OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# inactiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.nəkˈtiw/, occidental /i.nakˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del prefix in- i actiu.

### Adjectiu

inactiu m. ‎(femení inactiva, plural masculí inactius, plural femení inactives)
* Que no té activitat.

#### Sinònims

* aturat

#### Antònims

* actiu

#### Traduccions

* Anglès: inactive $^{(en)}$
* Castellà: inactivo $^{(es)}$
* Francès: inactif $^{(fr)}$
* Italià: inattivo $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: ATURAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ac·tiu (3)
* Anagrames: acuitin, incitau

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# inicial
## Català

   * Pronúncia: /i.ni.siˈaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí initiālis.

### Nom

inicial f. ‎(plural inicials)
* Primera lletra d'un nom.

#### Traduccions

* Anglès: initial $^{(en)}$
* Castellà: inicial $^{(es)}$ f.
* Francès: initiale $^{(fr)}$
* Italià: iniziale $^{(it)}$

### Adjectiu

inicial inv. ‎(plural inicials)
* Relacionat amb l'inici.
    En el moment inicial ningú va saber com reaccionar.

#### Sinònims

* incipient, primer, primerenc

#### Relacionats

* inicialment

#### Traduccions

* Anglès: initial $^{(en)}$
* Castellà: inicial $^{(es)}$
* Francès: initiale $^{(fr)}$
* Italià: iniziale $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ni·ci·al (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /i.niˈθjal/
       Americà: alt /i.n(i)ˈsjal/, baix /i.niˈsjal/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí initiālis.

### Adjectiu

inicial inv. ‎(plural iniciales)
* inicial

#### Sinònims

* primero

#### Derivats

* inicialmente

#### Relacionats

* inicio, iniciar, inicializar

### Nom

inicial f. ‎(plural iniciales)
* inicial

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ni·cial (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre inicial
# inicialitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.ni.si.əˈɫi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /i.ni.si.aˈɫi.d͡za/, valencià /i.ni.si.aˈɫi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

inicialitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de inicialitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb inicialitzar.
# iniciaien
## Català
### Verb

iniciaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de iniciar.
# inicialitz
## Català

   * Pronúncia: balear /i.ni.si.əˈɫis/
   * Rimes: -is

### Verb

inicialitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inicialitzar.
# iniciales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.niˈθja.les/, meridional /i.niˈθja.leh/
       Americà: alt /i.niˈsja.l(e)s/, baix /i.niˈsja.leh/, austral /i.niˈsja.les/
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

iniciales inv. pl.
* forma plural de inicial

### Nom

iniciales f. pl.
* forma plural de inicial

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ni·cia·les (4)
# inicialicé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /i.ni.θja.liˈθe/
       Americà: alt /i.ni.sja.l(i)ˈse/, baix /i.ni.sja.liˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

inicialicé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb inicializar
# iniciaia
## Català
### Verb

iniciaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de iniciar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de iniciar.
# iniciaies
## Català
### Verb

iniciaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de iniciar.
# insidiari
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.sɪ.dɪˈaː.riː/

### Verb

insidiārī
* infinitiu del present actiu de īnsidior
# insidiaria
## Català
### Verb

insidiaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de insidiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de insidiar.
# insidiarien
## Català
### Verb

insidiarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de insidiar.
# insidiareu
## Català
### Verb

insidiareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de insidiar.
# insidiariva
## Català
### Verb

insidiariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de insidiar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de insidiar.
# insidiariven
## Català
### Verb

insidiariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de insidiar.
# insidiaries
## Català
### Verb

insidiaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de insidiar.
# insidiarono
## Italià
### Verb

insidiarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de insidiare
# insidiares
## Català
### Verb

insidiares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de insidiar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insidiar.
# insidiarives
## Català
### Verb

insidiarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de insidiar.
# innervate
## Anglès
### Verb

innervate ‎(3a persona singular present innervates, gerundi innervating, passat i participi innervated)
* innervar
# innervats
## Català
### Verb

innervats
* Participi masculí plural del verb innervar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ner·vats (3)
* Anagrama: transiven
# innervassis
## Català
### Verb

innervassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb innervar.
# innervates
## Anglès
### Verb

innervates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de innervate
# innervating
## Anglès
### Verb

innervating
* gerundi de innervate
# innervau
## Català
### Verb

innervau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de innervar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb innervar.
# innervat
## Català
### Verb

innervat
* Participi masculí singular del verb innervar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ner·vat (3)
* Anagrames: inventar, nitraven, trinaven, verinant
# innervated
## Anglès
### Verb

innervated
* passat i participi de innervate
# innervava
## Català
### Verb

innervava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de innervar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de innervar.
# innervaven
## Català
### Verb

innervaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de innervar.
# incannarono
## Italià
### Verb

incannarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de incannare
# incannassero
## Italià
### Verb

incannassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de incannare
# incannante
## Italià
### Verb

incannante
* participi present de incannare
# incannassimo
## Italià
### Verb

incannassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de incannare
# incannassi
## Italià
### Verb

incannassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de incannare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de incannare
# incannaste
## Italià
### Verb

incannaste
* segona persona plural (voi) del passat de incannare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de incannare
# incannasti
## Italià
### Verb

incannasti
* segona persona singular (tu) del passat de incannare
# incannata
## Italià
### Verb

incannata
* participi passat femení singular de incannare
# incannare
## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.kanˈnaː.re/
   * Etimologia: De canna.

### Verb

incannare trans.
* (tèxtil) canonar
* (informal) entabanar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: in·can·nà·re (4)
# incannasse
## Italià
### Verb

incannasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de incannare
# insolassen
## Català
### Verb

insolassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolar.
# insolat
## Català
### Verb

insolat
* Participi masculí singular del verb insolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·lat (3)
* Heterograma de 7 lletres (ailnost)
* Anagrames: isolant, talions, talonis
# insolaríeu
## Català
### Verb

insolaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de insolar.
# insolassis
## Català
### Verb

insolassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·las·sis (4)
* Anagrama: assolissin
# insolats
## Català
### Verb

insolats
* Participi masculí plural del verb insolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·lats (3)
* Anagrama: assolint
# insolation
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.sɔ.laˈsjɔ̃/

### Nom

insolation f. ‎(plural insolations)
* insolació
# insolations
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.sɔ.laˈsjɔ̃/

### Nom

insolations f. pl.
* forma plural de insolation
# insolasses
## Català
### Verb

insolasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·las·ses (4)
* Anagrames: assolessin, assolissen
# insolassin
## Català
### Verb

insolassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolar.
# insolau
## Català
### Verb

insolau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de insolar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb insolar.
# inmolarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.moˈlaɾ.se/, meridional \iŋ.moˈlaɾ.se\
       Americà: alt /in.moˈlaɾ.s(e)/, baix \iŋ.moˈlaɾ.se\, austral /in.moˈlaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

inmolarse trans., pron. ‎(present me inmolo, passat me inmolé, futur me inmolaré)
* forma pronominal de inmolar
# inmiscuyo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.misˈku.ʝo/, meridional \iŋ.mihˈku.ʝo\
       Americà: alt /in.m(i)sˈku.ʝo/, baix \iŋ.mihˈku.ʝo\, austral \in.mihˈku.ʒo\
   * Rimes: -uʝo

### Verb

inmiscuyo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb inmiscuirse
# inmolaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.mo.laˈθjo.nes/, meridional \iŋ.mo.laˈθjo.neh\
       Americà: alt /in.mo.laˈsjo.n(e)s/, baix \iŋ.mo.laˈsjo.neh\, austral /in.mo.laˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

inmolaciones f. pl.
* forma plural de inmolación
# inmolación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.mo.laˈθjon/, meridional \iŋ.mo.laˈθjoŋ\
       Americà: alt /in.mo.l(a)ˈsjon/, baix \iŋ.mo.laˈsjoŋ\, austral /in.mo.laˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

inmolación f. ‎(plural inmolaciones)
* immolació

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·mo·la·ción (4)
# inmiscuiré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.mis.kwiˈɾe/, meridional \iŋ.mih.kwiˈɾe\
       Americà: alt /in.m(i)s.kwiˈɾe/, baix \iŋ.mih.kwiˈɾe\, austral /in.mih.kwiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

inmiscuiré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb inmiscuirse
# inmodestamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.moˌðes.taˈmen.te\, meridional \iŋ.moˌðeh.taˈmen.te\
       Americà: alt /in.moˌdes.taˈmen.t(e)/, baix \iŋ.moˌðeh.taˈmen.te\, austral \in.moˌðeh.taˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De inmodesto i el sufix -mente.

### Adverbi

inmodestamente
* immodestament

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·mo·des·ta·men·te (6)
# inmoderadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.mo.ðeˌɾa.ðaˈmen.te\, meridional \iŋ.mo.ðeˌɾa.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /in.mo.deˌɾa.daˈmen.t(e)/, baix \iŋ.mo.ðeˌɾa.ðaˈmen.te\, austral \in.mo.ðeˌɾa.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De inmoderado i el sufix -mente.

### Adverbi

inmoderadamente
* immoderadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·mo·de·ra·da·men·te (7)
# inmolaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.mo.laˈɾe/, meridional \iŋ.mo.laˈɾe\
       Americà: alt /in.mo.laˈɾe/, baix \iŋ.mo.laˈɾe\, austral /in.mo.laˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

inmolaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb inmolar
# inmiscuí
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.mis.kuˈi/, meridional \iŋ.mih.kuˈi\
       Americà: alt /in.m(i)s.kuˈi/, baix \iŋ.mih.kuˈi\, austral /in.mih.kuˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

inmiscuí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb inmiscuirse
# inmolar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.moˈlaɾ/, meridional \iŋ.moˈlaɾ\
       Americà: alt /in.moˈlaɾ/, baix \iŋ.moˈlaɾ\, austral /in.moˈlaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí immolāre.

### Verb

inmolar trans., pron. ‎(pronominal inmolarse, present inmolo, passat inmolé, futur inmolaré)
* immolar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·mo·lar (3)
* Heterograma de 7 lletres (ailmnor)
# incompletes
## Anglès
### Nom

incompletes
* forma plural de incomplete
# incomplien
## Català
### Verb

incomplien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de incomplir.
# incomplete pass
## Anglès
### Nom

incomplete pass
* (futbol americà) passada incompleta

#### Sinònims

* incomplete

### Vegeu també

* incomplete pass. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# incompletely
## Anglès

   * Etimologia: De incomplete i el sufix -ly.

### Adverbi

incompletely ‎(comparatiu more incompletely, superlatiu most incompletely)
* incompletament
# incomplia
## Català
### Verb

incomplia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de incomplir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de incomplir.
# incompletamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.komˌple.taˈmen.te\
       Americà: alt \iŋ.komˌple.taˈmen.t(e)\, baix \iŋ.komˌple.taˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De incompleto i el sufix -mente.

### Adverbi

incompletamente
* incompletament

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·com·ple·ta·men·te (6)
# incomplete
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪn.kəmˈpliːt/

### Adjectiu

incomplete ‎(comparatiu more incomplete, superlatiu most incomplete)
* incomplet

### Nom

incomplete ‎(plural incompletes)
* (futbol americà) passada incompleta

#### Sinònims

* incomplete pass
# incomplete team
## Anglès
### Nom

incomplete team
* (voleibol) equip incomplet

### Vegeu també

* incomplete team. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# intensivista
## Català

   * Pronúncia: (masculí)
       Oriental: central /in.tən.siˈβis.tə/, balear /in.tən.siˈvis.tə/ Occidental: nord-occidental /in.ten.siˈβis.te/ valencià /in.ten.siˈvis.te/, /in.ten.siˈβis.te/
   * Rimes: -iste
   * Pronúncia: (femení)
       Oriental: central /in.tən.siˈβis.tə/, balear /in.tən.siˈvis.tə/ Occidental: nord-occidental /in.ten.siˈβis.ta/ valencià /in.ten.siˈvis.ta/, /in.ten.siˈβis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: De intensiu i el sufix -ista, segle XX.

### Nom

intensivista m. f. ‎(plural intensivistes)
* Especialitzat en medicina intensiva, sovint destinat a una uci.

#### Variants

* intensiviste (valencià)

#### Sinònims

* metge intensivista

#### Traduccions

* Anglès: intensivist $^{(en)}$
* Àrab: طَبِيْبُ العِنَايَةِ المُرَكَّزَةِ $^{(ar)}$ ?
* Castellà: intensivista $^{(es)}$ m. f.
* Neerlandès: intensivist $^{(nl)}$ m.
* Polonès: intensywista $^{(pl)}$ m.

### Adjectiu

intensivista inv. ‎(plural intensivistes)
* Especialitzat en medicina intensiva.

#### Variants

* intensiviste (valencià)

#### Compostos i expressions

* metge intensivista

#### Traduccions

* Castellà: intensivista $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ten·si·vis·ta (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: Termcat, PTV
* Per a més informació vegeu l'entrada a la Neolosfera sobre intensivista
# intensum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈtɛn.sʊm/

### Adjectiu

intēnsum
* nominatiu neutre singular de intēnsus
* vocatiu neutre singular de intēnsus
* acusatiu masculí singular de intēnsus
* acusatiu neutre singular de intēnsus
# intensive course
## Anglès
### Nom

intensive course
* curs intensiu

#### Sinònims

* crash course

### Vegeu també

* intensive course. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# intensywny
## Polonès

   * Pronúncia: /in.tɛ̃ˈsɨv.nɨ/
   * Etimologia: Del llatí intensivus, probablement a través del francès intensif.

### Adjectiu

intensywny ‎(comparatiu bardziej intensywny, superlatiu najbardziej intensywny)
* intensiu

#### Declinació

| cas | singular | singular | singular | singular | plural | plural |
| cas | masculí animat | masculí inanimat | neutre | femení | viril | no viril |
| nominatiu, vocatiu | intensywny | intensywny | intensywne | intensywna | intensywni | intensywne |
| genitiu | intensywnego | intensywnego | intensywnego | intensywnej | intensywnych | intensywnych |
| datiu | intensywnemu | intensywnemu | intensywnemu | intensywnej | intensywnym | intensywnym |
| acusatiu | intensywnego | intensywny | intensywne | intensywną | intensywnych | intensywne |
| instrumental | intensywnym | intensywnym | intensywnym | intensywną | intensywnymi | intensywnymi |
| locatiu | intensywnym | intensywnym | intensywnym | intensywnej | intensywnych | intensywnych |

#### Relacionats

* intensywność ‎(«intensitat»)
* intensywnie ‎(«intensivament»)
# intensivistes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tən.siˈβis.təs/, balear /in.tən.siˈvis.təs/ Occidental: nord-occidental /in.ten.siˈβis.tes/ valencià /in.ten.siˈvis.tes/, /in.ten.siˈβis.tes/
   * Rimes: -istes

### Nom

intensivistes m. f. pl.
* Forma plural de intensivista.

### Adjectiu

intensivistes inv. pl.
* Forma plural de intensivista.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ten·si·vis·tes (5)
# intensus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈtɛn.sʊs/
   * Etimologia: De intendō.

### Adjectiu

intēnsus m., intēnsa f., intēnsum n. ‎(comparatiu intensior, superlatiu intensissimus)
* intens
* tibat
* interessat

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | intēnsus | intēnsa | intēnsum | intēnsī | intēnsae | intēnsa |
| Vocatiu | intēnse | intēnsa | intēnsum | intēnsī | intēnsae | intēnsa |
| Acusatiu | intēnsum | intēnsam | intēnsum | intēnsōs | intēnsās | intēnsa |
| Genitiu | intēnsī | intēnsae | intēnsī | intēnsōrum | intēnsārum | intēnsōrum |
| Datiu | intēnsō | intēnsae | intēnsō | intēnsīs | intēnsīs | intēnsīs |
| Ablatiu | intēnsō | intēnsā | intēnsō | intēnsīs | intēnsīs | intēnsīs |
# intensorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛnˈsoː.rʊm/

### Adjectiu

intēnsōrum
* genitiu masculí plural de intēnsus
* genitiu neutre plural de intēnsus
# intensísima
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.tenˈsi.si.ma/, meridional \iŋ.teŋˈsi.si.ma\
       Americà: alt /in.tenˈsi.s(i).ma/, baix \iŋ.teŋˈsi.si.ma\, austral /in.tenˈsi.si.ma/
   * Rimes: -isima

### Adjectiu

intensísima f. ‎(plural intensísimas)
* forma femenina de intensísimo

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ten·sí·si·ma (5)
# intenso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /inˈten.so/, meridional \iŋˈteŋ.so\
       Americà: alt /inˈten.s(o)/, baix \iŋˈteŋ.so\, austral /inˈten.so/
   * Rimes: -enso
   * Etimologia: Del llatí intēnsus.

### Adjectiu

intenso m. ‎(femení intensa, plural masculí intensos, plural femení intensas)
* intens

#### Derivats

* intensidad
* intensivo

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ten·so (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre intenso

## Gallec
### Adjectiu

intenso m. ‎(femení intensa, plural masculí intensos, plural femení intensas)
* intens

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈtɛn.soː/

### Adjectiu

intēnsō
* datiu masculí singular de intēnsus
* datiu neutre singular de intēnsus
* ablatiu masculí singular de intēnsus
* ablatiu neutre singular de intēnsus
# inquiet
## Català

   * Pronúncia: /iŋ.kiˈet/
   * Rimes: -et
   * Etimologia: Del llatí inquietus.

### Adjectiu

inquiet m. ‎(femení inquieta, plural masculí inquiets, plural femení inquietes)
* Que no està quiet.
* Que està desassossegat per alguna agitació de l'ànima.

#### Traduccions

* Anglès: restless $^{(en)}$
* Castellà: inquieto $^{(es)}$ m.
* Francès: inquiet $^{(fr)}$, troublé $^{(fr)}$
* Italià: inquieto $^{(it)}$, irrequieto $^{(it)}$
* Llatí: inquietus $^{(la)}$, irrequietus $^{(la)}$
* Anglès: restless $^{(en)}$
* Castellà: inquieto $^{(es)}$ m.
* Francès: inquiet $^{(fr)}$, soucieux $^{(fr)}$
* Italià: inquieto $^{(it)}$, impensierito $^{(it)}$, affannoso $^{(it)}$
* Llatí: inquietus $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: NERVIÓS $^{(csc)}$

### Verb

inquiet
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inquietar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·qui·et (3)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# inquietaien
## Català
### Verb

inquietaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inquietar.
# inquietam
## Català
### Verb

inquietam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de inquietar.
# inquieta
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kiˈe.tə/, occidental /iŋ.kiˈe.ta/
   * Rimes: -eta

### Adjectiu

inquieta f. ‎(plural inquietes)
* Forma femenina de inquiet.

### Verb

inquieta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de inquietar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb inquietar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·qui·e·ta (4)
* Anagrama: aquietin

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋˈkie.ta\
       Americà: alt \iŋˈkie.t(a)\, baix \iŋˈkie.ta\
   * Rimes: -ieta

### Adjectiu

inquieta f. ‎(plural inquietas)
* forma femenina de inquieto
# inquietaia
## Català
### Verb

inquietaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inquietar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inquietar.
# inquietaies
## Català
### Verb

inquietaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inquietar.
# indemnitzareu
## Català
### Verb

indemnitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de indemnitzar.
# indemnitzariven
## Català
### Verb

indemnitzariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de indemnitzar.
# indemnitzaria
## Català
### Verb

indemnitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de indemnitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de indemnitzar.
# indemnitzaries
## Català
### Verb

indemnitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de indemnitzar.
# indemnitzarives
## Català
### Verb

indemnitzarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de indemnitzar.
# indemnitzarà
## Català
### Verb

indemnitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de indemnitzar.
# indemnitzarien
## Català
### Verb

indemnitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de indemnitzar.
# indemnitzaràs
## Català
### Verb

indemnitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de indemnitzar.
# indemnitzariva
## Català
### Verb

indemnitzariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de indemnitzar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de indemnitzar.
# indemnitzaré
## Català
### Verb

indemnitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de indemnitzar.