OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# adiríets
## Català antic
### Verb

adiríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de adir

#### Variants

* adiríeu
# adishatz
## Occità

   * Pronúncia: /a.diˈʃat͡s/
   * Àudio: Bearn
   * Etimologia: De adieusiatz.

### Interjecció

adishatz
* (Gascunya, Tolosa) adeu-siau

#### Descendents

* Francès: adichatz
# adiskidetasunarekin
## Basc
### Nom

adiskidetasunarekin
* comitatiu definit singular de adiskidetasun
# adiríeu
## Català
### Verb

adiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adir-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: eduiria

## Català antic
### Verb

adiríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de adir

#### Variants

* adiríets
# adiskidetasunak
## Basc
### Nom

adiskidetasunak
* absolutiu definit plural de adiskidetasun
* ergatiu definit singular de adiskidetasun
# adiríem
## Català
### Verb

adiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·rí·em (4)
* Anagrames: mediria, meridià

## Català antic
### Verb

adiríem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del condicional de adir
# adiskidetasun
## Basc
### Nom

adiskidetasun inan.
* amistat

#### Declinació

Nom comú inanimat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
adiskidetasun
adiskidetasuna
adiskidetasunak
Ergatiu
adiskidetasunek
adiskidetasunak
adiskidetasunek
Datiu
adiskidetasuni
adiskidetasunari
adiskidetasunei
Genitiu
adiskidetasunen
adiskidetasunaren
adiskidetasunen
Comitatiu
adiskidetasunekin
adiskidetasunarekin
adiskidetasunekin
Benefactiu
adiskidetasunentzat
adiskidetasunarentzat
adiskidetasunentzat
Instrumental
adiskidetasunez
adiskidetasunaz
adiskidetasunez
Partitiu
adiskidetasunik
Prolatiu
adiskidetasuntzat
Causal
adiskidetasunengatik
adiskidetasunarengatik
adiskidetasunengatik
Locatius
Inessiu
adiskidetasunetan
adiskidetasunean
adiskidetasunetan
Ablatiu
adiskidetasunetatik
adiskidetasunetik
adiskidetasunetatik
Al·latiu
adiskidetasunetara
adiskidetasunera
adiskidetasunetara
Terminatiu
adiskidetasunetaraino
adiskidetasuneraino
adiskidetasunetaraino
Al·l. direcional
adiskidetasunetarantz
adiskidetasunerantz
adiskidetasunetarantz
Gen. locatiu
adiskidetasunetako
adiskidetasuneko
adiskidetasunetako :
# adiskidetasuna
## Basc
### Nom

adiskidetasuna
* absolutiu definit singular de adiskidetasun
# adjuràrem
## Català
### Verb

adjuràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adjurar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjurar.
# adjuràssim
## Català
### Verb

adjuràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjurar.
# adjuràs
## Català
### Verb

adjuràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjurar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjurar.
# adjurà
## Català
### Verb

adjurà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de adjurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ju·rà (3)
* Anagrames: ajudar, jurada
# adjuràssem
## Català
### Verb

adjuràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjurar.
# adjuràssiu
## Català
### Verb

adjuràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjurar.
# adjuro
## Català
### Verb

adjuro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adjurar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aðˈxu.ɾo\, meridional \aðˈhu.ɾo\
       Americà: alt /adˈxu.ɾo/, baix \aðˈhu.ɾo\, austral \aðˈxu.ɾo\
   * Rimes: -uɾo

### Verb

adjuro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb adjurar
# adjuràreu
## Català
### Verb

adjuràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adjurar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjurar.
# adjuràsseu
## Català
### Verb

adjuràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjurar.
# aferrallin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəˈra.ʎin/ balear /ə.fəˈra.ʎin/, /ə.fəˈra.jin/ Occidental: /a.feˈra.ʎin/
   * Rimes: -aʎin

### Verb

aferrallin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aferrallar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aferrallar-se.
# aferrallàrem
## Català
### Verb

aferrallàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aferrallar-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrallar-se.
# aferrallàreu
## Català
### Verb

aferrallàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aferrallar-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrallar-se.
# aferrallis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəˈra.ʎis/ balear /ə.fəˈra.ʎis/, /ə.fəˈra.jis/ Occidental: /a.feˈra.ʎis/
   * Rimes: -aʎis

### Verb

aferrallis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aferrallar-se.
# aferrallo
## Català
### Verb

aferrallo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aferrallar-se.
# aferrallàssem
## Català
### Verb

aferrallàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrallar-se.
# aferrallà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fə.rəˈʎa/ balear /ə.fə.rəˈʎa/, /ə.fə.rəˈja/ Occidental: /a.fe.raˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

aferrallà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aferrallar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ra·llà (4)
* Anagrama: afal·lerar
# aferrallàs
## Català
### Verb

aferrallàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrallar-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrallar-se.
# aferrallàsseu
## Català
### Verb

aferrallàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrallar-se.
# adonitzi
## Català
### Verb

adonitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adonitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adonitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adonitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·zi (4)
* Anagrames: anoditzi, anoditzí
# adonitzesses
## Català
### Verb

adonitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·zes·ses (5)
* Anagrames: adotzenessis, anoditzesses
# adonitzessin
## Català
### Verb

adonitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·zes·sin (5)
* Anagrama: anoditzessin
# adonitzessis
## Català
### Verb

adonitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·zes·sis (5)
* Anagrama: anoditzessis
# adonitzis
## Català
### Verb

adonitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·zis (4)
* Anagrama: anoditzis
# adonitzes
## Català
### Verb

adonitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de adonitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·zes (4)
* Heterograma de 9 lletres (adeinostz)
* Anagrames: adotzenis, anoditzes, anoditzés
# adonitzo
## Català
### Verb

adonitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·zo (4)
* Anagrama: anoditzo
# adonitzessen
## Català
### Verb

adonitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·zes·sen (5)
* Anagrames: adotzenessin, anoditzessen
# adonitzeu
## Català
### Verb

adonitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adonitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adonitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·zeu (4)
* Heterograma de 9 lletres (adeinotuz)
* Anagrama: anoditzeu
# adonitzin
## Català
### Verb

adonitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adonitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·zin (4)
* Anagrama: anoditzin
# afeminadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.fe.miˌna.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /a.fe.miˌna.daˈmen.t(e)/, baix \a.fe.miˌna.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De afeminado i el sufix -mente.

### Adverbi

afeminadamente
* efeminadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fe·mi·na·da·men·te (7)
# aferesian
## Basc
### Nom

aferesian
* inessiu definit singular de aferesi
# aferesia
## Basc
### Nom

aferesia
* absolutiu definit singular de aferesi
# afekziotzat
## Basc
### Nom

afekziotzat
* prolatiu indefinit de afekzio
# afer
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfer/, occidental /aˈfeɾ/
   * Rimes: -eɾ
   * Etimologia: De a ‎(preposició) i fer, segle XIII.

### Nom

afer m. ‎(plural afers)
* Cosa rellevant a fer.
* (política) Esdeveniment o fet de repercussió notable.
* Ocupació que requereix treball o atenció.
* Relació amorosa esporàdica o mantinguda en privat.

#### Sinònims

* (ocupació) quefer

#### Traduccions

* Anglès: affair $^{(en)}$
* Castellà: asunto $^{(es)}$
* Esperanto: afero $^{(eo)}$
* Francès: affaire $^{(fr)}$
* Anglès: affair $^{(en)}$
* Castellà: quehacer $^{(es)}$
* Esperanto: afero $^{(eo)}$
* Francès: affaire $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer (2)
* Anagrames: faré, fera

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aferesi
## Basc
### Nom

aferesi inan.
* afèresi

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
aferesi
aferesia
aferesiak
Ergatiu
aferesik
aferesiak
aferesiek
Datiu
aferesiri
aferesiari
aferesiei
Genitiu
aferesiren
aferesiaren
aferesien
Comitatiu
aferesirekin
aferesiarekin
aferesiekin
Benefactiu
aferesirentzat
aferesiarentzat
aferesientzat
Instrumental
aferesiz
aferesiaz
aferesiez
Partitiu
aferesirik
Prolatiu
aferesitzat
Causal
aferesirengatik
aferesiarengatik
aferesiengatik
Locatius
Inessiu
aferesitan
aferesian
aferesietan
Ablatiu
aferesitatik
aferesitik
aferesietatik
Al·latiu
aferesitara
aferesira
aferesietara
Terminatiu
aferesitaraino
aferesiraino
aferesietaraino
Al·l. direcional
aferesitarantz
aferesirantz
aferesietarantz
Gen. locatiu
aferesitako
aferesiko
aferesietako :

## Italià

   * Pronúncia: /aˈfɛː.re.si/

### Nom

aferesi f. ‎(plural invariable)
* afèresi

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fè·re·si (4)
# aferesiak
## Basc
### Nom

aferesiak
* absolutiu definit plural de aferesi
* ergatiu definit singular de aferesi
# aferesiarekin
## Basc
### Nom

aferesiarekin
* comitatiu definit singular de aferesi
# aferesiaren
## Basc
### Nom

aferesiaren
* genitiu definit singular de aferesi
# afekzioz
## Basc
### Nom

afekzioz
* instrumental indefinit de afekzio
# acubill
## Català
### Verb

acubill
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acubillar.
# acubillar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ku.βiˈʎa/ Occidental: nord-occidental /a.ku.βiˈʎa/ valencià /a.ku.biˈʎaɾ/, /a.ku.βiˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acubillà
   * Etimologia: Del llatí vulgar cubilare, de cubile ‎(«jaç»).

### Verb

acubillar trans., pron. ‎(pronominal acubillar-se)
* Posar roba per damunt per abrigar-se.
* Recollir el bestiar.
* (pronominal) Posar-se a redós.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acubillo, acubilla, acubillem

#### Sinònims

* abrigar, arrecerar

#### Traduccions

* Castellà: cubrir $^{(es)}$
* Francès: couvrir $^{(fr)}$
* Anglès: take shelter $^{(en)}$
* Castellà: resguardarse $^{(es)}$
* Francès: s’abriter $^{(fr)}$
* Italià: mettersi al riparo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·bi·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# acubillaran
## Català
### Verb

acubillaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acubillar.
# acubillada
## Català
### Verb

acubillada
* Participi femení singular del verb acubillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·bi·lla·da (5)
* Anagrama: acabdillau
# acubillar-se
## Català
### Verb

acubillar-se
* Forma pronominal de acubillar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'acubillo, s'acubilla, ens acubillem

### Miscel·lània

* Anagrama: acubillares
# acubillam
## Català
### Verb

acubillam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acubillar.
# acubillara
## Català
### Verb

acubillara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubilla
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈβi.ʎə/, occidental /a.kuˈbi.ʎa/
   * Rimes: -iʎa

### Verb

acubilla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acubillar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acubillar.
# afixule
## Romanès
### Nom

afixule
* vocatiu singular de afix
# afixos derivatius
## Català
### Nom

afixos derivatius m. pl.
* Forma plural de afix derivatiu.
# afixà
## Català
### Verb

afixà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·xà (3)
* Anagrames: aixaf, faixa
# afixàrem
## Català
### Verb

afixàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afixar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·xà·rem (4)
* Anagrama: xafaríem
# afixul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

afixul
* nominatiu i acusatiu definit singular de afix
# afixo
## Català
### Verb

afixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afixar.
# afixos flexius
## Català
### Nom

afixos flexius m. pl.
* Forma plural de afix flexiu.
# afixului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

afixului
* genitiu i datiu definit singular de afix
# afixis
## Català
### Verb

afixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afixar.
# adorem
## Català
### Verb

adorem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb adorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·rem (3)
* Heterograma de 6 lletres (ademor)
* Anagrames: demora, modera, moderà
# adoren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðo.ɾən/, occidental /aˈðo.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

adoren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de adorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ren (3)
* Heterograma de 6 lletres (adenor)
* Anagrames: adorne, donaré, ondaré, ordena, ordenà, redona
# adoregueu
## Català
### Verb

adoregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adorar.
# adoreguéssou
## Català
### Verb

adoreguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.
# adoreis
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈdoː.rɛ.iːs/

### Nom

adōreīs
* datiu plural de adōrea
* ablatiu plural de adōrea
# adorer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuˈɾe/ balear /ə.ðoˈɾe/, /ə.ðuˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.ðoˈɾe/, valencià /a.ðoˈɾeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)

### Nom

adorer m. ‎(plural adorers)
* Natural d'Ador (la Safor).

#### Traduccions

* Castellà: adorero $^{(es)}$ m.

### Adjectiu

adorer m. ‎(femení adorera, plural masculí adorers, plural femení adoreres)
* Originari, pertanyent o relatiu a Ador (la Safor).

#### Traduccions

* Castellà: adorero $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·rer (3)
* Anagrames: Adroer, rodaré, rodera

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# adoregués
## Català
### Verb

adoregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.
# adorera
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈɾe.ɾə/, occidental /a.ðoˈɾe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Nom

adorera f. ‎(plural adoreres)
* Forma femenina de adorer.

### Adjectiu

adorera f. ‎(plural adoreres)
* Forma femenina de adorer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·re·ra (4)
* Anagrama: adoraré

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðoˈɾe.ɾa\
       Americà: alt /a.doˈɾe.ɾa/, baix \a.ðoˈɾe.ɾa\
   * Rimes: -eɾa

### Adjectiu

adorera f. ‎(plural adoreras)
* forma femenina de adorero

### Nom

adorera f. ‎(plural adoreras)
* forma femenina de adorero
# adoreras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðoˈɾe.ɾas\, meridional \a.ðoˈɾe.ɾah\
       Americà: alt /a.doˈɾe.(ɾa)s/, baix \a.ðoˈɾe.ɾah\, austral \a.ðoˈɾe.ɾas\
   * Rimes: -eɾas

### Adjectiu

adoreras f. pl.
* forma plural de adorera

### Nom

adoreras f. pl.
* forma plural de adorera
# adoreguéssom
## Català
### Verb

adoreguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.
# adbentismora
## Basc
### Nom

adbentismora
* al·latiu definit singular de adbentismo
# adbentismorekin
## Basc
### Nom

adbentismorekin
* comitatiu indefinit de adbentismo
# adbentismoren
## Basc
### Nom

adbentismoren
* genitiu indefinit de adbentismo
# adbentismoraino
## Basc
### Nom

adbentismoraino
* terminatiu definit singular de adbentismo
# adbentismorengatik
## Basc
### Nom

adbentismorengatik
* causal indefinit de adbentismo
# adbentismori
## Basc
### Nom

adbentismori
* datiu indefinit de adbentismo
# adbentismorik
## Basc
### Nom

adbentismorik
* partitiu indefinit de adbentismo
# adbentismoko
## Basc
### Nom

adbentismoko
* genitiu locatiu definit singular de adbentismo
# adbentismorantz
## Basc
### Nom

adbentismorantz
* al·latiu direccional definit singular de adbentismo
# adbentismorentzat
## Basc
### Nom

adbentismorentzat
* benefactiu indefinit de adbentismo
# afilàieu
## Català
### Verb

afilàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afilar.
# afilàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈɫa.ɾəm/, occidental /a.fiˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

afilàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afilar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·là·rem (4)
* Anagrames: afileram, malferia, malfiaré
# afilàsseu
## Català
### Verb

afilàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilar.
# afilàssem
## Català
### Verb

afilàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilar.
# afil·le
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈfiɫ.ɫə/, /əˈfi.ɫə/ balear /əˈfiɫ.ɫə/ Occidental: /aˈfiɫ.ɫe/, /aˈfi.ɫe/
   * Etimologia: Del grec antic ἄφυλλος ‎(áphyllos), del mateix significat.

### Adjectiu

afil·le m. ‎(femení afil·la, plural invariable afil·les)
* Que no té fulles.

#### Traduccions

* Anglès: denudate $^{(en)}$
* Castellà: afilo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fil·le (3)
* Anagrama: Llefià

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# afilà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈɫa/, occidental /a.fiˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

afilà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afilar.
# afilàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈɫa.ɾəw/, occidental /a.fiˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

afilàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afilar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·là·reu (4)
* Anagrama: afilerau
# afilàs
## Català
### Verb

afilàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilar.
# aforàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fuˈɾa.βəw/ balear /ə.foˈɾa.vəw/, /ə.fuˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.foˈɾa.βew/ valencià /a.foˈɾa.vew/, /a.foˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

aforàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aforar.
# aforéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fuˈɾe.səm/ balear /ə.foˈɾe.səm/, /ə.fuˈɾe.səm/ Occidental: /a.foˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aforéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforar.
# aforàsseu
## Català
### Verb

aforàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforar.
# aforé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.foˈɾe/
       Americà: alt /a.f(o)ˈɾe/, baix /a.foˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aforé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb aforar
# aforàssem
## Català
### Verb

aforàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforar.
# aforàssiu
## Català
### Verb

aforàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforar.
# aforàs
## Català
### Verb

aforàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforar.
# aforàssim
## Català
### Verb

aforàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforar.
# aforés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fuˈɾes/ balear /ə.foˈɾes/, /ə.fuˈɾes/ Occidental: /a.foˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

aforés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fo·rés (3)
* Heterograma de 6 lletres (aefors)
* Anagrama: Sèfora
# afligiguesses
## Català
### Verb

afligiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afligir.
# afligigueu
## Català
### Verb

afligigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afligir.
# afligigueves
## Català
### Verb

afligigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afligir.
# afligigués
## Català
### Verb

afligigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afligir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afligir.
# afligiguéssem
## Català
### Verb

afligiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afligir.