OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# fomento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /foˈmen.to/, meridional \foˈmeŋ.to\
       Americà: alt /foˈmen.t(o)/, baix \foˈmeŋ.to\, austral /foˈmen.to/
   * Rimes: -ento
   * Etimologia: Del llatí fomentum.

### Nom

fomento m. ‎(plural fomentos)
* foment

#### Sinònims

* auxilio, protección, promoción

### Verb

fomento
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb fomentar

## Llatí

   * Pronúncia: /foːˈmɛn.toː/
   * Etimologia: De fomenta ‎(«llenya, tions»).

### Verb

fōmentō ‎(1a present$^?$), fōmentās ‎(2a present), fōmentāre ‎(infinitiu), fōmentāvī ‎(perfet), fōmentātum ‎(supí)
* alimentar el foc vital
# fomento de la lectura
## Castellà
### Nom

fomento de la lectura m. ‎(plural fomentos de la lectura)
* animació a la lectura

### Vegeu també

* fomento de la lectura. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# fomentorum
## Llatí

   * Pronúncia: /foː.mɛnˈtoː.rʊm/

### Nom

fōmentōrum
* genitiu plural de fōmenta
# fomentare
## Llatí

   * Pronúncia: /foː.mɛnˈtaː.rɛ/

### Verb

fōmentāre
* infinitiu del present actiu de fōmentō
# fomentas
## Llatí

   * Pronúncia: /foːˈmɛn.taːs/

### Verb

fōmentās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de fōmentō
# fomentatum
## Llatí

   * Pronúncia: /foː.mɛnˈtaː.tʊm/

### Verb

fōmentātum
* supí acusatiu de fōmentō
# fibulas
## Anglès
### Nom

fibulas
* forma plural de fibula

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfiː.bʊ.laːs/

### Nom

fībulās
* acusatiu plural de fībula
# fibulis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfiː.bʊ.liːs/

### Nom

fībulīs
* datiu plural de fībula
* ablatiu plural de fībula
# fibrosis
## Català

   * Pronúncia: /fiˈβɾɔ.zis/
   * Rimes: -ɔzis

### Nom

fibrosis f. pl.
* Forma plural de fibrosi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fi·bro·sis (3)

## Anglès

   * Etimologia: Del prefix fibro- i el sufix -osis.

### Nom

fibrosis ‎(comptable i incomptable, plural fibroses)
* fibrosi

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \fiˈβɾo.sis\, meridional \fiˈβɾo.sih\
       Americà: alt /fiˈbɾo.s(i)s/, baix \fiˈβɾo.sih\, austral \fiˈβɾo.sis\
   * Rimes: -osis
   * Etimologia: Del llatí fibra i el sufix -osis.

### Nom

fibrosis f. ‎(plural invariable)
* fibrosi

#### Derivats

* fibrótico

#### Compostos i expressions

* fibrosis quística

### Miscel·lània

* Síl·labes: fi·bro·sis (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre fibrosis
# fibulae
## Anglès
### Nom

fibulae
* forma plural de fibula

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfiː.bʊ.laj/

### Nom

fībulae
* nominatiu plural de fībula
* vocatiu plural de fībula
* genitiu singular de fībula
* datiu singular de fībula
# fibulam
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfiː.bʊ.lam/

### Nom

fībulam
* acusatiu singular de fībula
# fibula
## Anglès
### Nom

fibula ‎(plural fibulas o fibulae o fibulæ)
* (anatomia) peroné, fíbula
* (Orfebreria) fíbula

#### Sinònims

* perone

### Vegeu també

* fibula. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfiː.bʊ.la/

### Nom

fībula f. ‎(genitiu fībulae)
* (Terminologia Anatomica) peroné, fíbula

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | fībula | fībulae |
| Vocatiu | fībula | fībulae |
| Acusatiu | fībulam | fībulās |
| Genitiu | fībulae | fībulārum |
| Datiu | fībulae | fībulīs |
| Ablatiu | fībulā | fībulīs |

### Vegeu també

* fibula. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# fibularum
## Llatí

   * Pronúncia: /fiː.bʊˈlaː.rʊm/

### Nom

fībulārum
* genitiu plural de fībula
# fibulæ
## Anglès
### Nom

fibulæ
* forma plural de fibula
# furi
## Català

   * Pronúncia: /ˈfu.ɾi/
   * Rimes: -uɾi

### Verb

furi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de furar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb furar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb furar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb furar.

#### Variants

* [1] furo, fur
* [2] fure
* [3] fure
* [4] fure

### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·ri (2)
* Anagrama: rufí
# furgó
## Català

   * Pronúncia: /furˈɡo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del francès fourgon, segle XIX.

### Nom

furgó m. ‎(plural furgons)
* Vehicle llarg, més petit que un camió, destinat normalment al transport de mercaderies o equipatges.
* En un tren, vagó on es transporten els equipatges dels passatgers.

#### Traduccions

* Anglès: van $^{(en)}$
* Castellà: furgón $^{(es)}$ m.
* Francès: fourgon $^{(fr)}$ m.
* Gallec: furgón $^{(gl)}$ m.
* Portuguès: furgão $^{(pt)}$ m.
* Anglès: freight wagon $^{(en)}$
* Castellà: furgón $^{(es)}$ m.
* Francès: fourgon $^{(fr)}$ m.
* Gallec: furgón $^{(gl)}$ m.
* Portuguès: furgão $^{(pt)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fur·gó (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# furgàssiu
## Català
### Verb

furgàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb furgar.

#### Variants

* furgueguéssou, furguéssiu, furguésseu, furgàsseu, furgàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: fur·gàs·siu (3)
* Anagrama: grufàssiu
# furgón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \fuɾˈɣon\, meridional \fuɾˈɣoŋ\
       Americà: alt \f(u)ɾˈɣon\, baix \fuɾˈɣoŋ\, austral \fuɾˈɣon\
   * Rimes: -on
   * Etimologia: Del francès fourgon.

### Nom

furgón m. ‎(plural furgones)
* furgó

#### Derivats

* furgoneta

### Miscel·lània

* Síl·labes: fur·gón (2)
* Heterograma de 6 lletres (fgnoru)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre furgón

## Gallec

   * Pronúncia: /fuɾˈɣoŋ/
   * Etimologia: Del francès fourgon.

### Nom

furgón m. ‎(plural furgóns)
* furgó

#### Variants

* (reintegracionisme) furgom

### Miscel·lània

* Síl·labes: fur·gón (2)
* Heterograma de 6 lletres (fgnoru)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre furgón
# furgóns
## Gallec
### Nom

furgóns m. pl.
* forma plural de furgón

### Miscel·lània

* Síl·labes: fur·gons (2)
* Heterograma de 7 lletres (fgnorsu)
# furia
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈfu.ɾja/
   * Rimes: -uɾja
   * Etimologia: Del llatí furia.

### Nom

furia f. ‎(plural furias)
* fúria

#### Sinònims

* ira

#### Relacionats

* furioso

### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·ria (2)
* Anagrama: fruía

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre furia

## Gallec

   * Pronúncia: /ˈfu.ɾja/
   * Etimologia: Del llatí furia.

### Nom

furia f. ‎(plural furias)
* fúria

#### Variants

* (reintegracionisme) fúria

#### Sinònims

* furor

### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·ria (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre furia

## Italià

   * Pronúncia: /ˈfuː.rja/
   * Etimologia: Del llatí furia.

### Nom

furia f. ‎(plural furie)
* fúria

### Miscel·lània

* Síl·labes: fù·ria (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre furia
# furias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈfu.ɾjas/, meridional /ˈfu.ɾjah/
       Americà: alt /ˈfu.ɾ(ja)s/, baix /ˈfu.ɾjah/, austral /ˈfu.ɾjas/
   * Rimes: -uɾjas

### Nom

furias f. pl.
* forma plural de furia

### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·rias (2)
* Heterograma de 6 lletres (afirsu)
* Anagrames: fisura, fisurá, fruías, sufría

## Gallec

   * Pronúncia: /ˈfu.ɾjas/

### Nom

furias f. pl.
* forma plural de furia

### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·rias (2)
* Heterograma de 6 lletres (afirsu)
* Anagrames: fisura, sufría
# furgàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /furˈɡa.βəw/, balear /fuɾˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /furˈɣa.βew/ valencià /fuɾˈɣa.vew/, /fuɾˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

furgàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de furgar.

#### Variants

* furgavo, furgàieu

### Miscel·lània

* Anagrama: grufàveu
# frost
## Anglès

   * Pronúncia: /frɒst/ àudio (EUA)

### Nom

frost ‎(plural frosts)
* glaçada, gelada
# frotter
## Francès

   * Pronúncia: /fʁɔˈte/ àudio
   * Etimologia: Del llatí vulgar *frictare, derivat de fricare.

### Verb

frotter
* fregar
    Se frotter les yeux avec la mainFregar-se els ulls amb la mà.
* untar, fregar
    Les athlètes se frottaient d’huile avant de lutter.Els atletes s'unten amb oli abans de lluitar.
* encerar
    Frotter le parquet d’un appartement.Encerar el parquet d'un apartament.
* (tennis de taula) pentinar
* tenir contacte
    Se frotter à la bonne société.Tenir contacte amb la bona societat.
* enfrontar-se
    «Qu'il sonne à la porte, il se frotterait à Papa, essuierait une bordée de hurlements, car mon père, en sioniste fanatique, abhorrait tout ce qui ressemblait de près ou de loin à la Diaspora comme les gardeuses d'oie, les pogroms et les marieurs.» (Amir Gutfreund (traducció de l'hebreu: Katherine Werchowski), Pour elle, volent les héros, ed.Gallimard, 2015)Que ell piqui a la porta, que s'enfronti a papà, que munti un cridori, perquè mon pare, el fanàtic sionista, odia tot allò que s'assembla de prop o de lluny a la diàspora com les engreixadores d'oques, els progroms i les alcavotes
* maltractar, copejar, picar, estirar
    Il me charge de lui frotter les oreilles.M'acusa de picar-li les orelles.

#### Sinònims

* [4] coiffer

#### Conjugació
### Vegeu també

* frotter. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# frowzy
## Anglès
### Adjectiu

frowzy ‎(comparatiu frowzier, superlatiu frowziest)
* desendreçat
    «He had seen it lying in the window of a frowzy little junk-shop in a slummy quarter of the town (just what quarter he did not now remember) and had been stricken immediately by an overwhelming desire to possess it.» ((Orwell, George. Nineteen Eighty-Four, 1989. Londres: Penguin Books, 1948, p. 8. ISBN 978-0-141-18776-1.))L'havia vist a l'aparador d'una desendreçada botigueta d'objectes de segona mà d'un barri miserable de la ciutat (no recordava exactament a quin) i només veure'l va sentir el desig irreprimible de posseir-lo.
# frozen
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈfɹəʊzən/ àudio (EUA)

### Adjectiu

frozen ‎(comparatiu more frozen, superlatiu most frozen)
* gelat, congelat

### Verb

frozen
* participi de freeze
# frotteurism
## Anglès

   * Pronúncia: /fʁoˈtəː(ʁ)izm/
   * Etimologia: De frotteur i el sufix -ism.

### Nom

frotteurism ‎(incomptable)
* fricofília

### Vegeu també

* frotteurism. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# frontón valenciano
## Castellà
### Nom

frontón valenciano m. ‎(plural frontones valencianos)
* (pilota valenciana) frontó valencià

#### Sinònims

* frontón

### Vegeu també

* frontón valenciano. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# frosts
## Anglès
### Nom

frosts
* forma plural de frost
# frowzier
## Anglès
### Adjectiu

frowzier
* forma comparativa de frowzy
# frowziest
## Anglès
### Adjectiu

frowziest
* forma superlativa de frowzy
# froze
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈfɹəʊz/

### Verb

froze
* passat simple de freeze (glaçar, gelar, congelar).
# garrotegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡə.ruˈtɛ.ʒis/ balear /ɡə.roˈtə.ʒis/, /ɡə.ruˈtɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /ɡa.roˈte.ʒis/, valencià /ɡa.roˈte.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

garrotegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb garrotejar.

#### Variants

* garroteges
# garroteguessen
## Català
### Verb

garroteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrotar.
# garroteguesses
## Català
### Verb

garroteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrotar.
# garroteguessa
## Català
### Verb

garroteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrotar.
# garroteguéssou
## Català
### Verb

garroteguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrotar.
# garroteguem
## Català
### Verb

garroteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb garrotar.
# garrotegueu
## Català
### Verb

garrotegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb garrotar.
# garrotegués
## Català
### Verb

garrotegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrotar.
# garroteguéssom
## Català
### Verb

garroteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrotar.
# garrotegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡə.ru.təˈʒes/ balear /ɡə.ro.təˈʒes/, /ɡə.ru.təˈʒes/ Occidental: nord-occidental /ɡa.ro.teˈʒes/, valencià /ɡa.ro.teˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

garrotegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrotejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrotejar.

#### Variants

* [1] garrotejàs, garrotejara
* [2] garrotejàs, garrotejara
# foragitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fu.ɾə.ʒiˈta/ balear /fo.ɾə.ʒiˈta/, /fu.ɾə.ʒiˈta/ Occidental: nord-occidental /fo.ɾa.ʒiˈta/ valencià /fo.ɾa.d͡ʒiˈtaɾ/, /fo.ɾa.d͡ʒiˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: foragità
   * Etimologia: De fora i gitar, segle XIV.

### Verb

foragitar trans.
* Expulsar, treure d’un lloc.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: foragito, foragita, foragitem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·gi·tar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# foragitara
## Català
### Verb

foragitara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb foragitar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb foragitar.
# foraeixit
## Català antic

   * Etimologia: De fora i eixir, calc de l’italià fuoriuscito, segle XV.

### Adjectiu

foraeixit m.
* sortit, fora de si
    «Quasi foraexit de seny, començà a cridar grans crits» (Curial e Güelfa)
* exiliat

#### Descendents

* Castellà: foragido

### Vegeu també

* Obres de referència: Faraudo
# foragit
## Català
### Verb

foragit
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de foragitar.
# foragita
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fu.ɾəˈʒi.tə/ balear /fo.ɾəˈʒi.tə/, /fu.ɾəˈʒi.tə/ Occidental: nord-occidental /fo.ɾaˈʒi.ta/, valencià /fo.ɾaˈd͡ʒi.ta/
   * Rimes: -ita

### Verb

foragita
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de foragitar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb foragitar.
# foragitam
## Català
### Verb

foragitam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de foragitar.
# foradí
## Català

   * Pronúncia: oriental /fu.ɾəˈði/, occidental /fo.ɾaˈði/
   * Rimes: -i

### Verb

foradí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de foradar.
    [Jo] foradí o vaig foradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·dí (3)
* Heterograma de 6 lletres (adfior)
* Anagrama: fiador
# garbati
## Italià
### Verb

garbati
* participi passat masculí plural de garbare
# garbata
## Italià
### Verb

garbata
* participi passat femení singular de garbare
# garbate
## Italià
### Verb

garbate
* participi passat femení plural de garbare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de garbare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de garbare
# garbavate
## Italià
### Verb

garbavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de garbare
# garbato
## Italià
### Verb

garbato m. ‎(femení garbata, plural masculí garbati, plural femení garbate)
* participi passat masculí singular de garbare
# garbaste
## Italià
### Verb

garbaste
* segona persona plural (voi) del passat de garbare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de garbare
# garbasti
## Italià
### Verb

garbasti
* segona persona singular (tu) del passat de garbare
# garbavano
## Italià
### Verb

garbavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de garbare
# garbava
## Italià
### Verb

garbava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de garbare
# garbavamo
## Italià
### Verb

garbavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de garbare
# garrofer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡə.ruˈfe/ balear /ɡə.roˈfe/, /ɡə.ruˈfe/ Occidental: nord-occidental /ɡa.roˈfe/ valencià /ɡa.roˈfeɾ/, /ɡa.roˈfe/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De garrofa i el sufix -er.

### Nom

garrofer m. ‎(plural garrofers)
* (botànica) Arbre fruiter de la família de les fabàcies (Ceratonia siliqua).
* (empordanès) Persona molt mentidera.

#### Variants

* [1]: garrofera, garrover

#### Relacionats

* [1,2]: garrofa

#### Derivats

* garroferet

#### Compostos i expressions

* garrofer bord
* garrofer del diable
* garrofer mascle
* garrofer pudent
* garrofer ver

#### Traduccions

* Alemany: Johannisbrotbaum $^{(de)}$
* Anglès: carob tree $^{(en)}$
* Castellà: algarrobo $^{(es)}$
* Esperanto: karobarbo $^{(eo)}$
* Francès: caroubier $^{(fr)}$
* Gallec: alfarrobeira $^{(gl)}$ f.
* Italià: carrubo $^{(it)}$
* Neerlandès: johannesbroodboom $^{(nl)}$
* Occità: carobièr $^{(oc)}$ m., corropièr $^{(oc)}$ m.
* Portuguès: alfarrobeira $^{(pt)}$
* Turc: keçiboynuzu $^{(tr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·ro·fer (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# garrofer del diable
## Català
### Nom

garrofer del diable m. ‎(plural garrofers del diable)
* (botànica) (Anagyris foetida) Arbust de la família de les fabàcies.

#### Sinònims

* garrofer bord

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# garrofera
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡə.ruˈfe.ɾə/ balear /ɡə.roˈfe.ɾə/, /ɡə.ruˈfe.ɾə/ Occidental: /ɡa.roˈfe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Nom

garrofera f. ‎(plural garroferes)
* (valencià) Forma alternativa de garrofer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·ro·fe·ra (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# garroferes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡə.ruˈfe.ɾəs/ balear /ɡə.roˈfe.ɾəs/, /ɡə.ruˈfe.ɾəs/ Occidental: /ɡa.roˈfe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

garroferes f. pl.
* Forma plural de garrofera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·ro·fe·res (4)
# garrit
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡəˈrit/, occidental /ɡaˈrit/
   * Rimes: -it

### Adjectiu

garrit m. ‎(femení garrida, plural masculí garrits, plural femení garrides)
* galà

### Nom

garrit m. ‎(plural garrits, femení garrida)
* (eivissenc) noi

#### Sinònims

* (eivissenc) boix, al·lot

### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·rit (2)
* Anagrames: tragir, trigar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# garro
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈɡa.ro/
   * Rimes: -aro

### Nom

garro m. ‎(plural garros)
* xucla vera

### Miscel·lània

* Síl·labes: ga·rro (2)

### Vegeu també

* garro. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# garrofer pudent
## Català
### Nom

garrofer pudent m. ‎(plural garrofers pudents)
* (botànica) (Anagyris foetida) Arbust de la família de les fabàcies.

#### Sinònims

* garrofer bord

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# garrofer bord
## Català
### Nom

garrofer bord m. ‎(plural garrofers bords)
* (botànica) Arbust de la família de les fabàcies (Anagyris foetida).
* (botànica) Arbust de la família de les terebintàcies (Pistacia terebinthus).
* (botànica) arbre de l'amor (Cercis siliquastrum)

#### Sinònims

* [1]: garrofer del diable, garrofer pudent, garroferet de moro, arbre monjat, bajoca de moro
* [2]: terebint

#### Compostos i expressions

* garrofer bord de flor

#### Traduccions

* Francès: anagyre fétide $^{(fr)}$
* Occità: pudís $^{(oc)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DCVB
# fulfilling
## Anglès
### Adjectiu

fulfilling ‎(comparatiu more fulfilling, superlatiu most fulfilling)
* satisfactori

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# fulguri
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfʊɫ.ɡʊ.riː/

### Nom

fulgurī
* datiu singular de fulgur
# fulguribus
## Llatí

   * Pronúncia: /fʊlˈɡʊ.rɪ.bʊs/

### Nom

fulguribus
* datiu plural de fulgur
* ablatiu plural de fulgur
# fulgurum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfʊɫ.ɡʊ.rʊm/

### Nom

fulgurum
* genitiu plural de fulgur
# fulguris
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfʊɫ.ɡʊ.rɪs/

### Nom

fulguris
* genitiu singular de fulgur
# fulgur
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfʊɫ.ɡʊr/
   * Etimologia: Derivat de fulgeo.

### Nom

fulgur n. ‎(genitiu fulguris)
* llamp
    «tonitruque et fulgure terruit orbem» (Ovidi, Metamorfosis 14)Amb els trons i els llamps terroritzava el món.

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | fulgur | fulgura |
| Vocatiu | fulgur | fulgura |
| Acusatiu | fulgur | fulgura |
| Genitiu | fulguris | fulgurum |
| Datiu | fulgurī | fulguribus |
| Ablatiu | fulgure | fulguribus |
# fulgura
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfʊɫ.ɡʊ.ra/

### Nom

fulgura
* nominatiu plural de fulgur
* vocatiu plural de fulgur
* acusatiu plural de fulgur
# fulgure
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfʊɫ.ɡʊ.rɛ/

### Nom

fulgure
* ablatiu singular de fulgur
# garrida
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡəˈri.ðə/, occidental /ɡaˈri.ða/
   * Rimes: -ida

### Adjectiu

garrida f. ‎(plural garrides)
* Forma femenina de garrit.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·ri·da (3)
* Anagrames: agradir, Rigardà
# garret
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɡɛɹɪt/, /ˈɡæɹɪt/ àudio (EUA)

### Nom

garret ‎(plural garrets)
* (arquitectura) golfa, porxo

#### Sinònims

* attic
* loft

### Vegeu també

* garret. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# garrejàsseu
## Català
### Verb

garrejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrejar.

#### Variants

* garregéssiu, garregésseu, garrejàssiu, garrejàreu
# garrejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡə.rəˈʒa.βəw/ balear /ɡə.rəˈd͡ʒa.vəw/, /ɡə.rəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ɡa.reˈʒa.βew/ valencià /ɡa.reˈd͡ʒa.vew/, /ɡa.reˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

garrejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de garrejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: verguejara, verguejarà
# garrets
## Anglès
### Nom

garrets
* forma plural de garret
# garrejàssim
## Català
### Verb

garrejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrejar.

#### Variants

* garregéssim, garregéssem, garrejàssem, garrejàrem
# garrejàssiu
## Català
### Verb

garrejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrejar.

#### Variants

* garregéssiu, garregésseu, garrejàsseu, garrejàreu
# gałisian
## Vènet

   * Pronúncia: /ga'lˡi.sian/
   * Etimologia: Derivat de Gałìsia.

### Nom

gałisian m.
* gallec

#### Sinònims

* galego

#### Relacionats

* Gałìsia

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en vènet
# gdzie
## Polonès

   * Etimologia: Del protoeslau *kъde.

### Pronom

gdzie
* on
    Gdzie jesteś? ― On estàs?

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre gdzie
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre gdzie