OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# allongàssiu
## Català
### Verb

allongàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allongar.
# allongàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuŋˈɡa.βəw/ balear /ə.ʎoŋˈɡa.vəw/, /ə.ʎuŋˈɡa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʎoŋˈɡa.βew/ valencià /a.ʎoŋˈɡa.vew/, /a.ʎoŋˈɡa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

allongàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de allongar.
# allonre
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎɔn.rə/, occidental /aˈʎɔn.re/
   * Etimologia: Del llatí aliunde.

### Adverbi

allonre
* (antic, pallarès) En un altre lloc.

#### Sinònims

* enjondre

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llon·re (3)
* Anagrama: lloaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# allontana
## Italià
### Verb

allontana
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de allontanare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de allontanare
# allongàssim
## Català
### Verb

allongàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allongar.
# allongàs
## Català
### Verb

allongàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allongar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allongar.
# allongàssem
## Català
### Verb

allongàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allongar.
# amblaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɫa.βən/, balear /əmˈbɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /amˈbɫa.βen/ valencià /amˈbɫa.ven/, /amˈbɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

amblaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bla·ven (3)
* Anagrama: balmaven
# amblen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈam.bɫən/, occidental /ˈam.bɫen/

### Verb

amblen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amblar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amblar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blen (2)
* Heterograma de 6 lletres (abelmn)
* Anagrama: balmen
# ambleos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /amˈble.os/, meridional /amˈble.oh/
       Americà: alt /amˈble.(o)s/, baix /amˈble.oh/, austral /amˈble.os/
   * Rimes: -eos

### Nom

ambleos m. pl.
* forma plural de ambleo
# ambles
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈam.bɫəs/, occidental /ˈam.bɫes/

### Verb

ambles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de amblar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bles (2)
* Heterograma de 6 lletres (abelms)
* Anagrames: balmes, Balmes, balmés, bàlsem, blasme, sembla, semblà
# amblessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɫe.sən/, occidental /amˈbɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

amblessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bles·sen (3)
* Anagrames: assemblen, balmessen
# amblava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɫa.βə/, balear /əmˈbɫa.və/ Occidental: nord-occidental /amˈbɫa.βa/ valencià /amˈbɫa.va/, /amˈbɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

amblava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amblar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bla·va (3)
* Anagrama: balmava
# amblaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɫa.βəs/, balear /əmˈbɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /amˈbɫa.βes/ valencià /amˈbɫa.ves/, /amˈbɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

amblaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bla·ves (3)
* Anagrames: balmaves, semblava
# amblem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɫɛm/ balear /əmˈbɫəm/, /əmˈbɫɛm/ Occidental: /amˈbɫem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

amblem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amblar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amblar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blem (2)
* Anagrama: balmem
# ambleo
## Castellà

   * Pronúncia: /amˈble.o/
   * Rimes: -eo

### Nom

ambleo m. ‎(plural ambleos)
* brandó

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·ble·o (3)
* Heterograma de 6 lletres (abelmo)
# allô
## Francès

   * Pronúncia: /aˈlo/ àudio (París)
   * Etimologia: De l'anglès hello.

### Interjecció

allô
* (telefonia) digui, digueu
* (Canadà) hola

#### Sinònims

* (hola) salut, bonjour
# allís
## Català
### Verb

allís
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llís (2)
* Anagrames: lilàs, llisa, salli, sallí
# allò
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎɔ/, occidental /aˈʎɔ/
   * Rimes: -ɔ
   * Etimologia: Del llatí illud, amb desplaçament de l'accent i obertura vocàlica per analogia amb el correlatiu oposat açò.

### Pronom

allò
* Aquella cosa.

#### Relacionats

Demostratius en català :
| Grau | Grau | Grau | adjectiu | adjectiu | pronom | pronom | adverbi | adverbi |
| 1r | proximitat | 1a persona | aquest | aquest, est$^1$, este$^2$ | això | açò$^2$, ço$^1$ | aquí | ací$^2$ |
| 2n | proximitat | 2a persona | aquest | aqueix$^1$, eix$^1$, eixe$^2$ | això | això | aquí | aquí, ahí$^2$ |
| 3r | llunyania | concreta | aquell | aquell | allò | allò | allí | allí |
| 3r | llunyania | imprecisa | aquell | aquell | allò | allò | allà | allà |
| $^{1)}$ Poc comú o arcaic $^{2)}$ Occidental En general s’usen dos graus: proximitat i llunyania. L’ús de tres graus amb proximitat de 1a o 2a persona és característic de la majoria del valencià i de la llengua antiga. |||||||||

#### Traduccions

* Anglès: that $^{(en)}$
* Castellà: aquello $^{(es)}$, lo $^{(es)}$
* Esperanto: tio $^{(eo)}$
* Francès: cela $^{(fr)}$
* Italià: quello $^{(it)}$
* Occità: aquò $^{(oc)}$, aquerò $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llò (2)
* Anagrames: lloa, lloà, olla $^{(revers)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# alma de Caín
## Castellà
### Nom

alma de Caín f. ‎(plural almas de Caín)
* ànima de cavall

#### Sinònims

* alma de caballo, alma de Judas

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre alma
# alma de Judas
## Castellà
### Nom

alma de Judas f. ‎(plural almas de Judas)
* ànima de cavall

#### Sinònims

* alma de caballo, alma de Caín

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre alma
# alma de caballo
## Castellà
### Nom

alma de caballo f. ‎(plural almas de caballo)
* ànima de cavall

#### Sinònims

* alma de Caín, alma de Judas

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre alma
# alm
## Suec

   * Pronúncia: /alːm/
   * Etimologia: Del nòrdic antic almr, del qual també deriven el danès elm, el noruec bokmål i nynorsk alm, l'islandès álmur i el feroès álmur. Del germànic comú *elmaz (com també l'anglès elm, el neerlandès olm i l'alt alemany Ulme), en última instància del protoindoeuropeu *h₁élem («om»), d'on també el llatí ulmus, el gaèlic leamhán i el rus ильм ‎(ilm).

### Nom

alm c. ‎(plural indefinit almar, plural definit almarna)
* (botànica) om, olm (Ulmus glabra) i, per extensió, om com a nom comú d'altres espècies del gènere Ulmus
    amerikansk alm ― om americà (Ulmus americana)
    kinesisk alm ― om de la Xina (Ulmus parvifolia)

#### Derivats

* almväxt
* almsjuka
* bergalm
* hybridalm
* indianalm
* lundalm
* rödalm
* skogsalm
* vresalm

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada alm al Svenska Akademiens ordbok.
* Per a més informació vegeu l'entrada alm al Svenska Akademiens ordlista.
* Per a més informació vegeu l'entrada alm al Svensk ordbok.
* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# alma
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈal.ma/
   * Rimes: -alma
   * Etimologia: Del llatí anĭma.

### Nom

alma f. ‎(plural almas)
* ànima

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ma (2)
* Anagrames: lama, mala

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre alma
# alma mater
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌaɫ.mə ˈma.ter/, occidental /ˌaɫ.ma ˈma.teɾ/
   * Etimologia: Del llatí alma mater ‎(literalment «mare benefactora»).

### Nom

alma mater f. ‎(plural invariable)
* (llatinisme) Universitat on un ha obtingut la llicenciatura.

#### Traduccions

* Anglès: alma mater $^{(en)}$
* Francès: alma mater $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DNV, GDLC

## Francès

   * Etimologia: Del llatí alma mater ‎(literalment «mare benefactora»).

### Nom

alma mater f. ‎(plural invariable)
* (llatinisme) alma mater

## Llatí
### Nom

alma māter f.
* (Antiga Roma) Deessa mare
* (medieval) Verge Maria
# almacenaje
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /al.ma.θeˈna.xe/, meridional /al.ma.θeˈna.he/
       Americà: alt /al.m(a).seˈna.xe/, baix /al.ma.seˈna.he/, austral /al.ma.seˈna.xe/
   * Rimes: -axe
   * Etimologia: De almacenar i el sufix -aje.

### Nom

almacenaje m. ‎(plural almacenajes)
* emmagatzematge, emmagatzemament

#### Sinònims

* almacenamiento

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ma·ce·na·je (5)

### Vegeu també

* almacenaje. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 agost 2014].
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre almacenaje
# ajustegueu
## Català
### Verb

ajustegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ajustar.
# ajustavi
## Català
### Verb

ajustavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ajustar.
# ajuste
## Català
### Verb

ajuste
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ajustar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ajustar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ajustar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ajustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jus·te (3)
* Heterograma de 6 lletres (aejstu)
* Anagrames: jesuat, tuejàs

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈxus.te/, meridional /aˈhuh.te/
       Americà: alt /aˈxus.t(e)/, baix /aˈhuh.te/, austral /aˈxuh.te/
   * Rimes: -uste
   * Etimologia: De ajustar.

### Nom

ajuste m. ‎(plural ajustes)
* ajust

#### Compostos i expressions

* ajuste de cuentas

### Verb

ajuste
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb ajustar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb ajustar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb ajustar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jus·te (3)
* Heterograma de 6 lletres (aejstu)
* Anagrames: sujeta, sujetá, tajúes

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre ajuste
# ajustaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒusˈta.βəs/, balear /ə.ʒusˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒusˈta.βes/ valencià /a.d͡ʒusˈta.ves/, /a.d͡ʒusˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

ajustaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ajustar.
# ajusteguem
## Català
### Verb

ajusteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb ajustar.
# ajusteguessa
## Català
### Verb

ajusteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajustar.
# ajusteguessen
## Català
### Verb

ajusteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jus·te·gues·sen (5)
* Anagrama: ajunteguesses
# ajusteguesses
## Català
### Verb

ajusteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajustar.
# ajustegués
## Català
### Verb

ajustegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajustar.
# ajustavo
## Català
### Verb

ajustavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ajustar.
# amenacis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈna.sis/, occidental /a.meˈna.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

amenacis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Que tu] amenacis o amenaces; [tu] no amenacis o amenaces.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·na·cis (4)
* Anagrames: cansàiem, escainam, mancaies
# amenacé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.me.naˈθe/
       Americà: alt /a.me.n(a)ˈse/, baix /a.me.naˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

amenacé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb amenazar
# amenacéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈse.səm/, occidental /a.me.naˈse.sem/
       Informal: /a.me.naˈse.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

amenacéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Nosaltres] amenacéssim, amenacéssem, amenaçàssem, amenaçàssim o amenaçàrem.
# amenacessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nəˈse.si/, balear /ə.mə.nəˈse.si/ alguerès /a.ma.naˈse.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

amenacessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] amenacés, amenaçàs o amenaçara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] amenacés, amenaçàs o amenaçara.
# amenacessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈse.sin/, occidental /a.me.naˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

amenacessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Ells/elles/vostès] amenacessin, amenacessen, amenaçassen, amenaçassin o amenaçaren.
# amenaceu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈsɛw/, occidental /a.me.naˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amenaceu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amenaçar.
    [Vosaltres/vós] amenaceu o amenaçau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Que vosaltres/vós] amenaceu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amenaçar.
    Amenaceu o amenaçau [vosaltres/vós].
# amenacés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈses/, occidental /a.me.naˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

amenacés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Jo] amenacés, amenaçàs o amenaçara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Ell/ella/vostè] amenacés, amenaçàs o amenaçara.
# amenacessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈse.sis/, occidental /a.me.naˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

amenacessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Tu] amenacessis, amenacesses, amenaçasses, amenaçassis o amenaçares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·na·ces·sis (5)
* Anagrama: escainàssem
# amenaci
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈna.si/, occidental /a.meˈna.si/
   * Rimes: -asi

### Verb

amenaci
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amenaçar.
    Forma septentrional: [jo] amenaço, amenace, amenaç o amenaci.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Que jo] amenaci o amenace.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Que ell/ella/vostè] amenaci o amenace.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amenaçar.
    amenaci o amenace [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·na·ci (4)
* Anagrama: amència
# amenacin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈna.sin/, occidental /a.meˈna.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

amenacin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Que ells/elles/vostès] amenacin o amenacen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amenaçar.
    amenacin o amenacen [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·na·cin (4)
* Anagrames: encamina, mancaien
# altarpieces
## Anglès
### Nom

altarpieces
* forma plural de altarpiece
# altaries
## Català antic
### Verb

altaries
* segona persona singular (tu) del condicional de altar
# altarium
## Llatí

   * Pronúncia: /alˈtaː.rɪ.ʊm/

### Nom

altārium
* genitiu plural de altāre
# altarpiece
## Anglès
### Nom

altarpiece ‎(plural altarpieces)
* (pintura) retaule

### Vegeu també

* altarpiece. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# altarik
## Basc
### Nom

altarik
* partitiu indefinit de alta
# altars
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɫˈtas/ Occidental: nord-occidental /aɫˈtas/ valencià /aɫˈtaɾs/, /aɫˈtas/
   * Rimes: -a(ɾ)s

### Nom

altars m. pl.
* Forma plural de altar.

#### Variants

* altans (col·loquial)

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·tars (2)
* Anagrames: saltar, talars
# altaribus
## Llatí

   * Pronúncia: /alˈtaː.rɪ.bʊs/

### Nom

altāribus
* datiu plural de altāre
* ablatiu plural de altāre
# altaria
## Català antic
### Verb

altaria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de altar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de altar

## Llatí

   * Pronúncia: /alˈtaː.rɪ.a/

### Nom

altāria
* nominatiu plural de altāre
* vocatiu plural de altāre
* acusatiu plural de altāre
# altarien
## Català antic
### Verb

altarien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de altar
# altaris
## Llatí

   * Pronúncia: /alˈtaː.rɪs/

### Nom

altāris
* genitiu singular de altāre
# amargotegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.təˈʒe.siw/ balear /ə.məɾ.ɣo.təˈʒe.siw/, /ə.mər.ɣu.təˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.teˈʒe.siw/, valencià /a.maɾ.ɣo.teˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

amargotegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargotejar.
# amargotegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡuˈtɛ.ʒis/ balear /ə.məɾ.ɣoˈtə.ʒis/, /ə.mər.ɣuˈtɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣoˈte.ʒis/, valencià /a.maɾ.ɣoˈte.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

amargotegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amargotejar.
# amargotegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.təˈʒe.səm/ balear /ə.məɾ.ɣo.təˈʒe.səm/, /ə.mər.ɣu.təˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.teˈʒe.sem/, valencià /a.maɾ.ɣo.teˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amargotegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargotejar.
# amargotegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.təˈʒe.sim/ balear /ə.məɾ.ɣo.təˈʒe.sim/, /ə.mər.ɣu.təˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.teˈʒe.sim/, valencià /a.maɾ.ɣo.teˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amargotegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargotejar.
# amargotegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.təˈʒe.sis/ balear /ə.məɾ.ɣo.təˈʒe.sis/, /ə.mər.ɣu.təˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.teˈʒe.sis/, valencià /a.maɾ.ɣo.teˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

amargotegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargotejar.
# amargotegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.təˈʒɛw/ balear /ə.məɾ.ɣo.təˈʒəw/, /ə.mər.ɣu.təˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.teˈʒew/, valencià /a.maɾ.ɣo.teˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amargotegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amargotejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amargotejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amargotejar.
# amargotegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡuˈtɛ.ʒi/ balear /ə.məɾ.ɣoˈtə.ʒi/, /ə.mər.ɣuˈtɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣoˈte.ʒi/, valencià /a.maɾ.ɣoˈte.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

amargotegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amargotejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amargotejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amargotejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amargotejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·go·te·gi (5)
* Anagrama: amargoteig
# amargotegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.təˈʒes/ balear /ə.məɾ.ɣo.təˈʒes/, /ə.mər.ɣu.təˈʒes/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.teˈʒes/, valencià /a.maɾ.ɣo.teˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

amargotegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargotejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargotejar.
# amargotegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.təˈʒe.səw/ balear /ə.məɾ.ɣo.təˈʒe.səw/, /ə.mər.ɣu.təˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.teˈʒe.sew/, valencià /a.maɾ.ɣo.teˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

amargotegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargotejar.
# amargotegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡuˈtɛ.ʒin/ balear /ə.məɾ.ɣoˈtə.ʒin/, /ə.mər.ɣuˈtɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣoˈte.ʒin/, valencià /a.maɾ.ɣoˈte.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

amargotegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amargotejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amargotejar.
# alcalinitzàssim
## Català
### Verb

alcalinitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcalinitzar.
# alcalinitzàssiu
## Català
### Verb

alcalinitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcalinitzar.
# alcalinitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɫ.kə.ɫi.niˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ka.ɫi.niˈd͡ze.sew/, valencià /aɫ.ka.ɫi.niˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

alcalinitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcalinitzar.
# alcalinitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɫ.kə.ɫi.niˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ka.ɫi.niˈd͡ze.sim/, valencià /aɫ.ka.ɫi.niˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

alcalinitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcalinitzar.
# alcalinitzàsseu
## Català
### Verb

alcalinitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcalinitzar.
# alcalinitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɫ.kə.ɫi.niˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ka.ɫi.niˈd͡zes/, valencià /aɫ.ka.ɫi.niˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

alcalinitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcalinitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcalinitzar.