OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# intentional foul
## Anglès
### Nom

intentional foul
* (esports de pilota) falta intencionada

### Vegeu també

* intentional foul. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# intentin
## Català

   * Pronúncia: /inˈten.tin/
   * Rimes: -entin

### Verb

intentin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb intentar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb intentar.
# intentional
## Anglès
### Adjectiu

intentional ‎(comparatiu more intentional, superlatiu most intentional)
* intencionat

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# intentional grounding
## Anglès
### Nom

intentional grounding ‎(plural intentional groundings)
* (futbol americà) intencionat a ningú

### Vegeu també

* intentional grounding. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].

## Francès
### Nom

intentional grounding m.
* (futbol americà) intencionat a ningú

### Vegeu també

* intentional grounding. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# intentional groundings
## Anglès
### Nom

intentional groundings
* forma plural de intentional grounding
# intentessin
## Català
### Verb

intentessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intentar.
# interfering
## Anglès
### Verb

interfering
* gerundi de interfere
# interferiran
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.fə.ɾiˈɾan/, occidental /in.teɾ.fe.ɾiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

interferiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de interferir.
# interferir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.tər.fəˈɾi/ Occidental: nord-occidental /in.ter.feˈɾi/ valencià /in.teɾ.feˈɾiɾ/, /in.teɾ.feˈɾi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: interferí
   * Etimologia: Del llatí interfērre.

### Verb

interferir intr., trans., pron. ‎(pronominal interferir-se)
* (intransitiu, física) Causar pertorbació en les ones superposant-se.
* (intransitiu) Interposar-se en el camí o en una acció.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: interfereixo, interfereix, interferim

#### Traduccions

* Anglès: interfere $^{(en)}$
* Castellà: interferir $^{(es)}$
* Francès: interférer $^{(fr)}$
* Italià: interferire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·fe·rir (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.teɾ.feˈɾiɾ/, meridional \iŋ.teɾ.feˈɾiɾ\
       Americà: alt /in.teɾ.f(e)ˈɾiɾ/, baix \iŋ.teɾ.feˈɾiɾ\, austral /in.teɾ.feˈɾiɾ/
   * Rimes: -iɾ
   * Etimologia: De l'anglès interfere.

### Verb

interferir trans., intr. ‎(present interfiero, passat interferí, futur interferiré)
* interferir

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·fe·rir (4)
# interferires
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.fəˈɾi.ɾəs/, occidental /in.teɾ.feˈɾi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

interferires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de interferir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interferir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·fe·ri·res (5)
* Anagrama: interferir-se
# interferira
## Català
### Verb

interferira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interferir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interferir.
# interferir-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.fəˈɾir.sə/ balear /in.təɾ.fəˈɾiɾ.sə/, /in.tər.fə.ɾirˈsə/ Occidental: /in.teɾ.feˈɾiɾ.se/
   * Rimes: -iɾse

### Verb

interferir-se
* Forma pronominal de interferir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'interfereixo, s'interfereix, ens interferim

### Miscel·lània

* Anagrama: interferires
# interferiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.fəˈɾi.ɾən/, occidental /in.teɾ.feˈɾi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

interferiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de interferir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interferir.
# amoïnà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.iˈna/, occidental /a.mo.iˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: amoïnar

### Verb

amoïnà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amoïnar.
    [Ell/ella/vostè] amoïnà o va amoïnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ï·nà (4)
* Anagrama: amaino
# amoïnàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.iˈna.ɾəw/, occidental /a.mo.iˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

amoïnàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amoïnar.
    [Vosaltres/vós] amoïnàreu o vau/vàreu amoïnar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] amoïnéssiu, amoïnésseu, amoïnàsseu, amoïnàssiu o amoïnàreu.
# amoïnàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.iˈna.ɾəm/, occidental /a.mo.iˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amoïnàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amoïnar.
    [Nosaltres] amoïnàrem o vam/vàrem amoïnar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    Forma valenciana: [nosaltres] amoïnéssim, amoïnéssem, amoïnàssem, amoïnàssim o amoïnàrem.
# amoïnàssim
## Català

   * Pronúncia: balear /ə.mo.iˈna.sim/, /ə.mu.iˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

amoïnàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Nosaltres] amoïnéssim, amoïnéssem, amoïnàssem, amoïnàssim o amoïnàrem.
# amoïnàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.iˈna.səm/ balear /ə.mo.iˈna.səm/, /ə.mu.iˈna.səm/ Occidental: /a.mo.iˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

amoïnàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Nosaltres] amoïnéssim, amoïnéssem, amoïnàssem, amoïnàssim o amoïnàrem.
# amoïnàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.iˈna.səw/ balear /ə.mo.iˈna.səw/, /ə.mu.iˈna.səw/ Occidental: /a.mo.iˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

amoïnàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Vosaltres/vós] amoïnéssiu, amoïnésseu, amoïnàsseu, amoïnàssiu o amoïnàreu.
# amoïnàssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.iˈna.siw/ balear /ə.mo.iˈna.siw/, /ə.mu.iˈna.siw/ Occidental: /a.mo.iˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

amoïnàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.

#### Variants

* amoïnéssiu, amoïnésseu, amoïnàsseu, amoïnàreu
# amoïno
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.muˈi.nu/, occidental /a.moˈi.no/
   * Rimes: -ino

### Verb

amoïno
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amoïnar.
    [Jo] amoïno, amoïne, amoín o amoïni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Que jo] amoïno, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] amoïni o amoïne.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Que ell/ella/vostè] amoïno, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] amoïni o amoïne.
# amoïnàs
## Català

   * Pronúncia: balear /ə.mo.iˈnas/, /ə.mu.iˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

amoïnàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Jo] amoïnés, amoïnàs o amoïnara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Ell/ella/vostè] amoïnés, amoïnàs o amoïnara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ï·nàs (4)
* Anagrama: mansoia
# amoïnis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈi.nis/ balear /ə.moˈi.nis/, /ə.muˈi.nis/ Occidental: /a.moˈi.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

amoïnis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Que tu] amoïnis o amoïnes; [tu] no amoïnis o amoïnes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ï·nis (4)
* Anagrames: moisina, simonia
# amorontojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈron.tojn/

### Verb

amorontojn
* acusatiu plural de amoronto
# amorontoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈron.toj/

### Verb

amorontoj
* forma plural de amoronto
# amorosa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈɾo.zə/ balear /ə.moˈɾo.zə/, /ə.muˈɾo.zə/ Occidental: /a.moˈɾo.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

amorosa f. ‎(plural amoroses)
* Forma femenina de amorós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ro·sa (4)
* Anagrama: aromosa

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.moˈɾo.sa/
       Americà: alt /a.moˈɾo.s(a)/, baix /a.moˈɾo.sa/
   * Rimes: -osa

### Adjectiu

amorosa f. ‎(plural amorosas)
* forma femenina de amoroso
# amoros
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈmo.ros/

### Verb

amoros
* futur de amori
# amorosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˌɾo.zəˈmen/ balear /ə.moˌɾo.zəˈment/, /ə.muˌɾo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.moˌɾo.zaˈmen/ valencià /a.moˌɾo.zaˈment/, /a.moˌɾo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De amorós i el sufix -ment.

### Adverbi

amorosament
* D'una manera amorosa.

#### Traduccions

* Anglès: lovingly $^{(en)}$, amorously $^{(en)}$
* Castellà: amorosamente $^{(es)}$
* Francès: amoureusement $^{(fr)}$
* Italià: amorosamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ro·sa·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amorosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.moˌɾo.saˈmen.te/
       Americà: alt /a.moˌɾo.saˈmen.t(e)/, baix /a.moˌɾo.saˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De amoroso i el sufix -mente.

### Adverbi

amorosamente
* amorosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ro·sa·men·te (6)

## Italià

   * Pronúncia: /a.moˌro.saˈmen.te/
   * Etimologia: De amoroso i el sufix -mente.

### Adverbi

amorosamente
* amorosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ro·sa·mén·te (6)
# amoronto
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈron.to/

### Verb

amoronto ‎(plural amorontoj, acusatiu amoronton, plural acusatiu amorontojn)
* participi actiu nominal futur de amori
# amoronton
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈron.ton/

### Verb

amoronton
* acusatiu de amoronto
# amorosas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.moˈɾo.sas/, meridional /a.moˈɾo.sah/
       Americà: alt /a.moˈɾo.s(a)s/, baix /a.moˈɾo.sah/, austral /a.moˈɾo.sas/
   * Rimes: -osas

### Adjectiu

amorosas f. pl.
* forma plural de amorosa
# instal·larà
## Català
### Verb

instal·larà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·la·rà (4)
* Anagrama: allistaran
# instal·lariva
## Català
### Verb

instal·lariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de instal·lar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de instal·lar.
# instal·laré
## Català
### Verb

instal·laré
* Primera persona del singular (jo) del futur de instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·la·ré (4)
* Anagrames: allistaren, llastarien
# instal·larívem
## Català
### Verb

instal·larívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·la·rí·vem (5)
* Anagrama: llastimariven
# instal·lariven
## Català
### Verb

instal·lariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de instal·lar.
# instal·laríeu
## Català
### Verb

instal·laríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de instal·lar.
# instal·laríem
## Català
### Verb

instal·laríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·la·rí·em (5)
* Anagrames: llastimarien, mil·lenarista
# instal·laràs
## Català
### Verb

instal·laràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de instal·lar.
# instal·laríveu
## Català
### Verb

instal·laríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de instal·lar.
# instal·larives
## Català
### Verb

instal·larives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de instal·lar.
# alkoholarengatik
## Basc
### Nom

alkoholarengatik
* causal definit singular de alkohol
# alkoholaz
## Basc
### Nom

alkoholaz
* instrumental definit singular de alkohol
# alkoholeko
## Basc
### Nom

alkoholeko
* genitiu locatiu definit singular de alkohol
# alkoholei
## Basc
### Nom

alkoholei
* datiu definit plural de alkohol
# alkoholek
## Basc
### Nom

alkoholek
* ergatiu indefinit de alkohol
* ergatiu definit plural de alkohol
# alkoholekin
## Basc
### Nom

alkoholekin
* comitatiu indefinit de alkohol
* comitatiu definit plural de alkohol
# alkoholaren
## Basc
### Nom

alkoholaren
* genitiu definit singular de alkohol
# alkoholarentzat
## Basc
### Nom

alkoholarentzat
* benefactiu definit singular de alkohol
# alkoholari
## Basc
### Nom

alkoholari
* datiu definit singular de alkohol
# alkoholean
## Basc
### Nom

alkoholean
* inessiu definit singular de alkohol
# amputaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pu.təˈɾe/, occidental /am.pu.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amputaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amputar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·pu·ta·ré (4)
* Anagrames: atuparem, atupàrem, pautarem, pautàrem
# amputaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pu.təˈɾi.əs/, occidental /am.pu.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amputaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amputar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pasturàiem
# allimaria
## Català
### Nom

allimaria f. ‎(plural allimaries)
* (arcaisme) Antigament, alimària o alimara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·ma·ri·a (5)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: GDLC
# allis shad
## Anglès
### Nom

allis shad ‎(incomptable)
* saboga
# alligàssiu
## Català
### Verb

alligàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alligar.
# allimaries
## Català
### Nom

allimaries f. pl.
* Forma plural de allimaria.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·ma·ri·es (5)
* Anagrama: allisaríem
# allioli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌa.ʎiˈɔ.ɫi/ balear /ˌa.ʎiˈɔ.ɫi/, /ˌa.jiˈɔ.ɫi/ Occidental: /ˌa.ʎiˈɔ.ɫi/ Informal: /ˌa.liˈɔ.li/
   * Rimes: -ɔli
   * Etimologia: De all, i i oli, segle XV.

### Nom

allioli m. ‎(plural alliolis)
* (aliments) Salsa feta d'alls picats i oli.

#### Traduccions

* Alemany: Aioli $^{(de)}$ f.
* Anglès: aioli $^{(en)}$
* Basc: alioli $^{(eu)}$
* Castellà: alioli $^{(es)}$, ajiaceite $^{(es)}$, ajoaceite $^{(es)}$
* Finès: aioli $^{(fi)}$
* Francès: aïoli $^{(fr)}$
* Italià: aïoli $^{(it)}$
* Llatí: alliatum $^{(la)}$ et oleo
* Occità: alhòli $^{(oc)}$
* Portuguès: aioli $^{(pt)}$ m.
* Suec: aioli $^{(sv)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: all·i·o·li (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# alligàssim
## Català
### Verb

alligàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alligar.
# alligàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎiˈɣa.βəw/, balear /ə.ʎiˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʎiˈɣa.βew/ valencià /a.ʎiˈɣa.vew/, /a.ʎiˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

alligàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alligar.
# italianitze
## Català
### Verb

italianitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de italianitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb italianitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb italianitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb italianitzar.
# italianitzava
## Català
### Verb

italianitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de italianitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de italianitzar.
# italianitzes
## Català
### Verb

italianitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de italianitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb italianitzar.
# italianitzesses
## Català
### Verb

italianitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb italianitzar.
# italianitzessi
## Català
### Verb

italianitzessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb italianitzar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb italianitzar.
# italianitzaves
## Català
### Verb

italianitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de italianitzar.
# italianitzen
## Català
### Verb

italianitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de italianitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb italianitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb italianitzar.
# italianitzessen
## Català
### Verb

italianitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb italianitzar.
# italianitzaven
## Català
### Verb

italianitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de italianitzar.
# intonaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.to.naˈθjo.nes/, meridional \iŋ.to.naˈθjo.neh\
       Americà: alt /in.to.naˈsjo.n(e)s/, baix \iŋ.to.naˈsjo.neh\, austral /in.to.naˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

intonaciones f. pl.
* forma plural de intonación
# intonations
## Francès
### Nom

intonations f. pl.
* forma plural de intonation
# intonazione
## Italià

   * Pronúncia: /in.to.natˈt͡sjoː.ne/

### Nom

intonazione f. ‎(plural intonazioni)
* intonació

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·to·na·zió·ne (5)
# intonazioni
## Italià

   * Pronúncia: /in.to.natˈt͡sjoː.ni/

### Nom

intonazioni f. pl.
* forma plural de intonazione
# intonacion
## Occità

   * Pronúncia: /in.tu.naˈsju/
   * Àudio: Bearn

### Nom

intonacion f. ‎(plural intonacions)
* intonació
# intonación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.to.naˈθjon/, meridional \iŋ.to.naˈθjoŋ\
       Americà: alt /in.to.n(a)ˈsjon/, baix \iŋ.to.naˈsjoŋ\, austral /in.to.naˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

intonación f. ‎(plural intonaciones)
* intonació

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·to·na·ción (4)
# intonacja
## Polonès

   * Pronúncia: /ˌĩn.tɔ̃ˈna.ʦ̑ʲja/

### Nom

intonacja f.
* intonació
# intonation
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɔ.naˈsjɔ̃/

### Nom

intonation f. ‎(plural intonations)
* intonació
# intossicazione
## Italià

   * Pronúncia: /in.tos.si.katˈt͡sjoː.ne/

### Nom

intossicazione f. ‎(plural intossicazioni)
* intoxicació

#### Derivats

* disintossicazione

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tos·si·ca·zió·ne (6)
# interpretin
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tərˈpɾe.tin/, occidental /in.teɾˈpɾe.tin/
   * Rimes: -etin

### Verb

interpretin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb interpretar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb interpretar.
# interpretez
## Basc
### Nom

interpretez
* instrumental indefinit de interprete
# interpretive paradigm
## Anglès
### Nom

interpretive paradigm
* paradigma interpretatiu

### Vegeu també

* interpretive paradigm. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interpretetzat
## Basc
### Nom

interpretetzat
* prolatiu indefinit de interprete
# interpretis
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tərˈpɾe.tis/, occidental /in.teɾˈpɾe.tis/
   * Rimes: -etis

### Verb

interpretis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb interpretar.
# interpreti
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tərˈpɾe.ti/, occidental /in.teɾˈpɾe.ti/
   * Rimes: -eti

### Verb

interpreti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de interpretar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb interpretar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb interpretar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb interpretar.
# interpretessis
## Català
### Verb

interpretessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interpretar.
# interpreteu
## Català
### Verb

interpreteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de interpretar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb interpretar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb interpretar.
# interpreting
## Anglès
### Verb

interpreting
* gerundi de interpret
# interpretessin
## Català
### Verb

interpretessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interpretar.
# altruismoek
## Basc
### Nom

altruismoek
* ergatiu definit plural de altruismo
# altruismoengatik
## Basc
### Nom

altruismoengatik
* causal definit plural de altruismo
# altruismoetaraino
## Basc
### Nom

altruismoetaraino
* terminatiu definit plural de altruismo
# altruismoei
## Basc
### Nom

altruismoei
* datiu definit plural de altruismo
# altruismoekin
## Basc
### Nom

altruismoekin
* comitatiu definit plural de altruismo
# altruismoen
## Basc
### Nom

altruismoen
* genitiu definit plural de altruismo
# altruismoetako
## Basc
### Nom

altruismoetako
* genitiu locatiu definit plural de altruismo
# altruismoetan
## Basc
### Nom

altruismoetan
* inessiu definit plural de altruismo
# altruismoentzat
## Basc
### Nom

altruismoentzat
* benefactiu definit plural de altruismo
# altruismoetara
## Basc
### Nom

altruismoetara
* al·latiu definit plural de altruismo
# interviuareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bi.wəˈɾɛw/ balear /in.təɾ.vi.wəˈɾəw/, /in.tər.vi.wəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βi.waˈɾew/ valencià /in.teɾ.vi.waˈɾew/, /in.teɾ.βi.waˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

interviuareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de interviuar.
# interviuaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.biˈwa.ɾən/, balear /in.təɾ.viˈwa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βiˈwa.ɾen/ valencià /in.teɾ.viˈwa.ɾen/, /in.teɾ.βiˈwa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

interviuaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de interviuar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interviuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·vi·ua·ren (5)
* Anagrama: internaríveu
# interviuarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bi.wəˈɾi.ən/, balear /in.təɾ.vi.wəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βi.waˈɾi.en/ valencià /in.teɾ.vi.waˈɾi.en/, /in.teɾ.βi.waˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

interviuarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de interviuar.
# interviuara
## Català
### Verb

interviuara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interviuar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interviuar.
# interviuaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bi.wəˈɾan/, balear /in.təɾ.vi.wəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βi.waˈɾan/ valencià /in.teɾ.vi.waˈɾan/, /in.teɾ.βi.waˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

interviuaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de interviuar.