OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# traucarien
## Català
### Verb

traucarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de traucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trau·ca·ri·en (4)
* Anagrama: acurtarien
# torturé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /toɾ.tuˈɾe/
       Americà: alt /toɾ.t(u)ˈɾe/, baix /toɾ.tuˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

torturé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb torturar
# torturéssiu
## Català
### Verb

torturéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb torturar.
# tortícolis
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /toɾˈti.ko.lis/, meridional /toɾˈti.ko.lih/
       Americà: alt /toɾˈti.ko.l(i)s/, baix /toɾˈti.ko.lih/, austral /toɾˈti.ko.lis/
   * Rimes: -ikolis
   * Etimologia: Del francès torticolis

### Nom

tortícolis m. ‎(plural invariable)
* torticoli

#### Variants

* torticolis

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·tí·co·lis (4)
# torula
## Anglès
### Nom

torula ‎(plural torulas o torulae)
* torulosi

### Vegeu també

* torula. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# torturéssem
## Català
### Verb

torturéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb torturar.
# torturésseu
## Català
### Verb

torturésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb torturar.
# torturés
## Català
### Verb

torturés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb torturar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb torturar.
# torturéssim
## Català
### Verb

torturéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb torturar.
# torturí
## Català
### Verb

torturí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de torturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·tu·rí (3)
* Anagrama: trituro
# trencador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾəŋ.kəˈðo/ Occidental: nord-occidental /tɾeŋ.kaˈðo/, valencià /tɾeŋ.kaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De trencar i el sufix -dor.

### Adjectiu

trencador m. ‎(femení trencadora, plural masculí trencadors, plural femení trencadores)
* Que trenca.

#### Traduccions

* Castellà: quebrador $^{(es)}$ m., rompedor $^{(es)}$ m., quebrantador $^{(es)}$ m.
* Llatí: effractarius $^{(la)}$

### Nom

trencador m. ‎(plural trencadors, femení trencadora)
* (professions) Persona que talla i treu pedres de la pedrera.
* (castellanisme) transgressor

#### Traduccions

* Castellà: picapedrero $^{(es)}$ m.
* Danès: stenhugger $^{(da)}$ c.

### Nom

trencador m. ‎(plural trencadors, femení trencadora)
* (arcaisme) trencall

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ca·dor (3)
* Anagrames: corderant, recordant

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
# trencafila
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌtɾɛŋ.kəˈfi.ɫə/ balear /ˌtɾəŋ.kəˈfi.ɫə/, /ˌtɾɛŋ.kəˈfi.ɫə/ Occidental: /ˌtɾeŋ.kaˈfi.ɫa/
   * Rimes: -ila
   * Etimologia: De trencar i fila.

### Nom

trencafila f. ‎(plural trencafiles)
* Costura entrellaçada que els enquadernadors fan entre la corda i la capçada de cada part en el llom del llibre quan el cusen.

#### Traduccions

* Castellà: cadeneta $^{(es)}$
* Llatí: catenula $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ca·fi·la (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
# trencahams
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌtɾɛŋ.kəˈams/ balear /ˌtɾəŋ.kəˈams/, /ˌtɾɛŋ.kəˈams/ Occidental: /ˌtɾeŋ.kaˈams/
   * Rimes: -ams
   * Etimologia: De trencar i ham.

### Nom

trencahams m. ‎(plural invariable)
* tallahams

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ca·hams (3)

### Vegeu també

* trencahams. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# trencadís
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəŋ.kəˈðis/, occidental /tɾeŋ.kaˈðis/
   * Rimes: -is
   * Etimologia: De trencar i el sufix -dís.

### Adjectiu

trencadís m. ‎(femení trencadissa, plural masculí trencadissos, plural femení trencadisses)
* Fràgil, fàcil de trencar.

#### Sinònims

* grèvol, trenquívol

#### Traduccions

* Anglès: brittle $^{(en)}$
* Castellà: quebradizo $^{(es)}$ m., quebrajoso $^{(es)}$ m., quebrantable $^{(es)}$ m., vidrioso $^{(es)}$ m., friable $^{(es)}$ m.
* Llatí: fragilis $^{(la)}$

### Nom

trencadís m. ‎(plural trencadissos)
* (arquitectura) Revestiment de superfícies exteriors amb un mosaic de fragments irregulars.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ca·dís (3)
* Heterograma de 9 lletres (acdeinrst)
* Anagrames: cintrades, teàndrics, trincades

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# trencaglaç
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌtɾɛŋ.kəˈɣɫas/ balear /ˌtɾəŋ.kəˈɣɫas/, /ˌtɾɛŋ.kəˈɣɫas/ Occidental: /ˌtɾeŋ.kaˈɣɫas/
   * Rimes: -as
   * Etimologia: De trencar i glaç.

### Nom

trencaglaç m. ‎(plural trencaglaços)
* Embarcació amb una o dues proes amb forma tallant i buc molt robust pensada per a navegar per aigües que es poden gelar.
* Roda (part davantera de la proa) de les embarcacions homònimes.

#### Notes

Quan en aquest cas es parla de dues proes es refereix als dos extrems de l'embarcació dissenyats per a que qualsevol dels dos pugui actuar com a proa. Pel que fa al trencaglaç això permet la marxa enrere, trencant altra cop el gel per on ja s'ha passat, quan ja no es pot avançar més.

#### Traduccions

* Castellà: rompehielos $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ca·glaç (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# trenta-tresè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌtɾɛn.tə.tɾəˈzɛ/ balear /ˌtɾən.tə.tɾəˈzə/, /ˌtɾɛn.tə.tɾəˈzɛ/ Occidental: /ˌtɾen.ta.tɾeˈze/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: De trenta-tres i el sufix -è.

### Numeral

trenta-tresè m. ‎(femení trenta-tresena, plural masculí trenta-tresens, plural femení trenta-tresenes)
* (ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició trenta-tres.
* (partitiu) De les parts d'un tot dividit trenta-tres parts iguals.

#### Notes

* Se solen utilitzar xifres romanes amb valor d'ordinal darrere de noms propis i de segles, i davant d'esdeveniments periòdics.
* L'ordinal normalment va davant del substantiu. Quan es posposa, i darrere de noms propis a partir de l'onze, es pot substituir pel cardinal masculí.

#### Sinònims

* trenta-tresé, en valencià

#### Traduccions

* Anglès: thirty-third $^{(en)}$
* Castellà: trigésimo $^{(es)}$ tercero
* Francès: trente-troisième $^{(fr)}$
* Gallec: trixésimo terceiro $^{(gl)}$
* Italià: trentatreesimo $^{(it)}$
* Occità: trenta $^{(oc)}$ tresen, trenta $^{(oc)}$ tresau
* Portuguès: trigésimo-terceiro $^{(pt)}$

### Nom

trenta-tresè m. ‎(plural trenta-tresens)
* Una de les trenta-tres parts iguals en que es divideix un tot
    un trenta-tresè es representa 1/33

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ta·tre·sè (4)
# trenta-u
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌtɾɛn.təˈu/ balear /ˌtɾən.təˈu/, /ˌtɾɛn.təˈu/ Occidental: /ˌtɾen.taˈu/
   * Rimes: -u
   * Etimologia: Reducció de trenta-un.

### Numeral

trenta-u inv.
* (valor ordinal) Trenta-unè, trenta-unena.
    La pàgina trenta-u
    El dia trenta-u de maig

#### Nota

Com a cardinal vegeu trenta-un

### Nom

trenta-u m. ‎(plural trenta-uns)
* Xifra i nombre 31.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ta·u (3)
* Anagrama: enturat

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB
# trenta-tres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌtɾɛn.təˈtɾes/ balear /ˌtɾən.təˈtɾes/, /ˌtɾɛn.təˈtɾes/ Occidental: /ˌtɾen.taˈtɾes/
   * Rimes: -es
   * Etimologia: De trenta i tres.

### Numeral

trenta-tres inv.
* (cardinal) Trenta més tres.
    Té trenta-tres anys
* (valor ordinal) Trenta-tresè, trenta-tresena.
    La pàgina trenta-tres

#### Traduccions

* Alemany: dreiunddreißig $^{(de)}$
* Anglès: thirty-three $^{(en)}$
* Basc: hogei $^{(eu)}$ ta hamahiru
* Castellà: treinta $^{(es)}$ y tres
* Esperanto: tridek $^{(eo)}$ tri
* Francès: trente-trois $^{(fr)}$
* Gallec: trinta $^{(gl)}$ e tres
* Italià: trentatré $^{(it)}$
* Occità: trenta $^{(oc)}$ tres
* Portuguès: trinta $^{(pt)}$ e três
* Romanès: treizeci $^{(ro)}$ şi trei
* Rus: тридцать три $^{(ru)}$ ‎(tridtsat tri)
* Suec: trettiotre $^{(sv)}$
* Tahitià: e toru 'ahuru $^{(ty)}$ ma toru

### Nom

trenta-tres m. ‎(plural trenta-tresos)
* Xifra i nombre 33.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ta·tres (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# trenta-un
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌtɾɛn.təˈun/ balear /ˌtɾən.təˈun/, /ˌtɾɛn.təˈun/ Occidental: /ˌtɾen.taˈun/
   * Rimes: -un
   * Etimologia: De trenta i un.

### Numeral

trenta-un m. ‎(femení trenta-una)
* (cardinal) Trenta més un.
    Té trenta-un anys

#### Notes

Com a ordinal i com a substantiu pren la forma trenta-u.

#### Traduccions

* Alemany: einunddreißig $^{(de)}$
* Anglès: thirty-one $^{(en)}$
* Basc: hogei $^{(eu)}$ ta hamaika
* Castellà: treinta $^{(es)}$ y uno
* Esperanto: tridek $^{(eo)}$ unu
* Francès: trente-et-un $^{(fr)}$
* Gallec: trinta $^{(gl)}$ e uno
* Italià: trentuno $^{(it)}$
* Occità: trenta $^{(oc)}$ un
* Portuguès: trinta $^{(pt)}$ e um
* Romanès: treizeci $^{(ro)}$ şi unu
* Suec: trettioett $^{(sv)}$
* Tahitià: e toru 'ahuru $^{(ty)}$ ma hō'ē

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ta·un (3)
* Anagrama: enturant

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# trenta-tresé
## Català
### Numeral

trenta-tresé m. ‎(femení trenta-tresena, plural masculí trenta-tresens, plural femení trenta-tresenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de trenta-tresè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ta·tre·sé (4)
# trenta-sisé
## Català
### Numeral

trenta-sisé m. ‎(femení trenta-sisena, plural masculí trenta-sisens, plural femení trenta-sisenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de trenta-sisè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ta·si·sé (4)
* Anagrames: esterniats, interessat, serenitats
# triumfesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾi.uɱˈfe.səs/, occidental /tɾi.uɱˈfe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

triumfesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb triumfar.

#### Variants

* triumfessis, triumfassis, triumfasses, triumfares

### Miscel·lània

* Síl·labes: trium·fes·ses (3)
# triumfessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾi.uɱˈfe.sən/, occidental /tɾi.uɱˈfe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

triumfessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb triumfar.

#### Variants

* triumfessin, triumfassin, triumfassen, triumfaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: trium·fes·sen (3)
# triumfessin
## Català

   * Pronúncia: /tɾi.uɱˈfe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

triumfessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb triumfar.

#### Variants

* triumfessen, triumfassin, triumfassen, triumfaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: trium·fes·sin (3)
# triumfaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾi.uɱˈfa.βəs/, balear /tɾi.uɱˈfa.vəs/ Occidental: nord-occidental /tɾi.uɱˈfa.βes/ valencià /tɾi.uɱˈfa.ves/, /tɾi.uɱˈfa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

triumfaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de triumfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trium·fa·ves (3)
* Heterograma de 10 lletres (aefimrstuv)
# triumfes
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾiˈuɱ.fəs/, occidental /tɾiˈuɱ.fes/

### Verb

triumfes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de triumfar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb triumfar.

#### Variants

* [2] triumfis

### Miscel·lània

* Síl·labes: trium·fes (2)
* Heterograma de 8 lletres (efimrstu)
# triumfem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾi.uɱˈfɛm/ balear /tɾi.uɱˈfəm/, /tɾi.uɱˈfɛm/ Occidental: /tɾi.uɱˈfem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

triumfem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de triumfar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb triumfar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb triumfar.

#### Variants

* [1] triumfam

### Miscel·lània

* Síl·labes: trium·fem (2)
# triumfen
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾiˈuɱ.fən/, occidental /tɾiˈuɱ.fen/

### Verb

triumfen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de triumfar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb triumfar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb triumfar.

#### Variants

* [2] triumfin
* [3] triumfin

### Miscel·lània

* Síl·labes: trium·fen (2)
* Heterograma de 8 lletres (efimnrtu)
# triumfe
## Català
### Verb

triumfe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de triumfar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb triumfar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb triumfar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb triumfar.

#### Variants

* [1] triumfo, triumfi, triumf
* [2] triumfi
* [3] triumfi
* [4] triumfi

### Miscel·lània

* Síl·labes: trium·fe (2)
* Heterograma de 7 lletres (efimrtu)
# triumfava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾi.uɱˈfa.βə/, balear /tɾi.uɱˈfa.və/ Occidental: nord-occidental /tɾi.uɱˈfa.βa/ valencià /tɾi.uɱˈfa.va/, /tɾi.uɱˈfa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

triumfava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de triumfar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de triumfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trium·fa·va (3)
# triumfaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾi.uɱˈfa.βən/, balear /tɾi.uɱˈfa.vən/ Occidental: nord-occidental /tɾi.uɱˈfa.βen/ valencià /tɾi.uɱˈfa.ven/, /tɾi.uɱˈfa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

triumfaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de triumfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trium·fa·ven (3)
* Heterograma de 10 lletres (aefimnrtuv)
# trepolléssiu
## Català
### Verb

trepolléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepollar.
# trepollés
## Català
### Verb

trepollés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·po·llés (3)
* Anagrama: portelles
# trepolléssem
## Català
### Verb

trepolléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepollar.
# trepà
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəˈpa/, occidental /tɾeˈpa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Del llatí trepanum, procedent del grec τρύπανον ‎(trýpanon, «barrina»).

### Nom

trepà m. ‎(plural trepans)
* Instrument quirúrgic per foradar ossos.

#### Traduccions

* Anglès: trepan $^{(en)}$
* Castellà: trépano $^{(es)}$
* Francès: trépan $^{(fr)}$
* Italià: trapano $^{(it)}$

### Verb

trepà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de trepar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·pà (2)
* Anagrames: paret, petar, preat, rapte, repta, reptà, tàper

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# trepollésseu
## Català
### Verb

trepollésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepollar.
# trepolléssim
## Català
### Verb

trepolléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepollar.
# trepollí
## Català
### Verb

trepollí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de trepollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·po·llí (3)
* Anagrama: llipoter
# trepàrem
## Català
### Verb

trepàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de trepar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·pà·rem (3)
* Anagrames: permetrà, reptarem, reptàrem, temperar, tempraré, tremparé, trempera
# trepàreu
## Català
### Verb

trepàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de trepar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepar.

### Miscel·lània

* Anagrames: reptareu, reptàreu
# trotés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾuˈtes/ balear /tɾoˈtes/, /tɾuˈtes/ Occidental: /tɾoˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

trotés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb trotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·tés (2)
* Anagrames: estort, setrot, torets, tortes
# tossaria
## Català
### Verb

tossaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de tossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de tossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·sa·ri·a (4)
* Anagrama: assortia
# tossara
## Català
### Verb

tossara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tossar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·sa·ra (3)
* Anagrames: assotar, astoràs, atrossa, atrossà
# tossareu
## Català
### Verb

tossareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de tossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·sa·reu (3)
* Anagrames: atrosseu, rotàsseu
# tossaries
## Català
### Verb

tossaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de tossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·sa·ri·es (4)
* Anagrama: assorties
# tossarem
## Català
### Verb

tossarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de tossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·sa·rem (3)
* Anagrames: atrossem, mortases, mortasés, mosatres, rotàssem, tramesos
# tossaren
## Català
### Verb

tossaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de tossar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·sa·ren (3)
* Anagrames: anostres, anostrés, atrossen, enrosats, ensostra, ensostrà, entossar, nosatres, ressonat, rotassen, tornessa
# tossares
## Català
### Verb

tossares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de tossar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·sa·res (3)
* Anagrames: atrosses, atrossés, estossar, rotasses
# tossaran
## Català
### Verb

tossaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de tossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·sa·ran (3)
* Anagrama: anostràs
# tossarien
## Català
### Verb

tossarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de tossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·sa·ri·en (4)
* Anagrama: assortien
# tossarà
## Català
### Verb

tossarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de tossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·sa·rà (3)
* Anagrames: assotar, astoràs, atrossa, atrossà
# trigàs
## Català
### Verb

trigàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trigar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb trigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·gàs (2)
* Heterograma de 6 lletres (agirst)
* Anagrames: agrits, girats, gratis, sargit
# trigàssem
## Català
### Verb

trigàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·gàs·sem (3)
* Anagrama: missatger
# trigàssiu
## Català
### Verb

trigàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trigar.
# trigàrem
## Català
### Verb

trigàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de trigar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·gà·rem (3)
* Anagrames: retgiram, tragirem
# trigàreu
## Català
### Verb

trigàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de trigar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·gà·reu (3)
* Anagrames: aguerrit, guiterra, retgirau, tragireu
# trigàsseu
## Català
### Verb

trigàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·gàs·seu (3)
* Anagrames: traguessi, triguessa
# trigàssim
## Català
### Verb

trigàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trigar.
# trigàveu
## Català
### Verb

trigàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de trigar.
# trigàieu
## Català
### Verb

trigàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de trigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·gà·ieu (3)
* Anagrama: gitaríeu
# trouzis
## Esperanto

   * Pronúncia: /troˈu.zis/

### Verb

trouzis
* passat de trouzi
# trouzitajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzi.tajn/

### Verb

trouzitajn
* acusatiu plural de trouzita
# trouzito
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzi.to/

### Verb

trouzito ‎(plural trouzitoj, acusatiu trouziton, plural acusatiu trouzitojn)
* participi passiu nominal passat de trouzi
# trouzita
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzi.ta/

### Verb

trouzita ‎(plural trouzitaj, acusatiu trouzitan, plural acusatiu trouzitajn)
* participi passiu passat de trouzi
# trouzitaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzi.taj/

### Verb

trouzitaj
* forma plural de trouzita
# trouzitan
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzi.tan/

### Verb

trouzitan
* acusatiu de trouzita
# trouzitoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzi.toj/

### Verb

trouzitoj
* forma plural de trouzito
# trouzitojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzi.tojn/

### Verb

trouzitojn
* acusatiu plural de trouzito
# trouzinton
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzin.ton/

### Verb

trouzinton
* acusatiu de trouzinto
# trouzite
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzi.te/

### Verb

trouzite
* participi passiu adverbial passat de trouzi
# tripulariven
## Català
### Verb

tripulariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de tripular.
# tripulares
## Català
### Verb

tripulares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de tripular.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tripular.
# tripulareu
## Català
### Verb

tripulareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de tripular.
# tripularien
## Català
### Verb

tripularien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de tripular.
# tripularies
## Català
### Verb

tripularies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de tripular.
# tripularen
## Català
### Verb

tripularen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de tripular.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tripular.
# tripularia
## Català
### Verb

tripularia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de tripular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de tripular.