OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abstinguessis
## Català
### Verb

abstinguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.
# abstinguis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əpsˈtiŋ.ɡis/, occidental /apsˈtiŋ.ɡis/
   * Rimes: -iŋɡis

### Verb

abstinguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abstenir-se.
# abstingueres
## Català
### Verb

abstingueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de abstenir-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.
# abstinguesses
## Català
### Verb

abstinguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·tin·gues·ses (4)
* Anagrama: abstenguessis
# abstinguessin
## Català
### Verb

abstinguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.
# abstingui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əpsˈtiŋ.ɡi/, occidental /apsˈtiŋ.ɡi/
   * Rimes: -iŋɡi

### Verb

abstingui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abstenir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abstenir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abstenir-se.
# abstingues
## Català

   * Pronúncia: oriental /əpsˈtiŋ.ɡəs/, occidental /apsˈtiŋ.ɡes/
   * Rimes: -iŋɡes

### Verb

abstingues
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abstenir-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abstenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·tin·gues (3)
* Anagrama: abstenguis
# abstinguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əpsˈtiŋ.ɡin/, occidental /apsˈtiŋ.ɡin/
   * Rimes: -iŋɡin

### Verb

abstinguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abstenir-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb abstenir-se.
# abstinguessen
## Català
### Verb

abstinguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·tin·gues·sen (4)
* Anagrama: abstenguessin
# abstingueu
## Català
### Verb

abstingueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abstenir-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abstenir-se.
# acetificarà
## Català
### Verb

acetificarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acetificar.
# acetificareu
## Català
### Verb

acetificareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acetificar.
# acetificarien
## Català
### Verb

acetificarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acetificar.
# acetificaràs
## Català
### Verb

acetificaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acetificar.
# acetificaré
## Català
### Verb

acetificaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acetificar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.θe.ti.fi.kaˈɾe/
       Americà: alt /a.s(e).ti.fi.kaˈɾe/, baix /a.se.ti.fi.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

acetificaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acetificar
# acetificares
## Català
### Verb

acetificares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acetificar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acetificar.
# acetificaries
## Català
### Verb

acetificaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acetificar.
# acetificaren
## Català
### Verb

acetificaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acetificar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acetificar.
# acetificaria
## Català
### Verb

acetificaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acetificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acetificar.
# acalaran
## Català
### Verb

acalaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·la·ran (4)
* Anagrama: acanalar
# acalareu
## Català
### Verb

acalareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acalar.
# acalarà
## Català
### Verb

acalarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acalar.
# acalaren
## Català
### Verb

acalaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acalar.

### Miscel·lània

* Anagrames: encalara, encalarà
# acalaries
## Català
### Verb

acalaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acalar.
# acalaràs
## Català
### Verb

acalaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acalar.
# acalarem
## Català
### Verb

acalarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de acalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·la·rem (4)
* Anagrames: acaramel, aclamaré
# acalaria
## Català
### Verb

acalaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acalar.
# acalarien
## Català
### Verb

acalarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·la·ri·en (5)
* Anagrames: canaliera, careliana, encalaria
# acalares
## Català
### Verb

acalares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·la·res (4)
* Anagrama: acalar-se
# aclocaries
## Català
### Verb

aclocaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aclocar-se.
# aclocarà
## Català
### Verb

aclocarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aclocar-se.
# aclocaràs
## Català
### Verb

aclocaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aclocar-se.
# aclocarien
## Català
### Verb

aclocarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aclocar-se.
# aclocaré
## Català
### Verb

aclocaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aclocar-se.
# aclocaren
## Català
### Verb

aclocaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aclocar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclocar-se.
# aclocares
## Català
### Verb

aclocares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aclocar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclocar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·clo·ca·res (4)
* Anagrama: aclocar-se
# aclocareu
## Català
### Verb

aclocareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aclocar-se.
# aclocaria
## Català
### Verb

aclocaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aclocar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aclocar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: aclaració
# acuitàsseu
## Català
### Verb

acuitàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.
# acuitàveu
## Català
### Verb

acuitàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acuitar.
# acuités
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kujˈtes/ Occidental: nord-occidental /a.kujˈtes/ valencià /a.kujˈtes/, /a.kwiˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

acuités
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escatiu

## Francès

   * Pronúncia: /a.kɥiˈte/

### Nom

acuités f. pl.
* forma plural de acuité
# acuitàreu
## Català
### Verb

acuitàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acuitar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cui·tà·reu (4)
* Anagrama: actuaríeu
# acuitàssim
## Català
### Verb

acuitàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.
# acuitàssiu
## Català
### Verb

acuitàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.
# acuitàs
## Català
### Verb

acuitàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cui·tàs (3)
* Anagrama: astúcia
# acuitàssem
## Català
### Verb

acuitàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.
# acuité
## Castellà

   * Pronúncia: /a.kwiˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

acuité
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acuitar

## Francès

   * Pronúncia: /a.kɥiˈte/

### Nom

acuité f. ‎(plural acuités)
* agudesa
# acaragolaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾe/ balear /ə.kə.ɾə.ɣo.ɫəˈɾe/, /ə.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾe/ Occidental: /a.ka.ɾa.ɣo.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

acaragolaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acaragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·la·ré (6)
# acaragolarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾɛm/ balear /ə.kə.ɾə.ɣo.ɫəˈɾəm/, /ə.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾɛm/ Occidental: /a.ka.ɾa.ɣo.ɫaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

acaragolarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de acaragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·la·rem (6)
# acaragolaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾi.ə/ balear /ə.kə.ɾə.ɣo.ɫəˈɾi.ə/, /ə.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾi.ə/ Occidental: /a.ka.ɾa.ɣo.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

acaragolaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acaragolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acaragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·la·ri·a (7)
# acaragolarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾa/ balear /ə.kə.ɾə.ɣo.ɫəˈɾa/, /ə.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾa/ Occidental: /a.ka.ɾa.ɣo.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

acaragolarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acaragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·la·rà (6)
# acaragolares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫa.ɾəs/ balear /ə.kə.ɾə.ɣoˈɫa.ɾəs/, /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫa.ɾəs/ Occidental: /a.ka.ɾa.ɣoˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

acaragolares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acaragolar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaragolar.

#### Variants

* [2] acaragolessis, acaragolesses, acaragolassis, acaragolasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·la·res (6)
# acaragolaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾas/ balear /ə.kə.ɾə.ɣo.ɫəˈɾas/, /ə.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾas/ Occidental: /a.ka.ɾa.ɣo.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

acaragolaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acaragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·la·ràs (6)
# acaragolaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫa.ɾən/ balear /ə.kə.ɾə.ɣoˈɫa.ɾən/, /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫa.ɾən/ Occidental: /a.ka.ɾa.ɣoˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

acaragolaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acaragolar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaragolar.

#### Variants

* [2] acaragolessin, acaragolessen, acaragolassin, acaragolassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·la·ren (6)
# acaragolarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾi.ən/ balear /ə.kə.ɾə.ɣo.ɫəˈɾi.ən/, /ə.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾi.ən/ Occidental: /a.ka.ɾa.ɣo.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

acaragolarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acaragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·la·ri·en (7)
# acaragolaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾi.əs/ balear /ə.kə.ɾə.ɣo.ɫəˈɾi.əs/, /ə.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾi.əs/ Occidental: /a.ka.ɾa.ɣo.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

acaragolaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acaragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·la·ri·es (7)
# acaragolareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾɛw/ balear /ə.kə.ɾə.ɣo.ɫəˈɾəw/, /ə.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /a.ka.ɾa.ɣo.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

acaragolareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acaragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·la·reu (6)
# acollaríem
## Català
### Verb

acollaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·rí·em (5)
* Anagrama: allocaríem
# acollarà
## Català
### Verb

acollarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·rà (4)
* Anagrames: allocara, allocarà
# acollaré
## Català
### Verb

acollaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·ré (4)
* Anagrama: allocaré

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.ko.ʎaˈɾe/, meridional /a.ko.ʝaˈɾe/
       Americà: alt /a.k(o).ʝaˈɾe/, baix /a.ko.ʝaˈɾe/, austral \a.ko.ʒaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

acollaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acollar
# acollaren
## Català
### Verb

acollaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acollar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·ren (4)
* Anagrames: allocaren, enllocara, enllocarà
# acollarien
## Català
### Verb

acollarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·ri·en (5)
* Anagrames: allocarien, enllocaria
# acollaries
## Català
### Verb

acollaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·ri·es (5)
* Anagrama: allocaries
# acollaràs
## Català
### Verb

acollaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·ràs (4)
* Anagrama: allocaràs
# acollares
## Català
### Verb

acollares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acollar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·res (4)
* Anagrames: allocar-se, allocares
# acollareu
## Català
### Verb

acollareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·reu (4)
* Anagrames: allocareu, allocàreu
# acollaria
## Català
### Verb

acollaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·ri·a (5)
* Anagrama: allocaria
# acarcanyeu
## Català
### Verb

acarcanyeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acarcanyar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acarcanyar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acarcanyar-se.
# acarcanyes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kərˈka.ɲəs/, occidental /a.kaɾˈka.ɲes/
   * Rimes: -aɲes

### Verb

acarcanyes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acarcanyar-se.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acarcanyar-se.
# acarcanyesses
## Català
### Verb

acarcanyesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarcanyar-se.
# acarcanyessin
## Català
### Verb

acarcanyessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarcanyar-se.
# acarcanyessis
## Català
### Verb

acarcanyessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarcanyar-se.
# acarcanyaves
## Català
### Verb

acarcanyaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acarcanyar-se.
# acarcanye
## Català
### Verb

acarcanye
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acarcanyar-se.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acarcanyar-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acarcanyar-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acarcanyar-se.
# acarcanyen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kərˈka.ɲən/, occidental /a.kaɾˈka.ɲen/
   * Rimes: -aɲen

### Verb

acarcanyen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acarcanyar-se.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acarcanyar-se.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acarcanyar-se.
# acarcanyessen
## Català
### Verb

acarcanyessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarcanyar-se.
# adaptaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðapˈta.jen/

### Verb

adaptaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adaptar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] adaptaven.
# adaptam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðətˈtam/
   * Rimes: -am
   * Parònim: adapta'm

### Verb

adaptam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adaptar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] adaptem o adaptam.

## Català antic
### Verb

adaptam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de adaptar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de adaptar
# adaptar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðəpˈtaɾ.sə/, balear /ə.ðət.təɾˈsə/ Occidental: /a.ðapˈtaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

adaptar-se
* Forma pronominal de adaptar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'adapto, s'adapta, ens adaptem

#### Variants

* (septentrional, alguerès) s'adaptar

### Miscel·lània

* Anagrames: adaptares, aparedats, apartades, aprestada, atrapades, destapara, estrapada, pasterada, taparades
# adaptaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðapˈta.jɛ/, /a.ðapˈta.je/

### Verb

adaptaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adaptar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] adaptava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adaptar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] adaptava.
# adaptaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðapˈta.jes/

### Verb

adaptaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adaptar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] adaptaves.
# adaptar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðəpˈta/ Occidental: nord-occidental /a.ðapˈta/ valencià /a.ðapˈtaɾ/, /a.ðapˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: adaptà
   * Etimologia: Del llatí adaptare ‎(«per a fer apte»), segle XV.

### Verb

adaptar trans., pron. ‎(pronominal adaptar-se)
* Acomodar o aplicar una cosa a una altra.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adapto, adapta, adaptem

#### Derivats

* adaptable
* adaptació
* adaptador

#### Sinònims

* acomodar, ajustar

#### Traduccions

* Alemany: anpassen $^{(de)}$
* Anglès: adapt $^{(en)}$
* Búlgar: приспособявам $^{(bg)}$ ‎(prispossobiavam)
* Castellà: adaptar $^{(es)}$
* Esperanto: adapti $^{(eo)}$
* Finès: sovittaa $^{(fi)}$
* Francès: adapter $^{(fr)}$
* Friülà: adatâ $^{(fur)}$
* Gal·lès: addasu $^{(cy)}$
* Hongarès: illeszt $^{(hu)}$
* Italià: adattare $^{(it)}$
* Japonès: 適応する $^{(ja)}$
* Llatí: adaptare $^{(la)}$
* Neerlandès: aanpassen $^{(nl)}$
* Occità: adaptar $^{(oc)}$
* Portuguès: adaptar $^{(pt)}$
* Romanès: adapta $^{(ro)}$
* Rus: приспоса́бливать $^{(ru)}$ ‎(prispossàblivat), приспосо́бить $^{(ru)}$ ‎(prispossóbit)
* Suec: anpassa $^{(sv)}$
* Tagal: iangkop $^{(tl)}$
* Txec: adaptovat $^{(cs)}$, přizpůsobit $^{(cs)}$
* Xinès: 適應 $^{(zh)}$ ‎(适应, shìyìng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dap·tar (3)
* Anagrames: apradat, raptada, trapada

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: adaptar

## Català antic
### Verb

adaptar
* Fer apte.
* adaptar

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðapˈtaɾ\
       Americà: alt /a.dapˈtaɾ/, baix \a.ðapˈtaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí adaptare.

### Verb

adaptar trans., pron. ‎(pronominal adaptarse, present adapto, passat adapté, futur adaptaré)
* adaptar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dap·tar (3)

## Occità

   * Pronúncia: /a.ðatˈta/

### Verb

adaptar
* adaptar, adequar
# adaptacións
## Gallec
### Nom

adaptacións f. pl.
* forma plural de adaptación
# adaptades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðəpˈta.ðəs/, balear /ə.ðətˈta.ðəs/ Occidental: /a.ðapˈta.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

adaptades
* Participi femení plural del verb adaptar.
    Adaptades [elles/aquelles]...; [les he...] adaptat o adaptades.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dap·ta·des (4)
* Anagrama: destapada
# acolloneguessa
## Català
### Verb

acolloneguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonar.
# acollonaven
## Català
### Verb

acollonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acollonar.
# acollone
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈʎo.nə/ balear /ə.koˈʎo.nə/, /ə.kuˈjo.nə/ Occidental: /a.koˈʎo.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

acollone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acollonar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acollonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acollonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acollonar.
# acollonava
## Català
### Verb

acollonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acollonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acollonar.
# acollonavo
## Català
### Verb

acollonavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acollonar.
# acolloneguem
## Català
### Verb

acolloneguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acollonar.
# acollonavi
## Català
### Verb

acollonavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acollonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llo·na·vi (5)
* Anagrama: acolloniva
# acollonaves
## Català
### Verb

acollonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acollonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llo·na·ves (5)
* Anagrama: aconsellavo
# acolloneguessen
## Català
### Verb

acolloneguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonar.
# acollonau
## Català
### Verb

acollonau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acollonar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acollonar.
# acastellarà
## Català
### Verb

acastellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acastellar.
# acastellaríeu
## Català
### Verb

acastellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acastellar.