OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# pagàs
## Català
### Verb

pagàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.

### Miscel·lània

* Anagrames: gaspa, gaspà

## Català antic
### Verb

pagàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de pagar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de pagar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de pagar
# oposeguessa
## Català
### Verb

oposeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb oposar.

#### Variants

* oposessi, oposessa, oposés, oposàs, oposara
# oposeguesses
## Català
### Verb

oposeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb oposar.

#### Variants

* oposessis, oposesses, oposassis, oposasses, oposares
# oposavo
## Català
### Verb

oposavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de oposar.

#### Variants

* oposàieu, oposàveu
# oposeguéssom
## Català
### Verb

oposeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb oposar.

#### Variants

* oposéssim, oposéssem, oposàssim, oposàssem, oposàrem
# oposavi
## Català
### Verb

oposavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de oposar.

#### Variants

* oposaia, oposava
# opose
## Català
### Verb

opose
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de oposar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb oposar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb oposar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb oposar.

#### Variants

* [1] oposo, oposi, opòs
* [2] oposi, oposo
* [3] oposi, oposo
* [4] oposi
# oposeguessen
## Català
### Verb

oposeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb oposar.

#### Variants

* oposessin, oposessen, oposassin, oposassen, oposaren
# oposegueu
## Català
### Verb

oposegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb oposar.

#### Variants

* oposeu
# oposeguem
## Català
### Verb

oposeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb oposar.

#### Variants

* oposem
# oposegués
## Català
### Verb

oposegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb oposar.

#### Variants

* oposés, oposàs, oposara
# palusas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /paˈlu.sas/, meridional /paˈlu.sah/
       Americà: alt /paˈlu.s(a)s/, baix /paˈlu.sah/, austral /paˈlu.sas/
   * Rimes: -usas

### Nom

palusas f. pl.
* forma plural de palusa
# palusa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /paˈlu.sa/
       Americà: alt /paˈlu.s(a)/, baix /paˈlu.sa/
   * Rimes: -usa

### Nom

palusa f. ‎(plural palusas)
* capellà

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·lu·sa (3)

### Vegeu també

* palusa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# paludismes
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɫuˈðiz.məs/, occidental /pa.ɫuˈðiz.mes/
   * Rimes: -izmes

### Nom

paludismes m. pl.
* Forma plural de paludisme.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·lu·dis·mes (4)
* Anagrama: impulsades
# paludum
## Llatí

   * Pronúncia: /paˈluː.dʊm/

### Nom

palūdum
* genitiu plural de palūs
# palum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpaː.lʊm/

### Nom

pālum
* acusatiu singular de pālus
# palumida
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɫuˈmi.ðə/, occidental /pa.ɫuˈmi.ða/

### Nom

palumida f. ‎(plural palumides)
* (arcaisme) Forma alternativa de palomida.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·lu·mi·da (4)
* Anagrama: aplaudim

### Vegeu també

* palumida. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# paludisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɫuˈðiz.mə/, occidental /pa.ɫuˈðiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De palúdic i el sufix -isme, del llatí palūs ‎(«aiguamoll»), segle XX.

### Nom

paludisme m. ‎(plural paludismes)
* malària

#### Traduccions

* Anglès: paludism $^{(en)}$
* Castellà: paludismo $^{(es)}$ m.
* Francès: paludisme $^{(fr)}$ m.
* Italià: paludismo $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·lu·dis·me (4)
* Heterograma de 9 lletres (adeilmpsu)
* Anagrama: palumides

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# palus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpaː.lʊs/, /ˈpa.luːs/
   * Etimologia:
       [1] Del llati arcaic paglus, derivat de l'arrel protoindoeuropea peh₂ǵ-
       [2] Del grec antic πηλος ‎(pēlos, «fang, argila»)

### Nom

pālus m. ‎(genitiu pālī)
* pal, estaca

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | pālus | pālī |
| Vocatiu | pāle | pālī |
| Acusatiu | pālum | pālōs |
| Genitiu | pālī | pālōrum |
| Datiu | pālō | pālīs |
| Ablatiu | pālō | pālīs |

### Nom

palūs f. ‎(genitiu palūdis)
* pantà, fangar

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | palūs | palūdēs |
| Vocatiu | palūs | palūdēs |
| Acusatiu | palūdem | palūdēs |
| Genitiu | palūdis | palūdum |
| Datiu | palūdī | palūdibus |
| Ablatiu | palūde | palūdibus |

#### Derivats

| palūdester palūdicola palūdifer palūdigena | palūdivagus palūdōsus paluster |
# paluster
## Llatí

   * Pronúncia: /paˈlʊs.tɛr/

### Adjectiu

paluster m., palustris f., palustre n.
* palustre

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb tres terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | paluster | palustris | palustre | palustrēs | palustrēs | palustria |
| Vocatiu | paluster | palustris | palustre | palustrēs | palustrēs | palustria |
| Acusatiu | palustrem | palustrem | palustre | palustrēs | palustrēs | palustria |
| Genitiu | palustris | palustris | palustris | palustrium | palustrium | palustrium |
| Datiu | palustrī | palustrī | palustrī | palustribus | palustribus | palustribus |
| Ablatiu | palustrī | palustrī | palustrī | palustribus | palustribus | palustribus |

#### Variants

* palustris

#### Descendents

* Català: palustre
* Francès: palustre

### Vegeu també

* Lewis, Charlton T.; Short, Charles. «paluster». A: A Latin Dictionary. Oxford: Clarendon Press, 1879.
* Gaffiot, Félix. Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934, p. 1108.
# pampol rascat
## Català
### Nom

pampol rascat m. ‎(plural pampols rascats)
* (arcaisme) Forma alternativa de pàmpol rascàs.

### Vegeu també

* pampol rascat. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# pampenas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /pamˈpe.nas/, meridional /pamˈpe.nah/
       Americà: alt /pamˈpe.n(a)s/, baix /pamˈpe.nah/, austral /pamˈpe.nas/
   * Rimes: -enas

### Nom

pampenas m. pl.
* forma plural de pampena
# pampol
## Català
### Nom

pampol m. ‎(plural pampols)
* (arcaisme) Forma alternativa de pàmpol.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pam·pol (2)

### Vegeu també

* pampol. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# pampalluguejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəm.pə.ʎu.ɣəˈʒa.βəw/ balear /pəm.pə.ʎu.ɣəˈd͡ʒa.vəw/, /pəm.pə.ʎu.ɣəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /pam.pa.ʎu.ɣeˈʒa.βew/ valencià /pam.pa.ʎu.ɣeˈd͡ʒa.vew/, /pam.pa.ʎu.ɣeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

pampalluguejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de pampalluguejar.
# pampallugues
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəm.pəˈʎu.ɣəs/, occidental /pam.paˈʎu.ɣes/
   * Rimes: -uɡes
   * Etimologia: Potser del grec antic πομφολυγα ‎(pompholyga, «bombolla lluminosa»), segle XIX.

### Nom

pampallugues f. ‎(plurale tantum)
* Llums que, de forma intermitent, impedeixen la visió.

#### Sinònims

* bellumes

#### Compostos i expressions

* fer pampallugues els ulls: mostrar interès en la visió d'una cosa.

#### Traduccions

* Anglès: twinkling $^{(en)}$
* Castellà: chiribitas $^{(es)}$
* Francès: papillotement $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pam·pa·llu·gues (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# pampalluguejàssim
## Català
### Verb

pampalluguejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pampalluguejar.
# pampalluguejàssiu
## Català
### Verb

pampalluguejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pampalluguejar.
# pampena
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /pamˈpe.na/
       Americà: alt /p(a)mˈpe.na/, baix /pamˈpe.na/
   * Rimes: -ena

### Nom

pampena m. ‎(plural pampenas)
* (peixos) pàmpol pudent

### Miscel·lània

* Síl·labes: pam·pe·na (3)

### Vegeu també

* pampena. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# palmatòries
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɫ.məˈtɔ.ɾi.əs/, occidental /paɫ.maˈtɔ.ɾi.es/
   * Rimes: -ɔɾies

### Nom

palmatòries f. pl.
* Forma plural de palmatòria.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pal·ma·tò·ri·es (5)
* Anagrama: espalmatori
# palmatòria
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɫ.məˈtɔ.ɾi.ə/, occidental /paɫ.maˈtɔ.ɾi.a/
   * Rimes: -ɔɾia
   * Etimologia: Del llatí palmatorium ‎(«palmeta de càstig»), segle XV.

### Nom

palmatòria f. ‎(plural palmatòries)
* Candeler baix amb peu ample i ansa.

#### Sinònims

* espalmatori (balear)
* espalmatòria (central, nord-occidental)
* portabugia

#### Traduccions

* Anglès: chamber candlestick $^{(en)}$
* Castellà: palmatoria $^{(es)}$ f.
* Francès: bougeoir $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pal·ma·tò·ri·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# palmear
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /pal.meˈaɾ/
       Americà: alt /p(a)l.meˈaɾ/, baix /pal.meˈaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

palmear intr. ‎(present palmeo, passat palmeé, futur palmearé)
* (basquetbol) donar un cop de dits

### Miscel·lània

* Síl·labes: pal·me·ar (3)

### Vegeu també

* palmear. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# palmearé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /pal.me.aˈɾe/
       Americà: alt /p(a)l.me.aˈɾe/, baix /pal.me.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

palmearé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb palmear
# palmege
## Català
### Verb

palmege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de palmejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb palmejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb palmejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb palmejar.

#### Variants

* [1] palmejo, palmegi, palmeig
* [2] palmegi
* [3] palmegi
* [4] palmegi

### Miscel·lània

* Anagrames: amplege, palegem
# palmas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈpal.mas/, meridional /ˈpal.mah/
       Americà: alt /ˈpal.m(a)s/, baix /ˈpal.mah/, austral /ˈpal.mas/
   * Rimes: -almas

### Nom

palmas f. pl.
* forma plural de palma

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpaɫ.maːs/

### Nom

palmās
* acusatiu plural de palma
# palmat
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɫˈmat/, occidental /paɫˈmat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí palmatus ‎(«adornat amb branques de palmera»).

### Adjectiu

palmat m. ‎(femení palmada, plural masculí palmats, plural femení palmades)
* Que té una forma o presenta una disposició que evoca la d'una mà amb els dits estesos.
* Que es divideix seguint un patró palmat.

#### Traduccions

* Anglès: palmate $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pal·mat (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# opsonitzasses
## Català
### Verb

opsonitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb opsonitzar.

#### Variants

* opsonitzessis, opsonitzesses, opsonitzassis, opsonitzares
# opsonitzassin
## Català
### Verb

opsonitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb opsonitzar.

#### Variants

* opsonitzessin, opsonitzessen, opsonitzassen, opsonitzaren
# opsonitzaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.su.ni.d͡zəˈɾas/ balear /op.so.ni.d͡zəˈɾas/, /up.su.ni.d͡zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /op.so.ni.d͡zaˈɾas/, valencià /op.so.ni.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

opsonitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de opsonitzar.
# opsonitzaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.su.ni.d͡zəˈɾe/ balear /op.so.ni.d͡zəˈɾe/, /up.su.ni.d͡zəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /op.so.ni.d͡zaˈɾe/, valencià /op.so.ni.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

opsonitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de opsonitzar.
# opsonitzassen
## Català
### Verb

opsonitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb opsonitzar.

#### Variants

* opsonitzessin, opsonitzessen, opsonitzassin, opsonitzaren
# opsonitzassis
## Català
### Verb

opsonitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb opsonitzar.

#### Variants

* opsonitzessis, opsonitzesses, opsonitzasses, opsonitzares
# opsonitzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.su.ni.d͡zəˈɾi.əs/ balear /op.so.ni.d͡zəˈɾi.əs/, /up.su.ni.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /op.so.ni.d͡zaˈɾi.es/, valencià /op.so.ni.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

opsonitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de opsonitzar.
# opsonitzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.su.ni.d͡zəˈɾa/ balear /op.so.ni.d͡zəˈɾa/, /up.su.ni.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /op.so.ni.d͡zaˈɾa/, valencià /op.so.ni.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

opsonitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de opsonitzar.
# opsonitzaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.su.ni.d͡zəˈɾi.əw/ balear /op.so.ni.d͡zəˈɾi.əw/, /up.su.ni.d͡zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /op.so.ni.d͡zaˈɾi.ew/, valencià /op.so.ni.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

opsonitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de opsonitzar.
# parlotejassen
## Català
### Verb

parlotejassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb parlotejar.
# parlotejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.ɫu.təˈʒa.βə/ balear /pəɾ.ɫo.təˈd͡ʒa.və/, /pər.ɫu.təˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /par.ɫo.teˈʒa.βa/ valencià /paɾ.ɫo.teˈd͡ʒa.va/, /paɾ.ɫo.teˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

parlotejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de parlotejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de parlotejar.
# parlotejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.ɫu.təˈʒa/ balear /pəɾ.ɫo.təˈd͡ʒa/, /pər.ɫu.təˈʒa/ Occidental: nord-occidental /par.ɫo.teˈʒa/, valencià /paɾ.ɫo.teˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

parlotejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de parlotejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: parolejat
# parlotejasses
## Català
### Verb

parlotejasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb parlotejar.
# parlotejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.ɫu.təˈʒa.βən/ balear /pəɾ.ɫo.təˈd͡ʒa.vən/, /pər.ɫu.təˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /par.ɫo.teˈʒa.βen/ valencià /paɾ.ɫo.teˈd͡ʒa.ven/, /paɾ.ɫo.teˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

parlotejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de parlotejar.
# parlotejo
## Català
### Verb

parlotejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de parlotejar.
# parlotejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.ɫu.təˈʒa.βəs/ balear /pəɾ.ɫo.təˈd͡ʒa.vəs/, /pər.ɫu.təˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /par.ɫo.teˈʒa.βes/ valencià /paɾ.ɫo.teˈd͡ʒa.ves/, /paɾ.ɫo.teˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

parlotejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de parlotejar.
# parlotejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.ɫu.təˈʒa.ɾəm/ balear /pəɾ.ɫo.təˈd͡ʒa.ɾəm/, /pər.ɫu.təˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /par.ɫo.teˈʒa.ɾem/, valencià /paɾ.ɫo.teˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

parlotejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de parlotejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb parlotejar.
# parruparien
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ru.pəˈɾi.ən/, occidental /pa.ru.paˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

parruparien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de parrupar.
# parruparan
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ru.pəˈɾan/, occidental /pa.ru.paˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

parruparan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de parrupar.
# parrupares
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ruˈpa.ɾəs/, occidental /pa.ruˈpa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

parrupares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de parrupar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb parrupar.
# parruparies
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ru.pəˈɾi.əs/, occidental /pa.ru.paˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

parruparies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de parrupar.
# parruparàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ru.pəˈɾas/, occidental /pa.ru.paˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

parruparàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de parrupar.
# parruparen
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ruˈpa.ɾən/, occidental /pa.ruˈpa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

parruparen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de parrupar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb parrupar.
# parrupareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ru.pəˈɾɛw/ balear /pə.ru.pəˈɾəw/, /pə.ru.pəˈɾɛw/ Occidental: /pa.ru.paˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

parrupareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de parrupar.
# parruparia
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ru.pəˈɾi.ə/, occidental /pa.ru.paˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

parruparia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de parrupar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de parrupar.
# parruparà
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ru.pəˈɾa/, occidental /pa.ru.paˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

parruparà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de parrupar.
# parasitàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾə.ziˈta.ɾəw/, occidental /pa.ɾa.ziˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

parasitàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de parasitar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb parasitar.

#### Variants

* [2] parasitéssiu, parasitésseu, parasitàssiu, parasitàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·tà·reu (5)
# parasitàsseu
## Català
### Verb

parasitàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb parasitar.

#### Variants

* parasitéssiu, parasitésseu, parasitàssiu, parasitàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·tàs·seu (5)
* Anagrama: traspassàieu
# parasitis
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾəˈzi.tis/, occidental /pa.ɾaˈzi.tis/
   * Rimes: -itis

### Verb

parasitis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb parasitar.

#### Variants

* parasites

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·tis (4)
* Anagrama: aprisiats
# parasitàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾə.ziˈta.ɾəm/, occidental /pa.ɾa.ziˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

parasitàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de parasitar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb parasitar.

#### Variants

* [2] parasitéssim, parasitéssem, parasitàssim, parasitàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·tà·rem (5)
# parasito
## Català
### Verb

parasito
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de parasitar.

#### Variants

* parasite, parasiti, parasit

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·to (4)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /pa.ɾaˈsi.to/
       Americà: alt /pa.(ɾa)ˈsi.to/, baix /pa.ɾaˈsi.to/
   * Rimes: -ito

### Verb

parasito
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb parasitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·to (4)
* Anagrames: apiastro, aportáis, atiparos, atropáis, optarais, optarías, pastoría, potarais, potarías, toparais, toparías
# parasità
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾə.ziˈta/, occidental /pa.ɾa.ziˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

parasità
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de parasitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·tà (4)
* Anagrames: apariats, atiparàs, pastaria, tapiaràs
# parasitàssem
## Català
### Verb

parasitàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb parasitar.

#### Variants

* parasitéssim, parasitéssem, parasitàssim, parasitàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·tàs·sem (5)
* Anagrama: traspassàiem
# parasitàssiu
## Català
### Verb

parasitàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb parasitar.

#### Variants

* parasitéssiu, parasitésseu, parasitàsseu, parasitàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·tàs·siu (5)
# parasitàs
## Català
### Verb

parasitàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb parasitar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb parasitar.

#### Variants

* [1] parasitessi, parasités, parasitara
* [2] parasitessi, parasités, parasitara

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·tàs (4)
# parasitàssim
## Català
### Verb

parasitàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb parasitar.

#### Variants

* parasitéssim, parasitéssem, parasitàssem, parasitàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·tàs·sim (5)
# osadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \oˌsa.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /oˌsa.daˈmen.t(e)/, baix \oˌsa.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De osado i el sufix -mente.

### Adverbi

osadamente
* agosaradament

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·sa·da·men·te (5)
# osadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \oˈsa.ðas\, meridional \oˈsa.ðah\
       Americà: alt /oˈsa.d(a)s/, baix \oˈsa.ðah\, austral \oˈsa.ðas\
   * Rimes: -adas

### Adjectiu

osadas f. pl.
* forma plural de osada
# osado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \oˈsa.ðo\, meridional \oˈsa.(ð)o\
       Americà: alt /oˈsa.do/, baix \oˈsa.ðo\
   * Rimes: -ado

### Adjectiu

osado m. ‎(femení osada, plural masculí osados, plural femení osadas)
* agosarat

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·sa·do (3)
# osas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈo.sas/, meridional /ˈo.sah/
       Americà: alt /ˈo.s(a)s/, baix /ˈo.sah/, austral /ˈo.sas/
   * Rimes: -osas

### Nom

osas f. pl.
* forma plural de osa

### Verb

osas
* segona persona singular pers d'indicatiu de osar

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·sas (2)