OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# alfabetoetarantz
## Basc
### Nom

alfabetoetarantz
* al·latiu direccional definit plural de alfabeto
# alfabetoetan
## Basc
### Nom

alfabetoetan
* inessiu definit plural de alfabeto
# alfabetoetatik
## Basc
### Nom

alfabetoetatik
* ablatiu definit plural de alfabeto
# alfabetok
## Basc
### Nom

alfabetok
* ergatiu indefinit de alfabeto
# alfabetoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.faˈbe.toj/

### Nom

alfabetoj
* forma plural de alfabeto
# alfabetoetako
## Basc
### Nom

alfabetoetako
* genitiu locatiu definit plural de alfabeto
# alfabetoez
## Basc
### Nom

alfabetoez
* instrumental definit plural de alfabeto
# alfabetojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.faˈbe.tojn/

### Nom

alfabetojn
* acusatiu plural de alfabeto
# amistosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.misˌto.zəˈmen/ balear /ə.misˌto.zəˈment/, /ə.misˌto.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.misˌto.zaˈmen/ valencià /a.misˌto.zaˈment/, /a.misˌto.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De amistós i el sufix -ment.

### Adverbi

amistosament
* D'una manera amistosa.

#### Traduccions

* Anglès: amicably $^{(en)}$, friendlily $^{(en)}$
* Castellà: amistosamente $^{(es)}$
* Francès: amicalement $^{(fr)}$, amiablement $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: AMIC $^{(csc)}$
* Occità: amistosament $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·to·sa·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amistosas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.misˈto.sas/, meridional /a.mihˈto.sah/
       Americà: alt /a.misˈto.s(a)s/, baix /a.mihˈto.sah/, austral /a.mihˈto.sas/
   * Rimes: -osas

### Adjectiu

amistosas f. pl.
* forma plural de amistosa
# amistosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.misˌto.saˈmen.te/, meridional /a.mihˌto.saˈmen.te/
       Americà: alt /a.m(i)sˌto.saˈmen.te/, baix /a.mihˌto.saˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De amistoso i el sufix -mente.

### Adverbi

amistosamente
* amistosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·to·sa·men·te (6)
# amistoso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.misˈto.so/, meridional /a.mihˈto.so/
       Americà: alt /a.m(i)sˈto.so/, baix /a.mihˈto.so/
   * Rimes: -oso

### Adjectiu

amistoso m. ‎(femení amistosa, plural masculí amistosos, plural femení amistosas)
* amistós, amical

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·to·so (4)
# alvenis
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈve.nis/

### Verb

alvenis
* passat de alveni
# alvenu
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈve.nu/
   * Àudio: França

### Verb

alvenu
* volitiu de alveni
# alveoladas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.βe.oˈla.ðas\, meridional \al.βe.oˈla.ðah\
       Americà: alt \al.βe.oˈla.d(a)s\, baix \al.βe.oˈla.ðah\, austral \al.βe.oˈla.ðas\
   * Rimes: -adas

### Adjectiu

alveoladas f. pl.
* forma plural de alveolada
# aluŕtileis
## Ibèric

   * Pronúncia: /alurdilejt͡s/, /alurtilejt͡s/
   * Etimologia: Compost pels formants aluŕ ‎ i tileis ‎.

### Nom propi

aluŕtileis • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Moncunill Martí, Noemí. Els noms personals ibèrics en l’epigrafia antiga de Catalunya. Barcelona: Institut d’Estudis Catalans, 2010 (Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica; 85). ISBN 9788492583928.
# alvenos
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈve.nos/

### Verb

alvenos
* futur de alveni
# alvenas
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈve.nas/

### Verb

alvenas
* present de alveni
# alvenus
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈve.nus/
   * Àudio: França

### Verb

alvenus
* condicional de alveni
# alveola
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

alveola
* nominatiu i acusatiu definit singular de alveolă
# alveolada
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \al.βe.oˈla.ða\
       Americà: alt \al.βe.oˈla.da\, baix \al.βe.oˈla.ða\
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

alveolada f. ‎(plural alveoladas)
* forma femenina de alveolado
# alveni
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈve.ni/
   * Àudio: França

### Verb

alveni ‎(present alvenas, passat alvenis, futur alvenos, condicional alvenus, volitiu alvenu)
* acudir
# amollegassin
## Català
### Verb

amollegassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amollegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·lle·gas·sin (5)
* Anagrames: agenollàssim, aginollàssem
# amoroso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.moˈɾo.so/
       Americà: alt /a.moˈɾo.s(o)/, baix /a.moˈɾo.so/
   * Rimes: -oso

### Adjectiu

amoroso m. ‎(femení amorosa, plural masculí amorosos, plural femení amorosas)
* amorós

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ro·so (4)
# amalgamavamo
## Italià
### Verb

amalgamavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de amalgamare
# amalgamavano
## Italià
### Verb

amalgamavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de amalgamare
# amalgamatisi
## Italià
### Verb

amalgamatisi
* participi passat masculí plural de amalgamarsi
# amalgamato
## Italià
### Verb

amalgamato m. ‎(femení amalgamata, plural masculí amalgamati, plural femení amalgamate)
* participi passat masculí singular de amalgamare
# amalgamatosi
## Italià
### Verb

amalgamatosi m. ‎(femení amalgamatasi, plural masculí amalgamatisi, plural femení amalgamatesi)
* participi passat masculí singular de amalgamarsi
# amalgamau
## Català
### Verb

amalgamau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amalgamar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amalgamar.
# amalgamava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məɫ.ɣəˈma.βə/, balear /ə.məɫ.ɣəˈma.və/ Occidental: nord-occidental /a.maɫ.ɣaˈma.βa/ valencià /a.maɫ.ɣaˈma.va/, /a.maɫ.ɣaˈma.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

amalgamava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amalgamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amalgamar.

## Italià
### Verb

amalgamava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de amalgamare
# amalgamation of schools
## Anglès
### Nom

amalgamation of schools
* concentració escolar

### Vegeu també

* amalgamation of schools. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# amalgamatzat
## Basc
### Nom

amalgamatzat
* prolatiu indefinit de amalgama
# ansimo
## Italià
### Verb

ansimo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de ansimare
# ansimò
## Italià
### Verb

ansimò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de ansimare
# ansimerò
## Italià
### Verb

ansimerò
* primera persona singular (io) del futur de ansimare
# ansimi
## Italià
### Verb

ansimi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de ansimare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de ansimare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de ansimare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de ansimare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de ansimare
# ansimerà
## Italià
### Verb

ansimerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de ansimare
# ansimiamo
## Italià
### Verb

ansimiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de ansimare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de ansimare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de ansimare
# ansimeresti
## Italià
### Verb

ansimeresti
* segona persona singular (tu) del condicional de ansimare
# ansimerete
## Italià
### Verb

ansimerete
* segona persona plural (voi) del futur de ansimare
# ansimiate
## Italià
### Verb

ansimiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de ansimare
# ansimino
## Italià
### Verb

ansimino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de ansimare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de ansimare
# amuradas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.muˈɾa.ðas\, meridional \a.muˈɾa.ðah\
       Americà: alt /a.muˈɾa.d(a)s/, baix \a.muˈɾa.ðah\, austral \a.muˈɾa.ðas\
   * Rimes: -adas

### Nom

amuradas f. pl.
* forma plural de amurada

## Occità

   * Pronúncia: /a.myˈɾa.do̞s/

### Nom

amuradas f. pl.
* forma plural de amurada
# anarkismotan
## Basc
### Nom

anarkismotan
* inessiu indefinit de anarkismo
# anarkismotara
## Basc
### Nom

anarkismotara
* al·latiu indefinit de anarkismo
# anarkismotik
## Basc
### Nom

anarkismotik
* ablatiu definit singular de anarkismo
# anarkismotzat
## Basc
### Nom

anarkismotzat
* prolatiu indefinit de anarkismo
# anarkismotarantz
## Basc
### Nom

anarkismotarantz
* al·latiu direccional indefinit de anarkismo
# anarkismotatik
## Basc
### Nom

anarkismotatik
* ablatiu indefinit de anarkismo
# anarkismotako
## Basc
### Nom

anarkismotako
* genitiu locatiu indefinit de anarkismo
# anarkismotaraino
## Basc
### Nom

anarkismotaraino
* terminatiu indefinit de anarkismo
# anarkismoz
## Basc
### Nom

anarkismoz
* instrumental indefinit de anarkismo
# anarkėzmos
## Plantilla:-sgs-

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

anarkėzmos
* anarquisme

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en samogitià
# amarriguem
## Català
### Verb

amarriguem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amarrir.
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·guem (4)
* Anagrama: agrumaríem
# amarrides
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈri.ðəs/, occidental /a.maˈri.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

amarrides
* Participi femení plural del verb amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·des (4)
* Anagrames: admirar-se, admirares, arrimades, maridar-se, maridares
# amarrigueu
## Català
### Verb

amarrigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·gueu (4)
* Anagrames: agrumaríeu, auguraríem
# amarrim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈrim/, occidental /a.maˈrim/
   * Rimes: -im

### Verb

amarrim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amarrir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amarrir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·rim (3)
* Anagrama: arrimam
# amarrin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈma.rin/, occidental /aˈma.rin/
   * Rimes: -arin

### Verb

amarrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amarrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·rin (3)
* Anagrames: marinar, miraran
# amarrir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.məˈri/ Occidental: nord-occidental /a.maˈri/ valencià /a.maˈriɾ/, /a.maˈri/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix a- i marrà.

### Verb

amarrir trans.
* Ajuntar un marrà amb una ovella per a que procreïn.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amarreixo, amarreix, amarrim

#### Traduccions

* Anglès: tup $^{(en)}$
* Castellà: amorecer $^{(es)}$
* Francès: lutter $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·rir (3)
* Anagrames: arramir, arrimar, mirrara, mirrarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# amarrida
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈri.ðə/, occidental /a.maˈri.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

amarrida
* Participi femení singular del verb amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·da (4)
* Anagrames: admirara, admirarà, arramadi, arramadí, arrimada, maridara, maridarà
# amarrien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈri.ən/, occidental /a.maˈri.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amarrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·en (4)
* Anagrames: armarien, arnaríem, arniarem, arniàrem, arraïmen, marinaré, marinera, narràiem, raïmaren, reanimar
# amarries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈri.əs/, occidental /a.maˈri.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amarries
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ri·es (4)
* Anagrames: armaries, arraïmes, arraïmés, raïmares, Serraïma
# amarrint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈrin/ balear /ə.məˈrint/, /ə.məˈrin/ Occidental: nord-occidental /a.maˈrin/ valencià /a.maˈrint/, /a.maˈrin/
   * Rimes: -int

### Verb

amarrint
* Gerundi del verb amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·rint (3)
* Anagrama: arrimant
# antxoarenganantz
## Basc
### Nom

antxoarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de antxoa
* al·latiu direccional indefinit de antxoa
# antxoarengana
## Basc
### Nom

antxoarengana
* al·latiu definit singular de antxoa
* al·latiu indefinit de antxoa
# antxoarenganako
## Basc
### Nom

antxoarenganako
* genitiu locatiu indefinit de antxoa
* genitiu locatiu definit singular de antxoa
# antxoarengandik
## Basc
### Nom

antxoarengandik
* ablatiu indefinit de antxoa
* ablatiu definit singular de antxoa
# antxoarentzat
## Basc
### Nom

antxoarentzat
* benefactiu indefinit de antxoa
* benefactiu definit singular de antxoa
# antxoarengan
## Basc
### Nom

antxoarengan
* inessiu indefinit de antxoa
* inessiu definit singular de antxoa
# antxoaren
## Basc
### Nom

antxoaren
* genitiu definit singular de antxoa
* genitiu indefinit de antxoa
# antxoarenganaino
## Basc
### Nom

antxoarenganaino
* terminatiu definit singular de antxoa
* terminatiu indefinit de antxoa
# antxoarengatik
## Basc
### Nom

antxoarengatik
* causal indefinit de antxoa
* causal definit singular de antxoa
# antxoarekin
## Basc
### Nom

antxoarekin
* comitatiu indefinit de antxoa
* comitatiu definit singular de antxoa
# amartelleguéssou
## Català
### Verb

amartelleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartellar.
# amartellem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.təˈʎɛm/ balear /ə.məɾ.təˈʎəm/, /ə.mər.təˈʎɛm/ Occidental: /a.maɾ.teˈʎem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

amartellem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amartellar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amartellar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb amartellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·te·llem (4)
* Anagrames: metal·larem, metal·làrem
# amartellen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈte.ʎən/, occidental /a.maɾˈte.ʎen/
   * Rimes: -eʎen

### Verb

amartellen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amartellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amartellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amartellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·te·llen (4)
* Anagrames: llamentaré, metal·laren, tenallarem, tenallàrem
# amartelleguesses
## Català
### Verb

amartelleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartellar.
# amartellessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mər.təˈʎe.sən/, occidental /a.maɾ.teˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

amartellessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartellar.
# amartellegués
## Català
### Verb

amartellegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartellar.
# amartelleguéssom
## Català
### Verb

amartelleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartellar.
# amartellessa
## Català
### Verb

amartellessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartellar.
# amartellegueu
## Català
### Verb

amartellegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amartellar.
# amartelles
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈte.ʎəs/, occidental /a.maɾˈte.ʎes/
   * Rimes: -eʎes

### Verb

amartelles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de amartellar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amartellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·te·lles (4)
* Anagrames: estallarem, estallàrem, mestallaré, metal·lares
# anaiengan
## Basc
### Nom

anaiengan
* inessiu definit plural de anaia
# anaiengana
## Basc
### Nom

anaiengana
* al·latiu definit plural de anaia
# anaienganaino
## Basc
### Nom

anaienganaino
* terminatiu definit plural de anaia
# anaiaz
## Basc
### Nom

anaiaz
* instrumental indefinit de anaia
* instrumental definit singular de anaia
# anaiei
## Basc
### Nom

anaiei
* datiu definit plural de anaia
# anaiek
## Basc
### Nom

anaiek
* ergatiu definit plural de anaia
# anaiekin
## Basc
### Nom

anaiekin
* comitatiu definit plural de anaia
# anaiarik
## Basc
### Nom

anaiarik
* partitiu indefinit de anaia
# anaien
## Català
### Verb

anaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de anar.

## Basc
### Nom

anaien
* genitiu definit plural de anaia
# anaiatzat
## Basc
### Nom

anaiatzat
* prolatiu indefinit de anaia
# anivellavo
## Català
### Verb

anivellavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de anivellar.
# anivellaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ni.βəˈʎa.βəs/, balear /ə.ni.vəˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ni.βeˈʎa.βes/ valencià /a.ni.veˈʎa.ves/, /a.ni.βeˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

anivellaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de anivellar.
# anivelleguem
## Català
### Verb

anivelleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb anivellar.
# anivellegueu
## Català
### Verb

anivellegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb anivellar.
# anivellavi
## Català
### Verb

anivellavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de anivellar.
# anivelle
## Català
### Verb

anivelle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anivellar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb anivellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb anivellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb anivellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·ve·lle (4)
* Anagrames: envellia, llevaien
# anivelleguessa
## Català
### Verb

anivelleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anivellar.
# anivelleguesses
## Català
### Verb

anivelleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anivellar.
# anivellaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ni.βəˈʎa.βən/, balear /ə.ni.vəˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ni.βeˈʎa.βen/ valencià /a.ni.veˈʎa.ven/, /a.ni.βeˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

anivellaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de anivellar.
# anivelleguessen
## Català
### Verb

anivelleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anivellar.
# anarkian
## Basc
### Nom

anarkian
* inessiu definit singular de anarkia
# anarkiarentzat
## Basc
### Nom

anarkiarentzat
* benefactiu indefinit de anarkia
* benefactiu definit singular de anarkia
# anarkiarik
## Basc
### Nom

anarkiarik
* partitiu indefinit de anarkia
# anarkiara
## Basc
### Nom

anarkiara
* al·latiu definit singular de anarkia
# anarkiarekin
## Basc
### Nom

anarkiarekin
* comitatiu indefinit de anarkia
* comitatiu definit singular de anarkia
# anarkiari
## Basc
### Nom

anarkiari
* datiu indefinit de anarkia
* datiu definit singular de anarkia
# anarkiaraino
## Basc
### Nom

anarkiaraino
* terminatiu definit singular de anarkia
# anarkiarantz
## Basc
### Nom

anarkiarantz
* al·latiu direccional definit singular de anarkia
# anarkiarengatik
## Basc
### Nom

anarkiarengatik
* causal indefinit de anarkia
* causal definit singular de anarkia
# anarkiaren
## Basc
### Nom

anarkiaren
* genitiu definit singular de anarkia
* genitiu indefinit de anarkia
# antropòfaga
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾuˈpɔ.fə.ɣə/ balear /ən.tɾoˈpɔ.fə.ɣə/, /ən.tɾuˈpɔ.fə.ɣə/ Occidental: /an.tɾoˈpɔ.fa.ɣa/

### Nom

antropòfaga f. ‎(plural antropòfagues)
* Forma femenina de antropòfag.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·tro·pò·fa·ga (5)
# antropòfagues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾuˈpɔ.fə.ɣəs/ balear /ən.tɾoˈpɔ.fə.ɣəs/, /ən.tɾuˈpɔ.fə.ɣəs/ Occidental: /an.tɾoˈpɔ.fa.ɣes/

### Nom

antropòfagues f. pl.
* Forma plural de antropòfaga.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·tro·pò·fa·gues (5)
# antropólogo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \an.tɾoˈpo.lo.ɣo\, meridional \aŋ.tɾoˈpo.lo.ɣo\
       Americà: alt /an.t͡s(o)ˈpo.lo.ɡo/, baix \aŋ.tɾoˈpo.lo.ɣo\, austral \an.tɾoˈpo.lo.ɣo\
   * Rimes: -oloɡo

### Nom

antropólogo m. ‎(plural antropólogos, femení antropóloga)
* antropòleg

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·tro·pó·lo·go (5)

### Vegeu també

* antropólogo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# antropotopònims
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pu.tuˈpɔ.nims/ balear /ən.tɾo.po.toˈpɔ.nims/, /ən.tɾu.pu.tuˈpɔ.nims/ Occidental: /an.tɾo.po.toˈpɔ.nims/
   * Rimes: -ɔnims

### Nom

antropotopònims m. pl.
* Forma plural de antropotopònim.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·tro·po·to·pò·nims (6)
# antropòfag
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾuˈpɔ.fək/ balear /ən.tɾoˈpɔ.fək/, /ən.tɾuˈpɔ.fək/ Occidental: /an.tɾoˈpɔ.fak/
   * Etimologia: Del grec antic ἀνθρωποφάγος ‎(anthrōpophágos), de ἄνθρωπος ‎(ánthrōpos, «home, persona») i φάγος ‎(phágos, «menjador»).

### Nom

antropòfag m. ‎(plural antropòfags, femení antropòfaga)
* Que menja carn humana.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: an·tro·pò·fag (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# antropòfags
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾuˈpɔ.fəks/ balear /ən.tɾoˈpɔ.fəks/, /ən.tɾuˈpɔ.fəks/ Occidental: /an.tɾoˈpɔ.faks/

### Nom

antropòfags m. pl.
* Forma plural de antropòfag.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·tro·pò·fags (4)
# antropònim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾuˈpɔ.nim/ balear /ən.tɾoˈpɔ.nim/, /ən.tɾuˈpɔ.nim/ Occidental: /an.tɾoˈpɔ.nim/
   * Rimes: -ɔnim
   * Etimologia: Del prefix antropo- i el sufix -ònim.

### Nom

antropònim m. ‎(plural antropònims)
* Nom propi que designa una persona.

#### Hipònims

* prenom, cognom, pseudònim, sobrenom, nom de casa

#### Traduccions

* Anglès: anthroponym $^{(en)}$
* Castellà: antropónimo $^{(es)}$ m.
* Francès: anthroponyme $^{(fr)}$ m.
* Italià: antroponimo $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·tro·pò·nim (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# antropóloga
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \an.tɾoˈpo.lo.ɣa\, meridional \aŋ.tɾoˈpo.lo.ɣa\
       Americà: alt /an.t͡s(o)ˈpo.lo.ɡa/, baix \aŋ.tɾoˈpo.lo.ɣa\, austral \an.tɾoˈpo.lo.ɣa\
   * Rimes: -oloɡa

### Nom

antropóloga f. ‎(plural antropólogas)
* forma femenina de antropólogo
# antropólogas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \an.tɾoˈpo.lo.ɣas\, meridional \aŋ.tɾoˈpo.lo.ɣah\
       Americà: alt /an.t͡soˈpo.lo.ɡ(a)s/, baix \aŋ.tɾoˈpo.lo.ɣah\, austral \an.tɾoˈpo.lo.ɣas\
   * Rimes: -oloɡas

### Nom

antropólogas f. pl.
* forma plural de antropóloga