OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# able-bodied
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈeɪ.bəlˈbɒd.id/
   * Etimologia: De able i bodied, segle XVII.

### Adjectiu

able-bodied ‎(comparatiu more able-bodied, superlatiu most able-bodied)
* robust, fort, en forma
* (de vegades ofensiu) no-discapacitat
    «Often, able-bodied people seem to find the lives of disabled people so impenetrable and inconceivable that they are amazed at them for existing in their bodies.» (Scarlett Murray, «#WorldCPDay», Scarlett Murray (blog), oct. 2021)Sovint, els no-discapacitats troben la vida dels discapacitats tan impenetrable i inconcebible que els meravella que puguin existir dins dels seus propis cossos.

#### Variants

* able bodied

#### Sinònims

* (no-discapacitat) non-disabled

#### Antònims

* (no-discapacitat) disabled

### Vegeu també

* Obres de referència: Dictionary.com, Merriam-Webster, Collins
# ablaüràssem
## Català
### Verb

ablaüràssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ablaürar.

#### Variants

* ablaüràrem
# ablaüràsseu
## Català
### Verb

ablaüràsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ablaürar.

#### Variants

* ablaüràreu
# ablaüràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βɫə.uˈɾa.βəw/, balear /ə.bɫə.uˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.βɫa.uˈɾa.βew/ valencià /a.bɫa.uˈɾa.vew/, /a.βɫa.uˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

ablaüràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ablaürar.
# ablaürí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βɫə.uˈɾi/, occidental /a.bɫa.uˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

ablaürí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ablaürar.

### Miscel·lània

* Anagrames: albirau, burlaia
# acanyarà
## Català
### Verb

acanyarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acanyar-se.
# acanyaran
## Català
### Verb

acanyaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acanyar-se.
# acanyares
## Català
### Verb

acanyares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acanyar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·nya·res (4)
* Anagrama: acanyar-se
# acanyaries
## Català
### Verb

acanyaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acanyar-se.
# acanyaren
## Català
### Verb

acanyaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acanyar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·nya·ren (4)
* Anagrama: caranyena
# acanyareu
## Català
### Verb

acanyareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acanyar-se.
# acanyaria
## Català
### Verb

acanyaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acanyar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acanyar-se.
# acanyara
## Català
### Verb

acanyara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanyar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanyar-se.
# acanyarien
## Català
### Verb

acanyarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acanyar-se.
# aburuetara
## Basc
### Nom

aburuetara
* al·latiu definit plural de aburu
# aburuetaraino
## Basc
### Nom

aburuetaraino
* terminatiu definit plural de aburu
# aburuetarantz
## Basc
### Nom

aburuetarantz
* al·latiu direccional definit plural de aburu
# aburuetan
## Basc
### Nom

aburuetan
* inessiu definit plural de aburu
# aburuengatik
## Basc
### Nom

aburuengatik
* causal definit plural de aburu
# aburuentzat
## Basc
### Nom

aburuentzat
* benefactiu definit plural de aburu
# aburuetako
## Basc
### Nom

aburuetako
* genitiu locatiu definit plural de aburu
# aburuetatik
## Basc
### Nom

aburuetatik
* ablatiu definit plural de aburu
# aburuez
## Basc
### Nom

aburuez
* instrumental definit plural de aburu
# aburujar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βu.ɾuˈxaɾ\, meridional \a.βu.ɾuˈhaɾ\
       Americà: alt /a.bu.ɾuˈxaɾ/, baix \a.βu.ɾuˈhaɾ\, austral \a.βu.ɾuˈxaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

aburujar trans., pron. ‎(pronominal aburujarse, present aburujo, passat aburujé, futur aburujaré)
* forma alternativa de aborujar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bu·ru·jar (4)
# aboneguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βo.neˈɣe.som/

### Verb

aboneguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] abonéssim, abonéssem, abonàssem, abonàssim o abonàrem.
# aboneguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βo.neˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aboneguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] abonessin, abonessen, abonassin, abonassen o abonaren.
# abonegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βo.neˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

abonegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] aboneu.
# abonegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βo.neˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

abonegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] abonés, abonàs o abonara.
# aboneguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βo.neˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aboneguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] abonessis, abonesses, abonassis, abonasses o abonares.
# aboneguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βo.neˈɣe.sow/

### Verb

aboneguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] abonéssiu, abonésseu, abonàsseu, abonàssiu o abonàreu.
# abarloaven
## Català
### Verb

abarloaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abarloar.
# abarloaves
## Català
### Verb

abarloaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abarloar.
# abarloava
## Català
### Verb

abarloava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abarloar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abarloar.
# abarloen
## Català
### Verb

abarloen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de abarloar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abarloar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb abarloar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bar·lo·en (4)
* Anagrames: baolaren, raonable
# abarloau
## Català
### Verb

abarloau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abarloar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abarloar.
# abraonaríem
## Català
### Verb

abraonaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·na·rí·em (6)
* Anagrama: abaronaríem
# abraonaríeu
## Català
### Verb

abraonaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·na·rí·eu (6)
* Anagrama: abaronaríeu
# abraonasses
## Català
### Verb

abraonasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nas·ses (5)
* Anagrames: abaronasses, abessonaràs
# abraonava
## Català
### Verb

abraonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abraonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·na·va (5)
* Anagrama: abaronava
# abraonassen
## Català
### Verb

abraonassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nas·sen (5)
* Anagrames: abaronassen, abessonaran
# abraonassin
## Català
### Verb

abraonassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nas·sin (5)
* Anagrama: abaronassin
# abraonassis
## Català
### Verb

abraonassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nas·sis (5)
* Anagrama: abaronassis
# abraonat
## Català
### Verb

abraonat
* Participi masculí singular del verb abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nat (4)
* Anagrama: abaronat
# abraonats
## Català
### Verb

abraonats
* Participi masculí plural del verb abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nats (4)
* Anagrames: abaronats, sabotaran
# abraonau
## Català
### Verb

abraonau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abraonar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nau (4)
* Anagrama: abaronau
# acariciaies
## Català
### Verb

acariciaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acariciar.
# acariciador
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ka.ɾi.θjaˈðoɾ\
       Americà: alt /a.ka.(ɾi).sjaˈdoɾ/, baix \a.ka.ɾi.sjaˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Adjectiu

acariciador m. ‎(femení acariciadora, plural masculí acariciadores, plural femení acariciadoras)
* acariciador
* amanyagador

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ri·cia·dor (5)
# acariciadoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ka.ɾi.θjaˈðo.ɾas\, meridional \a.ka.ɾi.θjaˈðo.ɾah\
       Americà: alt /a.ka.ɾi.sjaˈdo.(ɾa)s/, baix \a.ka.ɾi.sjaˈðo.ɾah\, austral \a.ka.ɾi.sjaˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Adjectiu

acariciadoras f. pl.
* forma plural de acariciadora
# acariciadores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ka.ɾi.θjaˈðo.ɾes\, meridional \a.ka.ɾi.θjaˈðo.ɾeh\
       Americà: alt /a.ka.ɾi.sjaˈdo.(ɾe)s/, baix \a.ka.ɾi.sjaˈðo.ɾeh\, austral \a.ka.ɾi.sjaˈðo.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

acariciadores m. pl.
* forma plural de acariciador
# acariciaia
## Català
### Verb

acariciaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acariciar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acariciar.
# acariciaien
## Català
### Verb

acariciaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acariciar.
# acariciadora
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ka.ɾi.θjaˈðo.ɾa\
       Americà: alt /a.ka.(ɾi).sjaˈdo.ɾa/, baix \a.ka.ɾi.sjaˈðo.ɾa\
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

acariciadora f. ‎(plural acariciadoras)
* forma femenina de acariciador
# acariciam
## Català
### Verb

acariciam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acariciar.
# abise
## Romanès
### Nom

abise
* vocatiu singular de abis
# abismam
## Català
### Verb

abismam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abismar.
# abism
## Català
### Verb

abism
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abismar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bism (2)
* Anagrama: bisam
# abismar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βizˈmar.sə/ balear /ə.bizˈmaɾ.sə/, /ə.biz.mərˈsə/ Occidental: /a.bizˈmaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

abismar-se
* Forma pronominal de abismar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'abismo, s'abisma, ens abismem

### Miscel·lània

* Anagrames: abismares, abissarem, abissàrem, abramessi
# abismara
## Català
### Verb

abismara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abismar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abismar.
# abisma
## Català
### Verb

abisma
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abismar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abismar.
# abismar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βizˈma/ Occidental: nord-occidental /a.βizˈma/ valencià /a.bizˈmaɾ/, /a.βizˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: abismà
   * Etimologia: De abisme.

### Verb

abismar trans., pron. ‎(pronominal abismar-se)
* Precipitar-se en un abisme, o caure en ell.
* anihilar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: abismo, abisma, abismem

#### Traduccions

* Anglès: fall $^{(en)}$ into the abyss
* Castellà: abismarse $^{(es)}$
* Esperanto: enabismiĝi $^{(eo)}$
* Francès: s'abîmer $^{(fr)}$
* Italià: profondarsi $^{(it)}$, sprofondarsi $^{(it)}$, immergersi $^{(it)}$
* Llatí: se in barathrum $^{(la)}$ ant profundum injicere, vel ruere

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bis·mar (3)
* Anagrames: abramis, abrasim

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βizˈmaɾ\, meridional \a.βihˈmaɾ\
       Americà: alt /a.bizˈmaɾ/, baix \a.βihˈmaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: (pendent)

### Verb

abismar ‎(present abismo, passat abismé, futur abismaré)
* abismar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bis·mar (3)
# abrillantareu
## Català
### Verb

abrillantareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de abrillantar.
# abrillantares
## Català
### Verb

abrillantares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de abrillantar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrillantar.
# abrillantarà
## Català
### Verb

abrillantarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de abrillantar.
# abrillantaràs
## Català
### Verb

abrillantaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de abrillantar.
# abrillantaré
## Català
### Verb

abrillantaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de abrillantar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βɾi.ʎan.taˈɾe\, meridional \a.βɾi.ʝaŋ.taˈɾe\
       Americà: alt /a.bɾi.ʝan.t(a)ˈɾe/, baix \a.βɾi.ʝaŋ.taˈɾe\, austral \a.βɾi.ʒan.taˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

abrillantaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb abrillantar
# abrillantaria
## Català
### Verb

abrillantaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de abrillantar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abrillantar.
# abrillantaries
## Català
### Verb

abrillantaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de abrillantar.
# abrillantaren
## Català
### Verb

abrillantaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abrillantar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrillantar.
# abrillantarien
## Català
### Verb

abrillantarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abrillantar.
# accionegueu
## Català
### Verb

accionegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb accionar.
# accionegués
## Català
### Verb

accionegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb accionar.
# accionavi
## Català
### Verb

accionavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de accionar.
# accionavo
## Català
### Verb

accionavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de accionar.
# accioneguem
## Català
### Verb

accioneguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb accionar.
# accioneguessa
## Català
### Verb

accioneguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb accionar.
# accioneguesses
## Català
### Verb

accioneguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb accionar.
# accioneguéssom
## Català
### Verb

accioneguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb accionar.
# accioneguessen
## Català
### Verb

accioneguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb accionar.
# acatxeu
## Català
### Verb

acatxeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acatxar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acatxar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acatxar.
# acatxen
## Català
### Verb

acatxen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acatxar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acatxar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acatxar.
# acatxesses
## Català
### Verb

acatxesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatxar.
# acatxi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.t͡ʃi/, occidental /aˈka.t͡ʃi/
   * Rimes: -atʃi

### Verb

acatxi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acatxar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acatxar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acatxar.
# acatxin
## Català
### Verb

acatxin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acatxar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acatxar.
# acatxessen
## Català
### Verb

acatxessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatxar.
# acatxessis
## Català
### Verb

acatxessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatxar.
# acatxis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.t͡ʃis/, occidental /aˈka.t͡ʃis/
   * Rimes: -atʃis

### Verb

acatxis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acatxar.
# acatxes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.t͡ʃəs/, occidental /aˈka.t͡ʃes/
   * Rimes: -atʃes

### Verb

acatxes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acatxar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acatxar.
# acatxessin
## Català
### Verb

acatxessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatxar.
# aconseguir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kun.səˈɣi/ balear /ə.kon.səˈɣi/, /ə.kun.səˈɣi/ Occidental: nord-occidental /a.kon.seˈɣi/ valencià /a.kon.seˈɣiɾ/, /a.kon.seˈɣi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: aconseguí
   * Etimologia: Del llatí consequi, segle XIII.

### Verb

aconseguir trans.
* Arribar fins a una persona o cosa que va al davant.
* Arribar a assolir un objectiu.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aconsegueixo, aconsegueix, aconseguim

#### Sinònims

* abastar, arribar, venir.
* adquirir, assolir, obtenir.
* trobar.

#### Traduccions

* Albanès: marr $^{(sq)}$
* Anglès: obtain $^{(en)}$, get $^{(en)}$
* Castellà: conseguir $^{(es)}$, lograr $^{(es)}$
* Eslovac: dostať $^{(sk)}$
* Eslovè: dobiti $^{(sl)}$
* Esperanto: sukcesi $^{(eo)}$, havigi $^{(eo)}$
* Finès: saada $^{(fi)}$
* Francès: atteindre $^{(fr)}$, obtenir $^{(fr)}$
* Hongarès: szerez $^{(hu)}$
* Irlandès: faigh $^{(ga)}$
* Italià: conseguire $^{(it)}$, ottenere $^{(it)}$
* Macedoni: зе́ма $^{(mk)}$
* Neerlandès: nemen $^{(nl)}$
* Noruec: få tak i $^{(no)}$
* Polonès: dostawać $^{(pl)}$
* Portuguès: conseguir $^{(pt)}$
* Rus: достава́ть $^{(ru)}$ ‎(dostavat)
* Serbocroat: добивати $^{(sh)}$
* Suahili: wahi $^{(sw)}$
* Suec: få $^{(sv)}$
* Tagal: makuha $^{(tl)}$
* Txec: dostat $^{(cs)}$
* Volapük: getön $^{(vo)}$
* Xinès: 获得 $^{(zh)}$ ‎(huòdé)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·se·guir (4)
* Heterograma de 10 lletres (aceginorsu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: aconseguir
# aconseguiran
## Català
### Verb

aconseguiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aconseguir.
# aconseguires
## Català
### Verb

aconseguires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aconseguir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconseguir.
# aconseguireu
## Català
### Verb

aconseguireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aconseguir.
# aconseguiria
## Català
### Verb

aconseguiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aconseguir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aconseguir.
# aconseguira
## Català
### Verb

aconseguira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconseguir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconseguir.
# aconseguiren
## Català
### Verb

aconseguiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aconseguir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconseguir.
# acensés
## Català
### Verb

acensés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acensar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Anagrames: encases, encasés
# acenséssem
## Català
### Verb

acenséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·sés·sem (4)
* Anagrames: encaséssem, escamessen
# acensésseu
## Català
### Verb

acensésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encasésseu
# acensí
## Català
### Verb

acensí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·sí (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceins)
* Anagrames: encasi, encasí, escaín, sacien
# acensúo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.θenˈsu.o/, meridional \a.θeŋˈsu.o\
       Americà: alt /a.s(e)nˈsu.o/, baix \a.seŋˈsu.o\, austral /a.senˈsu.o/
   * Rimes: -uo

### Verb

acensúo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acensuar
# acensé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.θenˈse/, meridional \a.θeŋˈse\
       Americà: alt /a.s(e)nˈse/, baix \a.seŋˈse\, austral /a.senˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

acensé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acensar
# acenséssim
## Català
### Verb

acenséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·sés·sim (4)
* Anagrames: caminesses, encaséssim, escamessin
# acenséssiu
## Català
### Verb

acenséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encaséssiu
# acento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈθen.to/, meridional \aˈθeŋ.to\
       Americà: alt /aˈsen.t(o)/, baix \aˈseŋ.to\, austral /aˈsen.to/
   * Rimes: -ento

### Nom

acento m. ‎(plural acentos)
* accent

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·to (3)
* Heterograma de 6 lletres (acenot)

## Gallec
### Nom

acento m. ‎(plural acentos)
* accent