OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# descobriguérem
## Català
### Verb

descobriguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de descobrir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descobrir.
# descobriguéreu
## Català
### Verb

descobriguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de descobrir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descobrir.
# descobriguéssem
## Català
### Verb

descobriguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descobrir.
# descobriguésseu
## Català
### Verb

descobriguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descobrir.
# descobriguéveu
## Català
### Verb

descobriguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de descobrir.
# desenfrenar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɱ.fɾəˈnar.sə/, occidental /de.zeɱ.fɾeˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

desenfrenar-se
* Forma pronominal de desenfrenar.

### Miscel·lània

* Anagrama: desenfrenares
# desenfuriar-se
## Català
### Verb

desenfuriar-se
* Forma pronominal de desenfuriar.
# desenfurismar-se
## Català
### Verb

desenfurismar-se
* Forma pronominal de desenfurismar.
# decuplicara
## Català

   * Pronúncia: valencià /de.ku.pɫiˈka.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

decuplicara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb decuplicar.
    [Jo] decupliqués, decuplicàs o decuplicara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb decuplicar.
    [Ell/ella/vostè] decupliqués, decuplicàs o decuplicara.
# decuplicare
## Italià

   * Pronúncia: /de.ku.pliˈkaː.re/

### Verb

decuplicare trans.
* decuplicar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cu·pli·cà·re (5)
# decuplicano
## Italià
### Verb

decuplicano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de decuplicare
# decuplicante
## Italià
### Verb

decuplicante
* participi present de decuplicare
# decuplicaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ku.pɫi.kəˈɾan/, occidental /de.ku.pɫi.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

decuplicaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de decuplicar.
# decuplicammo
## Italià
### Verb

decuplicammo
* primera persona plural (noi) del passat de decuplicare
# decuplicando
## Italià
### Verb

decuplicando
* gerundi de decuplicare
# decuplicar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.pɫiˈkaɾ.sə/, balear /də.ku.pɫi.kəɾˈsə/ Occidental: /de.ku.pɫiˈkaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

decuplicar-se
* Forma pronominal de decuplicar.

### Miscel·lània

* Anagrama: decuplicares
# deixarives
## Català
### Verb

deixarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de deixar.
# deixariva
## Català
### Verb

deixariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de deixar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de deixar.
# deixariven
## Català
### Verb

deixariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de deixar.
# desconsideracion
## Occità

   * Pronúncia: /des.kun.si.ðe.ɾaˈsju/

### Nom

desconsideracion f. ‎(plural desconsideracions)
* desconsideració
# desconsider
## Català
### Verb

desconsider
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desconsiderar.
# desconsideradamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \des.kon.si.ðeˌɾa.ðaˈmen.te\, meridional \deh.koŋ.si.ðeˌɾa.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /d(e)s.kon.si.deˌɾa.daˈmen.te/, baix \deh.koŋ.si.ðeˌɾa.ðaˈmen.te\, austral \deh.kon.si.ðeˌɾa.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De desconsiderado i el sufix -mente.

### Adverbi

desconsideradamente
* desconsideradament

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·si·de·ra·da·men·te (8)
# desconsideram
## Català
### Verb

desconsideram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desconsiderar.

### Miscel·lània

* Anagrama: endormiscades
# desconsideradament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.si.ðəˌɾa.ðəˈmen/ balear /dəs.kon.si.ðəˌɾa.ðəˈment/, /dəs.kun.si.ðəˌɾa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /des.kon.si.ðeˌɾa.ðaˈmen/ valencià /des.kon.si.ðeˌɾa.ðaˈment/, /des.kon.si.ðeˌɾa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De desconsiderat i el sufix -ment.

### Adverbi

desconsideradament
* D'una manera desconsiderada.

#### Sinònims

* inconsideradament

#### Antònims

* consideradament

#### Traduccions

* Anglès: inconsiderately $^{(en)}$
* Castellà: desconsideradamente $^{(es)}$
* Italià: sconsideratamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·si·de·ra·da·ment (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# derrotàieu
## Català
### Verb

derrotàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de derrotar.

### Miscel·lània

* Anagrama: deteriorau
# derrotàrem
## Català
### Verb

derrotàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de derrotar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb derrotar.
# derrotàssem
## Català
### Verb

derrotàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb derrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: der·ro·tàs·sem (4)
* Anagrama: demostrares
# derroto
## Català
### Verb

derroto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de derrotar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb derrotar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb derrotar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /deˈro.to/
       Americà: alt /deˈro.t(o)/, baix /deˈro.to/
   * Rimes: -oto

### Verb

derroto
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb derrotar
# derrotos
## Català
### Verb

derrotos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb derrotar.
# derrotà
## Català
### Verb

derrotà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de derrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: der·ro·tà (3)
* Anagrames: redorta, torredà
# derrotis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈrɔ.tis/, occidental /deˈrɔ.tis/
   * Rimes: -ɔtis

### Verb

derrotis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb derrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: der·ro·tis (3)
* Anagrama: estordir
# derrotàreu
## Català
### Verb

derrotàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de derrotar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb derrotar.
# desagermanareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.ʒər.mə.nəˈɾɛw/ balear /də.zə.ʒəɾ.mə.nəˈɾəw/, /də.zə.ʒər.mə.nəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /de.za.ʒer.ma.naˈɾew/, valencià /de.za.d͡ʒeɾ.ma.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desagermanareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desagermanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ger·ma·na·reu (6)
# desagermanarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.ʒər.mə.nəˈɾɛm/ balear /də.zə.ʒəɾ.mə.nəˈɾəm/, /də.zə.ʒər.mə.nəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /de.za.ʒer.ma.naˈɾem/, valencià /de.za.d͡ʒeɾ.ma.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desagermanarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de desagermanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ger·ma·na·rem (6)
# desagermanares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.ʒər.məˈna.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /de.za.ʒer.maˈna.ɾes/, valencià /de.za.d͡ʒeɾ.maˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desagermanares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desagermanar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagermanar.

#### Variants

* [2] desagermanessis, desagermanesses, desagermanassis, desagermanasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ger·ma·na·res (6)
* Anagrama: desagermanar-se
# desagermanam
## Català
### Verb

desagermanam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desagermanar.

#### Variants

* desagermanem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ger·ma·nam (5)
# desagermanant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.ʒər.məˈnan/ balear /də.zə.ʒəɾ.məˈnant/, /də.zə.ʒər.məˈnan/ Occidental: nord-occidental /de.za.ʒer.maˈnan/ valencià /de.za.d͡ʒeɾ.maˈnant/, /de.za.d͡ʒeɾ.maˈnan/
   * Rimes: -ant

### Verb

desagermanant
* Gerundi del verb desagermanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ger·ma·nant (5)
# desagermanar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.ʒər.məˈna/ Occidental: nord-occidental /de.za.ʒer.maˈna/ valencià /de.za.d͡ʒeɾ.maˈnaɾ/, /de.za.d͡ʒeɾ.maˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desagermanà
   * Etimologia: Del prefix des- i agermanar, segle XIX.

### Verb

desagermanar trans., intr., pron. ‎(pronominal desagermanar-se)
* (transitiu) Fer abandonar un agermanament.
    «Quan ronden els estels per les teulades / en recerca del somni que els demana / i guaiten les foscors enamorades / que l'enuig de la llum desagermana, / la pau del món desplega la senyera / blava del cel, no blanca de la Lluna, / i eriça en tremolins la cabellera / d'Urània la gentil, mítica engruna.» (Artur Àlvarez, Les muses, 2008)
* (intransitiu, pronominal) Abandonar un agermanament.
    «Està vist que el voler i el poder s’han desagermanat aquesta vegada, divagant cadascú pels diferents aparadors on hom exposa les coses de la vida, mentre que jo, heu-me ací aturat entre els vestigis de la mort.» (Josep Sanç Moia, Esclat, pàg. 35, 1948)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desagermano, desagermana, desagermanem

#### Sinònims

* (fer abandonar un agermanament) separar
* (abandonar un agermanament) separar-se

#### Traduccions

* Castellà: deshermanar $^{(es)}$
* Castellà: deshermanarse $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ger·ma·nar (5)
* Anagrama: arremangades

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# desagermanaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.ʒər.məˈna.ɾən/ Occidental: nord-occidental /de.za.ʒer.maˈna.ɾen/, valencià /de.za.d͡ʒeɾ.maˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desagermanaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desagermanar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagermanar.

#### Variants

* [2] desagermanessin, desagermanessen, desagermanassin, desagermanassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ger·ma·na·ren (6)
# desagermanar-se
## Català
### Verb

desagermanar-se
* Forma pronominal de desagermanar.

### Miscel·lània

* Anagrama: desagermanares
# desagermanara
## Català
### Verb

desagermanara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagermanar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagermanar.

#### Variants

* [1] desagermanés, desagermanàs
* [2] desagermanés, desagermanàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ger·ma·na·ra (6)
# desagermanaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.ʒər.mə.nəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /de.za.ʒer.ma.naˈɾan/, valencià /de.za.d͡ʒeɾ.ma.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desagermanaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desagermanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ger·ma·na·ran (6)
# desembalatgésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɫəˈd͡ʒe.səw/, occidental /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desembalatgésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembalatjar.

#### Variants

* desembalatgéssiu, desembalatjàssiu, desembalatjàsseu, desembalatjàreu
# desembalatgí
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɫəˈd͡ʒi/, occidental /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

desembalatgí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desembalatjar.
# desembalatj
## Català
### Verb

desembalatj
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desembalatjar.

#### Variants

* desembalatjo, desembalatge, desembalatgi
# desembalatgéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɫəˈd͡ʒe.səm/, occidental /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desembalatgéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembalatjar.

#### Variants

* desembalatgéssim, desembalatjàssim, desembalatjàssem, desembalatjàrem
# desembalatjam
## Català
### Verb

desembalatjam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desembalatjar.

#### Variants

* desembalatgem
# desembalatgéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɫəˈd͡ʒe.sim/, occidental /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desembalatgéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembalatjar.

#### Variants

* desembalatgéssem, desembalatjàssim, desembalatjàssem, desembalatjàrem
# desembalatgéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɫəˈd͡ʒe.siw/, occidental /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

desembalatgéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembalatjar.

#### Variants

* desembalatgésseu, desembalatjàssiu, desembalatjàsseu, desembalatjàreu
# desfressaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.fɾə.səˈɾi.əs/, occidental /des.fɾe.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desfressaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desfressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sa·ri·es (5)
# desfressaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.fɾə.səˈɾi.əm/, occidental /des.fɾe.saˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

desfressaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de desfressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sa·rí·em (5)
# desfressaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.fɾə.səˈɾi.əw/, occidental /des.fɾe.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

desfressaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desfressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sa·rí·eu (5)
# desfressaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.fɾə.səˈɾi.ə/, occidental /des.fɾe.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desfressaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desfressar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desfressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sa·ri·a (5)
* Anagrama: aferrissades
# desfressarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.fɾə.səˈɾi.ən/, occidental /des.fɾe.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

desfressarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desfressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sa·ri·en (5)
# desfressaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.fɾə.səˈɾas/, occidental /des.fɾe.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

desfressaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de desfressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sa·ràs (4)
# desfressaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.fɾə.səˈɾe/, occidental /des.fɾe.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desfressaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desfressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sa·ré (4)
* Anagrama: refredasses
# desfressarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.fɾə.səˈɾa/, occidental /des.fɾe.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

desfressarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desfressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sa·rà (4)
# desfressassen
## Català
### Verb

desfressassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfressar.

#### Variants

* desfressessin, desfressessen, desfressassin, desfressaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sas·sen (4)
# desfressasses
## Català
### Verb

desfressasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfressar.

#### Variants

* desfressessis, desfressesses, desfressassis, desfressares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sas·ses (4)
# desaparesc
## Català
### Verb

desaparesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desaparèixer.
# desaparesca
## Català
### Verb

desaparesca
* (col·loquial balear, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desaparèixer.
* (col·loquial balear, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desaparèixer.
# desapareixívou
## Català
### Verb

desapareixívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desaparèixer.
# desaparellar-se
## Català
### Verb

desaparellar-se
* Forma pronominal de desaparellar.
# desapareixíveu
## Català
### Verb

desapareixíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desaparèixer.
# desempal·liàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pəɫ.ɫiˈa.ɾəw/, /də.zəm.pə.ɫiˈa.ɾəw/ balear /də.zəm.pəɫ.ɫiˈa.ɾəw/ Occidental: /de.zem.paɫ.ɫiˈa.ɾew/, /de.zem.pa.ɫiˈa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

desempal·liàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de desempal·liar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempal·liar.
# desempal·liessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pəɫ.ɫiˈe.sis/, /də.zəm.pə.ɫiˈe.sis/ balear /də.zəm.pəɫ.ɫiˈe.sis/ Occidental: /de.zem.paɫ.ɫiˈe.sis/, /de.zem.pa.ɫiˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desempal·liessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempal·liar.
# desempal·lieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pəɫ.ɫiˈɛw/, /də.zəm.pə.ɫiˈɛw/ balear /də.zəm.pəɫ.ɫiˈəw/, /də.zəm.pəɫ.ɫiˈɛw/ Occidental: /de.zem.paɫ.ɫiˈew/, /de.zem.pa.ɫiˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desempal·lieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desempal·liar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desempal·liar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desempal·liar.
# desempal·lio
## Català

   * Pronúncia: central /də.zəm.pəɫˈɫi.u/, /də.zəm.pəˈɫi.u/, occidental /de.zem.paɫˈɫi.o/, /de.zem.paˈɫi.o/
   * Rimes: -io

### Verb

desempal·lio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desempal·liar.
# desempal·liàssem
## Català
### Verb

desempal·liàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempal·liar.
# desempal·liessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pəɫ.ɫiˈe.sin/, /də.zəm.pə.ɫiˈe.sin/ balear /də.zəm.pəɫ.ɫiˈe.sin/ Occidental: /de.zem.paɫ.ɫiˈe.sin/, /de.zem.pa.ɫiˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desempal·liessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempal·liar.
# desempal·liàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pəɫ.ɫiˈa.ɾəm/, /də.zəm.pə.ɫiˈa.ɾəm/ balear /də.zəm.pəɫ.ɫiˈa.ɾəm/ Occidental: /de.zem.paɫ.ɫiˈa.ɾem/, /de.zem.pa.ɫiˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

desempal·liàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desempal·liar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempal·liar.
# desempal·lii
## Català
### Verb

desempal·lii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desempal·liar.
# desempal·liàs
## Català
### Verb

desempal·liàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempal·liar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempal·liar.
# detreia
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈtɾɛ.jə/, occidental /deˈtɾe.ja/
   * Rimes: -ɛja

### Verb

detreia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de detraure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de detraure.

#### Variants

* detraïva, detraieva

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tre·ia (3)
* Anagrama: editaré
# detreien
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈtɾɛ.jən/, occidental /deˈtɾe.jen/
   * Rimes: -ɛjen

### Verb

detreien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de detraure.

#### Variants

* detraïven, detraieven

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tre·ien (3)
# detrets
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈtɾɛts/, occidental /deˈtɾets/
   * Rimes: -ɛts

### Verb

detrets
* Participi masculí plural del verb detraure.

#### Variants

* detraguts

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·trets (2)
* Anagrama: destret
# detret
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈtɾɛt/, occidental /deˈtɾet/
   * Rimes: -ɛt

### Verb

detret
* Participi masculí singular del verb detraure.

#### Variants

* detragut

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tret (2)
# detreies
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈtɾɛ.jəs/, occidental /deˈtɾe.jes/
   * Rimes: -ɛjes

### Verb

detreies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de detraure.

#### Variants

* detraïves, detraieves

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tre·ies (3)
# detreta
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈtɾɛ.tə/, occidental /deˈtɾe.ta/
   * Rimes: -ɛta

### Verb

detreta
* Participi femení singular del verb detraure.

#### Variants

* detraguda

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tre·ta (3)
# detretes
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈtɾɛ.təs/, occidental /deˈtɾe.tes/
   * Rimes: -ɛtes

### Verb

detretes
* Participi femení plural del verb detraure.

#### Variants

* detragudes

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tre·tes (3)
# detriment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.triˈmen/, balear /də.triˈment/ Occidental: nord-occidental /de.triˈmen/, valencià /de.triˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí detrimentum, format a partir del verb deterĕre ‎(«gastar per fregament»), derivat de terere ‎(«fregar una cosa contra una altra»).

### Nom

detriment m. ‎(plural detriments)
* El fenomen de perdre gradualment una propietat.

#### Traduccions

* Anglès: detriment $^{(en)}$
* Castellà: detrimento $^{(es)}$
* Francès: détriment $^{(fr)}$
* Italià: detrimento $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tri·ment (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desempostàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pusˈta.βəw/ balear /də.zəm.posˈta.vəw/, /də.zəm.pusˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.zem.posˈta.βew/ valencià /de.zem.posˈta.vew/, /de.zem.posˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desempostàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desempostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·pos·tà·veu (5)
# desempostí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pusˈti/ balear /də.zəm.posˈti/, /də.zəm.pusˈti/ Occidental: /de.zem.posˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

desempostí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desempostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·pos·tí (4)
# desempostésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pusˈte.səw/ balear /də.zəm.posˈte.səw/, /də.zəm.pusˈte.səw/ Occidental: /de.zem.posˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desempostésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempostar.

#### Variants

* desempostéssiu, desempostàsseu, desempostàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·pos·tés·seu (5)
# desempostàsseu
## Català
### Verb

desempostàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desempostar.

#### Variants

* desempostéssiu, desempostésseu, desempostàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·pos·tàs·seu (5)