OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# apprendessimo
## Italià
### Verb

apprendessimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de apprendere
# apprendersi
## Italià

   * Pronúncia: /ap.prenˈdɛr.si/

### Verb

apprendersi pron.
* forma pronominal de apprendere
* (literari) aferrar-se
* (literari) encendre's

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ap·pren·dèr·si (4)
# apprendessi
## Italià
### Verb

apprendessi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de apprendere
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de apprendere
# apprendessero
## Italià
### Verb

apprendessero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de apprendere
# apprendeste
## Italià
### Verb

apprendeste
* segona persona plural (voi) del passat de apprendere
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de apprendere
# apprenderò
## Italià
### Verb

apprenderò
* primera persona singular (io) del futur de apprendere
# apprendesti
## Italià
### Verb

apprendesti
* segona persona singular (tu) del passat de apprendere
# apprenderete
## Italià
### Verb

apprenderete
* segona persona plural (voi) del futur de apprendere
# apprenderà
## Italià
### Verb

apprenderà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de apprendere
# asauten
## Català antic
### Verb

asauten
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de asautar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de asautar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de asautar
# asautaves
## Català antic
### Verb

asautaves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de asautar
# asauteu
## Català antic
### Verb

asauteu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de asautar
# asautem
## Català antic
### Verb

asautem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de asautar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de asautar
# asautes
## Català antic
### Verb

asautes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de asautar
# asautist
## Català antic
### Verb

asautist
* segona persona singular (tu) del passat de asautar
# asautau
## Català antic
### Verb

asautau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de asautar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de asautar
# asautava
## Català antic
### Verb

asautava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de asautar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de asautar
# asautaven
## Català antic
### Verb

asautaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de asautar
# asautets
## Català antic
### Verb

asautets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de asautar
# arranorenganantz
## Basc
### Nom

arranorenganantz
* al·latiu direccional indefinit de arrano
# arranorengandik
## Basc
### Nom

arranorengandik
* ablatiu indefinit de arrano
# arranorentzat
## Basc
### Nom

arranorentzat
* benefactiu indefinit de arrano
# arranorik
## Basc
### Nom

arranorik
* partitiu indefinit de arrano
# arranotzat
## Basc
### Nom

arranotzat
* prolatiu indefinit de arrano
# arranorengatik
## Basc
### Nom

arranorengatik
* causal indefinit de arrano
# arranori
## Basc
### Nom

arranori
* datiu indefinit de arrano
# arranoz
## Basc
### Nom

arranoz
* instrumental indefinit de arrano
# arranque de bóveda
## Castellà
### Nom

arranque de bóveda f.
* (arquitectura) nient

### Vegeu també

* arranque de bóveda. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# arrasaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.zəˈɾi.əs/, occidental /a.ra.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arrasaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arrasar.

### Miscel·lània

* Anagrama: asserraiar
# arrasaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.zəˈɾas/, occidental /a.ra.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arrasaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arrasar.
# arrasares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈza.ɾəs/, occidental /a.raˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arrasares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arrasar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.
# arrasareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.zəˈɾɛw/ balear /ə.rə.zəˈɾəw/, /ə.rə.zəˈɾɛw/ Occidental: /a.ra.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrasareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arrasar.
# arrasaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.zəˈɾi.ə/, occidental /a.ra.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arrasaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arrasar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arrasar.
# arrasarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.zəˈɾa/, occidental /a.ra.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrasarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arrasar.
# asetaraino
## Basc
### Nom

asetaraino
* terminatiu indefinit de ase
# asetarantz
## Basc
### Nom

asetarantz
* al·latiu direccional indefinit de ase
# asetatik
## Basc
### Nom

asetatik
* ablatiu indefinit de ase
# asetan
## Basc
### Nom

asetan
* inessiu indefinit de ase
# asetara
## Basc
### Nom

asetara
* al·latiu indefinit de ase
# asetes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈzɛ.təs/ balear /əˈzə.təs/, /əˈzɛ.təs/ Occidental: /aˈze.tes/
   * Rimes: -ɛtes

### Nom

asetes f. pl.
* Forma plural de aseta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·se·tes (3)
* Anagrames: ateses, estesa
# aseta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈzɛ.tə/ balear /əˈzə.tə/, /əˈzɛ.tə/ Occidental: /aˈze.ta/
   * Rimes: -ɛta

### Nom

aseta f. ‎(plural asetes)
* joell

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·se·ta (3)
* Anagrama: atesa $^{(revers)}$

### Vegeu també

* aseta. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# asetzat
## Basc
### Nom

asetzat
* prolatiu indefinit de ase
# asetako
## Basc
### Nom

asetako
* genitiu locatiu indefinit de ase
# asetik
## Basc
### Nom

asetik
* ablatiu definit singular de ase
# aquarteraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kwər.təˈɾa.βən/, balear /ə.kwəɾ.təˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.kwar.teˈɾa.βen/ valencià /a.kwaɾ.teˈɾa.ven/, /a.kwaɾ.teˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aquarteraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aquarterar.
# aquarteren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwərˈte.ɾən/, occidental /a.kwaɾˈte.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

aquarteren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aquarterar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aquarterar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aquarterar.
# aquarterau
## Català
### Verb

aquarterau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aquarterar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aquarterar.
# aquarteraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kwər.təˈɾa.βəs/, balear /ə.kwəɾ.təˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.kwar.teˈɾa.βes/ valencià /a.kwaɾ.teˈɾa.ves/, /a.kwaɾ.teˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

aquarteraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aquarterar.
# aquarterava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kwər.təˈɾa.βə/, balear /ə.kwəɾ.təˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /a.kwar.teˈɾa.βa/ valencià /a.kwaɾ.teˈɾa.va/, /a.kwaɾ.teˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aquarterava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aquarterar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aquarterar.
# aquarteres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwərˈte.ɾəs/, occidental /a.kwaɾˈte.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

aquarteres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aquarterar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquartere
## Català
### Verb

aquartere
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aquarterar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aquarterar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aquarterar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aquarterar.
# arriscadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.risˌka.ðaˈmen.te\, meridional \a.rihˌka.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /a.r(i)sˌka.daˈmen.te/, baix \a.rihˌka.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De arriscado i el sufix -mente.

### Adverbi

arriscadamente
* arriscadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rris·ca·da·men·te (6)
# arriscaia
## Català
### Verb

arriscaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arriscar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arriscar.
# arriscaies
## Català
### Verb

arriscaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arriscar.
# arriscadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.risˌka.ðəˈmen/ balear /ə.risˌka.ðəˈment/, /ə.risˌka.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.risˌka.ðaˈmen/ valencià /a.risˌka.ðaˈment/, /a.risˌka.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De arriscat i el sufix -ment.

### Adverbi

arriscadament
* D'una manera arriscada.

#### Traduccions

* Anglès: riskily $^{(en)}$
* Castellà: arriscadamente $^{(es)}$
* Italià: arrischiatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ris·ca·da·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arremeti
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈmɛ.ti/ balear /ə.rəˈmə.ti/, /ə.rəˈmɛ.ti/ Occidental: /a.reˈme.ti/
   * Rimes: -ɛti

### Verb

arremeti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arremetre.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arremetre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arremetre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·me·ti (4)
* Anagrames: aterríem, iterarem, iteràrem, meritaré, temerari, tremeria
# arremetin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈmɛ.tin/ balear /ə.rəˈmə.tin/, /ə.rəˈmɛ.tin/ Occidental: /a.reˈme.tin/
   * Rimes: -ɛtin

### Verb

arremetin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arremetre.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·me·tin (4)
* Anagrames: entraríem, meritaren, rentaríem, terminaré, tremarien, trenaríem
# arremetessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈte.sən/, occidental /a.re.meˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arremetessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremetre.
# arremeteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.məˈtɛw/ balear /ə.rə.məˈtəw/, /ə.rə.məˈtɛw/ Occidental: /a.re.meˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arremeteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arremetre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arremetre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arremetre.
# arremetessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈte.sis/, occidental /a.re.meˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arremetessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremetre.
# arremetien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈti.ən/, occidental /a.re.meˈti.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arremetien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arremetre.
# arremetesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈte.səs/, occidental /a.re.meˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arremetesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremetre.
# arrepetellava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.pə.təˈʎa.βə/, balear /ə.rə.pə.təˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /a.re.pe.teˈʎa.βa/ valencià /a.re.pe.teˈʎa.va/, /a.re.pe.teˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arrepetellava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrepetellar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·lla·va (6)
# arrepetellassen
## Català
### Verb

arrepetellassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·llas·sen (6)
# arrepetellaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.pə.təˈʎa.βən/, balear /ə.rə.pə.təˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.re.pe.teˈʎa.βen/ valencià /a.re.pe.teˈʎa.ven/, /a.re.pe.teˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arrepetellaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·lla·ven (6)
# arrepetellasses
## Català
### Verb

arrepetellasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·llas·ses (6)
# arrepetellassin
## Català
### Verb

arrepetellassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·llas·sin (6)
# arrepetellat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.təˈʎat/, occidental /a.re.pe.teˈʎat/
   * Rimes: -at

### Verb

arrepetellat
* Participi masculí singular del verb arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·llat (5)
# arrepetellats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.təˈʎats/, occidental /a.re.pe.teˈʎats/
   * Rimes: -ats

### Verb

arrepetellats
* Participi masculí plural del verb arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·llats (5)
# arrepetellau
## Català
### Verb

arrepetellau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrepetellar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·llau (5)
# arrepetellassis
## Català
### Verb

arrepetellassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·llas·sis (6)
# arrepetellaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.pə.təˈʎa.βəs/, balear /ə.rə.pə.təˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.re.pe.teˈʎa.βes/ valencià /a.re.pe.teˈʎa.ves/, /a.re.pe.teˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arrepetellaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·lla·ves (6)
# asociaciones de maestros
## Castellà
### Nom

asociaciones de maestros f. pl.
* forma plural de asociación de maestros
# asociación de antiguos alumnos
## Castellà
### Nom

asociación de antiguos alumnos f. ‎(plural asociaciones de antiguos alumnos)
* associació d'antics alumnes

### Vegeu també

* asociación de antiguos alumnos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# asociación de madres y padres de alumnos
## Castellà
### Nom

asociación de madres y padres de alumnos f. ‎(plural asociaciones de madres y padres de alumnos)
* associació de mares i pares d'alumnes

#### Sinònims

* AMPA

### Vegeu també

* asociación de madres y padres de alumnos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# asociación de maestros
## Castellà
### Nom

asociación de maestros f. ‎(plural asociaciones de maestros)
* associació de mestres

### Vegeu també

* asociación de maestros. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# asociale
## Francès

   * Pronúncia: /a.sɔˈsjal/

### Adjectiu

asociale f. ‎(plural asociales)
* forma femenina de asocial
# asociación de estudiantes
## Castellà
### Nom

asociación de estudiantes f. ‎(plural asociaciones de estudiantes)
* associació d'estudiants

### Vegeu també

* asociación de estudiantes. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# asociacionismos juveniles
## Castellà
### Nom

asociacionismos juveniles m. pl.
* forma plural de asociacionismo juvenil
# asociación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.so.θjaˈθjon/, meridional \a.so.θjaˈθjoŋ\
       Americà: alt /a.so.s(ja)ˈsjon/, baix \a.so.sjaˈsjoŋ\, austral /a.so.sjaˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

asociación f. ‎(plural asociaciones)
* associació

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·so·cia·ción (4)

### Vegeu també

* asociación. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# asomatognosia
## Anglès
### Nom

asomatognosia ‎(plural asomatognosias)
* (medicina) asomatognòsia

### Vegeu també

* asomatognosia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# asociacionismo juvenil
## Castellà
### Nom

asociacionismo juvenil m. ‎(plural asociacionismos juveniles)
* associacionisme juvenil

### Vegeu també

* asociacionismo juvenil. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# arabiska
## Suec

   * Pronúncia: /a'rɑːbɪska/
   * Etimologia: Substantivació de arabisk.

### Nom

arabiska c.
* (lingüística, sense plural) àrab (llengua)
    böcker på arabiska ― llibres en àrab
    egyptisk och levantisk arabiska ― àrab egipci i llevantí
* dona àrab
    Där fanns arabiskor, turkiskor och etiopiskor ― Hi havia dones àrabs, turques i etíops

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Indefinit | Definit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu | arabiska | arabiskan | arabiskor | arabiskorna |
| Genitiu | arabiskas | arabiskans | arabiskors | arabiskornas |

#### Derivats

* högarabiska
* nyarabiska
* riksarabiska
* standardarabiska

### Adjectiu

arabiska
* singular definit absolut de arabisk
* plural absolut de arabisk

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada arabiska al Svenska Akademiens ordbok.
* Per a més informació vegeu l'entrada arabiska al Svenska Akademiens ordlista.
* Per a més informació vegeu l'entrada arabiska al Svensk ordbok.
* Article corresponent a la Viquipèdia en suec
# arabitz
## Català
### Verb

arabitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arabitzar.
# arabischster
## Alemany
### Adjectiu

arabischster
* forma declinada de arabisch
# arabització
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɾə.βi.d͡zə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /a.ɾa.βi.d͡za.siˈo/, valencià /a.ɾa.bi.za.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De arabitzar i el sufix -ció, segle XX.

### Nom

arabització f. ‎(plural arabitzacions)
* Acte o efecte d'arabitzar o arabitzar-se.

#### Traduccions

* Castellà: arabización $^{(es)}$ f.
* Gallec: arabización $^{(gl)}$ f., arabizaçom $^{(gl)}$ f. (reintegracionista)
* Occità: arabizacion $^{(oc)}$ f.
* Polonès: arabizacja $^{(pl)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ra·bit·za·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# arabisk
## Suec

   * Pronúncia: /a'rɑːbɪsk/
   * Etimologia: De arab ‎(«àrab») i el sufix -isk.

### Adjectiu

arabisk
* (geografia, etnografia, història) àrab, aràbic
    arabiska halvön ― la península aràbiga
    arabisk kultur ― cultura aràb
    med arabiska siffror ― amb xifres aràbigues
* (lingüística) àrab
    ett arabiskt ord ― una paraula àrab

#### Derivats

* arabiska

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada arabisk al Svenska Akademiens ordbok.
* Per a més informació vegeu l'entrada arabisk al Svenska Akademiens ordlista.
* Per a més informació vegeu l'entrada arabisk al Svensk ordbok.
# arabitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɾəˈβi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /a.ɾaˈβi.d͡za/, valencià /a.ɾaˈbi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

arabitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arabitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arabitzar.
# arabischstes
## Alemany
### Adjectiu

arabischstes
* forma declinada de arabisch
# arabitzacions
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɾə.βi.d͡zə.siˈons/ Occidental: nord-occidental /a.ɾa.βi.d͡za.siˈons/, valencià /a.ɾa.bi.za.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

arabitzacions f. pl.
* Forma plural de arabització.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ra·bit·za·ci·ons (6)
# arromançareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mən.səˈɾɛw/ balear /ə.ro.mən.səˈɾəw/, /ə.ru.mən.səˈɾɛw/ Occidental: /a.ro.man.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arromançareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arromançar.
# arromançarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mən.səˈɾa/ balear /ə.ro.mən.səˈɾa/, /ə.ru.mən.səˈɾa/ Occidental: /a.ro.man.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arromançarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arromançar.
# arromançaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mən.səˈɾi.ə/ balear /ə.ro.mən.səˈɾi.ə/, /ə.ru.mən.səˈɾi.ə/ Occidental: /a.ro.man.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arromançaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arromançar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arromançar.
# arromançaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mən.səˈɾe/ balear /ə.ro.mən.səˈɾe/, /ə.ru.mən.səˈɾe/ Occidental: /a.ro.man.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arromançaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arromançar.
# arromançaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mənˈsa.ɾən/ balear /ə.ro.mənˈsa.ɾən/, /ə.ru.mənˈsa.ɾən/ Occidental: /a.ro.manˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arromançaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arromançar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromançar.
# arromançares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mənˈsa.ɾəs/ balear /ə.ro.mənˈsa.ɾəs/, /ə.ru.mənˈsa.ɾəs/ Occidental: /a.ro.manˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arromançares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arromançar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromançar.
# arromançarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mən.səˈɾi.ən/ balear /ə.ro.mən.səˈɾi.ən/, /ə.ru.mən.səˈɾi.ən/ Occidental: /a.ro.man.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arromançarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arromançar.
# arromançaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mən.səˈɾi.əs/ balear /ə.ro.mən.səˈɾi.əs/, /ə.ru.mən.səˈɾi.əs/ Occidental: /a.ro.man.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arromançaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arromançar.
# arromançaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mən.səˈɾas/ balear /ə.ro.mən.səˈɾas/, /ə.ru.mən.səˈɾas/ Occidental: /a.ro.man.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arromançaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arromançar.
# assagetassin
## Català
### Verb

assagetassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assagetar.
# assagetau
## Català
### Verb

assagetau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assagetar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assagetar.