OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ajeim
## Català
### Verb

ajeim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ajeure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jeim (2)
* Anagrama: jaiem
# ajenjos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈxeŋ.xos\, meridional \aˈheŋ.hoh\
       Americà: alt \aˈxeŋ.x(o)s\, baix \aˈheŋ.hoh\, austral \aˈxeŋ.xos\
   * Rimes: -enxos

### Nom

ajenjos m. pl.
* forma plural de ajenjo
# ajenas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈxe.nas/, meridional /aˈhe.nah/
       Americà: alt /aˈxe.n(a)s/, baix /aˈhe.nah/, austral /aˈxe.nas/
   * Rimes: -enas

### Adjectiu

ajenas f. pl.
* forma plural de ajena
# ajeno
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈxe.no/, meridional /aˈhe.no/
       Americà: alt /aˈxe.no/, baix /aˈhe.no/, austral /aˈxe.no/
   * Rimes: -eno

### Adjectiu

ajeno m. ‎(femení ajena, plural masculí ajenos, plural femení ajenas)
* aliè

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·je·no (3)
# ajeis
## Català
### Verb

ajeis
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ajeure.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ajeure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jeis (2)
* Anagrames: jaies, jaiés
# ajena
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈxe.na/, meridional /aˈhe.na/
       Americà: alt /aˈxe.na/, baix /aˈhe.na/, austral /aˈxe.na/
   * Rimes: -ena

### Adjectiu

ajena f. ‎(plural ajenas)
* forma femenina de ajeno
# ajenjo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈxeŋ.xo\, meridional \aˈheŋ.ho\
       Americà: alt \aˈxeŋ.x(o)\, baix \aˈheŋ.ho\, austral \aˈxeŋ.xo\
   * Rimes: -enxo

### Nom

ajenjo m. ‎(plural ajenjos)
* donzell (Artemisia absinthium)
* absenta

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jen·jo (3)

### Vegeu també

* ajenjo. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 agost 2014].
# ajenos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈxe.nos/, meridional /aˈhe.noh/
       Americà: alt /aˈxe.n(o)s/, baix /aˈhe.noh/, austral /aˈxe.nos/
   * Rimes: -enos

### Adjectiu

ajenos m. pl.
* forma plural de ajeno
# albergassen
## Català
### Verb

albergassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb albergar.
# albergarives
## Català
### Verb

albergarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de albergar.
# albergarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βər.ɡəˈɾa/, occidental /aɫ.beɾ.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

albergarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de albergar.
# albergaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βər.ɡəˈɾi.əw/, occidental /aɫ.beɾ.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

albergaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de albergar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ber·ga·rí·eu (5)
* Anagrama: albergueria
# albergaríveu
## Català
### Verb

albergaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de albergar.
# albergariven
## Català
### Verb

albergariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de albergar.
# albergaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βər.ɡəˈɾas/, occidental /aɫ.beɾ.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

albergaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de albergar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ber·ga·ràs (4)
* Anagrama: esgalabrar
# albergaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βər.ɡəˈɾe/, occidental /aɫ.beɾ.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

albergaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de albergar.
# aixerriïn
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəˈri.in/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃeˈri.in/ valencià /aj.ʃeˈri.in/, /a.ʃeˈri.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

aixerriïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aixerriar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aixerriar.
# aixina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʃi.nə/ Occidental: nord-occidental /ajˈʃi.na/ valencià /ajˈʃi.na/, /aˈʃi.na/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: De així pres com a masculí singular, d'on surten aixins i aixines.

### Adverbi

aixina
* Així, d'aquesta manera.

#### Variants

* (arcaismes) axi, axí

#### Traduccions

* Anglès: so $^{(en)}$
* Castellà: así $^{(es)}$
* Francès: ainsi $^{(fr)}$, comme ceci $^{(fr)}$, comme celà $^{(fr)}$
* Italià: così $^{(it)}$
* Occità: aital $^{(oc)}$, atal $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xi·na (3)
* Anagrames: naixia, xinaia

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# aixerriéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.riˈe.siw/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.riˈe.siw/ valencià /aj.ʃe.riˈe.siw/, /a.ʃe.riˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aixerriéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixerriar.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixarreíssiu
# aixetes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈʃɛ.təs/, balear /əˈʃə.təs/ Occidental: /ajˈʃɛ.tes/
   * Rimes: -ɛtes

### Nom

aixetes f. pl.
* Forma plural de aixeta.
* Botiga o secció d'una ferreteria on venen aixetes i accessoris.

#### Traduccions

* Castellà: grifería $^{(es)}$
* Francès: robinetterie $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xe·tes (3)
* Anagrames: eixates, eixatés, extasie

### Vegeu també

* Idescat
# aixerriéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.riˈe.sim/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.riˈe.sim/ valencià /aj.ʃe.riˈe.sim/, /a.ʃe.riˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aixerriéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixerriar.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixarreíssim
# aixerriï
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəˈri.i/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃeˈri.i/ valencià /aj.ʃeˈri.i/, /a.ʃeˈri.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

aixerriï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aixerriar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aixerriar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aixerriar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aixerriar.
# aixes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈa.ʃəs/ Occidental: nord-occidental /ˈaj.ʃes/ valencià /ˈaj.ʃes/, /ˈa.ʃes/
   * Rimes: -ajʃes

### Nom

aixes f. pl.
* Forma plural de aixa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xes (2)
* Anagrames: seixa, xaies, xaiés
# aixerrií
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.riˈi/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.riˈi/ valencià /aj.ʃe.riˈi/, /a.ʃe.riˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

aixerrií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aixerriar.
# aixerriïs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəˈri.is/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃeˈri.is/ valencià /aj.ʃeˈri.is/, /a.ʃeˈri.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

aixerriïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aixerriar.
# agençarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.səˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.saˈɾi.en/, valencià /a.d͡ʒen.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agençarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agençar.
# agençaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.səˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.saˈɾas/, valencià /a.d͡ʒen.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

agençaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agençar.
# agençassen
## Català
### Verb

agençassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agençar.
# agençassin
## Català
### Verb

agençassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agençar.
# agençaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.səˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.saˈɾi.es/, valencià /a.d͡ʒen.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agençaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agençar.
# agençarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.səˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.saˈɾa/, valencià /a.d͡ʒen.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agençarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agençar.
# agençasses
## Català
### Verb

agençasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agençar.
# agençaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.səˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.saˈɾe/, valencià /a.d͡ʒen.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agençaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agençar.
# agençaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.səˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.saˈɾi.ew/, valencià /a.d͡ʒen.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agençaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agençar.
# akordeoiaz
## Basc
### Nom

akordeoiaz
* instrumental definit singular de akordeoi
# akordeoiengatik
## Basc
### Nom

akordeoiengatik
* causal definit plural de akordeoi
# akordeoiari
## Basc
### Nom

akordeoiari
* datiu definit singular de akordeoi
# akordeoiei
## Basc
### Nom

akordeoiei
* datiu definit plural de akordeoi
# akordeoiek
## Basc
### Nom

akordeoiek
* ergatiu definit plural de akordeoi
# akordeoiekin
## Basc
### Nom

akordeoiekin
* comitatiu definit plural de akordeoi
# akordeoietako
## Basc
### Nom

akordeoietako
* genitiu locatiu definit plural de akordeoi
# akordeoientzat
## Basc
### Nom

akordeoientzat
* benefactiu definit plural de akordeoi
# akordeoietan
## Basc
### Nom

akordeoietan
* inessiu definit plural de akordeoi
# akordeoien
## Basc
### Nom

akordeoien
* genitiu definit plural de akordeoi
# alegatuetatik
## Basc
### Nom

alegatuetatik
* ablatiu definit plural de alegatu
# alegaturaino
## Basc
### Nom

alegaturaino
* terminatiu definit singular de alegatu
# alegatuetan
## Basc
### Nom

alegatuetan
* inessiu definit plural de alegatu
# alegatuetarantz
## Basc
### Nom

alegatuetarantz
* al·latiu direccional definit plural de alegatu
# alegatura
## Basc
### Nom

alegatura
* al·latiu definit singular de alegatu
# alegatuetara
## Basc
### Nom

alegatuetara
* al·latiu definit plural de alegatu
# alegatuk
## Basc
### Nom

alegatuk
* ergatiu indefinit de alegatu
# alegatuez
## Basc
### Nom

alegatuez
* instrumental definit plural de alegatu
# alegatuko
## Basc
### Nom

alegatuko
* genitiu locatiu definit singular de alegatu
# alegatuetaraino
## Basc
### Nom

alegatuetaraino
* terminatiu definit plural de alegatu
# aliara
## Català
### Verb

aliara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aliar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·a·ra (4)
* Anagrama: alaria
# aliaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.əˈɾi.ə/, occidental /a.ɫi.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aliaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aliar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aliar.
# aliar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɫiˈa/ Occidental: nord-occidental /a.ɫiˈa/ valencià /a.ɫiˈaɾ/, /a.ɫiˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: alià
   * Etimologia: Del francès antic aliier ‎(«ajuntar»), segle XIII, del llatí alligare, format pel prefix ad- ‎(«en direcció a») i el verb lligare ‎(«lligar»).

### Verb

aliar trans., pron. ‎(pronominal aliar-se)
* Unir o col·ligar diferents pobles en virtut d'un tractat.
* Ajuntar dos metalls per formar-ne un de nou.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: alio, alia, aliem

#### Derivats

* aliable
* aliança
* aliatge

#### Traduccions

* Anglès: ally $^{(en)}$
* Castellà: aliar $^{(es)}$
* Esperanto: alianci $^{(eo)}$
* Francès: allier $^{(fr)}$
* Italià: alleare $^{(it)}$
* Llatí: consociari $^{(la)}$
* Occità: aliar $^{(oc)}$
* Anglès: ally $^{(en)}$
* Castellà: alear $^{(es)}$
* Francès: allier $^{(fr)}$
* Italià: alleare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ar (3)
* Anagrames: arila, arilà

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aliar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫiˈar.sə/, occidental /a.liˈaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

aliar-se
* Forma pronominal de aliar.

### Miscel·lània

* Anagrames: alaries, aliares, asilaré
# aliaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫiˈa.ɾən/, occidental /a.ɫiˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aliaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aliar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·a·ren (4)
* Anagrames: alarien, alienar, alinear, enlaira, enlairà, lineara, linearà
# aliarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.əˈɾi.ən/, occidental /a.ɫi.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aliarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·a·ri·en (5)
* Anagrama: linearia
# aliares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫiˈa.ɾəs/, occidental /a.ɫiˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aliares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aliar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·a·res (4)
* Anagrames: alaries, aliar-se, asilaré
# aliareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫi.əˈɾɛw/ balear /ə.ɫi.əˈɾəw/, /ə.ɫi.əˈɾɛw/ Occidental: /a.ɫi.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aliareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·a·reu (4)
* Anagrames: alaríeu, Aurèlia
# aliaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.əˈɾan/, occidental /a.ɫi.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aliaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aliar.
# aliarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫi.əˈɾɛm/ balear /ə.ɫi.əˈɾəm/, /ə.ɫi.əˈɾɛm/ Occidental: /a.ɫi.aˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

aliarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de aliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·a·rem (4)
* Anagrames: alaríem, maleirà, maleïra
# alluent
## Català
### Verb

alluent
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·ent (3)
* Anagrames: lluenta, lluentà
# alluenta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈen.tə/, occidental /a.ʎuˈen.ta/
   * Rimes: -enta

### Verb

alluenta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de alluentar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb alluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·en·ta (4)
* Anagrames: ataüllen, tenallau
# alluentara
## Català
### Verb

alluentara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alluentar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·en·ta·ra (5)
* Anagrama: ataüllaren
# alluentaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.ən.təˈɾan/, occidental /a.ʎu.en.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

alluentaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de alluentar.
# alludo
## Llatí

   * Pronúncia: /alˈluː.doː/
   * Etimologia: De ad i lūdō.

### Verb

allūdō ‎(1a present$^?$), allūdis ‎(2a present), allūdere ‎(infinitiu), allūsī ‎(perfet), allūsum ‎(supí)
* bromejar, jo jugo, ridiculitzar, jo ridiculitzo, parodiar
* al·ludir, jo al·ludeixo
# alluentam
## Català
### Verb

alluentam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de alluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·en·tam (4)
* Anagrames: allumenat, llamentau, manlleuta, manlleutà
# alluentar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʎu.ənˈta/ Occidental: nord-occidental /a.ʎu.enˈta/ valencià /a.ʎu.enˈtaɾ/, /a.ʎu.enˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: alluentà
   * Etimologia: Del prefix a- i lluent.

### Verb

alluentar trans.
* La llum, fer lluir una cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: alluento, alluenta, alluentem Vocal rizotònica: /e/

#### Relacionats

* lluentar, enlluentar

#### Traduccions

* Anglès: brighten $^{(en)}$
* Castellà: abrillantar $^{(es)}$
* Francès: allumer $^{(fr)}$
* Italià: rallegrare $^{(it)}$, illuminarsi $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·en·tar (4)
* Anagrames: antullaré, lluentara, lluentarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# akreditazioan
## Basc
### Nom

akreditazioan
* inessiu definit singular de akreditazio
# akreditazioarengatik
## Basc
### Nom

akreditazioarengatik
* causal definit singular de akreditazio
# akreditazioarentzat
## Basc
### Nom

akreditazioarentzat
* benefactiu definit singular de akreditazio
# akreditazioari
## Basc
### Nom

akreditazioari
* datiu definit singular de akreditazio
# akreditazioei
## Basc
### Nom

akreditazioei
* datiu definit plural de akreditazio
# akreditazioek
## Basc
### Nom

akreditazioek
* ergatiu definit plural de akreditazio
# akreditazioaren
## Basc
### Nom

akreditazioaren
* genitiu definit singular de akreditazio
# akreditazioekin
## Basc
### Nom

akreditazioekin
* comitatiu definit plural de akreditazio
# akreditazioarekin
## Basc
### Nom

akreditazioarekin
* comitatiu definit singular de akreditazio
# akreditazioaz
## Basc
### Nom

akreditazioaz
* instrumental definit singular de akreditazio
# alforres
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈfɔ.rəs/, occidental /aɫˈfo.res/
   * Rimes: -ores

### Adjectiu

alforres inv. pl.
* Forma plural de alforre.
* Forma plural de alforra.

### Verb

alforres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de alforrar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alforrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·for·res (3)
* Anagrama: esflorar
# alforresses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.fuˈre.səs/ balear /əɫ.foˈre.səs/, /əɫ.fuˈre.səs/ Occidental: /aɫ.foˈre.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

alforresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alforrar.
# alforressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.fuˈre.sis/ balear /əɫ.foˈre.sis/, /əɫ.fuˈre.sis/ Occidental: /aɫ.foˈre.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

alforressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alforrar.
# alforreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.fuˈrɛw/ balear /əɫ.foˈrəw/, /əɫ.fuˈrɛw/ Occidental: /aɫ.foˈrew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alforreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alforrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb alforrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alforrar.
# alforre
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈfɔ.rə/, occidental /aɫˈfo.re/
   * Rimes: -ore
   * Homòfon: alforra

### Adjectiu

alforre m. ‎(femení alforra, plural invariable alforres)
* (antic) Qui és lliure i abans esclau.

#### Traduccions

* Castellà: horro $^{(es)}$, manumiso $^{(es)}$
* Francès: libre $^{(fr)}$, affranchi $^{(fr)}$
* Italià: liberto $^{(it)}$
* Llatí: manumissus $^{(la)}$

### Verb

alforre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alforrar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alforrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alforrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alforrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·for·re (3)
* Anagrama: florera

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# alforressin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.fuˈre.sin/ balear /əɫ.foˈre.sin/, /əɫ.fuˈre.sin/ Occidental: /aɫ.foˈre.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

alforressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alforrar.
# alforraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.fuˈra.βəs/ balear /əɫ.foˈra.vəs/, /əɫ.fuˈra.vəs/ Occidental: nord-occidental /aɫ.foˈra.βes/ valencià /aɫ.foˈra.ves/, /aɫ.foˈra.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

alforraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alforrar.
# alforren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈfɔ.rən/, occidental /aɫˈfo.ren/
   * Rimes: -oren

### Verb

alforren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de alforrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alforrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb alforrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·for·ren (3)
* Anagrama: enflorar
# alforressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.fuˈre.sən/ balear /əɫ.foˈre.sən/, /əɫ.fuˈre.sən/ Occidental: /aɫ.foˈre.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

alforressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alforrar.
# agoniser
## Francès

   * Pronúncia: /a.ɡɔ.niˈze/ , àudio
   * Etimologia: Del llatí tardà *agonizare, del grec antic ἀγωνίζομαι ‎(agōnízomai, «lluitar»).

### Verb

agoniser
* Agonitzar (estar el malalt en l'agonia de la mort).

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Anagrames: organise, soignera, songerai

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# agonitzaien
## Català
### Verb

agonitzaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agonitzar.
# agonitzaies
## Català
### Verb

agonitzaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agonitzar.
# agonitzam
## Català
### Verb

agonitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agonitzar.
# agonitz
## Català

   * Pronúncia: balear /ə.ɣuˈnis/
   * Rimes: -is

### Verb

agonitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agonitzar.
# agonitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈni.d͡zə/ balear /ə.ɣoˈni.d͡zə/, /ə.ɣuˈni.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /a.ɣoˈni.d͡za/, valencià /a.ɣoˈni.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

agonitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de agonitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb agonitzar.
# agonitzaia
## Català
### Verb

agonitzaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agonitzar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agonitzar.
# aktatatik
## Basc
### Nom

aktatatik
* ablatiu indefinit de akta
# aktek
## Basc
### Nom

aktek
* ergatiu definit plural de akta
# aktekin
## Basc
### Nom

aktekin
* comitatiu definit plural de akta
# aktatarantz
## Basc
### Nom

aktatarantz
* al·latiu direccional indefinit de akta
# aktaz
## Basc
### Nom

aktaz
* instrumental indefinit de akta
* instrumental definit singular de akta
# aktei
## Basc
### Nom

aktei
* datiu definit plural de akta
# akten
## Basc
### Nom

akten
* genitiu definit plural de akta
# aktengatik
## Basc
### Nom

aktengatik
* causal definit plural de akta
# aktatik
## Basc
### Nom

aktatik
* ablatiu definit singular de akta
# aktatzat
## Basc
### Nom

aktatzat
* prolatiu indefinit de akta
# almuteko
## Basc
### Nom

almuteko
* genitiu locatiu definit singular de almute
# almuterantz
## Basc
### Nom

almuterantz
* al·latiu direccional definit singular de almute
# almuteetatik
## Basc
### Nom

almuteetatik
* ablatiu definit plural de almute
# almuterekin
## Basc
### Nom

almuterekin
* comitatiu indefinit de almute