OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# administració
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.mi.nis.tɾə.siˈo/, occidental /ad.mi.nis.tɾa.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí administratio.

### Nom

administració f. ‎(plural administracions)
* El fet d'administrar.
    Necessitaré uns fiters per fer una bona administració.
* Organisme encarregat d'administrar un conjunt de béns i recursos.
    administració estatal, administració local, administració d'empresa, etc.
* Conjunt de funcions que es realitzen per governar i organitzar una economia.
* Local on treballen els administradors.

#### Traduccions

* Alemany: Verwaltung $^{(de)}$ f., Administration $^{(de)}$ f.
* Anglès: administration $^{(en)}$
* Armeni: վարչարարություն $^{(hy)}$ ‎(vartxararutiun)
* Belarús: адміністра́цыя $^{(be)}$ f. ‎(administràtsia)
* Búlgar: управле́ние $^{(bg)}$ n. ‎(upravlènie)
* Castellà: administración $^{(es)}$
* Coreà: 관리 $^{(ko)}$ ‎(gwalli)
* Danès: administration $^{(da)}$ c.
* Eslovac: správa $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: uprava $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: administracio $^{(eo)}$, administrantaro $^{(eo)}$
* Estonià: administratsioon $^{(et)}$
* Francès: administration $^{(fr)}$
* Friülà: ministrazion $^{(fur)}$ f.
* Gallec: administración $^{(gl)}$ f.
* Georgià: ადმინისტრირება $^{(ka)}$ ‎(administríreba)
* Grec: διαχείριση $^{(el)}$ m. ‎(diakhírissi)
* Groenlandès: allaffeqarfik $^{(kl)}$
* Hindi: निर्वाह $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: adminisztráció $^{(hu)}$
* Ídix: אַדמיניסטראַציע‎ $^{(yi)}$ f.
* Indonesi: administrasi $^{(id)}$
* Italià: amministrazione $^{(it)}$
* Japonès: 管理 $^{(ja)}$
* Letó: administrācija $^{(lv)}$ f.
* Lituà: administracija $^{(lt)}$ f.
* Llatí: administratio $^{(la)}$ f.
* Macedoni: администрација $^{(mk)}$ f.
* Malai: administrasi $^{(ms)}$
* Neerlandès: administratie $^{(nl)}$ f.
* Noruec: administrasjon $^{(no)}$ m.
* Polonès: administracja $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: administração $^{(pt)}$ f.
* Romanès: administrare $^{(ro)}$ f.
* Rus: администра́ция $^{(ru)}$ f. ‎(administràtsia)
* Suec: administration $^{(sv)}$ c.
* Tagal: administrasyon $^{(tl)}$
* Turc: idare $^{(tr)}$
* Txec: správa $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: адміністра́ція $^{(uk)}$ f. ‎(administràtsia)
* Vietnamita: quản lý $^{(vi)}$
* Xinès: 行政 $^{(zh)}$ ‎(xíngzhèng)

#### Falsos amics

* Anglès: administration ‎(«govern»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·nis·tra·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# administració escolar
## Català
### Nom

administració escolar f. ‎(plural administracions escolars)
* Conjunt d'actuacions orientades a la gestió adequada dels recursos materials, humans i financers en una institució educativa.
* Òrgan o servei d'una institució educativa que porta a terme l'administració escolar.

#### Traduccions

* Anglès: educational administration $^{(en)}$
* Castellà: administración escolar $^{(es)}$
* Francès: administration scolaire $^{(fr)}$
* Anglès: school board $^{(en)}$
* Castellà: administración escolar $^{(es)}$
* Francès: administration scolaire $^{(fr)}$

### Vegeu també

* administració escolar. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# administració educativa
## Català
### Nom

administració educativa f. ‎(plural administracions educatives)
* Dispositiu d'òrgans i serveis que un govern estableix i fa servir per a assegurar el dret de tots els ciutadans a l'educació i garantir el funcionament correcte de totes les parts del sistema educatiu.

#### Traduccions

* Anglès: educational administration $^{(en)}$
* Castellà: administración educativa $^{(es)}$
* Francès: administration de l'éducation $^{(fr)}$

### Vegeu també

* administració educativa. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# aferrussàs
## Català
### Verb

aferrussàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrussar-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrussar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·rus·sàs (4)
* Anagrama: arrufasses
# aferrussàssiu
## Català
### Verb

aferrussàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrussar-se.
# aferrussés
## Català
### Verb

aferrussés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrussar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrussar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·rus·sés (4)
* Anagrama: arrufesses
# aferrussésseu
## Català
### Verb

aferrussésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrussar-se.
# aferrussàssim
## Català
### Verb

aferrussàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrussar-se.
# aferrussàssem
## Català
### Verb

aferrussàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrussar-se.
# aferrussàsseu
## Català
### Verb

aferrussàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrussar-se.
# aferrussàveu
## Català
### Verb

aferrussàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aferrussar-se.
# aferrusséssem
## Català
### Verb

aferrusséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrussar-se.
# afaiçoneu
## Català
### Verb

afaiçoneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afaiçonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afaiçonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afaiçonar.
# afaiçono
## Català
### Verb

afaiçono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afaiçonar.
# afaiçonàreu
## Català
### Verb

afaiçonàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afaiçonar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonessis
## Català
### Verb

afaiçonessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçoni
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəjˈso.ni/, occidental /a.fajˈso.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

afaiçoni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afaiçonar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afaiçonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afaiçonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afaiçonar.
# afaiçonàrem
## Català
### Verb

afaiçonàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afaiçonar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonessin
## Català
### Verb

afaiçonessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonà
## Català
### Verb

afaiçonà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afaiçonar.
# afaiçonin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəjˈso.nin/, occidental /a.fajˈso.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

afaiçonin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afaiçonar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afaiçonar.
# afaiçonis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəjˈso.nis/, occidental /a.fajˈso.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

afaiçonis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afaiçonar.
# aerelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

aerelor
* genitiu i datiu definit plural de aer
* vocatiu plural de aer
# aeri
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɛ.ɾi/, occidental /aˈɛ.ɾi/
   * Rimes: -ɛɾi
   * Etimologia: Del llatí aerius.

### Adjectiu

aeri m. ‎(femení aèria, plural masculí aeris, plural femení aèries)
* Compost d'aire.
* Relatiu a l'aire.
* Relatiu a l'aviació.

#### Traduccions

* Castellà: aéreo $^{(es)}$
* Esperanto: aera $^{(eo)}$
* Francès: aérien $^{(fr)}$
* Italià: aereo $^{(it)}$
* Occità: aerian $^{(oc)}$

### Nom

aeri m. ‎(plural aeris)
* telefèric

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·ri (3)
* Anagrames: aire, aïre, àrie, reia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Llatí

   * Pronúncia: /aːˈeː.riː/

### Nom

āērī
* datiu singular de āēr

### Nom

aerī
* datiu singular de aes
# aerialist
## Anglès

   * Etimologia: De aerial i el sufix -ist.

### Nom

aerialist ‎(plural aerialists)
* acròbata aeri

### Vegeu també

* aerialist. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# aerialists
## Anglès
### Nom

aerialists
* forma plural de aerialist
# aeribus
## Llatí

   * Pronúncia: /aːˈeː.rɪ.bʊs/

### Nom

āēribus
* datiu plural de āēr
* ablatiu plural de āēr

### Nom

aeribus
* datiu plural de aes
* ablatiu plural de aes
# aerem
## Llatí

   * Pronúncia: /aːˈeː.rɛm/

### Nom

āērem
* acusatiu singular de āēr
# aeri-
## Català
### Prefix

aeri-
* Forma alternativa de aero- ‎(«aire»).

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# aereo
## Italià

   * Pronúncia: /aˈɛː.re.o/

### Adjectiu

aereo m. ‎(femení aerea, plural masculí aerei, plural femení aeree)
* aeri

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·è·re·o (4)
# aeres
## Llatí

   * Pronúncia: /aːˈeː.reːs/

### Nom

āērēs
* nominatiu plural de āēr
* vocatiu plural de āēr
* acusatiu plural de āēr
# aerial
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɛːɹɪəl/

### Adjectiu

aerial ‎(comparatiu more aerial, superlatiu most aerial)
* aeri
    Aerial photo - Foto aèria

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# afrontes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɾon.təs/, occidental /aˈfɾon.tes/
   * Rimes: -ontes

### Verb

afrontes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afrontar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afrontar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fron·tes (3)
* Heterograma de 8 lletres (aefnorst)
* Anagrames: fartones, ofrenats, orfenats, rafetons

## Català antic
### Verb

afrontes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de afrontar
# afrontessa
## Català
### Verb

afrontessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.
# afrontessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾunˈte.sən/ balear /ə.fɾonˈte.sən/, /ə.fɾunˈte.sən/ Occidental: /a.fɾonˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

afrontessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.
# afronten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɾon.tən/, occidental /aˈfɾon.ten/

### Verb

afronten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afrontar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afrontar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afrontar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ofrenant

## Català antic
### Verb

afronten
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de afrontar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de afrontar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de afrontar
# afrontessi
## Català
### Verb

afrontessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.

### Miscel·lània

* Anagrama: fitorassen
# afrontem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾunˈtɛm/ balear /ə.fɾonˈtəm/, /ə.fɾunˈtɛm/ Occidental: /a.fɾonˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

afrontem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afrontar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb afrontar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb afrontar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fron·tem (3)
* Heterograma de 8 lletres (aefmnort)
* Anagrames: fomentar, formaten

## Català antic
### Verb

afrontem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de afrontar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de afrontar
# afrontesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾunˈte.səs/ balear /ə.fɾonˈte.səs/, /ə.fɾunˈte.səs/ Occidental: /a.fɾonˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

afrontesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.
# afrontessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾunˈte.sin/ balear /ə.fɾonˈte.sin/, /ə.fɾunˈte.sin/ Occidental: /a.fɾonˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

afrontessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fron·tes·sin (4)
* Anagrama: transfonies
# afrontessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾunˈte.sis/ balear /ə.fɾonˈte.sis/, /ə.fɾunˈte.sis/ Occidental: /a.fɾonˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

afrontessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.
# afrontets
## Català antic
### Verb

afrontets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de afrontar

#### Variants

* afronteu
# afartàvom
## Català
### Verb

afartàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de afartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·far·tà·vom (4)
* Anagrama: formatava
# afartésseu
## Català
### Verb

afartésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.
# afartés
## Català
### Verb

afartés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·far·tés (3)
* Anagrames: estafar, estrafà
# afartéssim
## Català
### Verb

afartéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·far·tés·sim (4)
* Anagrames: satisfarem, tarifàssem
# afartéssiu
## Català
### Verb

afartéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·far·tés·siu (4)
* Anagrames: satisfareu, tarifàsseu
# afartàssiu
## Català
### Verb

afartàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.
# afartàveu
## Català
### Verb

afartàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afartar.
# afartéssem
## Català
### Verb

afartéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.
# afartí
## Català
### Verb

afartí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de afartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·far·tí (3)
* Anagrames: tarifa, tarifà
# agarbuixar-se
## Català
### Verb

agarbuixar-se
* Forma pronominal de agarbuixar.

### Miscel·lània

* Anagrama: agarbuixares
# agarbuixaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣər.bu.ʃəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βuj.ʃaˈɾan/ valencià /a.ɣaɾ.buj.ʃaˈɾan/, /a.ɣaɾ.βu.ʃaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agarbuixaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agarbuixar.
# agarbuixar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣər.buˈʃa/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βujˈʃa/ valencià /a.ɣaɾ.bujˈʃaɾ/, /a.ɣaɾ.βuˈʃa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: agarbuixà
   * Etimologia: Del prefix a- i garbuix.

### Verb

agarbuixar trans., pron. ‎(pronominal agarbuixar-se)
* Fer un garbuix, barrejar de forma confusa.

#### Sinònims

* embolicar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: agarbuixo, agarbuixa, agarbuixem

#### Traduccions

* Anglès: mess $^{(en)}$
* Castellà: liar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bui·xar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# agarbuixara
## Català
### Verb

agarbuixara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbuixar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbuixar.
# agarbuixaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣər.buˈʃa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βujˈʃa.ɾen/ valencià /a.ɣaɾ.bujˈʃa.ɾen/, /a.ɣaɾ.βuˈʃa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

agarbuixaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agarbuixar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbuixar.
# agarbuixam
## Català
### Verb

agarbuixam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agarbuixar.
# aestivali
## Llatí

   * Pronúncia: /ajs.tiːˈwaː.liː/

### Adjectiu

aestīvālī
* datiu masculí/femení/neutre singular de aestīvālis
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de aestīvālis
# aestivales
## Llatí

   * Pronúncia: /ajs.tiːˈwaː.leːs/

### Adjectiu

aestīvālēs
* nominatiu masculí/femení plural de aestīvālis
* vocatiu masculí/femení plural de aestīvālis
* acusatiu masculí/femení plural de aestīvālis
# aestivalis
## Llatí
### Adjectiu

aestīvālis m., f., aestīvāle n.
* estival

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | aestīvālis | aestīvāle | aestīvālēs | aestīvālia |
| Vocatiu | aestīvālis | aestīvāle | aestīvālēs | aestīvālia |
| Acusatiu | aestīvālem | aestīvāle | aestīvālēs | aestīvālia |
| Genitiu | aestīvālis | aestīvālis | aestīvālium | aestīvālium |
| Datiu | aestīvālī | aestīvālī | aestīvālibus | aestīvālibus |
| Ablatiu | aestīvālī | aestīvālī | aestīvālibus | aestīvālibus |

#### Sinònims

* aestīvus

#### Descendents

* Català: estival
* Castellà: estival
* Francès: estival

### Vegeu també

* Lewis, Charlton T.; Short, Charles. «aestivalis». A: A Latin Dictionary. Oxford: Clarendon Press, 1879.
# aestivam
## Llatí

   * Pronúncia: /ajsˈtiː.wam/

### Adjectiu

aestīvam
* acusatiu femení singular de aestīvus
# aestivas
## Llatí

   * Pronúncia: /ajsˈtiː.waːs/

### Adjectiu

aestīvās
* acusatiu femení plural de aestīvus
# aestivalibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ajs.tiːˈwaː.lɪ.bʊs/

### Adjectiu

aestīvālibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de aestīvālis
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de aestīvālis
# aestivalia
## Llatí

   * Pronúncia: /ajs.tiːˈwaː.lɪ.a/

### Adjectiu

aestīvālia
* nominatiu neutre plural de aestīvālis
* vocatiu neutre plural de aestīvālis
* acusatiu neutre plural de aestīvālis
# aestivalium
## Llatí

   * Pronúncia: /ajs.tiːˈwaː.lɪ.ʊm/

### Adjectiu

aestīvālium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de aestīvālis
# aestivarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ajs.tiːˈwaː.rʊm/

### Adjectiu

aestīvārum
* genitiu femení plural de aestīvus
# aestivalem
## Llatí

   * Pronúncia: /ajs.tiːˈwaː.lɛm/

### Adjectiu

aestīvālem
* acusatiu masculí/femení singular de aestīvālis
# afectaren
## Català
### Verb

afectaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afectar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afectar.
# afectaries
## Català
### Verb

afectaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de afectar.
# afectariva
## Català
### Verb

afectariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de afectar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afectar.
# afectares
## Català
### Verb

afectares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afectar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fec·ta·res (4)
* Anagrama: afectar-se
# afectareu
## Català
### Verb

afectareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afectar.
# afectariven
## Català
### Verb

afectariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afectar.
# afectarea
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

afectarea
* nominatiu i acusatiu definit singular de afectare
# afectaria
## Català
### Verb

afectaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afectar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afectar.
# afectarien
## Català
### Verb

afectarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afectar.
# aglapisses
## Català
### Verb

aglapisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglapir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gla·pis·ses (4)
* Anagrames: aplegassis, plagiasses
# aglapí
## Català
### Verb

aglapí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aglapir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aglapir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gla·pí (3)
* Anagrames: glapia, plagia, plagià
# aglapit
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɫəˈpit/, occidental /a.ɣɫaˈpit/
   * Rimes: -it
   * Etimologia: De aglapir.

### Adjectiu

aglapit m. ‎(femení aglapida, plural masculí aglapits, plural femení aglapides)
* (eivissenc) fatigat, extenuat

### Verb

aglapit
* Participi masculí singular del verb aglapir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gla·pit (3)
* Anagrama: plagiat

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, EEiF
# aglapíeu
## Català
### Verb

aglapíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aglapir.
# aglapissen
## Català
### Verb

aglapissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglapir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gla·pis·sen (4)
* Anagrames: aplegassin, plagiassen
# aglapissis
## Català
### Verb

aglapissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglapir.

### Miscel·lània

* Anagrama: plagiassis
# aglapiu
## Català
### Verb

aglapiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aglapir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aglapir.

### Miscel·lània

* Anagrama: plagiau
# aglapissin
## Català
### Verb

aglapissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglapir.

### Miscel·lània

* Anagrama: plagiassin
# agençaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.səˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.saˈɾi.a/, valencià /a.d͡ʒen.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agençaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agençar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agençar.
# agençares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒənˈsa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒenˈsa.ɾes/, valencià /a.d͡ʒenˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

agençares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de agençar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agençar.
# agençareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒən.səˈɾɛw/ balear /ə.ʒən.səˈɾəw/, /ə.ʒən.səˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.saˈɾew/, valencià /a.d͡ʒen.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agençareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agençar.
# agençaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.səˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.saˈɾan/, valencià /a.d͡ʒen.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agençaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agençar.