OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# vexaven
## Català
### Verb

vexaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de vexar.
# vexau
## Català
### Verb

vexau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vexar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vexar.
# vexava
## Català
### Verb

vexava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de vexar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de vexar.
# vexaríeu
## Català
### Verb

vexaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de vexar.
# vexassen
## Català
### Verb

vexassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vexar.
# vexassin
## Català
### Verb

vexassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vexar.

### Miscel·lània

* Anagrama: xivassen
# vexasses
## Català
### Verb

vexasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vexar.
# vexassis
## Català
### Verb

vexassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vexar.

### Miscel·lània

* Anagrama: xivasses
# veneven
## Català
### Verb

veneven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de vendre.
# veneves
## Català
### Verb

veneves
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de vendre.
# venezolana
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /be.ne.θoˈla.na/
       Americà: alt /be.n(e).soˈla.na/, baix /be.ne.soˈla.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

venezolana f. ‎(plural venezolanas)
* forma femenina de venezolano

### Nom

venezolana f. ‎(plural venezolanas)
* forma femenina de venezolano

## Gallec

   * Pronúncia: /be.ne.θɔˈla.na/

### Adjectiu

venezolana f. ‎(plural venezolanas)
* forma femenina de venezolano

### Nom

venezolana f. ‎(plural venezolanas)
* forma femenina de venezolano
# venezolanas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /be.ne.θoˈla.nas/, meridional /be.ne.θoˈla.nah/
       Americà: alt /be.ne.soˈla.n(a)s/, baix /be.ne.soˈla.nah/, austral /be.ne.soˈla.nas/
   * Rimes: -anas

### Adjectiu

venezolanas f. pl.
* forma plural de venezolana

### Nom

venezolanas f. pl.
* forma plural de venezolana

## Gallec
### Adjectiu

venezolanas f. pl.
* forma plural de venezolana

### Nom

venezolanas f. pl.
* forma plural de venezolana
# venezolanos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /be.ne.θoˈla.nos/, meridional /be.ne.θoˈla.noh/
       Americà: alt /be.ne.soˈla.n(o)s/, baix /be.ne.soˈla.noh/, austral /be.ne.soˈla.nos/
   * Rimes: -anos

### Adjectiu

venezolanos m. pl.
* forma plural de venezolano

### Nom

venezolanos m. pl.
* forma plural de venezolano

## Gallec
### Adjectiu

venezolanos m. pl.
* forma plural de venezolano

### Nom

venezolanos m. pl.
* forma plural de venezolano
# veneva
## Català
### Verb

veneva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de vendre.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de vendre.
# venezuelanino
## Esperanto

   * Pronúncia: /ve.ne.zu.e.laˈni.no/
   * Etimologia: De venezuelano i el sufix -ino ‎(«femella»).

### Nom

venezuelanino ‎(acusatiu venezuelaninon, plural venezuelaninoj, plural acusatiu venezuelaninojn)
* veneçolana
# venessis
## Català
### Verb

venessis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·nes·sis (3)
* Anagrames: vesessin, visessen
# venezolano
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /be.ne.θoˈla.no/
       Americà: alt /be.n(e).soˈla.no/, baix /be.ne.soˈla.no/
   * Rimes: -ano
   * Etimologia: De Venezuela i el sufix -ano amb cultisme etimològic del llatí -olus.

### Adjectiu

venezolano m. ‎(femení venezolana, plural masculí venezolanos, plural femení venezolanas)
* veneçolà

### Nom

venezolano m. ‎(plural venezolanos, femení venezolana)
* veneçolà

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ne·zo·la·no (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre venezolano

## Gallec

   * Pronúncia: /be.ne.θɔˈla.no̝/

### Adjectiu

venezolano m. ‎(femení venezolana, masculí plural venezolanos, femení plural venezolanas)
* veneçolà

### Nom

venezolano m. ‎(plural venezolanos, femení venezolana)
* veneçolà
# veneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈnɛw/ balear /vəˈnəw/, /vəˈnɛw/ Occidental: nord-occidental /beˈnew/ valencià /veˈnew/, /beˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

veneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vendre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·neu (2)
* Anagrama: veuen
# whipping
## Anglès
### Nom

whipping ‎(comptable i incomptable, plural whippings)
* (golf) tira de reforç

#### Sinònims

* wrapping

### Verb

whipping
* gerundi de whip

### Vegeu també

* whipping. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].

## Castellà
### Nom

whipping m.
* (golf, anglicisme) tira de reforç

### Miscel·lània

* Síl·labes: whip·ping (2)

### Vegeu també

* whipping. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# whipworm
## Anglès
### Nom

whipworm ‎(plural whipworms)
* tricurs

### Vegeu també

* whipworm. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# whipworms
## Anglès
### Nom

whipworms
* forma plural de whipworm
# whishes
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈwɪʃɪz/ àudio (EUA)

### Nom

whishes
* forma plural de wish

### Verb

whishes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de wish
# whip
## Anglès

   * Pronúncia: /wɪp/ àudio (EUA)

### Nom

whip ‎(plural whips)
* fuet
* (golf) flexibilitat

#### Sinònims

* claquette [1]
* slapstick [1]
* flexibility [2]

### Verb

whip ‎(3a persona singular present whips, gerundi whipping, passat i participi whipped)
* fustigar, fuetejar, xurriaquejar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈwip/, meridional \ˈ(ɣ)wip\
       Americà: alt /ˈwip/, baix \ˈ(ɣ)wip\
   * Rimes: -ip

### Nom

whip f.
* (golf, anglicisme) flexibilitat

#### Sinònims

* flexibilidad

### Vegeu també

* whip. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# whippoorwill
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: Manlleu de l'anglès americà whippoorwill, nom d'aquest ocell.

### Nom

whippoorwill m. ‎(plural whippoorwills)
* (ornitologia) enganyapastors cridaner (Antrostomus vociferus) i, per extensió, enganyapastors com a nom compartit per d'altres ocells de la família dels caprimúlgids del gènere Antrostomus
    Mexicaanse whippoorwill ― enganyapastors cridaner meridional (Antrostomus arizonae)
    Puertoricaanse whippoorwill ― enganyapastors de Puerto Rico (Antrostomus noctitherus)
    Ridgways whippoorwill ― enganyapastors de Ridgway (Antrostomus ridgwayi)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# whips
## Anglès
### Nom

whips
* forma plural de whip

### Verb

whips
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de whip
# whipped
## Anglès

   * Pronúncia: /ʍɪpt/

### Verb

whipped
* passat i participi de whip
# whippings
## Anglès
### Nom

whippings
* forma plural de whipping
# viciaies
## Català
### Verb

viciaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de viciar.
# viciaien
## Català
### Verb

viciaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de viciar.
# viciant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.siˈan/ balear /vi.siˈant/, /vi.siˈan/ Occidental: nord-occidental /bi.siˈan/ valencià /vi.siˈant/, /bi.siˈan/
   * Rimes: -ant

### Verb

viciant
* Gerundi del verb viciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ci·ant (3)
* Anagrames: activin, vaticín
# viciam
## Català
### Verb

viciam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de viciar.
# viciar-se
## Català
### Verb

viciar-se
* Forma pronominal de viciar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: em vicio, es vicia, ens viciem

### Miscel·lània

* Anagrames: escrivia, vicàries, viciares
# viciaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.si.əˈɾan/, balear /vi.si.əˈɾan/ Occidental: nord-occidental /bi.si.aˈɾan/ valencià /vi.si.aˈɾan/, /bi.si.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

viciaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de viciar.

### Miscel·lània

* Anagrama: cavirani
# viciara
## Català
### Verb

viciara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb viciar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb viciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ci·a·ra (4)
* Anagrames: aviciar, vicària
# viciaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.siˈa.ɾən/, balear /vi.siˈa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /bi.siˈa.ɾen/ valencià /vi.siˈa.ɾen/, /bi.siˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

viciaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de viciar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb viciar.
# vestir de curt
## Català
### Verb

vestir de curt
* Dur faldilles curtes.
* Vestir curt un infant.

#### Sinònims

* anar de curt
* (un infant) acurtar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# vestin
## Català
### Verb

vestin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vestir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·tin (2)
* Heterograma de 6 lletres (einstv)
* Anagrames: envist, envits, invest, ventis, visten
# vestira
## Català
### Verb

vestira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vestir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·ti·ra (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeirstv)
* Anagrames: atrevís, restavi, revista, tiraves, traïves, trasvie, tresavi, triaves, veirats
# vestiren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəsˈti.ɾən/, balear /vəsˈti.ɾən/ Occidental: nord-occidental /besˈti.ɾen/ valencià /vesˈti.ɾen/, /besˈti.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

vestiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de vestir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·ti·ren (3)
* Anagrames: envestir, eviterns
# vestimentàries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəs.ti.mənˈta.ɾi.əs/, balear /vəs.ti.mənˈta.ɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /bes.ti.menˈta.ɾi.es/ valencià /ves.ti.menˈta.ɾi.es/, /bes.ti.menˈta.ɾi.es/
   * Rimes: -aɾies

### Adjectiu

vestimentàries pl.
* Forma plural de vestimentària.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·ti·men·tà·ri·es (6)
# vestir-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəsˈtir.sə/ balear /vəsˈtiɾ.sə/, /vəs.tirˈsə/ Occidental: nord-occidental /besˈtir.se/ valencià /vesˈtiɾ.se/, /besˈtiɾ.se/
   * Rimes: -iɾse

### Verb

vestir-se
* Forma pronominal de vestir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: em vesteixo, es vesteix, ens vestim

### Miscel·lània

* Anagrames: revistes, vestires
# vestiran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəs.tiˈɾan/, balear /vəs.tiˈɾan/ Occidental: nord-occidental /bes.tiˈɾan/ valencià /ves.tiˈɾan/, /bes.tiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

vestiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de vestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·ti·ran (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeinrstv)
* Anagrames: nitraves, trasvien, trinaves, verinats
# xapotegeu
## Català
### Verb

xapotegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de xapotejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb xapotejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb xapotejar.
# xapotegessin
## Català
### Verb

xapotegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xapotejar.
# xapotegen
## Català
### Verb

xapotegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de xapotejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb xapotejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb xapotejar.
# xapoteges
## Català
### Verb

xapoteges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de xapotejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb xapotejar.
# xapotegesses
## Català
### Verb

xapotegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb xapotejar.
# xapos
## Català
### Verb

xapos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb xapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xa·pos (2)
* Anagrama: xopàs
# xapotege
## Català
### Verb

xapotege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de xapotejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb xapotejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb xapotejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb xapotejar.
# xapotegessen
## Català
### Verb

xapotegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xapotejar.
# xapotegessis
## Català
### Verb

xapotegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb xapotejar.
# xaià
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈja/, occidental /t͡ʃaˈja/
   * Rimes: -a

### Verb

xaià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de xaiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xa·ià (2)
* Anagrama: aixa

## Caló català

   * Pronúncia: /t͡ʃəˈja/
   * Etimologia: Del romaní ćhaj.

### Nom

xaià ‎(čəjá) f.
* noia

#### Relacionats

* raclí ‎(rrəklí, «no gitana»)
* xaví ‎(čəbí, «nena»)

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33
# xaiéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈje.səm/, occidental /t͡ʃaˈje.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

xaiéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb xaiar.
# xaiéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈje.sim/, occidental /t͡ʃaˈje.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

xaiéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb xaiar.
# xaiés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈjes/, occidental /t͡ʃaˈjes/
   * Rimes: -es

### Verb

xaiés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb xaiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb xaiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xa·iés (2)
* Anagrames: aixes, seixa
# xaiésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈje.səw/, occidental /t͡ʃaˈje.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

xaiésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb xaiar.
# xaiàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈja.ɾəm/, occidental /t͡ʃaˈja.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

xaiàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de xaiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xa·ià·rem (3)
* Anagrama: eixamar
# xaiàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈja.ɾəw/, occidental /t͡ʃaˈja.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

xaiàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de xaiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xa·ià·reu (3)
* Anagrama: aüixaré
# xaiàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃəˈja.βəw/, balear /ʃəˈja.vəw/ Occidental: nord-occidental /t͡ʃaˈja.βew/ valencià /t͡ʃaˈja.vew/, /t͡ʃaˈja.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

xaiàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de xaiar.
# vindotukoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /vin.doˈtu.koj/

### Nom

vindotukoj
* forma plural de vindotuko
# vindiquí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bin.diˈki/, balear /vin.diˈki/ Occidental: nord-occidental /bin.diˈki/ valencià /vin.diˈki/, /bin.diˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

vindiquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vindicar.
# vindiquésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bin.diˈke.səw/, balear /vin.diˈke.səw/ Occidental: nord-occidental /bin.diˈke.sew/ valencià /vin.diˈke.sew/, /bin.diˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

vindiquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vindicar.
# vindotuko
## Esperanto

   * Pronúncia: /vin.doˈtu.ko/

### Nom

vindotuko ‎(acusatiu vindotukon, plural vindotukoj, plural acusatiu vindotukojn)
* bolquers
# vindotukojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /vin.doˈtu.kojn/

### Nom

vindotukojn
* acusatiu plural de vindotuko
# vindiqué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /bin.diˈke/, meridional \biŋ.diˈke\
       Americà: alt /bin.diˈke/, baix \biŋ.diˈke\, austral /bin.diˈke/
   * Rimes: -e

### Verb

vindiqué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb vindicar
# vindiquéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bin.diˈke.səm/, balear /vin.diˈke.səm/ Occidental: nord-occidental /bin.diˈke.sem/ valencià /vin.diˈke.sem/, /bin.diˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

vindiquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vindicar.
# vindiquéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bin.diˈke.sim/, balear /vin.diˈke.sim/ Occidental: nord-occidental /bin.diˈke.sim/ valencià /vin.diˈke.sim/, /bin.diˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

vindiquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vindicar.
# vindiqués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bin.diˈkes/, balear /vin.diˈkes/ Occidental: nord-occidental /bin.diˈkes/ valencià /vin.diˈkes/, /bin.diˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

vindiqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vindicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vindicar.
# vindiquéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bin.diˈke.siw/, balear /vin.diˈke.siw/ Occidental: nord-occidental /bin.diˈke.siw/ valencià /vin.diˈke.siw/, /bin.diˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

vindiquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vindicar.
# vinclen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbiŋ.kɫən/, balear /ˈviŋ.kɫən/ Occidental: nord-occidental /ˈbiŋ.kɫen/ valencià /ˈviŋ.kɫen/, /ˈbiŋ.kɫen/

### Verb

vinclen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de vinclar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vinclar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vinclar.
# vincle
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbiŋ.kɫə/, balear /ˈviŋ.kɫə/ Occidental: nord-occidental /ˈbiŋ.kɫe/ valencià /ˈviŋ.kɫe/, /ˈbiŋ.kɫe/
   * Etimologia: Del llatí vĭncŭlum ‎(«lligam»), segle XIV.

### Nom

vincle m. ‎(plural vincles)
* lligam, enllaç

#### Sinònims

* llaç, lligam, nus

#### Traduccions

* Anglès: link $^{(en)}$, bond $^{(en)}$, tie $^{(en)}$
* Castellà: vínculo $^{(es)}$ m.
* Gallec: vínculo $^{(gl)}$ m.

### Verb

vincle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vinclar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vinclar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vinclar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vinclar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vin·cle (2)
* Heterograma de 6 lletres (ceilnv)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# vinclassis
## Català
### Verb

vinclassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vinclar.
# vinclau
## Català
### Verb

vinclau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vinclar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vinclar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vin·clau (2)
* Heterograma de 7 lletres (acilnuv)
* Anagrames: vincula, vinculà
# vinclava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋˈkɫa.βə/, balear /viŋˈkɫa.və/ Occidental: nord-occidental /biŋˈkɫa.βa/ valencià /viŋˈkɫa.va/, /biŋˈkɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

vinclava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de vinclar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de vinclar.
# vinclaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋˈkɫa.βən/, balear /viŋˈkɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /biŋˈkɫa.βen/ valencià /viŋˈkɫa.ven/, /biŋˈkɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

vinclaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de vinclar.
# vinclaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋˈkɫa.βəs/, balear /viŋˈkɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /biŋˈkɫa.βes/ valencià /viŋˈkɫa.ves/, /biŋˈkɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

vinclaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de vinclar.
# xapassen
## Català
### Verb

xapassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xapar.
# xapasses
## Català
### Verb

xapasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb xapar.
# xapassis
## Català
### Verb

xapassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb xapar.
# xapava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃəˈpa.βə/, balear /ʃəˈpa.və/ Occidental: nord-occidental /t͡ʃaˈpa.βa/ valencià /t͡ʃaˈpa.va/, /t͡ʃaˈpa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

xapava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de xapar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de xapar.
# xaparíveu
## Català
### Verb

xaparíveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de xapar.
# xapassin
## Català
### Verb

xapassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xapar.
# xapau
## Català
### Verb

xapau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de xapar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb xapar.
# vitrifiquen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.tɾiˈfi.kən/, balear /vi.tɾiˈfi.kən/ Occidental: nord-occidental /bi.tɾiˈfi.ken/ valencià /vi.tɾiˈfi.ken/, /bi.tɾiˈfi.ken/
   * Rimes: -iken

### Verb

vitrifiquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de vitrificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vitrificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vitrificar.