OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# rígid
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈri.ʒit/ Occidental: nord-occidental /ˈri.ʒit/, valencià /ˈri.d͡ʒit/
   * Etimologia: Del llatí rĭgĭdus, segle XVII.

### Adjectiu

rígid m. ‎(femení rígida, plural masculí rígids, plural femení rígides)
* Inflexible, que no pot ser torçat.

#### Traduccions

* Alemany: steif $^{(de)}$
* Anglès: rigid $^{(en)}$
* Castellà: rígido $^{(es)}$
* Francès: rigide $^{(fr)}$
* Gallec: ríxido $^{(gl)}$
* Georgià: მაგარი $^{(ka)}$ ‎(màgari)
* Hongarès: merev $^{(hu)}$
* Italià: rigido $^{(it)}$
* Japonès: 硬い $^{(ja)}$
* Kurd: req $^{(ku)}$
* Llatí: rigidus $^{(la)}$
* Neerlandès: stijf $^{(nl)}$
* Polonès: sztywny $^{(pl)}$
* Portuguès: rígido $^{(pt)}$
* Romanès: rigid $^{(ro)}$
* Rus: жёсткий $^{(ru)}$ ‎(jostki)
* Turc: katı $^{(tr)}$
* Txec: tuhý $^{(cs)}$
* Xinès: 硬性 $^{(zh)}$ ‎(yìngxìng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: rí·gid (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# révélation
## Francès

   * Pronúncia: /ʁe.ve.laˈsjɔ̃/

### Nom

révélation f. ‎(plural révélations)
* revelació
# rééchantillonnages
## Francès

   * Pronúncia: /ʁe.e.ʃɑ̃.ti.jɔˈnaʒ/

### Nom

rééchantillonnages m. pl.
* forma plural de rééchantillonnage
# ríen
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈri.en/, meridional \ˈri.eŋ\
       Americà: alt /ˈri.en/, baix \ˈri.eŋ\, austral /ˈri.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ríen
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) del present d’indicatiu del verb reir

### Miscel·lània

* Síl·labes: rí·en (2)
# révérencieuse
## Francès
### Adjectiu

révérencieuse f. ‎(plural révérencieuses)
* forma femenina de révérencieux
# rééchantillonnage
## Francès

   * Pronúncia: /ʁe.e.ʃɑ̃.ti.jɔˈnaʒ/

### Nom

rééchantillonnage m. ‎(plural rééchantillonnages)
* (videojocs) remostreig

### Vegeu també

* rééchantillonnage. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# rígidament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌri.ʒi.ðəˈmen/ balear /ˌri.ʒi.ðəˈment/, /ˌri.ʒi.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ˌri.ʒi.ðaˈmen/ valencià /ˌri.d͡ʒi.ðaˈment/, /ˌri.d͡ʒi.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De rígida i el sufix -ment.

### Adverbi

rígidament
* D’una manera rígida.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: rí·gi·da·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# rovells
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈβɛʎs/ balear /roˈvəʎs/, /ruˈvɛjs/ Occidental: nord-occidental /roˈβeʎs/ valencià /roˈveʎs/, /roˈβeʎʃ/
   * Rimes: -ɛʎs

### Nom

rovells m. pl.
* Forma plural de rovell.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·vells (2)
* Anagrama: vorells
# rovesceranno
## Italià
### Verb

rovesceranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de rovesciare
# roux
## Francès
### Adjectiu

roux m. ‎(femení rousse, plural masculí roux, plural femení rousses)
* rogenc, vermellós (vermell tirant a groc)
* de pèl-roig clar
* Femme aux cheveux roux (pèl-roja)
* Tabac roux (tabac ros)
* Renard roux (guineu roja)
* Sucre roux (sucre morè)

#### Relacionats

* rousseur
* roussir

#### Relacionats

* beurre roux
* charbon roux
* lune roux
* sucre roux
* plâtre roux
* roux vent
* vent roux

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en francès
* Entrada «roux» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# rovel
## Romaní

   * Etimologia: Del sànscrit रोडति ‎(«rodati»).

### Verb

rovel
* plorar

#### Derivats

* rovardo ‎(«plorós»)
* rovipen ‎(«plor»)

#### Descendents

* Caló brasiler: aruvinhar
* Caló català: rovinyar ‎(rrubinjá)
* Caló espanyol: orobar ‎(orobár)
* Hongarès: rovázik

### Vegeu també

* Cizmich, Perseo; Adiego, Ignasi-Xavier. Rromani ćhib - Diccionari romaní-català / català-romaní. Círculo Rojo, 2022. ISBN 978-84-1155-225-7.
# rovellar-se
## Català
### Verb

rovellar-se
* Forma pronominal de rovellar.

### Miscel·lània

* Anagrames: esvorellar, vorellares
# rovescerai
## Italià
### Verb

rovescerai
* segona persona singular (tu) del futur de rovesciare
# sanglots
## Català

   * Pronúncia: oriental /səŋˈɡɫots/, occidental /saŋˈɡɫots/
   * Rimes: -ots

### Nom

sanglots m. pl.
* Forma plural de sanglot.

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·glots (2)
* Anagrama: glàsnost
# sanglotos
## Català
### Verb

sanglotos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb sanglotar.
# sanglotis
## Català

   * Pronúncia: oriental /səŋˈɡɫo.tis/, occidental /saŋˈɡɫo.tis/
   * Rimes: -otis

### Verb

sanglotis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb sanglotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·glo·tis (3)
* Anagrama: singlotàs
# sangloto
## Català

   * Pronúncia: central /səŋˈɡɫo.tu/, occidental /saŋˈɡɫo.to/
   * Rimes: -oto

### Verb

sangloto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de sanglotar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb sanglotar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb sanglotar.
# sanglotà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səŋ.ɡɫuˈta/ balear /səŋ.ɡɫoˈta/, /səŋ.ɡɫuˈta/ Occidental: /saŋ.ɡɫoˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

sanglotà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de sanglotar.
# sanglotin
## Català

   * Pronúncia: oriental /səŋˈɡɫo.tin/, occidental /saŋˈɡɫo.tin/
   * Rimes: -otin

### Verb

sanglotin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb sanglotar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb sanglotar.

### Miscel·lània

* Anagrama: singlonat
# sangloti
## Català

   * Pronúncia: oriental /səŋˈɡɫo.ti/, occidental /saŋˈɡɫo.ti/
   * Rimes: -oti

### Verb

sangloti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de sanglotar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb sanglotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb sanglotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb sanglotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·glo·ti (3)
* Heterograma de 8 lletres (agilnost)
* Anagrames: singlota, singlotà
# sanglotessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səŋ.ɡɫuˈte.sis/ balear /səŋ.ɡɫoˈte.sis/, /səŋ.ɡɫuˈte.sis/ Occidental: /saŋ.ɡɫoˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

sanglotessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sanglotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·glo·tes·sis (4)
* Anagrama: singlotasses
# sangloteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səŋ.ɡɫuˈtɛw/ balear /səŋ.ɡɫoˈtəw/, /səŋ.ɡɫuˈtɛw/ Occidental: /saŋ.ɡɫoˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

sangloteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de sanglotar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb sanglotar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb sanglotar.
# saques largos
## Castellà
### Nom

saques largos m. pl.
* forma plural de saque largo
# saques libres indirectos
## Castellà
### Nom

saques libres indirectos m. pl.
* forma plural de saque libre indirecto
# saques neutrales
## Castellà
### Nom

saques neutrales m. pl.
* forma plural de saque neutral
# saques iniciales
## Castellà
### Nom

saques iniciales m. pl.
* forma plural de saque inicial
# saques laterales
## Castellà
### Nom

saques laterales m. pl.
* forma plural de saque lateral
# saques libres
## Castellà
### Nom

saques libres m. pl.
* forma plural de saque libre
# saques mano
## Castellà
### Nom

saques mano f. pl.
* forma plural de saque mano
# saques rasos
## Castellà
### Nom

saques rasos m. pl.
* forma plural de saque raso
# saques flotantes
## Castellà
### Nom

saques flotantes m. pl.
* forma plural de saque flotante
# saques francos
## Castellà
### Nom

saques francos m. pl.
* forma plural de saque franco
# rromani čhib
## Romaní
### Nom

rromani čhib
* grafia acadèmica de rromani ćhib ‎(«llengua romaní»)
# rua
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈru.ə/, occidental /ˈru.a/
   * Rimes: -ua
   * Etimologia: Del llatí rūga ‎(literalment «arruga»), metafòricament en baix llatí «carrer o camí» per resseguir les arrugues del terreny, per metàfora agrària «alineació d’arbres» i després «filera de gent», segle XII. Doblet de ruga.

### Nom

rua f. ‎(plural rues)
* Passejada informal de gent disfressada en espera de l'inici del ball, que té lloc el dia de Carnestoltes, tradicionalment un diumenge.
* (antic) Carrer, camí, carretera, via pública.
* (antic) Forma alternativa de ruga ‎(«arruga»).

#### Relacionats

* corrua

#### Traduccions

* Alemany: Straße $^{(de)}$
* Anglès: street $^{(en)}$
* Castellà: rúa $^{(es)}$, calle $^{(es)}$, carretera $^{(es)}$, camino $^{(es)}$ carretero
* Francès: rue $^{(fr)}$
* Llatí: via $^{(la)}$, publica via

### Miscel·lània

* Síl·labes: ru·a (2)
* Anagrames: aür, rau

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.

## Gallec

   * Pronúncia: /ˈru.a/

### Nom

rua f. ‎(plural ruas)
* (reintegracionisme) forma alternativa de rúa

### Miscel·lània

* Síl·labes: ru·a (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Estraviz sobre rua
# ru
## Multilingüe
### Símbol

ru
* Codi de llengua ISO 639-1 del rus.
# rromani
## Romaní
### Adjectiu

rromani
* forma femenina de rromano
# rroma
## Romaní
### Nom

rroma
* forma plural de rrom
# rromane
## Romaní
### Adjectiu

rromane
* forma plural de rromano
# rromani ćhib
## Romaní
### Nom

rromani ćhib o rromani čhib o rromani chib
* llengua romaní
# rromano
## Romaní

   * Etimologia: De rrom ‎(«home gitano»).

### Adjectiu

rromano m. ‎(plural rromane, femení rromani)
* gitano

#### Sinònims

* rromesqo

#### Antònims

* gaʒikano ‎(«no gitano»)

#### Derivats

* rromanes ‎(«a la manera gitana»)
* rromanipen ‎(«gitanitat»)
* rromani ćhib ‎(«romaní»)

#### Descendents

* Caló català: romanó ‎(rrumənó)
* Català: romaní, romanó
# saconi
## Català

   * Pronúncia: alguerès /saˈkɔ.ni/
   * Etimologia: De l'italià saccone.

### Nom

saconi m. ‎(plural saconis)
* (alguerès) màrfega

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·co·ni (3)
* Heterograma de 6 lletres (acinos)
* Anagrames: cosina, incoàs, sanció

### Vegeu també

* Obres de referència: DAlg
# sacquebutes
## Francès
### Nom

sacquebutes f. pl.
* forma plural de sacquebute
# sacrae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsa.kraj/

### Adjectiu

sacrae
* nominatiu femení plural de sacer
* vocatiu femení plural de sacer
* genitiu femení singular de sacer
* datiu femení singular de sacer
# sacral vertebras
## Anglès
### Nom

sacral vertebras
* forma plural de sacral vertebra
# sacos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈsa.kos/, meridional /ˈsa.koh/
       Americà: alt /ˈsa.k(o)s/, baix /ˈsa.koh/, austral /ˈsa.kos/
   * Rimes: -akos

### Nom

sacos m. pl.
* forma plural de saco

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·cos (2)
* Anagrames: ascos, casos, cosas, cosás, oscas, socas $^{(revers)}$
# sacquebute
## Francès

   * Pronúncia: /sa.kəˈbyt/

### Nom

sacquebute f. ‎(plural sacquebutes)
* sacabutx

### Vegeu també

* sacquebute. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# sacral vertebra
## Anglès
### Nom

sacral vertebra ‎(plural sacral vertebras)
* (anatomia) os sacre, sacre, vèrtebra sacra

#### Sinònims

* sacrum

### Vegeu també

* sacral vertebra. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# sacra
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsa.kɾə/, occidental /ˈsa.kɾa/
   * Rimes: -akɾa
   * Homòfon: sacre

### Adjectiu

sacra f. ‎(plural sacres)
* Forma femenina de sacre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·cra (2)
* Anagrames: arcàs, casar, rasca, sacar

## Anglès
### Nom

sacra
* forma plural de sacrum

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈsa.kɾa/
       Americà: alt /ˈsa.k(ɾa)/, baix /ˈsa.kɾa/
   * Rimes: -akɾa

### Adjectiu

sacra f. ‎(plural sacras)
* forma femenina de sacro

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·cra (2)
* Anagrames: arcas $^{(revers)}$, arcás, áscar, caras, casar, crasa, rasca, rascá, sacar

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsa.kra/, /ˈsa.kraː/

### Adjectiu

sacra
* nominatiu femení singular de sacer
* nominatiu neutre plural de sacer
* vocatiu femení singular de sacer
* vocatiu neutre plural de sacer
* acusatiu neutre plural de sacer
sacrā
* ablatiu femení singular de sacer
# sangsuga
## Occità

   * Pronúncia: /saŋɡˈsy.ɡo̞/
   * Àudio: Bearn

### Nom

sangsuga f. ‎(plural sangsugas o sangsugues [aranès])
* (zoologia) sangonera (Piscicola geometra)

#### Sinònims

* iruge, leuja, sangbeulha

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las bèstias, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, p. 88. ISBN 978-2-85910-454-2.
# sangsugas
## Occità
### Nom

sangsugas f. pl.
* forma plural de sangsuga
# sangsugues
## Occità
### Nom

sangsugues f. pl.
* forma plural de sangsuga
# sanguegem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səŋ.ɡəˈʒɛm/ balear /səŋ.ɡəˈʒəm/, /səŋ.ɡəˈʒɛm/ Occidental: nord-occidental /saŋ.ɡeˈʒem/, valencià /saŋ.ɡeˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

sanguegem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de sanguejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb sanguejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb sanguejar.

#### Variants

* [1] sanguejam

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·gue·gem (3)
* Anagrama: sagneguem
# sangró
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \saŋˈɡɾo\
       Americà: alt \s(a)ŋˈɡɾo\, baix \saŋˈɡɾo\
   * Rimes: -o

### Verb

sangró
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb sangrar

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·gró (2)
* Heterograma de 6 lletres (agnors)
* Anagrames: granos, rangos, rasgón
# sangtraït
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌsaŋ.tɾəˈit/, occidental /ˌsaŋ.tɾaˈit/
   * Rimes: -it
   * Etimologia: De sang i trair, possiblement del llatí sanguis ‎(«sang») tritus ‎(«triturada»)

### Nom

sangtraït m. ‎(plural sangtraïts)
* Acumulació de sang per un cop o pessigada (especialment a les ungles o parts carnoses de les mans).

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: sang·tra·ït (3)
* Anagrames: garantits, traginats

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# sanguege
## Català
### Verb

sanguege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de sanguejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb sanguejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb sanguejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb sanguejar.

#### Variants

* [1] sanguejo, sanguegi, sangueig
* [2] sanguegi
* [3] sanguegi
* [4] sanguegi

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·gue·ge (3)
# sangtraïts
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌsaŋ.tɾəˈits/, occidental /ˌsaŋ.tɾaˈits/
   * Rimes: -its

### Nom

sangtraïts m. pl.
* Forma plural de sangtraït.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sang·tra·ïts (3)
# sangue
## Gallec

   * Pronúncia: /ˈsaŋ.ɡe̝/
   * Etimologia: Del llatí sanguis.

### Nom

sangue m. ‎(plural sangues)
* sang

#### Derivats

* sanguinario
* sanguinolento
* sanguíneo
* sanguento
* sanguiñento

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·gue (2)
* Heterograma de 6 lletres (aegnsu)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en gallec
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre sangue
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Estraviz sobre sangue

## Italià

   * Pronúncia: /ˈsaŋ.ɡwe/
   * Etimologia: Del llatí sanguis.

### Nom

sangue m. ‎(plural sangui)
* sang

### Miscel·lània

* Síl·labes: sàn·gue (2)
* Heterograma de 6 lletres (aegnsu)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en italià
* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre sangue
# sangro
## Castellà

   * Pronúncia: \ˈsaŋ.ɡɾo\
   * Rimes: -anɡɾo

### Verb

sangro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb sangrar

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·gro (2)
* Heterograma de 6 lletres (agnors)
* Anagrames: granos, rangos, rasgón
# sangraré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \saŋ.ɡɾaˈɾe\
       Americà: alt \s(a)ŋ.ɡɾaˈɾe\, baix \saŋ.ɡɾaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

sangraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb sangrar
# sangre
## Castellà

   * Pronúncia: \ˈsaŋ.ɡɾe\
   * Rimes: -anɡɾe
   * Etimologia: Del llatí sanguis.

### Nom

sangre m. ‎(plural sangres)
* sang

#### Compostos i expressions

* hierba de la sangre
* sangre azul

#### Relacionats

* sanguíneo
* sanguinario
* sangría

### Verb

sangre ‎(infinitiu sangrar)
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb sangrar
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb sangrar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb sangrar

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·gre (2)
* Heterograma de 6 lletres (aegnrs)
* Anagrames: granes, granés, negras, nesgar, rengas, rengás

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre sangre
# sangré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \saŋˈɡɾe\
       Americà: alt \s(a)ŋˈɡɾe\, baix \saŋˈɡɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

sangré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb sangrar

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·gré (2)
* Heterograma de 6 lletres (aegnrs)
* Anagrames: granes, granés, negras, nesgar, rengas, rengás
# sangonentment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səŋ.ɡuˌnemˈmen/ balear /səŋ.ɡoˌnemˈment/, /səŋ.ɡuˌnemˈmen/ Occidental: nord-occidental /saŋ.ɡoˌnemˈmen/ valencià /saŋ.ɡoˌnemˈment/, /saŋ.ɡoˌnemˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De sangonent i el sufix -ment, segle XX.

### Adverbi

sangonentment
* D'una manera sangonent.
    «Tot i que en aquesta escena Galba segueixi de molt a la vora la faula d'Hero i Leandre de Roís de Corella, constitueix el lúgubre i sangonentment tràgic final dels amors de Tirant i Carmesina, abans juvenils i enjogassats.» (Martín de Riquer (conde de Casa Dávalos), Literatura catalana medieval, Ayuntamiento, 1972)

#### Traduccions

* Castellà: sangrantemente $^{(es)}$, sangrientamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·go·nent·ment (4)
# sangonents
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səŋ.ɡuˈnens/ balear /səŋ.ɡoˈnens/, /səŋ.ɡuˈnens/ Occidental: /saŋ.ɡoˈnens/
   * Rimes: -ens

### Adjectiu

sangonents inv. pl.
* Forma plural de sangonent.

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·go·nents (3)
# sangres
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈsaŋ.ɡɾes\, meridional \ˈsaŋ.ɡɾeh\
       Americà: alt \ˈsaŋ.ɡ(ɾe)s\, baix \ˈsaŋ.ɡɾeh\, austral \ˈsaŋ.ɡɾes\
   * Rimes: -anɡɾes

### Nom

sangres m. pl.
* forma plural de sangre
# scionto
## Esperanto

   * Pronúncia: /st͡siˈon.to/

### Verb

scionto ‎(plural sciontoj, acusatiu scionton, plural acusatiu sciontojn)
* participi actiu nominal futur de scii
# scios
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈst͡si.os/

### Verb

scios
* futur de scii
# sciotajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /st͡siˈo.tajn/

### Verb

sciotajn
* acusatiu plural de sciota
# sciontoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /st͡siˈon.toj/

### Verb

sciontoj
* forma plural de scionto
# sciontojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /st͡siˈon.tojn/

### Verb

sciontojn
* acusatiu plural de scionto
# sciotaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /st͡siˈo.taj/

### Verb

sciotaj
* forma plural de sciota
# sciotan
## Esperanto

   * Pronúncia: /st͡siˈo.tan/

### Verb

sciotan
* acusatiu de sciota
# scionte
## Esperanto

   * Pronúncia: /st͡siˈon.te/

### Verb

scionte
* participi actiu adverbial futur de scii
# scionton
## Esperanto

   * Pronúncia: /st͡siˈon.ton/

### Verb

scionton
* acusatiu de scionto
# sciota
## Esperanto

   * Pronúncia: /st͡siˈo.ta/

### Verb

sciota ‎(plural sciotaj, acusatiu sciotan, plural acusatiu sciotajn)
* participi passiu futur de scii
# salpebr
## Català
### Verb

salpebr
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de salpebrar.

#### Variants

* salpebro, salpebre, salpebri

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·pebr (2)
* Heterograma de 7 lletres (abelprs)
# salpebrada
## Català
### Verb

salpebrada
* Participi femení singular del verb salpebrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·pe·bra·da (4)
# salpe
## Català
### Verb

salpe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de salpar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb salpar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb salpar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb salpar.

#### Variants

* [1] salpo, salpi, salp
* [2] salpi
* [3] salpi
* [4] salpi

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·pe (2)
* Anagrames: lapse, pales, palès, pelàs, sèpal
# salpebra
## Català
### Verb

salpebra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de salpebrar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb salpebrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·pe·bra (3)
# salpebrades
## Català
### Verb

salpebrades
* Participi femení plural del verb salpebrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·pe·bra·des (4)
# salpebrara
## Català
### Verb

salpebrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb salpebrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb salpebrar.

#### Variants

* [1] salpebrés, salpebràs
* [2] salpebrés, salpebràs

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·pe·bra·ra (4)
# salpebraran
## Català
### Verb

salpebraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de salpebrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·pe·bra·ran (4)
# salpebram
## Català
### Verb

salpebram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de salpebrar.

#### Variants

* salpebrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·pe·bram (3)
# salpebrant
## Català
### Verb

salpebrant
* Gerundi del verb salpebrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·pe·brant (3)
# salpebrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌsaɫ.pəˈβɾa/ Occidental: nord-occidental /ˌsaɫ.peˈβɾa/ valencià /ˌsaɫ.peˈbɾaɾ/, /ˌsaɫ.peˈβɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: salpebrà
   * Etimologia: De salpebre i la desinència -ar, segle XX.

### Verb

salpebrar trans.
* Adobar el menjar amb sal i pebre.
* (figurat) amanir, clapejar, guarnir
    «Explicava un paisatge que ha caminat de punta a punta i que ha salpebrat amb un afegit de llegendes, històries de Pirineu màgic i tocs d'esoterisme.» (Isidor Cònsul, Cinc estacions, 1988)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: salpebro, salpebra, salpebrem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* (adobar amb sal i pebre) adobar, amanir, assaonar, condimentar, especiar, preparar

#### Traduccions

* Anglès: salt and pepper $^{(en)}$
* Castellà: salpimentar $^{(es)}$
* Francès: saler et poivrer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·pe·brar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# servomecanisme
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌsɛr.bu.mə.kəˈniz.mə/ balear /ˌsɛɾ.vo.mə.kəˈniz.mə/, /ˌsɛr.vu.mə.kəˈniz.mə/ Occidental: nord-occidental /ˌser.βo.me.kaˈniz.me/ valencià /ˌseɾ.vo.me.kaˈniz.me/, /ˌseɾ.βo.me.kaˈniz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De servo- i mecanisme.

### Nom

servomecanisme m. ‎(plural servomecanismes)
* Mecanisme que duu a terme correccions sobre la marxa, gràcies a la informació sobre si mateix que li proporciona la realimentació.

#### Traduccions

* Castellà: servomecanismo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ser·vo·me·ca·nis·me (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot