OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# onegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.nəˈʒe.sim/ balear /o.nəˈʒe.sim/, /u.nəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /o.neˈʒe.sim/, valencià /o.neˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

onegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb onejar.

#### Variants

* onegéssem, onejàssim, onejàssem, onejàrem
# onegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.nəˈʒe.sis/ balear /o.nəˈʒe.sis/, /u.nəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /o.neˈʒe.sis/, valencià /o.neˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

onegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb onejar.

#### Variants

* onegesses, onejassis, onejasses, onejares
# onegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈnɛ.ʒis/ balear /oˈnə.ʒis/, /uˈnɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /oˈne.ʒis/, valencià /oˈne.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

onegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb onejar.

#### Variants

* oneges
# onegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.nəˈʒe.səm/ balear /o.nəˈʒe.səm/, /u.nəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /o.neˈʒe.sem/, valencià /o.neˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

onegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb onejar.

#### Variants

* onegéssim, onejàssim, onejàssem, onejàrem
# onegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.nəˈʒe.səw/ balear /o.nəˈʒe.səw/, /u.nəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /o.neˈʒe.sew/, valencià /o.neˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

onegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb onejar.

#### Variants

* onegéssiu, onejàssiu, onejàsseu, onejàreu
# onegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.nəˈʒe.sin/ balear /o.nəˈʒe.sin/, /u.nəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /o.neˈʒe.sin/, valencià /o.neˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

onegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb onejar.

#### Variants

* onegessen, onejassin, onejassen, onejaren
# onegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈnɛ.ʒi/ balear /oˈnə.ʒi/, /uˈnɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /oˈne.ʒi/, valencià /oˈne.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

onegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de onejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb onejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb onejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb onejar.

#### Variants

* [1] onejo, onege, oneig
* [2] onege
* [3] onege
* [4] onege

### Miscel·lània

* Anagrama: oneig
# onegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.nəˈʒes/ balear /o.nəˈʒes/, /u.nəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /o.neˈʒes/, valencià /o.neˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

onegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb onejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb onejar.

#### Variants

* [1] onejàs, onejara
* [2] onejàs, onejara
# niellassin
## Català
### Verb

niellassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb niellar.
# niellaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ni.ə.ʎəˈɾi.əw/, occidental /ni.e.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

niellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de niellar.
# niellaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ni.ə.ʎəˈɾe/, occidental /ni.e.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

niellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de niellar.
# méthodes de cas
## Francès
### Nom

méthodes de cas f. pl.
* forma plural de méthode de cas
# méthodes des projets
## Francès
### Nom

méthodes des projets f. pl.
* forma plural de méthode des projets
# méthodes globales
## Francès
### Nom

méthodes globales f. pl.
* forma plural de méthode globale
# méthodes naturelles
## Francès
### Nom

méthodes naturelles f. pl.
* forma plural de méthode naturelle
# méthodes des cas
## Francès
### Nom

méthodes des cas f. pl.
* forma plural de méthode des cas
# méthodes expérimentales
## Francès
### Nom

méthodes expérimentales f. pl.
* forma plural de méthode expérimentale
# méthodes heuristiques
## Francès
### Nom

méthodes heuristiques f. pl.
* forma plural de méthode heuristique
# méthodes intuitives
## Francès
### Nom

méthodes intuitives f. pl.
* forma plural de méthode intuitive
# méthodes déductives
## Francès
### Nom

méthodes déductives f. pl.
* forma plural de méthode déductive
# méthodes idéo-visuelles
## Francès
### Nom

méthodes idéo-visuelles f. pl.
* forma plural de méthode idéo-visuelle
# obturesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.tuˈɾe.səs/ balear /op.tuˈɾe.səs/, /up.tuˈɾe.səs/ Occidental: /op.tuˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

obturesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obturar.

### Miscel·lània

* Anagrama: brostésseu
# obturo
## Català
### Verb

obturo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de obturar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb obturar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb obturar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ɔpˈtuː.roː/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *tēu->tǝu->teu̯ǝ->tu̯ō- («engrossir»), amb el prefix ob-.

### Verb

obtūrō ‎(1a present$^?$), obtūrās ‎(2a present), obtūrāre ‎(infinitiu), obtūrāvī ‎(perfet), obtūrātum ‎(supí)
* obturar, jo obturo
* aturar, jo aturo

#### Sinònims

* oblinō, obstruō

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wörterbuch, 1959, p.1080-1085
# obturessi
## Català
### Verb

obturessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb obturar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb obturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·tu·res·si (4)
* Anagrames: brotéssiu, obstruïes, torbéssiu, trobéssiu
# obturos
## Català
### Verb

obturos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb obturar.
# obturessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.tuˈɾe.sin/ balear /op.tuˈɾe.sin/, /up.tuˈɾe.sin/ Occidental: /op.tuˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

obturessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obturar.
# obturessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.tuˈɾe.sis/ balear /op.tuˈɾe.sis/, /up.tuˈɾe.sis/ Occidental: /op.tuˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

obturessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obturar.

### Miscel·lània

* Anagrama: brostéssiu
# obtureu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.tuˈɾɛw/ balear /op.tuˈɾəw/, /up.tuˈɾɛw/ Occidental: /op.tuˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

obtureu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de obturar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb obturar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb obturar.
# orthognathous
## Anglès
### Adjectiu

orthognathous ‎(comparatiu more orthognathous, superlatiu most orthognathous)
* (antropologia) ortògnat

#### Sinònims

* orthognathic

### Vegeu també

* orthognathous. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# orthographies
## Anglès
### Nom

orthographies
* forma plural de orthography
# orthography
## Anglès

   * Pronúncia: /ɔːˈθɒɡ.ɹə.fi/ àudio (EUA)

### Nom

orthography ‎(plural orthographies)
* ortografia

#### Sinònims

* spelling

### Vegeu també

* orthography. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# orthographe
## Francès

   * Pronúncia: /ɔʁ.tɔˈɡʁaf/

### Nom

orthographe f. ‎(plural orthographes)
* ortografia

### Vegeu també

* orthographe. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# orthographic stage
## Anglès
### Nom

orthographic stage
* etapa ortogràfica

### Vegeu també

* orthographic stage. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# orthographiques
## Francès

   * Pronúncia: /ɔʁ.tɔ.ɡʁaˈfik/

### Adjectiu

orthographiques inv. pl.
* forma plural de orthographique
# orthographes
## Francès

   * Pronúncia: /ɔʁ.tɔˈɡʁaf/

### Nom

orthographes f. pl.
* forma plural de orthographe
# orthographique
## Francès

   * Pronúncia: /ɔʁ.tɔ.gʁaˈfik/

### Adjectiu

orthographique inv. ‎(plural orthographiques)
* ortogràfic -a
# orthogonal
## Anglès

   * Pronúncia: /ɔːˈθɒɡənəl/ àudio (EUA)

### Adjectiu

orthogonal ‎(no comparable)
* ortogonal

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# orthopaedic
## Anglès
### Adjectiu

orthopaedic
* (Brit.) ortopèdic

#### Sinònims

* orthopedic

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# noms de família
## Català
### Nom

noms de família m. pl.
* Forma plural de nom de família.
# noméssiu
## Català
### Verb

noméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb nòmer.
# noms de pila
## Català
### Nom

noms de pila m. pl.
* Forma plural de nom de pila.
# noms propis
## Català
### Nom

noms propis m. pl.
* Forma plural de nom propi.
# noms pròpris
## Occità
### Nom

noms pròpris m. pl.
* forma plural de nom pròpri
# noméssim
## Català
### Verb

noméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb nòmer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: no·més·sim (3)
* Anagrames: immensos, nomismes
# nomèn
## Català
### Verb

nomèn
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de nomenar.
# noms de fonts
## Català
### Nom

noms de fonts m. pl.
* Forma plural de nom de fonts.
# noms propres
## Francès

   * Pronúncia: /nɔ̃ pʁɔpʁ/

### Nom

noms propres m. pl.
* forma plural de nom propre
# només
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nuˈmes/ balear /noˈmes/, /nuˈmes/ Occidental: /noˈmes/
   * Rimes: -es
   * Etimologia: De no i més. Documentat el segle XV, el seu ús comença a ser notable a partir del segle XVII a València i del segle XIX a Catalunya, probablement un calc del castellà no más ‎(«solament»).

### Adverbi

només
* solament
* (davant d’infinitiu) tan aviat com

#### Traduccions

* Albanès: vetëm $^{(sq)}$
* Alemany: nur $^{(de)}$
* Anglès: only $^{(en)}$
* Àrab: فَقَط‎ $^{(ar)}$
* Armeni: միայն $^{(hy)}$ ‎(miain)
* Basc: soilik $^{(eu)}$
* Belarús: то́лькі $^{(be)}$ ‎(tolki)
* Búlgar: са́мо $^{(bg)}$ ‎(samo)
* Castellà: solo $^{(es)}$, solamente $^{(es)}$
* Eslovac: len $^{(sk)}$, iba $^{(sk)}$
* Eslovè: samo $^{(sl)}$
* Estonià: vaid $^{(et)}$
* Finès: vain $^{(fi)}$
* Francès: seulement $^{(fr)}$, uniquement $^{(fr)}$
* Friülà: nome $^{(fur)}$, dome $^{(fur)}$, juste $^{(fur)}$
* Gallec: só $^{(gl)}$
* Gal·lès: yn unig $^{(cy)}$
* Grec: μόνο $^{(el)}$ ‎(mono)
* Grec antic: μόνον $^{(grc)}$ ‎(mónon)
* Hebreu: רַק‎ $^{(he)}$
* Hindi: सिर्फ़ $^{(hi)}$
* Hongarès: csak $^{(hu)}$
* Indonesi: hanya $^{(id)}$
* Islandès: aðeins $^{(is)}$
* Italià: solo $^{(it)}$, soltanto $^{(it)}$, solamente $^{(it)}$
* Japonès: だけ $^{(ja)}$ ‎(dake)
* Letó: tikai $^{(lv)}$
* Llatí: solum $^{(la)}$, modo $^{(la)}$
* Macedoni: само $^{(mk)}$
* Neerlandès: alleen $^{(nl)}$
* Noruec: bare $^{(no)}$
* Polonès: tylko $^{(pl)}$
* Portuguès: somente $^{(pt)}$, só $^{(pt)}$
* Romanès: numai $^{(ro)}$
* Rus: то́лько $^{(ru)}$ ‎(tolko)
* Serbocroat: само $^{(sh)}$, samo $^{(sh)}$
* Suec: bara $^{(sv)}$
* Turc: sadece $^{(tr)}$
* Txec: jen $^{(cs)}$, jenom $^{(cs)}$, pouze $^{(cs)}$
* Urdú: صرف‎ $^{(ur)}$
* Xinès: 只有 $^{(zh)}$ ‎(zhǐyǒu)

### Verb

només
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb nòmer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb nòmer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: no·més (2)
* Anagrames: menos, mones, Monés, sonem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ometives
## Català
### Verb

ometives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ometre.
# ometo
## Català

   * Pronúncia: central /uˈmɛ.tu/, occidental /oˈme.to/
   * Rimes: -ɛto

### Verb

ometo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ometre.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ometre.
# ometos
## Català
### Verb

ometos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ometre.
# ometiven
## Català
### Verb

ometiven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ometre.
# ometre
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈmɛ.tɾə/ balear /oˈmə.tɾə/, /uˈmɛ.tɾə/ Occidental: /oˈme.tɾe/
   * Rimes: -ɛtɾe
   * Etimologia: Del llatí omittēre, segle XIV.

### Verb

ometre trans.
* Deixar de dir o de fer alguna cosa.
    Va ometre deliberadament que aquell dia anava begut.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ometo, omet, ometem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* amagar, callar, dissimular

#### Traduccions

* Anglès: omit $^{(en)}$
* Castellà: omitir $^{(es)}$
* Francès: omettre $^{(fr)}$
* Romaní: mukel $^{(rom)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·me·tre (3)
* Anagrama: meteor

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: ometre
# nasalitzessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /nə.zə.ɫiˈd͡ze.sən/ Occidental: nord-occidental /na.za.ɫiˈd͡ze.sen/, valencià /na.za.ɫiˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

nasalitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb nasalitzar.
# nasalitzesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /nə.zə.ɫiˈd͡ze.səs/ Occidental: nord-occidental /na.za.ɫiˈd͡ze.ses/, valencià /na.za.ɫiˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

nasalitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb nasalitzar.
# nasalitzeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nə.zə.ɫiˈd͡zɛw/ balear /nə.zə.ɫiˈd͡zəw/, /nə.zə.ɫiˈd͡zɛw/ Occidental: nord-occidental /na.za.ɫiˈd͡zew/, valencià /na.za.ɫiˈzew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

nasalitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de nasalitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb nasalitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb nasalitzar.
# nasalitzis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /nə.zəˈɫi.d͡zis/ Occidental: nord-occidental /na.zaˈɫi.d͡zis/, valencià /na.zaˈɫi.zis/
   * Rimes: -idzis

### Verb

nasalitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb nasalitzar.
# nasalitzin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /nə.zəˈɫi.d͡zin/ Occidental: nord-occidental /na.zaˈɫi.d͡zin/, valencià /na.zaˈɫi.zin/
   * Rimes: -idzin

### Verb

nasalitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb nasalitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb nasalitzar.
# nasalitzes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /nə.zəˈɫi.d͡zəs/ Occidental: nord-occidental /na.zaˈɫi.d͡zes/, valencià /na.zaˈɫi.zes/
   * Rimes: -idzes

### Verb

nasalitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de nasalitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb nasalitzar.
# nasalitzessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /nə.zə.ɫiˈd͡ze.sis/ Occidental: nord-occidental /na.za.ɫiˈd͡ze.sis/, valencià /na.za.ɫiˈze.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

nasalitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb nasalitzar.
# nasalitzessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /nə.zə.ɫiˈd͡ze.sin/ Occidental: nord-occidental /na.za.ɫiˈd͡ze.sin/, valencià /na.za.ɫiˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

nasalitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb nasalitzar.
# nasalitzo
## Català
### Verb

nasalitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de nasalitzar.
# ordenes
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈðe.nəs/, occidental /oɾˈðe.nes/
   * Rimes: -enes

### Verb

ordenes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ordenar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ordenar.
    [Que tu] ordenis o ordenes; [tu] no ordenis o ordenes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·nes (3)
* Anagrama: redones
# ordeneu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðəˈnɛw/, occidental /oɾ.ðeˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ordeneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ordenar.
    [Vosaltres/vós] ordeneu o ordenau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ordenar.
    [Que vosaltres/vós] ordeneu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ordenar.
    Ordeneu o ordenau [vosaltres/vós].

#### Sinònims

* ordenegueu, forma col·loquial pel subjuntiu.
# ordenessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðəˈne.sən/, occidental /oɾ.ðeˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

ordenessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    [Ells/elles/vostès] ordenessin, ordenessen, ordenassen, ordenassin o ordenaren.

#### Sinònims

* ordeneguessen, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Anagrama: ensenderos
# ordenesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðəˈne.səs/, occidental /oɾ.ðeˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

ordenesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    [Tu] ordenessis, ordenesses, ordenasses, ordenassis o ordenares.

#### Sinònims

* ordeneguesses, forma col·loquial.
# ordenem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðəˈnɛm/, occidental /oɾ.ðeˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

ordenem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ordenar.
    [Nosaltres] ordenem o ordenam.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb ordenar.
    [Que nosaltres] ordenem.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb ordenar.
    Ordenem [nosaltres].

#### Sinònims

* ordeneguem, forma col·loquial pel subjuntiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·nem (3)
* Anagrames: moderen, moneder
# ordenessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðəˈne.sə/, occidental /or.ðeˈne.sa/
       Informal: /or.ðeˈne.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

ordenessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] ordenés, ordenàs o ordenara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·nes·sa (4)
* Anagrames: adoressen, endossaré, enrosades, senadores
# ordenessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðəˈne.sis/, occidental /oɾ.ðeˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

ordenessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    [Tu] ordenessis, ordenesses, ordenasses, ordenassis o ordenares.
# ordenen
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈðe.nən/, occidental /oɾˈðe.nen/
   * Rimes: -enen

### Verb

ordenen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de ordenar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ordenar.
    [Que ells/elles/vostès] ordenin o ordenen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ordenar.
    Ordenin o ordenen [ells/elles/vostès].
# ordenessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ðəˈne.si/, balear /ur.ðəˈne.si/ alguerès /uɫ.daˈne.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

ordenessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] ordenés, ordenàs o ordenara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] ordenés, ordenàs o ordenara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·nes·si (4)
* Anagrama: ordiessen
# ordenessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ðəˈne.sin/, occidental /oɾ.ðeˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

ordenessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordenar.
    [Ells/elles/vostès] ordenessin, ordenessen, ordenassen, ordenassin o ordenaren.

### Miscel·lània

* Anagrama: enrondessi
# odiassero
## Italià
### Verb

odiassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de odiare
# odiassi
## Italià
### Verb

odiassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de odiare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de odiare
# odiaríveu
## Català
### Verb

odiaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de odiar.
# odiaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ði.əˈɾe/ balear /o.ði.əˈɾe/, /u.ði.əˈɾe/ Occidental: /o.ði.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

odiaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de odiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·di·a·ré (4)
* Heterograma de 6 lletres (adeior)
* Anagrames: aioder, Aiòder, iodaré

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \o.ðjaˈɾe\
       Americà: alt /o.djaˈɾe/, baix \o.ðjaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

odiaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb odiar
# odiasse
## Italià
### Verb

odiasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de odiare
# nuotiate
## Italià
### Verb

nuotiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de nuotare
# nupsi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnuːp.siː/

### Verb

nūpsī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de nūbō
# nuptum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnuːp.tʊm/

### Verb

nūptum
* supí acusatiu de nūbō
# nuraga
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \nuˈɾa.ɣa\
       Americà: alt /nuˈɾa.ɡa/, baix \nuˈɾa.ɣa\
   * Rimes: -aɡa

### Nom

nuraga m. ‎(plural nuragas)
* nurag

### Miscel·lània

* Síl·labes: nu·ra·ga (3)

### Vegeu també

* nuraga. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# nuotino
## Italià
### Verb

nuotino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de nuotare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de nuotare
# nuotò
## Italià
### Verb

nuotò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de nuotare
# nuoti
## Italià
### Verb

nuoti
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de nuotare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de nuotare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de nuotare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de nuotare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de nuotare
# nuotiamo
## Italià
### Verb

nuotiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de nuotare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de nuotare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de nuotare
# nuoto
## Italià
### Verb

nuoto
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de nuotare
# oídio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \oˈi.ðjo\
       Americà: alt /oˈi.djo/, baix \oˈi.ðjo\
   * Rimes: -idjo

### Nom

oídio m. ‎(plural oídios)
* oïdi

#### Sinònims

* cenicilla
* ceniza
* mildiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·í·dio (3)
# oídos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \oˈi.ðos\, meridional \oˈi.ðoh\
       Americà: alt /oˈi.d(o)s/, baix \oˈi.ðoh\, austral \oˈi.ðos\
   * Rimes: -idos

### Nom

oídos m. pl.
* forma plural de oído