OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# internacionalitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.nə.si.u.nəˈɫi.d͡zə/ balear /in.təɾ.nə.si.o.nəˈɫi.d͡zə/, /in.tər.nə.si.u.nəˈɫi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /in.ter.na.si.o.naˈɫi.d͡za/, valencià /in.teɾ.na.si.o.naˈɫi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

internacionalitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de internacionalitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb internacionalitzar.
# internacionalització
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.nə.si.u.nə.ɫi.d͡zə.siˈo/ balear /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫi.d͡zə.siˈo/, /in.tər.nə.si.u.nə.ɫi.d͡zə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /in.ter.na.si.o.na.ɫi.d͡za.siˈo/, valencià /in.teɾ.na.si.o.na.ɫi.za.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De internacionalitzar i el sufix -ció.

### Nom

internacionalització f. ‎(plural internacionalitzacions)
* Acte o efecte d'internacionalitzar.

#### Sinònims

* globalització, mundialització

#### Relacionats

* localització

#### Traduccions

* Anglès: internationalization $^{(en)}$, internationalisation $^{(en)}$ (britànic)
* Castellà: internacionalización $^{(es)}$ f.
* Francès: internationalisation $^{(fr)}$ f.
* Italià: internazionalizzazione $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·na·ci·o·na·lit·za·ci·ó (10)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# internacionalitzara
## Català
### Verb

internacionalitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb internacionalitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb internacionalitzar.
# internacionalitz
## Català
### Verb

internacionalitz
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de internacionalitzar.
# internacionalitzacions
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.nə.si.u.nə.ɫi.d͡zə.siˈons/ balear /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫi.d͡zə.siˈons/, /in.tər.nə.si.u.nə.ɫi.d͡zə.siˈons/ Occidental: nord-occidental /in.ter.na.si.o.na.ɫi.d͡za.siˈons/, valencià /in.teɾ.na.si.o.na.ɫi.za.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

internacionalitzacions f. pl.
* Forma plural de internacionalització.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·na·ci·o·na·lit·za·ci·ons (10)
# ikonoklastarekin
## Basc
### Nom

ikonoklastarekin
* comitatiu indefinit de ikonoklasta
* comitatiu definit singular de ikonoklasta
# iker
## Ibèric

   * Pronúncia: /iɡeɾ/, /ikeɾ/

### Nom propi

iker • ‎
* Formant d’antropònims bimembres

#### Derivats

* goroiker ‎
# ikonoklastak
## Basc
### Nom

ikonoklastak
* absolutiu definit plural de ikonoklasta
* ergatiu definit singular de ikonoklasta
* ergatiu indefinit de ikonoklasta
# ikonoklastaren
## Basc
### Nom

ikonoklastaren
* genitiu definit singular de ikonoklasta
* genitiu indefinit de ikonoklasta
# ikonoklastarengan
## Basc
### Nom

ikonoklastarengan
* inessiu indefinit de ikonoklasta
* inessiu definit singular de ikonoklasta
# ikonoklastarengana
## Basc
### Nom

ikonoklastarengana
* al·latiu definit singular de ikonoklasta
* al·latiu indefinit de ikonoklasta
# ikeatin
## Ibèric

   * Pronúncia: /iɡeadin/, /ikeatin/
   * Etimologia: Compost pels formants ike ‎ i atin ‎.

### Nom propi

ikeatin • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Moncunill Martí, Noemí. Els noms personals ibèrics en l’epigrafia antiga de Catalunya. Barcelona: Institut d’Estudis Catalans, 2010 (Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica; 85). ISBN 9788492583928.
# iklim
## Turc

   * Etimologia: De l'àrab إِقْلِيم ‎(ʾiqlīm), del grec antic κλίμα ‎(klíma).

### Nom

iklim ‎(plural iklimler)
* clima
# ikonoklasta
## Basc
### Nom

ikonoklasta anim.
* iconoclasta

#### Declinació

Nom comú animat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
ikonoklasta
ikonoklasta
ikonoklastak
Ergatiu
ikonoklastak
ikonoklastak
ikonoklastek
Datiu
ikonoklastari
ikonoklastari
ikonoklastei
Genitiu
ikonoklastaren
ikonoklastaren
ikonoklasten
Comitatiu
ikonoklastarekin
ikonoklastarekin
ikonoklastekin
Benefactiu
ikonoklastarentzat
ikonoklastarentzat
ikonoklastentzat
Instrumental
ikonoklastaz
ikonoklastaz
ikonoklastez
Partitiu
ikonoklastarik
Prolatiu
ikonoklastatzat
Causal
ikonoklastarengatik
ikonoklastarengatik
ikonoklastengatik
Locatius
Inessiu
ikonoklastarengan
ikonoklastarengan
ikonoklastengan
Ablatiu
ikonoklastarengandik
ikonoklastarengandik
ikonoklastengandik
Al·latiu
ikonoklastarengana
ikonoklastarengana
ikonoklastengana
Terminatiu
ikonoklastarenganaino
ikonoklastarenganaino
ikonoklastenganaino
Al·l. direcional
ikonoklastarenganantz
ikonoklastarenganantz
ikonoklastenganantz
Gen. locatiu
ikonoklastarenganako
ikonoklastarenganako
ikonoklastenganako :
# iki
## Turc
### Numeral

iki
* (cardinal) dos
# intranquil·litzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡ze.siw/, /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡ze.siw/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡ze.siw/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡ze.siw/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈze.siw/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

intranquil·litzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
# intransitivas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.tɾan.siˈti.βas\, meridional \iŋ.tɾaŋ.siˈti.βah\
       Americà: alt /in.t͡san.s(i)ˈti.bas/, baix \iŋ.tɾaŋ.siˈti.βah\, austral \in.tɾan.siˈti.βas\
   * Rimes: -ibas

### Adjectiu

intransitivas f. pl.
* forma plural de intransitiva
# intransitiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tɾən.ziˈtiw/, occidental /in.tɾan.ziˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí intransitivus

### Adjectiu

intransitiu m. ‎(femení intransitiva, plural masculí intransitius, plural femení intransitives)
* Que no passa d'un a un altre, contrari a transitiu.
* (gramàtica) Dit d'un verb, que no accepta complement directe.

#### Traduccions

* Anglès: intransitive $^{(en)}$
* Castellà: intransitivo $^{(es)}$ m.
* Anglès: intransitive $^{(en)}$
* Castellà: intransitivo $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tran·si·tiu (4)
* Anagrama: instituiran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# intranquil·litzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡zi/, /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡zi/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡zi/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡zi/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈzi/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

intranquil·litzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de intranquil·litzar.
# intransigent
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Adjectiu

intransigent ‎(comparatiu more intransigent, superlatiu most intransigent)
* (formal) intransigent
# intranquil·litzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡ze.səm/, /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡ze.səm/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡ze.sem/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡ze.sem/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈze.sem/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

intranquil·litzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
# intranquil·litzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡ze.səw/, /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡ze.səw/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡ze.sew/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡ze.sew/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈze.sew/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

intranquil·litzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
# intranquil·litzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡ze.sim/, /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡ze.sim/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡ze.sim/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡ze.sim/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈze.sim/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

intranquil·litzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
# informatitze
## Català
### Verb

informatitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de informatitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb informatitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb informatitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb informatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·for·ma·tit·ze (5)
* Anagrama: metaforitzin
# informatitzessen
## Català
### Verb

informatitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb informatitzar.
# informatitzem
## Català
### Verb

informatitzem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de informatitzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb informatitzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb informatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·for·ma·tit·zem (5)
* Anagrama: metamorfitzin
# informatitzes
## Català
### Verb

informatitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de informatitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb informatitzar.
# informatitzau
## Català
### Verb

informatitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de informatitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb informatitzar.
# informatitzava
## Català
### Verb

informatitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de informatitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de informatitzar.
# informatitzaven
## Català
### Verb

informatitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de informatitzar.
# informatitzaves
## Català
### Verb

informatitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de informatitzar.
# informatitzen
## Català
### Verb

informatitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de informatitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb informatitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb informatitzar.
# informatitzesses
## Català
### Verb

informatitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb informatitzar.
# intelligibilium
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛl.lɪ.ɡɪˈbɪ.lɪ.ʊm/

### Adjectiu

intelligibilium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de intelligibilis
# intelligibilibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛl.lɪ.ɡɪˈbɪ.lɪ.bʊs/

### Adjectiu

intelligibilibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de intelligibilis
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de intelligibilis
# intelligibilis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛl.lɪˈɡɪ.bɪ.lɪs/
   * Etimologia: Variant de intellegibilis.

### Adjectiu

intelligibilis m., f., intelligibile n. ‎(comparatiu intelligibilior, superlatiu intelligibilissimus)
* intel·ligible

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | intelligibilis | intelligibile | intelligibilēs | intelligibilia |
| Vocatiu | intelligibilis | intelligibile | intelligibilēs | intelligibilia |
| Acusatiu | intelligibilem | intelligibile | intelligibilēs | intelligibilia |
| Genitiu | intelligibilis | intelligibilis | intelligibilium | intelligibilium |
| Datiu | intelligibilī | intelligibilī | intelligibilibus | intelligibilibus |
| Ablatiu | intelligibilī | intelligibilī | intelligibilibus | intelligibilibus |
# intel·lecte
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.təɫˈɫɛk.tə/, /in.təˈɫɛk.tə/ balear /in.təɫˈɫɛk.tə/ Occidental: /in.teɫˈɫɛk.te/, /in.teˈɫɛk.te/
   * Rimes: -ɛkte
   * Etimologia: Del llatí intellēctus, segle XV.

### Nom

intel·lecte m. ‎(plural intel·lectes)
* Capacitat per raonar i comprendre pròpia del cervell dels éssers humans.
    «I és que, el que en l'intel·lecte són l'afirmació i la negació, això en els propòsits ho són perseguir i fugir.» (Aristòtil, Ètica a Nicòmac)

#### Sinònims

* raó

#### Traduccions

* Anglès: intellect $^{(en)}$
* Castellà: intelecto $^{(es)}$ m.
* Francès: intellect $^{(fr)}$ m.
* Italià: intelletto $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tel·lec·te (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# intelligible
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈtɛlədʒəbl̩/

### Adjectiu

intelligible ‎(comparatiu more intelligible, superlatiu most intelligible)
* intel·ligible

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# intelligibili
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛl.lɪˈɡɪ.bɪ.liː/

### Adjectiu

intelligibilī
* datiu masculí/femení/neutre singular de intelligibilis
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de intelligibilis
# intelligibilia
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛl.lɪ.ɡɪˈbɪ.lɪ.a/

### Adjectiu

intelligibilia
* nominatiu neutre plural de intelligibilis
* vocatiu neutre plural de intelligibilis
* acusatiu neutre plural de intelligibilis
# interposéssem
## Català
### Verb

interposéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposéssiu
## Català
### Verb

interposéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposàssim
## Català
### Verb

interposàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·po·sàs·sim (5)
* Anagrama: impressionats
# interposàssiu
## Català
### Verb

interposàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposàveu
## Català
### Verb

interposàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de interposar.
# interposés
## Català
### Verb

interposés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·po·sés (4)
* Anagrama: entropessí
# interposésseu
## Català
### Verb

interposésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposéssim
## Català
### Verb

interposéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# intendereste
## Italià
### Verb

intendereste
* segona persona plural (voi) del condicional de intendere
# intendesse
## Italià
### Verb

intendesse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de intendere
# intendersi
## Italià

   * Pronúncia: /inˈtɛn.der.si/

### Verb

intendersi pron.
* forma pronominal de intendere ‎(«entendre’s»)
* aspirar, anhelar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tèn·der·si (4)
# intenderei
## Italià
### Verb

intenderei
* primera persona singular (io) del condicional de intendere
# intenderemo
## Italià
### Verb

intenderemo
* primera persona plural (noi) del futur de intendere
# intenderete
## Italià
### Verb

intenderete
* segona persona plural (voi) del futur de intendere
# intenderà
## Italià
### Verb

intenderà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de intendere
# intenderò
## Italià
### Verb

intenderò
* primera persona singular (io) del futur de intendere
# intenderemmo
## Italià
### Verb

intenderemmo
* primera persona plural (noi) del condicional de intendere
# intenderesti
## Italià
### Verb

intenderesti
* segona persona singular (tu) del condicional de intendere
# insistiran
## Català
### Verb

insistiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de insistir.
# insistireu
## Català
### Verb

insistireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de insistir.
# insistiriva
## Català
### Verb

insistiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de insistir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de insistir.
# insistiries
## Català
### Verb

insistiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de insistir.
# insistiriven
## Català
### Verb

insistiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de insistir.
# insistirem
## Català
### Verb

insistirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de insistir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sis·ti·rem (4)
* Anagrama: ministeris
# insistiren
## Català
### Verb

insistiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de insistir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insistir.

## Català antic
### Verb

insistiren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de insistir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de insistir

#### Variants

* [2] insistissen
# insistiria
## Català
### Verb

insistiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de insistir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de insistir.
# insistirien
## Català
### Verb

insistirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de insistir.
# insistires
## Català
### Verb

insistires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de insistir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insistir.

## Català antic
### Verb

insistires
* segona persona singular (tu) del passat de insistir
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de insistir

#### Variants

* [1] insistist
* [2] insistisses
# impregnar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɾəŋˈnaɾ.sə/, balear /im.pɾəŋ.nəɾˈsə/ Occidental: /im.pɾeŋˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

impregnar-se
* Forma pronominal de impregnar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'impregno, s'impregna, ens impregnem

### Miscel·lània

* Anagrames: impregnares, persignarem, persignàrem
# impregnaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəŋˈna.ɾən/, occidental /im.pɾeŋˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

impregnaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de impregnar.
    [Ells/elles/vostès] impregnaren o van/varen impregnar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] impregnessin, impregnessen, impregnassen, impregnassin o impregnaren.
# impregnaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /im.pɾəŋ.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /im.pɾeŋ.naˈɾi.ɛ/, /im.pɾeŋ.naˈɾi.e/ valencià /im.pɾeŋ.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

impregnaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de impregnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de impregnar.
# impregnar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /im.pɾəŋˈna/ Occidental: nord-occidental /im.pɾeŋˈna/ valencià /im.pɾeɡˈnaɾ/, /im.pɾeɡˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: impregnà
   * Etimologia: Del llatí impraegnāre ‎(«emprenyar, prenyar»), segle XIX.

### Verb

impregnar trans., pron. ‎(pronominal impregnar-se)
* Introduir en un cos parts o partícules d'altres.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: impregno, impregna, impregnem

#### Derivats

* impregnable, impregnabilitat
* impregnació

#### Traduccions

* Anglès: impregnate $^{(en)}$
* Castellà: impregnar $^{(es)}$
* Francès: imprégner $^{(fr)}$
* Italià: impregnare $^{(it)}$
* Llatí: impregnari $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·preg·nar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.pɾeɣˈnaɾ\
       Americà: alt /im.p(ɾe)ɡˈnaɾ/, baix \im.pɾeɣˈnaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí impraegnāre.

### Verb

impregnar ‎(present impregno, passat impregné, futur impregnaré)
* impregnar

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·preg·nar (3)
# impregnara
## Català

   * Pronúncia: valencià /im.pɾeŋˈna.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

impregnara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    [Jo] impregnés, impregnàs o impregnara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    [Ell/ella/vostè] impregnés, impregnàs o impregnara.
# impregnaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəŋ.nəˈɾan/, occidental /im.pɾeŋ.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

impregnaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de impregnar.
# impregnares
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəŋˈna.ɾəs/, occidental /im.pɾeŋˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

impregnares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de impregnar.
    [Tu] impregnares o vas/vares impregnar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    Forma valenciana: [tu] impregnessis, impregnesses, impregnasses, impregnassis o impregnares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·preg·na·res (4)
* Anagrames: impregnar-se, persignarem, persignàrem
# impregnareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəŋ.nəˈɾɛw/, occidental /im.pɾeŋ.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

impregnareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de impregnar.
# interrompésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.rumˈpe.səw/, occidental /in.te.romˈpe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

interrompésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompre.
    [Vosaltres/vós] interrompéssiu, interrompésseu o interrompéreu.
# interrompérem
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.rumˈpe.ɾəm/, occidental /in.te.romˈpe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

interrompérem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de interrompre.
    [Nosaltres] interrompérem o vam/vàrem interrompre.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompre.
    Forma valenciana: [nosaltres] interrompéssim, interrompéssem o interrompérem.
# interrompéreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.rumˈpe.ɾəw/, occidental /in.te.romˈpe.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

interrompéreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de interrompre.
    [Vosaltres/vós] interrompéreu o vau/vàreu interrompre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompre.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] interrompéssiu, interrompésseu o interrompéreu.
# interrompéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.rumˈpe.sim/, occidental /in.te.romˈpe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

interrompéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompre.
    [Nosaltres] interrompéssim, interrompéssem o interrompérem.

### Miscel·lània

* Anagrama: interrompíssem
# interrompéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.rumˈpe.siw/, occidental /in.te.romˈpe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

interrompéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompre.
    [Vosaltres/vós] interrompéssiu, interrompésseu o interrompéreu.

### Miscel·lània

* Anagrama: interrompísseu
# interrompé
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.rumˈpe/, occidental /in.te.romˈpe/
   * Rimes: -e

### Verb

interrompé
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de interrompre.
    [Ell/ella/vostè] interrompé o va interrompre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·rom·pé (4)
* Anagrames: entorpirem, entorpírem, prometrien
# interrompéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.rumˈpe.səm/, occidental /in.te.romˈpe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

interrompéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompre.
    [Nosaltres] interrompéssim, interrompéssem o interrompérem.