OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abaixàreu
## Català
### Verb

abaixàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abaixar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abaixar.
# abaixàsseu
## Català
### Verb

abaixàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abaixar.
# abaixos
## Català
### Verb

abaixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abaixar.
# abaixàieu
## Català
### Verb

abaixàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abaixar.
# abaixàrem
## Català
### Verb

abaixàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de abaixar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abaixar.
# abaixàssem
## Català
### Verb

abaixàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abaixar.
# abaixà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βəˈʃa/ Occidental: nord-occidental /a.βajˈʃa/ valencià /a.bajˈʃa/, /a.βaˈʃa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: abaixar

### Verb

abaixà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de abaixar.
# abaixàs
## Català
### Verb

abaixàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abaixar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abaixar.
# a posta
## Català

   * Etimologia: Incerta. La documentació més antiga és en italià referit a les postes posades estratègicament en el camí.

### Adverbi

a posta
* deliberadament

#### Variants

* aposta (arcaic)

#### Traduccions

* Anglès: on purpose $^{(en)}$
* Castellà: aposta $^{(es)}$
* Extremeny: adré $^{(ext)}$, adrémenti $^{(ext)}$, aposta $^{(ext)}$
* Francès: exprès $^{(fr)}$
* Italià: apposta $^{(it)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC

## Castellà
### Adverbi

a posta
* (rar) forma alternativa de aposta

## Italià
### Adverbi

a posta
* (antic) forma alternativa de apposta
# a posteriori
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.tə.ɾiˈɔ.ɾi/ balear /ə.pos.tə.ɾiˈɔ.ɾi/, /ə.pus.tə.ɾiˈɔ.ɾi/ Occidental: /a.pos.te.ɾiˈɔ.ɾi/
   * Etimologia: Llatinisme a posteriori.

### Adverbi

a posteriori
* Basant-se en fets observats, com dades de l'experiència.
* Que prové de l'experiència.

#### Antònims

* a priori

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Llatí
### Adjectiu

a posteriori
* Quelcom que implica la deducció de teories a partir dels fets coneguts.

### Adverbi

a posteriori
* Posteriorment a haver examinat l'assumpte que es tracta.
# a prop de
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɾɔb.də/, occidental /aˈpɾɔb.de/

### Preposició

a prop de
* prop de (a poca distància)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# a punta de dia
## Català
### Adverbi

a punta de dia
* a trenc d'alba

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF
# a priori
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾiˈɔ.ɾi/, occidental /a.pɾiˈɔ.ɾi/
   * Etimologia: Llatinisme a priori.

### Adjectiu

a priori
* Que no es basa amb l'experiència.

#### Antònims

* a posteriori

### Adverbi

a priori
* Sense concepció dels fets, a partir de l'opinió prèvia a l'experiència.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Llatí
### Adjectiu

a priori
* Quelcom que és intuïtivament obvi o és basat en la hipòtesi i no en l'experimentació.

### Adverbi

a priori
* Amb anterioritat a examinar l'assumpte de que es tracta.
# a prorrata
## Català
### Adverbi

a prorrata
* Repartit proporcionalment segons la participació de cadascú.

#### Sinònims

* a escot

#### Traduccions

* Anglès: on pro rata basis $^{(en)}$
* Castellà: a prorrata $^{(es)}$
* Francès: au prorata $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DSFF
# a pèl
## Català
### Adverbi

a pèl
* En la direcció inclinada del pèl.
* Tot nu
* Sense els guarniments habituals.

#### Variants

* al pèl, en pèl

#### Sinònims

* (tot nu) en conill, en pilotes, nu i cru

#### Traduccions

* Castellà: al pelo $^{(es)}$
* Anglès: in the buff $^{(en)}$, buck naked $^{(en)}$
* Castellà: en cueros $^{(es)}$, en pelo $^{(es)}$
* Francès: à poil $^{(fr)}$
* Castellà: a pelo $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
# a preu fet
## Català
### Adverbi

a preu fet
* Per un preu acordat per endavant per a una feina determinada.

#### Sinònims

* a escar, a escara, a escarada, a estall, a tasca

#### Antònims

* a jornal

#### Traduccions

* Castellà: a destajo $^{(es)}$
* Francès: à la tâche $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DSFF
# a quatre grapes
## Català
### Adverbi

a quatre grapes
* (caminar) amb els colzes i genolls a terra

#### Relacionats

* grapa

#### Traduccions

* Anglès: on all fours $^{(en)}$
* Castellà: a gatas $^{(es)}$
* Francès: à quatre pattes $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# prolongàsseu
## Català
### Verb

prolongàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb prolongar.

#### Variants

* prolonguéssiu, prolonguésseu, prolongàssiu, prolongàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·lon·gàs·seu (4)
# prolongàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.ɫuŋˈɡa.βəm/ balear /pɾo.ɫoŋˈɡa.vəm/, /pɾu.ɫuŋˈɡa.vəm/ Occidental: nord-occidental /pɾo.ɫoŋˈɡa.βem/ valencià /pɾo.ɫoŋˈɡa.vem/, /pɾo.ɫoŋˈɡa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

prolongàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de prolongar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·lon·gà·vem (4)
# prolongàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.ɫuŋˈɡa.ɾəm/ balear /pɾo.ɫoŋˈɡa.ɾəm/, /pɾu.ɫuŋˈɡa.ɾəm/ Occidental: /pɾo.ɫoŋˈɡa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

prolongàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de prolongar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb prolongar.

#### Variants

* [2] prolonguéssim, prolonguéssem, prolongàssim, prolongàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·lon·gà·rem (4)
# prolongàs
## Català
### Verb

prolongàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb prolongar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb prolongar.

#### Variants

* [1] prolongués, prolongara
* [2] prolongués, prolongara

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·lon·gàs (3)
# prolongàssiu
## Català
### Verb

prolongàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb prolongar.

#### Variants

* prolonguéssiu, prolonguésseu, prolongàsseu, prolongàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·lon·gàs·siu (4)
# prolongàssim
## Català
### Verb

prolongàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb prolongar.

#### Variants

* prolonguéssim, prolonguéssem, prolongàssem, prolongàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·lon·gàs·sim (4)
# prolongàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.ɫuŋˈɡa.βəw/ balear /pɾo.ɫoŋˈɡa.vəw/, /pɾu.ɫuŋˈɡa.vəw/ Occidental: nord-occidental /pɾo.ɫoŋˈɡa.βew/ valencià /pɾo.ɫoŋˈɡa.vew/, /pɾo.ɫoŋˈɡa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

prolongàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de prolongar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·lon·gà·veu (4)
# prolongàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.ɫuŋˈɡa.ɾəw/ balear /pɾo.ɫoŋˈɡa.ɾəw/, /pɾu.ɫuŋˈɡa.ɾəw/ Occidental: /pɾo.ɫoŋˈɡa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

prolongàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de prolongar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb prolongar.

#### Variants

* [2] prolonguéssiu, prolonguésseu, prolongàssiu, prolongàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·lon·gà·reu (4)
# prolongàssem
## Català
### Verb

prolongàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb prolongar.

#### Variants

* prolonguéssim, prolonguéssem, prolongàssim, prolongàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·lon·gàs·sem (4)
# prolífic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾuˈɫi.fik/ balear /pɾoˈɫi.fik/, /pɾuˈɫi.fik/ Occidental: /pɾoˈɫi.fik/
   * Rimes: -ifik
   * Etimologia: De prole i el sufix -ífic, segle XIX, del llatí prōles ‎(«descendència, fills»).

### Adjectiu

prolífic m. ‎(femení prolífica, plural masculí prolífics, plural femení prolífiques)
* Dit de la persona que és molt productiva.

#### Relacionats

* proliferar, proliferació, proletari

#### Sinònims

* abundant,productiu,nombrós, quantiós

#### Antònims

* escàs

#### Traduccions

* Anglès: prolific $^{(en)}$
* Castellà: prolífico $^{(es)}$
* Francès: prolifique $^{(fr)}$
* Italià: prolifero $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·lí·fic (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# prometerem
## Català
### Verb

prometerem
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Primera persona del plural (nosaltres) del futur de prometre.

#### Variants

* prometrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·me·te·rem (4)
# prometeren
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾu.məˈte.ɾən/, occidental /pɾo.meˈte.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

prometeren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de prometre.
    [Ells/elles/vostès] prometeren o van/varen prometre.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb prometre.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] prometessin, prometessen o prometeren.
# prometeres
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾu.məˈte.ɾəs/, occidental /pɾo.meˈte.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

prometeres
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de prometre.
    [Tu] prometeres o vas/vares prometre.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb prometre.
    Forma valenciana: [tu] prometessis, prometesses o prometeres.
# prometen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾuˈmɛ.tən/ balear /pɾoˈmə.tən/, /pɾuˈmɛ.tən/ Occidental: /pɾoˈme.ten/
   * Rimes: -ɛten

### Verb

prometen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de prometre.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb prometre.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb prometre.

#### Variants

* [2,3] prometin

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·me·ten (3)
* Anagrama: entrompe
# prometença
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.məˈtɛn.sə/ balear /pɾo.məˈtɛn.sə/, /pɾu.məˈtɛn.sə/ Occidental: /pɾo.meˈten.sa/
   * Rimes: -ɛnsa
   * Etimologia: De prometre i el sufix -ença, segle XIV.

### Nom

prometença f. ‎(plural prometences)
* Acte de prometre.
* Allò que s'ha promès solemnement que es farà.
* Oferiment d'un acte futur a una divinitat.

#### Sinònims

* promesa

#### Traduccions

* Alemany: Versprechen $^{(de)}$ n.
* Anglès: promise $^{(en)}$
* Castellà: promesa $^{(es)}$ f.
* Eslovac: sľub $^{(sk)}$ m.
* Francès: promesse $^{(fr)}$ f.
* Italià: promessa $^{(it)}$
* Polonès: obietnica $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: promessa $^{(pt)}$ f.
* Rus: обеща́ние $^{(ru)}$ n. ‎(obesxànie)

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·me·ten·ça (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# prometer
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /pɾo.meˈteɾ/
       Americà: alt /p(ɾo).meˈteɾ/, baix /pɾo.meˈteɾ/
   * Rimes: -eɾ
   * Etimologia: Del llatí promittere.

### Verb

prometer ‎(present prometo, passat prometí, futur prometeré)
* prometre

#### Compostos i expressions

* prometer el oro y el moro, prometre el món i la bolla
* lo prometido es deuda, qui promet s'obliga

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·me·ter (3)
# prometera
## Català

   * Pronúncia: valencià /pɾo.meˈte.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Verb

prometera
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb prometre.
    [Jo] prometés o prometera.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb prometre.
    [Ell/ella/vostè] prometés o prometera.
# prometeran
## Català
### Verb

prometeran
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de prometre.

#### Variants

* prometran

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·me·te·ran (4)
* Anagrama: entromparé
# pomera
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈme.ɾə/ balear /poˈme.ɾə/, /puˈme.ɾə/ Occidental: /poˈme.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: De poma i el sufix -era, segle XIV.

### Nom

pomera f. ‎(plural pomeres)
* Arbre de la família de les rosàcies, de fulles arrodonides, flors blanques o rosades, cultivat pel seu fruit, la poma.

#### Sinònims

* maçanera, mançanera, pomer

#### Traduccions

* Amazic marroquí: ⴰⴷⴼⴼⵓ $^{(zgh)}$ ‎(adffu)
* Anglès: apple tree $^{(en)}$
* Asturià: mazanal $^{(ast)}$, pumar $^{(ast)}$
* Castellà: manzano $^{(es)}$ m.
* Francès: pommier $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·me·ra (3)
* Heterograma de 6 lletres (aemopr)
* Anagrames: emparo, operam, poarem, poàrem

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# pomerar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.məˈɾa/ balear /po.məˈɾa/, /pu.məˈɾa/ Occidental: nord-occidental /po.meˈɾa/, valencià /po.meˈɾaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De pomera i el sufix -ar, segle XVII.

### Nom

pomerar m. ‎(plural pomerars)
* (agricultura) Plantació de pomeres.

#### Sinònims

* pomereda

#### Traduccions

* Anglès: apple orchard
* Asturià: mazanal $^{(ast)}$, pumar $^{(ast)}$, pumarada $^{(ast)}$
* Basc: sagasti $^{(eu)}$
* Castellà: manzanal $^{(es)}$
* Francès: pommeraie $^{(fr)}$
* Occità: pomareda $^{(oc)}$
* Xinès: 苹果园 $^{(zh)}$ ‎(píngguǒyuán) (píngguǒyuán)

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·me·rar (3)
* Anagrames: arropem, emproar, peroram, preromà, rompera

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# pomeriggi
## Italià

   * Pronúncia: /po.meˈrid.d͡ʒi/

### Nom

pomeriggi m. pl.
* tardes
# pomeriggio
## Italià

   * Pronúncia: /po.meˈrid.d͡ʒo/ àudio
   * Etimologia: Derivat de pomeridiano, sobre el model de meriggio

### Nom

pomeriggio m. ‎(plural pomeriggi)
* tarda

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·me·rìg·gio (4)
# pomenilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

pomenilor
* genitiu i datiu definit plural de pomană
* vocatiu plural de pomană
# pomes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpo.məs/, occidental /ˈpo.mes/
   * Rimes: -omes

### Nom

pomes f. pl.
* Forma plural de poma.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·mes (2)
* Anagrames: posem, sopem
# acaparéssem
## Català
### Verb

acaparéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaparar.
# acaparésseu
## Català
### Verb

acaparésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaparar.
# acaparéssiu
## Català
### Verb

acaparéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaparar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·pa·rés·siu (5)
* Anagrames: acapissareu, acapissàreu
# acaparí
## Català
### Verb

acaparí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acaparar.

### Miscel·lània

* Anagrama: caparia
# acaparéssim
## Català
### Verb

acaparéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaparar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·pa·rés·sim (5)
* Anagrames: acapissarem, acapissàrem
# pleixellesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫə.ʃəˈʎe.səs/ Occidental: nord-occidental /pɫej.ʃeˈʎe.ses/ valencià /pɫej.ʃeˈʎe.ses/, /pɫe.ʃeˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

pleixellesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pleixellar.
# pleixellaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫə.ʃəˈʎa.βən/, balear /pɫə.ʃəˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /pɫej.ʃeˈʎa.βen/ valencià /pɫej.ʃeˈʎa.ven/, /pɫe.ʃeˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

pleixellaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de pleixellar.
# pleixelles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫəˈʃe.ʎəs/ Occidental: nord-occidental /pɫejˈʃe.ʎes/ valencià /pɫejˈʃe.ʎes/, /pɫeˈʃe.ʎes/
   * Rimes: -eʎes

### Verb

pleixelles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de pleixellar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb pleixellar.
# pleixellessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫə.ʃəˈʎe.sin/ Occidental: nord-occidental /pɫej.ʃeˈʎe.sin/ valencià /pɫej.ʃeˈʎe.sin/, /pɫe.ʃeˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

pleixellessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pleixellar.
# pleixellaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫə.ʃəˈʎa.βəs/, balear /pɫə.ʃəˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /pɫej.ʃeˈʎa.βes/ valencià /pɫej.ʃeˈʎa.ves/, /pɫe.ʃeˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

pleixellaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de pleixellar.
# pleixellen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫəˈʃe.ʎən/ Occidental: nord-occidental /pɫejˈʃe.ʎen/ valencià /pɫejˈʃe.ʎen/, /pɫeˈʃe.ʎen/
   * Rimes: -eʎen

### Verb

pleixellen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de pleixellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb pleixellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb pleixellar.
# pleixellessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫə.ʃəˈʎe.sən/ Occidental: nord-occidental /pɫej.ʃeˈʎe.sen/ valencià /pɫej.ʃeˈʎe.sen/, /pɫe.ʃeˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

pleixellessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pleixellar.
# pleixellessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫə.ʃəˈʎe.sis/ Occidental: nord-occidental /pɫej.ʃeˈʎe.sis/ valencià /pɫej.ʃeˈʎe.sis/, /pɫe.ʃeˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

pleixellessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pleixellar.
# pleixelle
## Català
### Verb

pleixelle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pleixellar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pleixellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pleixellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pleixellar.
# absolutitzaves
## Català
### Verb

absolutitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de absolutitzar.
# absolutitze
## Català
### Verb

absolutitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de absolutitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb absolutitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb absolutitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb absolutitzar.
# absolutitzen
## Català
### Verb

absolutitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de absolutitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb absolutitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb absolutitzar.
# absolutitzassis
## Català
### Verb

absolutitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb absolutitzar.
# absolutitzaven
## Català
### Verb

absolutitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de absolutitzar.
# absolutitzau
## Català
### Verb

absolutitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de absolutitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb absolutitzar.
# absolutitzava
## Català
### Verb

absolutitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de absolutitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de absolutitzar.
# acluquéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫuˈke.siw/, occidental /a.kɫuˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

acluquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclucar.
    [Vosaltres/vós] acluquéssiu, acluquésseu, aclucàsseu, aclucàssiu o aclucàreu.
# acluquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫuˈki/, occidental /a.kɫuˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

acluquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aclucar.
    [Jo] acluquí o vaig aclucar.
# acluqueu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫuˈkɛw/, occidental /a.kɫuˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

acluqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aclucar.
    [Vosaltres/vós] acluqueu o aclucau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aclucar.
    [Que vosaltres/vós] acluqueu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aclucar.
    Acluqueu o aclucau [vosaltres/vós].
# acluquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɫu.kin/
   * Rimes: -ukin

### Verb

acluquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aclucar.
    [Que ells/elles/vostès] acluquin o acluquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aclucar.
    Acluquin o acluquen [ells/elles/vostès].
# acluquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫuˈke.sim/, occidental /a.kɫuˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

acluquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclucar.
    [Nosaltres] acluquéssim, acluquéssem, aclucàssem, aclucàssim o aclucàrem.
# acluqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɫu.ki/
   * Rimes: -uki

### Verb

acluqui
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aclucar.
    Forma septentrional: [jo] acluco, acluque, acluc o acluqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aclucar.
    [Que jo] acluqui o acluque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aclucar.
    [Que ell/ella/vostè] acluqui o acluque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aclucar.
    Acluqui o acluque [ell/ella/vostè].
# acluquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɫu.kis/
   * Rimes: -ukis

### Verb

acluquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aclucar.
    [Que tu] acluquis o acluques; [tu] no acluquis o acluques.
# acluqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫuˈkes/, occidental /a.kɫuˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

acluqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclucar.
    [Jo] acluqués, aclucàs o aclucara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclucar.
    [Ell/ella/vostè] acluqués, aclucàs o aclucara.
# acluquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫuˈke.səm/, occidental /a.kɫuˈke.sem/
       Informal: /a.kɫuˈke.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

acluquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclucar.
    [Nosaltres] acluquéssim, acluquéssem, aclucàssem, aclucàssim o aclucàrem.
# acluquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫuˈke.səw/, occidental /a.kɫuˈke.sew/
       Informal: /a.kɫuˈke.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

acluquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclucar.
    [Vosaltres/vós] acluquéssiu, acluquésseu, aclucàsseu, aclucàssiu o aclucàreu.