià /a.va.ɫoˈte.sin/, /a.βa.ɫoˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

avalotessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb avalotar.
# avalotessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫuˈte.sis/ balear /ə.və.ɫoˈte.sis/, /ə.və.ɫuˈte.sis/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫoˈte.sis/ valencià /a.va.ɫoˈte.sis/, /a.βa.ɫoˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

avalotessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb avalotar.
# atacones
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈko.nəs/, occidental /a.taˈko.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

atacones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ataconar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ataconar.
# ataconessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.kuˈne.sis/ balear /ə.tə.koˈne.sis/, /ə.tə.kuˈne.sis/ Occidental: /a.ta.koˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

ataconessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataconar.
# ataconessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.kuˈne.sən/ balear /ə.tə.koˈne.sən/, /ə.tə.kuˈne.sən/ Occidental: /a.ta.koˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

ataconessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataconar.
# ataconesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.kuˈne.səs/ balear /ə.tə.koˈne.səs/, /ə.tə.kuˈne.səs/ Occidental: /a.ta.koˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

ataconesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataconar.
# ataconeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.kuˈnɛw/ balear /ə.tə.koˈnəw/, /ə.tə.kuˈnɛw/ Occidental: /a.ta.koˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ataconeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ataconar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ataconar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ataconar.
# ataconessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.kuˈne.sin/ balear /ə.tə.koˈne.sin/, /ə.tə.kuˈne.sin/ Occidental: /a.ta.koˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

ataconessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataconar.
# atempero
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.temˈpe.ɾo/
       Americà: alt /a.t(e)mˈpe.ɾo/, baix /a.temˈpe.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Verb

atempero
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb atemperar
# atemperarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.tem.peˈɾaɾ.se/
       Americà: alt /a.tem.peˈɾaɾ.s(e)/, baix /a.tem.peˈɾaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

atemperarse trans., pron. ‎(present me atempero, passat me atemperé, futur me atemperaré)
* forma pronominal de atemperar
# atemperar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.tem.peˈɾaɾ/
       Americà: alt /a.tem.p(e)ˈɾaɾ/, baix /a.tem.peˈɾaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

atemperar trans., pron. ‎(pronominal atemperarse, present atempero, passat atemperé, futur atemperaré)
* temperar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tem·pe·rar (4)
# atemperaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.tem.pe.ɾaˈɾe/
       Americà: alt /a.tem.p(e).ɾaˈɾe/, baix /a.tem.pe.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

atemperaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb atemperar
# atemorísseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.muˈɾi.səw/ balear /ə.tə.moˈɾi.səw/, /ə.tə.muˈɾi.səw/ Occidental: /a.te.moˈɾi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

atemorísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemorir.
# atemoríssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.muˈɾi.sim/ balear /ə.tə.moˈɾi.sim/, /ə.tə.muˈɾi.sim/ Occidental: /a.te.moˈɾi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

atemoríssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemorir.
# atemoríssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.muˈɾi.siw/ balear /ə.tə.moˈɾi.siw/, /ə.tə.muˈɾi.siw/ Occidental: /a.te.moˈɾi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

atemoríssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemorir.
# atemperé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.tem.peˈɾe/
       Americà: alt /a.tem.p(e)ˈɾe/, baix /a.tem.peˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

atemperé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb atemperar
# atemoríssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.muˈɾi.səm/ balear /ə.tə.moˈɾi.səm/, /ə.tə.muˈɾi.səm/ Occidental: /a.te.moˈɾi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

atemoríssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemorir.
# avituallaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.tu.ə.ʎəˈɾan/, balear /ə.vi.tu.ə.ʎəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.βi.tu.a.ʎaˈɾan/ valencià /a.vi.tu.a.ʎaˈɾan/, /a.βi.tu.a.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

avituallaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de avituallar.
# avituallam
## Català
### Verb

avituallam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de avituallar.
# avituallaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.tu.əˈʎa.ɾən/, balear /ə.vi.tu.əˈʎa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.βi.tu.aˈʎa.ɾen/ valencià /a.vi.tu.aˈʎa.ɾen/, /a.βi.tu.aˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

avituallaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de avituallar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb avituallar.
# avituallares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.tu.əˈʎa.ɾəs/, balear /ə.vi.tu.əˈʎa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.βi.tu.aˈʎa.ɾes/ valencià /a.vi.tu.aˈʎa.ɾes/, /a.βi.tu.aˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

avituallares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de avituallar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb avituallar.
# avituallar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.tu.əˈʎa/, balear /ə.vi.tu.əˈʎa/ Occidental: nord-occidental /a.βi.tu.aˈʎa/ valencià /a.vi.tu.aˈʎaɾ/, /a.βi.tu.aˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: avituallà
   * Etimologia: Del prefix a- i vitualla, segle XV.

### Verb

avituallar trans.
* Proveir de vitualla, d'aliment, de recursos.
    Avui els ciclistes s'avituallaran en el punt quilomètric cinquanta-dos.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: avituallo, avitualla, avituallem

#### Traduccions

* Anglès: victual $^{(en)}$
* Castellà: avituallar $^{(es)}$
* Francès: ravitailler $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vi·tu·a·llar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# avituallara
## Català
### Verb

avituallara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb avituallar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb avituallar.
# rompete
## Italià
### Verb

rompete
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de rompere
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de rompere
# rompessero
## Italià
### Verb

rompessero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de rompere
# rompesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rumˈpe.səs/ balear /romˈpe.səs/, /rumˈpe.səs/ Occidental: /romˈpe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

rompesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb rompre.

#### Variants

* rompessis, romperes
# rompessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rumˈpe.sis/ balear /romˈpe.sis/, /rumˈpe.sis/ Occidental: /romˈpe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

rompessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb rompre.

#### Variants

* rompesses, romperes
# rompessi
## Italià
### Verb

rompessi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de rompere
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de rompere
# rompessimo
## Italià
### Verb

rompessimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de rompere
# rompeste
## Italià
### Verb

rompeste
* segona persona plural (voi) del passat de rompere
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de rompere
# rompesti
## Italià
### Verb

rompesti
* segona persona singular (tu) del passat de rompere
# rompessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rumˈpe.sən/ balear /romˈpe.sən/, /rumˈpe.sən/ Occidental: /romˈpe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

rompessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb rompre.

#### Variants

* rompessin, romperen