OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# envaïa
## Català
### Verb

envaïa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de envair.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de envair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·va·ï·a (4)
* Anagrames: aveïna, aveïnà, avenia, nevaia
# envaïdes
## Català
### Verb

envaïdes
* Participi femení plural del verb envair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·va·ï·des (4)
* Anagrames: advenies, devanies, enviades, veïnades
# envaíssim
## Català
### Verb

envaíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb envair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·va·ís·sim (4)
* Anagrames: avinéssim, enviàssim
# envaíssiu
## Català
### Verb

envaíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb envair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·va·ís·siu (4)
* Anagrames: avinéssiu, enviàssiu
# envaïda
## Català
### Verb

envaïda
* Participi femení singular del verb envair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·va·ï·da (4)
* Anagrames: adiaven, advenia, aidaven, devania, enviada, veïnada
# envaïen
## Català
### Verb

envaïen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de envair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·va·ï·en (4)
* Anagrames: aveïnen, avenien
# liquidesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫi.kiˈðe.səs/, occidental /ɫi.kiˈðe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

liquidesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb liquidar.
    [Tu] liquidessis, liquidesses, liquidasses, liquidassis o liquidares.

#### Sinònims

* liquideguesses, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·qui·des·ses (4)
* Anagrama: diquelessis
# liquidegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ɫi.ki.ðeˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

liquidegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb liquidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] liquidés, liquidàs o liquidara.
# liquiden
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫiˈki.ðən/, occidental /ɫiˈki.ðen/
   * Rimes: -iden

### Verb

liquiden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de liquidar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb liquidar.
    [Que ells/elles/vostès] liquidin o liquiden.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb liquidar.
    Liquidin o liquiden [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·qui·den (3)
* Anagrama: diquelin
# liquides
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫiˈki.ðəs/, occidental /ɫiˈki.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

liquides
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de liquidar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb liquidar.
    [Que tu] liquidis o liquides; [tu] no liquidis o liquides.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·qui·des (3)
* Anagrama: diquelis
# liquidessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫi.kiˈðe.sən/, occidental /ɫi.kiˈðe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

liquidessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb liquidar.
    [Ells/elles/vostès] liquidessin, liquidessen, liquidassen, liquidassin o liquidaren.

#### Sinònims

* liquideguessen, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·qui·des·sen (4)
* Anagrama: diquelessin
# liquideguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ɫi.ki.ðeˈɣe.som/

### Verb

liquideguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb liquidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] liquidéssim, liquidéssem, liquidàssem, liquidàssim o liquidàrem.
# liquideguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ɫi.ki.ðeˈɣe.sow/

### Verb

liquideguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb liquidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] liquidéssiu, liquidésseu, liquidàsseu, liquidàssiu o liquidàreu.
# liquidessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫi.kiˈðe.sə/, occidental /ɫi.kiˈðe.sa/
       Informal: /ɫi.kiˈðe.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

liquidessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb liquidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] liquidés, liquidàs o liquidara.
# liquidegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ɫi.ki.ðeˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

liquidegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb liquidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] liquideu.
# esgotimaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡu.tiˈma.βən/ balear /əz.ɣo.tiˈma.vən/, /əz.ɣu.tiˈma.vən/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣo.tiˈma.βen/ valencià /ez.ɣo.tiˈma.ven/, /ez.ɣo.tiˈma.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esgotimaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esgotimar.
# esgotimaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡu.tiˈma.βəs/ balear /əz.ɣo.tiˈma.vəs/, /əz.ɣu.tiˈma.vəs/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣo.tiˈma.βes/ valencià /ez.ɣo.tiˈma.ves/, /ez.ɣo.tiˈma.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esgotimaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esgotimar.
# esgotime
## Català
### Verb

esgotime
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esgotimar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esgotimar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esgotimar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esgotimar.

#### Variants

* [1] esgotimo, esgotimi
* [2] esgotimi
* [3] esgotimi
* [4] esgotimi
# esgotimes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡuˈti.məs/ balear /əz.ɣoˈti.məs/, /əz.ɣuˈti.məs/ Occidental: /ez.ɣoˈti.mes/
   * Rimes: -imes

### Verb

esgotimes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esgotimar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esgotimar.

#### Variants

* [2] esgotimis

### Miscel·lània

* Anagrama: goitéssem
# esgotimessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡu.tiˈme.sən/ balear /əz.ɣo.tiˈme.sən/, /əz.ɣu.tiˈme.sən/ Occidental: /ez.ɣo.tiˈme.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esgotimessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotimar.

#### Variants

* esgotimessin, esgotimassen, esgotimaren

### Miscel·lània

* Anagrama: timonegesses
# esgotimava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡu.tiˈma.βə/ balear /əz.ɣo.tiˈma.və/, /əz.ɣu.tiˈma.və/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣo.tiˈma.βa/ valencià /ez.ɣo.tiˈma.va/, /ez.ɣo.tiˈma.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esgotimava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esgotimar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esgotimar.
# esgotimen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡuˈti.mən/ balear /əz.ɣoˈti.mən/, /əz.ɣuˈti.mən/ Occidental: /ez.ɣoˈti.men/
   * Rimes: -imen

### Verb

esgotimen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esgotimar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esgotimar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esgotimar.

#### Variants

* [2] esgotimin
* [3] esgotimin

### Miscel·lània

* Anagrames: timoneges, timonegés
# esgotimesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡu.tiˈme.səs/ balear /əz.ɣo.tiˈme.səs/, /əz.ɣu.tiˈme.səs/ Occidental: /ez.ɣo.tiˈme.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esgotimesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotimar.

#### Variants

* esgotimessis, esgotimasses, esgotimares
# libà
## Català

   * Pronúncia: /ɫiˈβa/
   * Rimes: -a

### Verb

libà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de libar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·bà (2)
* Anagrames: albi, Albi, Albí, balí, Blai
# libàs
## Català
### Verb

libàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb libar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb libar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·bàs (2)
* Anagrames: Albis, balís, Blasi
# liburuz
## Basc
### Nom

liburuz
* instrumental indefinit de liburu
# liburutik
## Basc
### Nom

liburutik
* ablatiu definit singular de liburu
# libàssem
## Català
### Verb

libàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb libar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·bàs·sem (3)
* Anagrames: assembli, assemblí, balíssem, belàssim
# libàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫiˈβa.ɾəm/, occidental /ɫiˈba.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

libàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de libar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb libar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·bà·rem (3)
* Heterograma de 7 lletres (abeilmr)
* Anagrames: albirem, balirem, balírem
# libàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫiˈβa.ɾəw/, occidental /ɫiˈba.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

libàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de libar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb libar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·bà·reu (3)
* Heterograma de 7 lletres (abeilru)
* Anagrames: albireu, balireu, balíreu
# liburutzat
## Basc
### Nom

liburutzat
* prolatiu indefinit de liburu
# libyque
## Francès

   * Pronúncia: /liˈbik/

### Adjectiu

libyque inv. ‎(plural libyques)
* líbic -a
# libyques
## Francès
### Adjectiu

libyques inv. pl.
* forma plural de libyque
# esbrostaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾus.təˈɾi.əw/ balear /əz.bɾos.təˈɾi.əw/, /əz.bɾus.təˈɾi.əw/ Occidental: /ez.bɾos.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esbrostaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esbrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bros·ta·rí·eu (5)
# esbrostassis
## Català
### Verb

esbrostassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbrostar.

#### Variants

* esbrostessis, esbrostesses, esbrostasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bros·tas·sis (4)
# esbrostaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾus.təˈɾe/ balear /əz.bɾos.təˈɾe/, /əz.bɾus.təˈɾe/ Occidental: /ez.bɾos.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esbrostaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esbrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bros·ta·ré (4)
# esbrostassin
## Català
### Verb

esbrostassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbrostar.

#### Variants

* esbrostessin, esbrostessen, esbrostassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bros·tas·sin (4)
# esbrostaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾus.təˈɾas/ balear /əz.bɾos.təˈɾas/, /əz.bɾus.təˈɾas/ Occidental: /ez.bɾos.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esbrostaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esbrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bros·ta·ràs (4)
* Anagrames: arrebossats, barrotasses
# esbrostasses
## Català
### Verb

esbrostasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbrostar.

#### Variants

* esbrostessis, esbrostesses, esbrostassis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bros·tas·ses (4)
# esbrostarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾus.təˈɾa/ balear /əz.bɾos.təˈɾa/, /əz.bɾus.təˈɾa/ Occidental: /ez.bɾos.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esbrostarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esbrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bros·ta·rà (4)
* Anagrama: arrebossat
# esbrostassen
## Català
### Verb

esbrostassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbrostar.

#### Variants

* esbrostessin, esbrostessen, esbrostassin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bros·tas·sen (4)
* Anagrama: bestornasses
# esbrostat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾusˈtat/ balear /əz.bɾosˈtat/, /əz.bɾusˈtat/ Occidental: /ez.bɾosˈtat/
   * Rimes: -at

### Verb

esbrostat
* Participi masculí singular del verb esbrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bros·tat (3)
# laboreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɫə.βuˈɾɛw/ balear /ɫə.boˈɾəw/, /ɫə.buˈɾɛw/ Occidental: /ɫa.boˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

laboreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de laborar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb laborar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb laborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·bo·reu (3)
* Heterograma de 7 lletres (abeloru)
* Anagrama: braoleu
# laboressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɫə.βuˈɾe.sən/ balear /ɫə.boˈɾe.sən/, /ɫə.buˈɾe.sən/ Occidental: /ɫa.boˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

laboressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb laborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·bo·res·sen (4)
* Anagrama: braolessen
# laboressa
## Català
### Verb

laboressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb laborar.
# laboresses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɫə.βuˈɾe.səs/ balear /ɫə.boˈɾe.səs/, /ɫə.buˈɾe.səs/ Occidental: /ɫa.boˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

laboresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb laborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·bo·res·ses (4)
* Anagrama: braolesses
# laborem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɫə.βuˈɾɛm/ balear /ɫə.boˈɾəm/, /ɫə.buˈɾɛm/ Occidental: /ɫa.boˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

laborem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de laborar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb laborar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb laborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·bo·rem (3)
* Heterograma de 7 lletres (abelmor)
* Anagrames: braolem, embolar, moblaré

## Llatí

   * Pronúncia: /laˈboː.rɛm/

### Nom

labōrem
* acusatiu singular de labor
# laboressi
## Català
### Verb

laboressi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb laborar.
# laboressin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɫə.βuˈɾe.sin/ balear /ɫə.boˈɾe.sin/, /ɫə.buˈɾe.sin/ Occidental: /ɫa.boˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

laboressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb laborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·bo·res·sin (4)
* Anagrama: braolessin
# laboressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɫə.βuˈɾe.sis/ balear /ɫə.boˈɾe.sis/, /ɫə.buˈɾe.sis/ Occidental: /ɫa.boˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

laboressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb laborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·bo·res·sis (4)
* Anagrama: braolessis
# laboren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫəˈβo.ɾən/, occidental /ɫaˈbo.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

laboren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de laborar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb laborar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb laborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·bo·ren (3)
* Heterograma de 7 lletres (abelnor)
* Anagrama: braolen
# epithelium lentis
## Llatí
### Nom

epithelium lentis
* (Terminologia Anatomica) epiteli del cristal·lí

### Vegeu també

* epithelium lentis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# epithalamum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪˈtʰa.la.mʊm/

### Nom

epithalamum
* acusatiu singular de epithalamus
# epithets
## Anglès
### Nom

epithets
* forma plural de epithet
# epitomai
## Anglès

   * Pronúncia: /ɛˈpɪtəmaɪ/

### Nom

epitomai
* forma plural de epitome
# epithalamos
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪˈtʰa.la.moːs/

### Nom

epithalamōs
* acusatiu plural de epithalamus
# epitomes
## Anglès
### Nom

epitomes
* forma plural de epitome
# epithalamus
## Anglès
### Nom

epithalamus ‎(plural no atestat)
* (anatomia) epitàlem

### Vegeu també

* epithalamus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪˈtʰa.la.mʊs/

### Nom

epithalamus m. ‎(genitiu epithalamī)
* (Terminologia Anatomica) epitàlem

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | epithalamus | epithalamī |
| Vocatiu | epithalame | epithalamī |
| Acusatiu | epithalamum | epithalamōs |
| Genitiu | epithalamī | epithalamōrum |
| Datiu | epithalamō | epithalamīs |
| Ablatiu | epithalamō | epithalamīs |

### Vegeu també

* epithalamus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# epithelium pigmentosum
## Llatí
### Nom

epithelium pigmentosum
* (Terminologia Anatomica) epiteli pigmentari

### Vegeu també

* epithelium pigmentosum. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# epithet
## Anglès
### Nom

epithet ‎(plural epithets)
* epítet
# epitome
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪˈpɪt.ə.mi/ àudio (EUA)

### Nom

epitome ‎(plural epitomes o epitomai)
* epítom

### Vegeu també

* epitome. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# esparveram
## Català
### Verb

esparveram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esparverar.
# esparverar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pər.bəˈɾa/, balear /əs.pəɾ.vəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /es.par.βeˈɾa/ valencià /es.paɾ.veˈɾaɾ/, /es.paɾ.βeˈɾa/ Informal: nord-occidental /as.par.βeˈɾa/, valencià /as.paɾ.veˈɾaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: esparverà
   * Etimologia: De esparver, au que esvera i esfereeix als ocells petits, segle XIII.

### Verb

esparverar trans., pron. ‎(pronominal esparverar-se)
* Sentir-se pertorbat a causa d'una por intensa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esparvero, esparvera, esparverem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* esverar, espantar

#### Relacionats

* astorar

#### Traduccions

* Anglès: scare $^{(en)}$
* Castellà: amilanar $^{(es)}$
* Francès: terrifier $^{(fr)}$
* Italià: intimorire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ve·rar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# esparveraran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pər.bə.ɾəˈɾan/, balear /əs.pəɾ.və.ɾəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /es.par.βe.ɾaˈɾan/ valencià /es.paɾ.ve.ɾaˈɾan/, /es.paɾ.βe.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esparveraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esparverar.
# esparverar-se
## Català
### Verb

esparverar-se
* Forma pronominal de esparverar.

### Miscel·lània

* Anagrames: esparverares, perseveraràs
# esparverara
## Català
### Verb

esparverara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparverar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparverar.
# esparveraren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pər.bəˈɾa.ɾən/, balear /əs.pəɾ.vəˈɾa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /es.par.βeˈɾa.ɾen/ valencià /es.paɾ.veˈɾa.ɾen/, /es.paɾ.βeˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esparveraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esparverar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparverar.

### Miscel·lània

* Anagrama: perseveraran
# labiaux
## Francès

   * Pronúncia: /laˈbjo/

### Adjectiu

labiaux m. pl.
* forma plural de labial
# labialitzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɫə.βi.ə.ɫiˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /ɫa.βi.a.ɫiˈd͡zi/, valencià /ɫa.bi.a.ɫiˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

labialitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de labialitzar.
# labialize
## Anglès
### Verb

labialize ‎(3a persona singular present labializes, gerundi labializing, passat i participi labialized)
* labialitzar
# labialized
## Anglès
### Verb

labialized
* passat i participi de labialize
# labializing
## Anglès
### Verb

labializing
* gerundi de labialize
# labialitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɫə.βi.ə.ɫiˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /ɫa.βi.a.ɫiˈd͡ze.sew/, valencià /ɫa.bi.a.ɫiˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

labialitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb labialitzar.
# labialitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɫə.βi.ə.ɫiˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /ɫa.βi.a.ɫiˈd͡ze.sim/, valencià /ɫa.bi.a.ɫiˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

labialitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb labialitzar.
# labialitzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɫə.βi.ə.ɫiˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /ɫa.βi.a.ɫiˈd͡ze.siw/, valencià /ɫa.bi.a.ɫiˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

labialitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb labialitzar.
# labializes
## Anglès
### Verb

labializes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de labialize
# labials
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫə.βiˈaɫs/, occidental /ɫa.biˈaɫs/
   * Rimes: -als

### Adjectiu

labials inv. pl.
* Forma plural de labial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·bi·als (3)
* Anagrames: abillàs, síl·laba
# escopissen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈpi.sən/ balear /əs.koˈpi.sən/, /əs.kuˈpi.sən/ Occidental: /es.koˈpi.sen/, /es.kuˈpi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

escopissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* escopiguessen, escopigueren, escopissin, escopiren
# escopirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɾa/ balear /əs.ko.piˈɾa/, /əs.ku.piˈɾa/ Occidental: /es.ko.piˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

escopirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de escopir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·pi·rà (4)
* Heterograma de 8 lletres (aceioprs)
* Anagrames: aprecios, coparies, copiares, escorpia, preciosa
# escopiríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɾi.əw/ balear /əs.ko.piˈɾi.əw/, /əs.ku.piˈɾi.əw/ Occidental: /es.ko.piˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

escopiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de escopir.

#### Variants

* escopiríveu
# escopiràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɾas/ balear /əs.ko.piˈɾas/, /əs.ku.piˈɾas/ Occidental: /es.ko.piˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

escopiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escopir.

### Miscel·lània

* Anagrama: copsaries
# escopiré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɾe/ balear /əs.ko.piˈɾe/, /əs.ku.piˈɾe/ Occidental: /es.ko.piˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escopiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de escopir.
# escopisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈpi.səs/ balear /əs.koˈpi.səs/, /əs.kuˈpi.səs/ Occidental: /es.koˈpi.ses/, /es.kuˈpi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

escopisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* escopiguesses, escopigueres, escopissis, escopires