OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desseparem
## Català
### Verb

desseparem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desseparar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb desseparar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb desseparar.

#### Variants

* [1] desseparam

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·rem (4)
* Anagrames: desempesar, paredéssem
# desseparen
## Català
### Verb

desseparen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desseparar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·ren (4)
* Anagrames: paredessen, repensades
# desseparessa
## Català
### Verb

desseparessa
* (col·loquial central) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desseparar.

#### Variants

* desseparés, desseparàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·res·sa (5)
# desseparaves
## Català
### Verb

desseparaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desseparar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·ra·ves (5)
# desseparavo
## Català
### Verb

desseparavo
* (col·loquial central) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desseparar.

#### Variants

* desseparàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·ra·vo (5)
# dessepares
## Català
### Verb

dessepares
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desseparar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·res (4)
* Anagrama: paredesses
# desseparessen
## Català
### Verb

desseparessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desseparar.

#### Variants

* desseparessin, desseparassin, desseparassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·se·pa·res·sen (5)
# devanies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəˈni.əs/, balear /də.vəˈni.əs/ Occidental: nord-occidental /de.βaˈni.es/ valencià /de.vaˈni.es/, /de.βaˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

devanies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ni·es (4)
* Anagrames: advenies, envaïdes, enviades, veïnades
# devanint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəˈnin/ balear /də.vəˈnint/, /də.vəˈnin/ Occidental: nord-occidental /de.βaˈnin/ valencià /de.vaˈnint/, /de.βaˈnin/
   * Rimes: -int

### Verb

devanint
* Gerundi del verb devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·nint (3)
* Anagrama: advenint
# devanira
## Català
### Verb

devanira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb devanir-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb devanir-se.

#### Variants

* [1] devanís
* [2] devanís

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ni·ra (4)
* Anagrames: avendria, avidaren, nedariva, verinada
# devanires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəˈni.ɾəs/, balear /də.vəˈni.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /de.βaˈni.ɾes/ valencià /de.vaˈni.ɾes/, /de.βaˈni.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

devanires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de devanir-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb devanir-se.

#### Variants

* [2] devanissis, devanisses

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ni·res (4)
* Anagrames: avendries, desavenir, devanir-se, nedarives, verinades
# devaniren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəˈni.ɾən/, balear /də.vəˈni.ɾən/ Occidental: nord-occidental /de.βaˈni.ɾen/ valencià /de.vaˈni.ɾen/, /de.βaˈni.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

devaniren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de devanir-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb devanir-se.

#### Variants

* [2] devanissin, devanissen

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ni·ren (4)
* Anagrames: avendrien, endevinar, nedariven
# devanim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəˈnim/, balear /də.vəˈnim/ Occidental: nord-occidental /de.βaˈnim/ valencià /de.vaˈnim/, /de.βaˈnim/
   * Rimes: -im

### Verb

devanim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de devanir-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb devanir-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·nim (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeimnv)
* Anagrames: advenim, dinàvem, midaven
# devanir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəˈni/, balear /də.vəˈni/ Occidental: nord-occidental /de.βaˈni/ valencià /de.vaˈniɾ/, /de.βaˈni/
   * Rimes: -i(ɾ)

### Verb

devanir
* Forma de l'infinitiu devanir-se.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: devaneixo, devaneix, devanim

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·nir (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeinrv)
* Anagrames: advenir, adverin, avindré, envidar, vendria
# devaniran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βə.niˈɾan/, balear /də.və.niˈɾan/ Occidental: nord-occidental /de.βa.niˈɾan/ valencià /de.va.niˈɾan/, /de.βa.niˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

devaniran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ni·ran (4)
* Anagrama: innervada
# devanirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βə.niˈɾɛm/ balear /də.və.niˈɾəm/, /də.və.niˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /de.βa.niˈɾem/ valencià /de.va.niˈɾem/, /de.βa.niˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

devanirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ni·rem (4)
* Anagrames: avendríem, nedarívem
# devanir-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəˈnir.sə/ balear /də.vəˈniɾ.sə/, /də.və.nirˈsə/ Occidental: nord-occidental /de.βaˈnir.se/ valencià /de.vaˈniɾ.se/, /de.βaˈniɾ.se/
   * Rimes: -iɾse
   * Etimologia: Variant de envanir-se, probablement influïda pel prefix de-, segle XIX.

### Verb

devanir-se intr. pron.
* (central) envanir-se
* distreure's

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: em devaneixo, es devaneix, ens devanim

#### Variants

* desvanir-se, desvanèixer-se

#### Derivats

* devaniment

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·nir·se (4)
* Anagrames: avendries, desavenir, desvarien, desviaren, devanires, nedarives, renadives, verinades

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# desvetlaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəɫ.ɫəˈɾe/, balear /dəz.vəɫ.ɫəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /dez.βeɫ.ɫaˈɾe/ valencià /dez.veɫ.ɫaˈɾe/, /dez.βe.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desvetlaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desvetlar.
# desvetlassen
## Català
### Verb

desvetlassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvetlar.
# desvetlasses
## Català
### Verb

desvetlasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvetlar.
# desvetlau
## Català
### Verb

desvetlau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desvetlar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desvetlar.
# desvetlaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəɫ.ɫəˈɾi.əw/, balear /dəz.vəɫ.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /dez.βeɫ.ɫaˈɾi.ew/ valencià /dez.veɫ.ɫaˈɾi.ew/, /dez.βe.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

desvetlaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desvetlar.
# desvetlassin
## Català
### Verb

desvetlassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvetlar.
# desvetlassis
## Català
### Verb

desvetlassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvetlar.
# desemboçar-se
## Català
### Verb

desemboçar-se
* Forma pronominal de desemboçar.
# desembotir-se
## Català
### Verb

desembotir-se
* Forma pronominal de desembotir.
# desembotornar-se
## Català
### Verb

desembotornar-se
* Forma pronominal de desembotornar.
# desembral
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəmˈbɾaɫ/, occidental /de.zemˈbɾaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: De desembre i el sufix -al, segle XX.

### Adjectiu

desembral inv. ‎(plural desembrals)
* Del mes de desembre.

#### Relacionats

* marcenc, abrilenc, magenc, agostenc, setembrí, octubrer

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·bral (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# diamantoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /di.aˈman.toj/

### Nom

diamantoj
* forma plural de diamanto
# diamanton
## Esperanto

   * Pronúncia: /di.aˈman.ton/

### Nom

diamanton
* acusatiu de diamanto
# diamants
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.əˈmans/, occidental /di.aˈmans/
   * Rimes: -ans

### Nom

diamants m. pl.
* Forma plural de diamant.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·mants (3)

## Francès

   * Pronúncia: /djaˈmɑ̃/

### Nom

diamants m. pl.
* forma plural de diamant
# diamantes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /djaˈman.tes/, meridional \djaˈmaŋ.teh\
       Americà: alt /djaˈman.t(e)s/, baix \djaˈmaŋ.teh\, austral /djaˈman.tes/
   * Rimes: -antes

### Nom

diamantes m. pl.
* forma plural de diamante
# diameter
## Anglès

   * Pronúncia: /daɪˈæmɪtə(ɹ)/

### Nom

diameter ‎(plural diameters)
* diàmetre

### Vegeu també

* diameter. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# diamante
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /djaˈman.te/, meridional \djaˈmaŋ.te\
       Americà: alt /djaˈman.t(e)/, baix \djaˈmaŋ.te\, austral /djaˈman.te/
   * Rimes: -ante
   * Etimologia: Del llatí diamantis.

### Nom

diamante m. ‎(plural diamantes)
* diamant
* (beisbol) camp interior

#### Sinònims

* (beisbol) campo interior, cuadro

#### Relacionats

| Colls de la baralla francesa en castellà | | | | |
| Colls de la baralla francesa en castellà | corazones | diamantes | picas | tréboles |

### Miscel·lània

* Síl·labes: dia·man·te (3)

### Vegeu també

* diamante. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre diamante
# diamantojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /di.aˈman.tojn/

### Nom

diamantojn
* acusatiu plural de diamanto
# diameters
## Anglès
### Nom

diameters
* forma plural de diameter
# diametralment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.ə.məˌtɾaɫˈmen/ balear /di.ə.məˌtɾaɫˈment/, /di.ə.məˌtɾaɫˈmen/ Occidental: nord-occidental /di.a.meˌtɾaɫˈmen/ valencià /di.a.meˌtɾaɫˈment/, /di.a.meˌtɾaɫˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De diametral i el sufix -ment.

### Adverbi

diametralment
* En els extrems oposats, en oposició.

#### Traduccions

* Anglès: diametrically $^{(en)}$
* Castellà: diametralmente $^{(es)}$
* Francès: diamétralement $^{(fr)}$
* Italià: diametralmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·me·tral·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# diruetara
## Basc
### Nom

diruetara
* al·latiu definit plural de diru
# diruetatik
## Basc
### Nom

diruetatik
* ablatiu definit plural de diru
# diruez
## Basc
### Nom

diruez
* instrumental definit plural de diru
# dirura
## Basc
### Nom

dirura
* al·latiu definit singular de diru
# diruetan
## Basc
### Nom

diruetan
* inessiu definit plural de diru
# diruetarantz
## Basc
### Nom

diruetarantz
* al·latiu direccional definit plural de diru
# diruko
## Basc
### Nom

diruko
* genitiu locatiu definit singular de diru
# diruetako
## Basc
### Nom

diruetako
* genitiu locatiu definit plural de diru
# diruk
## Basc
### Nom

diruk
* ergatiu indefinit de diru
# diruetaraino
## Basc
### Nom

diruetaraino
* terminatiu definit plural de diru
# directeurs de thèse
## Francès

   * Pronúncia: /di.ʁɛkˈtœʁ də tɛz/

### Nom

directeurs de thèse m. pl.
* forma plural de directeur de thèse
# directeurs des études
## Francès
### Nom

directeurs des études m. pl.
* forma plural de directeur des études
# directional button
## Anglès
### Nom

directional button
* (videojocs) botó de direcció

### Vegeu també

* directional button. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# directeurs artistiques
## Francès
### Nom

directeurs artistiques m. pl.
* forma plural de directeur artistique
# direction d'école
## Francès
### Nom

direction d'école f. ‎(plural directions d'école)
* direcció escolar

### Vegeu també

* direction d'école. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# direction stratégique
## Francès
### Nom

direction stratégique f.
* direcció estratègica

### Vegeu també

* direction stratégique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].
# directing
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

directing
* gerundi de direct
# direction
## Anglès
### Nom

direction ‎(plural directions)
* direcció
# directi
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈrɛk.tiː/

### Adjectiu

dīrectī
* nominatiu masculí plural de dīrectus
* vocatiu masculí plural de dīrectus
* genitiu masculí singular de dīrectus
* genitiu neutre singular de dīrectus
# directions
## Anglès
### Nom

directions
* forma plural de direction
# dirigies
## Català
### Verb

dirigies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dirigir.
# dirigiguesses
## Català
### Verb

dirigiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dirigir.
# dirigien
## Català
### Verb

dirigien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dirigir.
# dirigigueren
## Català
### Verb

dirigigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de dirigir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dirigir.
# dirigigueres
## Català
### Verb

dirigigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de dirigir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dirigir.
# dirigiguera
## Català
### Verb

dirigiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dirigir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dirigir.
# dirigiguessen
## Català
### Verb

dirigiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dirigir.
# dibujos animados
## Castellà
### Nom

dibujos animados m. ‎(plurale tantum)
* dibuixos animats
# dibus
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈdi.βus\, meridional \ˈdi.βuh\
       Americà: alt /ˈdi.b(u)s/, baix \ˈdi.βuh\, austral \ˈdi.βus\
   * Rimes: -ibus

### Nom

dibus m. pl.
* forma plural de dibu

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·bus (2)
# dicarbonate de diméthyle
## Francès
### Nom

dicarbonate de diméthyle m.
* dicarbonat de dimetil

#### Sinònims

* E242, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* dicarbonate de diméthyle. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# dic
## Català

   * Pronúncia: /ˈdik/
   * Rimes: -ik

### Verb

dic
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dir.

## Català antic
### Verb

dic
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de dir
# dicare
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈkaː.rɛ/

### Verb

dicāre
* infinitiu del present actiu de dicō
# dicatum
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈkaː.tʊm/

### Verb

dicātum
* supí acusatiu de dicō
# dibujo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \diˈβu.xo\, meridional \diˈβu.ho\
       Americà: alt /diˈbu.x(o)/, baix \diˈβu.ho\, austral \diˈβu.xo\
   * Rimes: -uxo

### Nom

dibujo m. ‎(plural dibujos)
* dibuix

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·bu·jo (3)
* Heterograma de 6 lletres (bdijou)
# dibujos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \diˈβu.xos\, meridional \diˈβu.hoh\
       Americà: alt /diˈbu.x(o)s/, baix \diˈβu.hoh\, austral \diˈβu.xos\
   * Rimes: -uxos

### Nom

dibujos m. pl.
* forma plural de dibujo
# dic mentida
## Català
### Interjecció

dic mentida
* Expressió amb què es reconeix que s’acaba de dir una inexactitud i s’introdueix una rectificació.
    «Li vull tornar a escriure. Dic mentida. Encara no li he escrit.» (Joan Puig i Ferreter, Camins de França, 1934)

#### Sinònims

* mentida, menteixo

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# dicas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɪ.kaːs/

### Verb

dicās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de dicō
# desenllustre
## Català
### Verb

desenllustre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desenllustrar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desenllustrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desenllustrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desenllustrar.
# desenllustren
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɲˈʎus.tɾən/, occidental /de.zeɲˈʎus.tɾen/

### Verb

desenllustren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desenllustrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desenllustrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desenllustrar.
# desenllustres
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɲˈʎus.tɾəs/, occidental /de.zeɲˈʎus.tɾes/

### Verb

desenllustres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desenllustrar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desenllustrar.
# desenllustrau
## Català
### Verb

desenllustrau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desenllustrar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desenllustrar.
# desenllustraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎusˈtɾa.βən/, balear /də.zəɲ.ʎusˈtɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /de.zeɲ.ʎusˈtɾa.βen/ valencià /de.zeɲ.ʎusˈtɾa.ven/, /de.zeɲ.ʎusˈtɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

desenllustraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desenllustrar.
# desenllustrava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎusˈtɾa.βə/, balear /də.zəɲ.ʎusˈtɾa.və/ Occidental: nord-occidental /de.zeɲ.ʎusˈtɾa.βa/ valencià /de.zeɲ.ʎusˈtɾa.va/, /de.zeɲ.ʎusˈtɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desenllustrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desenllustrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desenllustrar.
# desenllustraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎusˈtɾa.βəs/, balear /də.zəɲ.ʎusˈtɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /de.zeɲ.ʎusˈtɾa.βes/ valencià /de.zeɲ.ʎusˈtɾa.ves/, /de.zeɲ.ʎusˈtɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

desenllustraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desenllustrar.
# disminuïven
## Català
### Verb

disminuïven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de disminuir.
# dismiss
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪsˈmɪs/, /dɪzˈmɪs/ àudio (EUA)

### Verb

dismiss ‎(3a persona singular present dismisses, gerundi dismissing, passat i participi dismissed)
* rebutjar
* acomiadar
# disminuïxos
## Català
### Verb

disminuïxos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb disminuir.
# disminuïves
## Català
### Verb

disminuïves
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de disminuir.
# disminuïxes
## Català
### Verb

disminuïxes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de disminuir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb disminuir.
# disminuïxo
## Català
### Verb

disminuïxo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de disminuir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb disminuir.
# dismissed
## Anglès
### Verb

dismissed
* passat i participi de dismiss
# disminuïx
## Català

   * Pronúncia: /diz.mi.nuˈiʃ/
   * Rimes: -iʃ

### Verb

disminuïx
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de disminuir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb disminuir.
# disminuïxa
## Català
### Verb

disminuïxa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb disminuir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb disminuir.
# disminuïxen
## Català
### Verb

disminuïxen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de disminuir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb disminuir.
# disponguerives
## Català
### Verb

disponguerives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de dispondre.
# dispongueríeu
## Català
### Verb

dispongueríeu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de dispondre.
# dispongueríveu
## Català
### Verb

dispongueríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de dispondre.
# dispongueràs
## Català
### Verb

dispongueràs
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del futur de dispondre.
# dispongueré
## Català
### Verb

dispongueré
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del futur de dispondre.
# dispongueriva
## Català
### Verb

dispongueriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de dispondre.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de dispondre.
# dispongueriven
## Català
### Verb

dispongueriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de dispondre.
# disponguerà
## Català
### Verb

disponguerà
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de dispondre.
# designaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.ziŋˈna.ɾən/ Occidental: nord-occidental /de.ziŋˈna.ɾen/, valencià /de.ziɡˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

designaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de designar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb designar.
# designar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.ziŋˈna/ Occidental: nord-occidental /de.ziŋˈna/ valencià /de.ziɡˈnaɾ/, /de.ziɡˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: designà
   * Etimologia: Del llatí designare, segle XV.

### Verb

designar trans.
* Referir-se a algú o alguna cosa mitjançant un nom o un tret identificador.
    l'acceptació d'unes modes que, com ens ha indicat Junyent, hom designa d'una manera abusiva com a “modernistes”.
* Indicar una persona per a un càrrec, una funció.
    Confirmava el fet per tothom acceptat que Pere havia designat com a hereu el seu fill Joan.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: designo, designa, designem

#### Sinònims

* anomenar, dir
* nomenar, fer, posar, proposar

#### Traduccions

* Anglès: appoint $^{(en)}$, designate $^{(en)}$
* Castellà: designar $^{(es)}$
* Francès: désigner $^{(fr)}$
* Italià: designare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ig·nar (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeginrs)
* Anagrames: dignar-se, ringades

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: designar
* ↑ Politica i economia a la Catalunya del segle XX, 1972
* ↑ Víctor Hurtado, Hurtado Cuevas Hurtado, Els Mitjavila: una família de mercaders a la Barcelona del segle XIV, 2007