OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# espenyeríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ɲəˈɾi.əw/, occidental /es.pe.ɲeˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

espenyeríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de espènyer.
# espenyeré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ɲəˈɾe/, occidental /es.pe.ɲeˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

espenyeré
* Primera persona del singular (jo) del futur de espènyer.
# espenyes
## Català
### Verb

espenyes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb espènyer.

#### Variants

* espenyis
# espenyesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈɲe.səs/, occidental /es.peˈɲe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

espenyesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espènyer.

#### Variants

* espenyessis, espenyeres
# espenyessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈɲe.sən/, occidental /es.peˈɲe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

espenyessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espènyer.

#### Variants

* espenyessin, espenyeren
# espenyessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈɲe.sin/, occidental /es.peˈɲe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

espenyessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espènyer.

#### Variants

* espenyessen, espenyeren
# esquerpament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˌker.pəˈmen/ balear /əsˌkeɾ.pəˈment/, /əsˌker.pəˈmen/ Occidental: nord-occidental /esˌker.paˈmen/ valencià /esˌkeɾ.paˈment/, /esˌkeɾ.paˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De esquerp i el sufix -ment.

### Adverbi

esquerpament
* D'una manera esquerpa.

#### Traduccions

* Anglès: rudely $^{(en)}$, surlily $^{(en)}$
* Castellà: desabridamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·quer·pa·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# esquerra
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əsˈkɛ.rə/ Occidental: nord-occidental /esˈkɛ.ra/ valencià /esˈkɛ.ra/, /esˈkɛ.rɛ/
   * Rimes: -ɛra
   * Homòfon: esquerre
   * Etimologia: Femení de esquerre.

### Nom

esquerra f. ‎(plural esquerres)
* Costat esquerre.
* Mà esquerra.
* Tendència política progressista.
* (pilota, esports de raqueta) d'esquerra, cop d'esquerra
* (argot casteller) Pilar d’un castell de tres o de cinc per on puja l’aixecador.

#### Antònims

* dreta

#### Derivats

* esquerrà

#### Traduccions

* Anglès: left $^{(en)}$
* Castellà: izquierda $^{(es)}$ f.
* Francès: gauche $^{(fr)}$ f.
* Llengua de signes catalana: ESQUERRA $^{(csc)}$

### Adjectiu

esquerra f. ‎(plural esquerres)
* Forma femenina de esquerre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·quer·ra (3)
* Anagrames: arqueres, esquerar, querar-se, querares
# esquerp
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkerp/, occidental /esˈkeɾp/
   * Rimes: -eɾp
   * Etimologia: Probablement de l’antic escarp per tancament de la vocal, del protogermànic occidental *skarp ‎(«agut»), del protogermànic *skarpaz ‎(«aspre, tosc»), segle XVII.

### Adjectiu

esquerp m. ‎(femení esquerpa, plural masculí esquerps, plural femení esquerpes)
* Que no li agrada el tracte amb la gent.

#### Traduccions

* Castellà: huraño $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·querp (2)
* Anagrames: perques, perquès

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# espentàrem
## Català
### Verb

espentàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de espentar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espentar.
# espenten
## Català
### Verb

espenten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de espentar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb espentar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb espentar.
# espentàsseu
## Català
### Verb

espentàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espentar.
# espenteu
## Català
### Verb

espenteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de espentar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb espentar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb espentar.
# espentàreu
## Català
### Verb

espentàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de espentar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espentar.
# esperonegéssiu
## Català
### Verb

esperonegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperonejar.

#### Variants

* esperonegésseu, esperonejàssiu, esperonejàsseu, esperonejàreu
# esperoneig
## Català
### Verb

esperoneig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esperonejar.

#### Variants

* esperonejo, esperonege, esperonegi

### Miscel·lània

* Anagrames: esperonegi, esperonegí
# esperonejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ɾu.nəˈʒa/ balear /əs.pə.ɾo.nəˈd͡ʒa/, /əs.pə.ɾu.nəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /es.pe.ɾo.neˈʒa/ valencià /es.pe.ɾo.neˈd͡ʒaɾ/, /es.pe.ɾo.neˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De esperó i el sufix -ejar ‎(«reiteratiu»).

### Verb

esperonejar trans., intr.
* esperonar
* (mallorquí, menorquí) espeternegar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esperonejo, esperoneja, esperonegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·ro·ne·jar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# esperonegéssim
## Català
### Verb

esperonegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperonejar.

#### Variants

* esperonegéssem, esperonejàssim, esperonejàssem, esperonejàrem
# esperonegí
## Català
### Verb

esperonegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esperonejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esperoneig
# esperonejam
## Català
### Verb

esperonejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esperonejar.

#### Variants

* esperonegem
# esperoneja
## Català
### Verb

esperoneja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esperonejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esperonejar.
# esperonejant
## Català
### Verb

esperonejant
* Gerundi del verb esperonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·ro·ne·jant (5)
* Anagrama: ponentejares
# espellires
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈʎi.ɾəs/, occidental /es.peˈʎi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

espellires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de espellir.

### Miscel·lània

* Anagrama: espilleres
# espellirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ʎiˈɾi.ən/, occidental /es.pe.ʎiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

espellirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de espellir.
# espelliràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ʎiˈɾas/, occidental /es.pe.ʎiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

espelliràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de espellir.

### Miscel·lània

* Anagrama: perillessa
# espelliré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ʎiˈɾe/, occidental /es.pe.ʎiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

espelliré
* Primera persona del singular (jo) del futur de espellir.
# espelliries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ʎiˈɾi.əs/, occidental /es.pe.ʎiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

espelliries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de espellir.
# espellirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ʎiˈɾa/, occidental /es.pe.ʎiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

espellirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de espellir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·lli·rà (4)
* Anagrames: espillera, lleparies, pellaries
# espellireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ʎiˈɾɛw/ balear /əs.pə.ʎiˈɾəw/, /əs.pə.ʎiˈɾɛw/ Occidental: /es.pe.ʎiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

espellireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de espellir.
# espelliren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈʎi.ɾən/, occidental /es.peˈʎi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

espelliren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de espellir.
# estudiantados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.tu.ðjanˈta.ðos\, meridional \eh.tu.ðjaŋˈta.(ð)oh\
       Americà: alt /es.tu.djanˈta.d(o)s/, baix \eh.tu.ðjaŋˈta.ðoh\, austral \eh.tu.ðjanˈta.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

estudiantados m. pl.
* forma plural de estudiantado
# estudiante
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.tuˈðjan.te\, meridional \eh.tuˈðjaŋ.te\
       Americà: alt /es.tuˈdjan.t(e)/, baix \eh.tuˈðjaŋ.te\, austral \eh.tuˈðjan.te\
   * Rimes: -ante

### Nom

estudiante m. f. ‎(plural estudiantes)
* estudiant

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·dian·te (4)

### Vegeu també

* estudiante. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# estudiantil
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tu.ði.ənˈtiɫ/, occidental /es.tu.ði.anˈtiɫ/
   * Rimes: -il
   * Etimologia: De estudiant i el sufix -il, reconstrucció del sufix llatí -ilis per similitud amb infantil, pueril i d’altres d’origen llatí.

### Adjectiu

estudiantil inv. ‎(plural estudiantils)
* Relatiu o pertanyent a l'estudi o als estudiants

#### Traduccions

* Anglès: student $^{(en)}$ (atributiu)
* Castellà: estudiantil $^{(es)}$ inv.
* Francès: estudiantin $^{(fr)}$ m., estudiantine $^{(fr)}$ f.
* Italià: studentesco $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·di·an·til (5)
* Anagrama: intitulades

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.tu.ðjanˈtil\, meridional \eh.tu.ðjaŋˈtil\
       Americà: alt /es.t(u).djanˈtil/, baix \eh.tu.ðjaŋˈtil\, austral \eh.tu.ðjanˈtil\
   * Rimes: -il

### Adjectiu

estudiantil inv. ‎(plural estudiantiles)
* estudiantil

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·dian·til (4)
# estudiantiles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.tu.ðjanˈti.les\, meridional \eh.tu.ðjaŋˈti.leh\
       Americà: alt /es.tu.djanˈti.l(e)s/, baix \eh.tu.ðjaŋˈti.leh\, austral \eh.tu.ðjanˈti.les\
   * Rimes: -iles

### Adjectiu

estudiantiles inv. pl.
* forma plural de estudiantil
# estudianta
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tu.ðiˈan.tə/, occidental /es.tu.ðiˈan.ta/
   * Rimes: -anta

### Nom

estudianta f. ‎(plural estudiantes)
* Forma femenina de estudiant.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·di·an·ta (5)
# estudiantado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.tu.ðjanˈta.ðo\, meridional \eh.tu.ðjaŋˈta.(ð)o\
       Americà: alt /es.t(u).djanˈta.do/, baix \eh.tu.ðjaŋˈta.ðo\, austral \eh.tu.ðjanˈta.ðo\
   * Rimes: -ado

### Nom

estudiantado m. ‎(plural estudiantados)
* alumnat

#### Sinònims

* alumnado

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·dian·ta·do (5)

### Vegeu també

* estudiantado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# estudiantat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tu.ði.ənˈtat/, occidental /es.tu.ði.anˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De estudiant i el sufix -at.

### Nom

estudiantat m. ‎(plural estudiantats)
* Sinònim de alumnat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·di·an·tat (5)

### Vegeu també

* estudiantat. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# estudiantes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tu.ðiˈan.təs/, occidental /es.tu.ðiˈan.tes/
   * Rimes: -antes

### Nom

estudiantes f. pl.
* Forma plural de estudianta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·di·an·tes (5)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.tuˈðjan.tes\, meridional \eh.tuˈðjaŋ.teh\
       Americà: alt /es.tuˈdjan.t(e)s/, baix \eh.tuˈðjaŋ.teh\, austral \eh.tuˈðjan.tes\
   * Rimes: -antes

### Nom

estudiantes m. f. pl.
* forma plural de estudiante
# estudiant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.ðiˈan/ balear /əs.tu.ðiˈant/, /əs.tu.ðiˈan/ Occidental: nord-occidental /es.tu.ðiˈan/ valencià /es.tu.ðiˈant/, /es.tu.ðiˈan/ Informal: nord-occidental /as.tu.ðiˈan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: Del verb estudiar.

### Nom

estudiant m. f. ‎(plural estudiants, femení estudiant o estudianta)
* Persona que estudia en l'ensenyament superior.

#### Sinònims

* alumne, escolar

#### Traduccions

* Alemany: Student $^{(de)}$ m.
* Anglès: student $^{(en)}$
* Basc: ikasle $^{(eu)}$
* Castellà: estudiante $^{(es)}$
* Francès: étudiant $^{(fr)}$, élève $^{(fr)}$
* Italià: studente $^{(it)}$
* Romanès: student $^{(ro)}$

### Nom

estudiant m. ‎(plural estudiants)
* (peixos) forcadella
* (peixos) castanyoleta
* (dialectal) libèl·lula

### Verb

estudiant
* Gerundi del verb estudiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·di·ant (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# estudiantats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tu.ði.ənˈtats/, occidental /es.tu.ði.anˈtats/
   * Rimes: -ats

### Nom

estudiantats m. pl.
* Forma plural de estudiantat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·di·an·tats (5)
# espitellàssiu
## Català
### Verb

espitellàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitellar-se.

#### Variants

* espitelléssiu, espitellàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llàs·siu (5)
# espitellàvem
## Català
### Verb

espitellàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llà·vem (5)
# espitellàs
## Català
### Verb

espitellàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitellar-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitellar-se.

#### Variants

* [1] espitellés
* [2] espitellés

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llàs (4)
# espitellàsseu
## Català
### Verb

espitellàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitellar-se.

#### Variants

* espitelléssiu, espitellàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llàs·seu (5)
# espitellàssim
## Català
### Verb

espitellàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitellar-se.

#### Variants

* espitelléssim, espitellàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llàs·sim (5)
# espitellàreu
## Català
### Verb

espitellàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llà·reu (5)
# espitellàveu
## Català
### Verb

espitellàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llà·veu (5)
# espitellés
## Català
### Verb

espitellés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitellar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitellar-se.

#### Variants

* [1] espitellàs
* [2] espitellàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llés (4)
# espitellàssem
## Català
### Verb

espitellàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitellar-se.

#### Variants

* espitelléssim, espitellàssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llàs·sem (5)
# espitelléssim
## Català
### Verb

espitelléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitellar-se.

#### Variants

* espitellàssim, espitellàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llés·sim (5)
# espitjareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.d͡ʒəˈɾɛw/ balear /əs.pi.d͡ʒəˈɾəw/, /əs.pi.d͡ʒəˈɾɛw/ Occidental: /es.pi.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

espitjareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de espitjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·ja·reu (4)
# espitjaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.d͡ʒəˈɾi.ə/, occidental /es.pi.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

espitjaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de espitjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de espitjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·ja·ri·a (5)
# espitjaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.d͡ʒəˈɾe/, occidental /es.pi.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

espitjaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de espitjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·ja·ré (4)
# espitjarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.d͡ʒəˈɾɛm/ balear /əs.pi.d͡ʒəˈɾəm/, /əs.pi.d͡ʒəˈɾɛm/ Occidental: /es.pi.d͡ʒaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

espitjarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de espitjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·ja·rem (4)
# espitjaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈd͡ʒa.ɾən/, occidental /es.piˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

espitjaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de espitjar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitjar.

#### Variants

* [2] espitgessin, espitgessen, espitjassin, espitjassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·ja·ren (4)
# espitjaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.d͡ʒəˈɾi.əs/, occidental /es.pi.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

espitjaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de espitjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·ja·ri·es (5)
# espitjaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.d͡ʒəˈɾas/, occidental /es.pi.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

espitjaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de espitjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·ja·ràs (4)
# espitjares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈd͡ʒa.ɾəs/, occidental /es.piˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

espitjares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de espitjar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitjar.

#### Variants

* [2] espitgessis, espitgesses, espitjassis, espitjasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·ja·res (4)
# espitjarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.d͡ʒəˈɾi.ən/, occidental /es.pi.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

espitjarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de espitjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·ja·ri·en (5)
# estandarditzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tən.dər.di.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /es.tan.dar.ði.d͡zaˈɾi.en/, valencià /es.tan.daɾ.ði.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

estandarditzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de estandarditzar.
# estandarditzasses
## Català
### Verb

estandarditzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estandarditzar.
# estandarditzaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tən.dər.di.d͡zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /es.tan.dar.ði.d͡zaˈɾi.ew/, valencià /es.tan.daɾ.ði.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

estandarditzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de estandarditzar.
# estandarditzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tən.dər.di.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /es.tan.dar.ði.d͡zaˈɾa/, valencià /es.tan.daɾ.ði.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

estandarditzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de estandarditzar.
# estandarditzaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tən.dər.di.d͡zəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /es.tan.dar.ði.d͡zaˈɾe/, valencià /es.tan.daɾ.ði.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

estandarditzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de estandarditzar.
# estandarditzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tən.dər.di.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /es.tan.dar.ði.d͡zaˈɾi.es/, valencià /es.tan.daɾ.ði.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

estandarditzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de estandarditzar.
# estandarditzaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tən.dər.di.d͡zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /es.tan.dar.ði.d͡zaˈɾas/, valencià /es.tan.daɾ.ði.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

estandarditzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de estandarditzar.
# estandarditzassen
## Català
### Verb

estandarditzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estandarditzar.
# estandarditzassin
## Català
### Verb

estandarditzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estandarditzar.
# estalleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.təˈʎɛw/ balear /əs.təˈʎəw/, /əs.təˈʎɛw/ Occidental: /es.taˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

estalleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de estallar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb estallar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb estallar.

#### Variants

* [1,3] estallau
# estallin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈta.ʎin/, occidental /esˈta.ʎin/
   * Rimes: -aʎin

### Verb

estallin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estallar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estallar.

#### Variants

* [1] estallen
* [2] estallen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·llin (3)
* Anagrames: allisten, instal·le, llànties, llatines, natilles, niellats, tenallis
# estallessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.təˈʎe.sin/, occidental /es.taˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

estallessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.

#### Variants

* estallessen, estallassin, estallassen, estallaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·lles·sin (4)
* Anagrames: allistessen, tenallessis
# estallessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.təˈʎe.sis/, occidental /es.taˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

estallessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.

#### Variants

* estallesses, estallassis, estallasses, estallares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·lles·sis (4)
* Anagrama: allistesses
# estalli
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈta.ʎi/, occidental /esˈta.ʎi/
   * Rimes: -aʎi

### Verb

estalli
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estallar.

#### Variants

* [1] estalle
* [2] estalle
* [3] estalle

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·lli (3)
* Anagrames: alletis, alliste, allites, allités
# estallessen
## Català
### Verb

estallessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·lles·sen (4)
* Anagrama: tenallesses
# estallesses
## Català
### Verb

estallesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.
# estallen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈta.ʎən/, occidental /esˈta.ʎen/
   * Rimes: -aʎen

### Verb

estallen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de estallar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estallar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·llen (3)
* Anagrames: estenall, tenalles, tenallés
# estalles
## Català
### Verb

estalles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de estallar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estallar.

### Miscel·lània

* Anagrama: estesall