OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abusona
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βuˈso.na\
       Americà: alt /a.b(u)ˈso.na/, baix \a.βuˈso.na\
   * Rimes: -ona

### Adjectiu

abusona f. ‎(plural abusonas)
* forma femenina de abusón

### Nom

abusona f. ‎(plural abusonas)
* forma femenina de abusón
# abusones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βuˈso.nes\, meridional \a.βuˈso.neh\
       Americà: alt /a.buˈso.n(e)s/, baix \a.βuˈso.neh\, austral \a.βuˈso.nes\
   * Rimes: -ones

### Adjectiu

abusones m. pl.
* forma plural de abusón

### Nom

abusones m. pl.
* forma plural de abusón
# abusà
## Català
### Verb

abusà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de abusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bu·sà (3)
* Anagrames: basau, Bausà
# abusàreu
## Català
### Verb

abusàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abusar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
# abusonas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βuˈso.nas\, meridional \a.βuˈso.nah\
       Americà: alt /a.buˈso.n(a)s/, baix \a.βuˈso.nah\, austral \a.βuˈso.nas\
   * Rimes: -onas

### Adjectiu

abusonas f. pl.
* forma plural de abusona

### Nom

abusonas f. pl.
* forma plural de abusona
# abusàrem
## Català
### Verb

abusàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de abusar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
# abusus
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈbuː.sʊs/

### Verb

abūsus
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de abūtor
# aconselladora
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kun.sə.ʎəˈðo.ɾə/ balear /ə.kon.sə.ʎəˈðo.ɾə/, /ə.kun.sə.jəˈðo.ɾə/ Occidental: /a.kon.se.ʎaˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

aconselladora f. ‎(plural aconselladores)
* Forma femenina de aconsellador.

### Nom

aconselladora f. ‎(plural aconselladores)
* Forma femenina de aconsellador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·se·lla·do·ra (6)
# aconsellaies
## Català
### Verb

aconsellaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aconsellar.
# aconsellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kun.səˈʎa/ balear /ə.kon.səˈʎa/, /ə.kun.səˈja/ Occidental: nord-occidental /a.kon.seˈʎa/ valencià /a.kon.seˈʎaɾ/, /a.kon.seˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aconsellà
   * Etimologia: Del prefix a- i consell, a través d'un llatí consĭlĭāre, segle XIV.

### Verb

aconsellar trans., pron. ‎(pronominal aconsellar-se)
* Donar un consell.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aconsello, aconsella, aconsellem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* anunciar, avisar, comunicar, fer avinent, notificar.

#### Derivats

* desaconsellar, malaconsellar

#### Traduccions

* Albanès: këshilloj $^{(sq)}$
* Alemany: raten $^{(de)}$, beraten $^{(de)}$
* Anglès: advise $^{(en)}$
* Àrab: نَصَحَ‎ $^{(ar)}$
* Armeni: խորհուրդ տալ $^{(hy)}$ ‎(khorhurd tal)
* Belarús: ра́іць $^{(be)}$ ‎(raits)
* Bretó: aliañ $^{(br)}$
* Búlgar: съветвам $^{(bg)}$ ‎(savetvam)
* Castellà: aconsejar $^{(es)}$
* Danès: råde $^{(da)}$
* Eslovac: radiť $^{(sk)}$, poradiť $^{(sk)}$
* Eslovè: svetovati $^{(sl)}$
* Esperanto: konsili $^{(eo)}$
* Estonià: nõu andma $^{(et)}$
* Finès: neuvoa $^{(fi)}$
* Francès: conseiller $^{(fr)}$
* Gallec: aconsellar $^{(gl)}$
* Gal·lès: cynghori $^{(cy)}$
* Grec: συμβουλεύω $^{(el)}$ ‎(simbulev́o)
* Grec antic: συμβουλεύω $^{(grc)}$ ‎(symbouleúō)
* Hebreu: יָעַץ‎ $^{(he)}$
* Hindi: सलाह देना $^{(hi)}$
* Hongarès: tanácsol $^{(hu)}$
* Indonesi: menasihati $^{(id)}$
* Islandès: ráða $^{(is)}$
* Italià: consigliare $^{(it)}$
* Letó: ieteikt $^{(lv)}$
* Lituà: patarti $^{(lt)}$
* Macedoni: сове́тува $^{(mk)}$
* Mongol: зөвлөх $^{(mn)}$
* Neerlandès: adviseren $^{(nl)}$
* Noruec: råde $^{(no)}$
* Occità: aconselhar $^{(oc)}$
* Polonès: radzić $^{(pl)}$, poradzić $^{(pl)}$
* Portuguès: aconselhar $^{(pt)}$
* Quítxua: anyay $^{(qu)}$
* Romanès: a sfătui $^{(ro)}$
* Rus: сове́товать $^{(ru)}$ ‎(sovétovat), посове́товать $^{(ru)}$ ‎(possovétovat)
* Serbocroat: саветовати $^{(sh)}$, savetovati $^{(sh)}$
* Suec: råda $^{(sv)}$
* Tai: แนะนำ $^{(th)}$
* Turc: tavsiye etmek $^{(tr)}$
* Txec: radit $^{(cs)}$, poradit $^{(cs)}$
* Ucraïnès: ра́дити $^{(uk)}$ ‎(ràditi), пора́дити $^{(uk)}$ ‎(poràditi)
* Való: consyî $^{(wa)}$
* Vietnamita: khuyên bảo $^{(vi)}$
* Volapük: konsälön $^{(vo)}$
* Xinès: 勸導 $^{(zh)}$ ‎(劝导, quàndǎo)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·se·llar (4)
* Anagrames: consellara, consellarà, enllocaràs, lecanorals

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: aconsellar
# aconsellam
## Català
### Verb

aconsellam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aconsellar.
# aconsellar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kun.səˈʎar.sə/ balear /ə.kon.səˈʎaɾ.sə/, /ə.kun.sə.jərˈsə/ Occidental: /a.kon.seˈʎaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

aconsellar-se
* Forma pronominal de aconsellar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'aconsello, s'aconsella, ens aconsellem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Variants

* (septentrional, alguerès) s’aconsellar

### Miscel·lània

* Anagrama: aconsellares
# aconselladores
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kun.sə.ʎəˈðo.ɾəs/ balear /ə.kon.sə.ʎəˈðo.ɾəs/, /ə.kun.sə.jəˈðo.ɾəs/ Occidental: /a.kon.se.ʎaˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

aconselladores f. pl.
* Forma plural de aconselladora.

### Nom

aconselladores f. pl.
* Forma plural de aconselladora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·se·lla·do·res (6)
# aconselladors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kun.sə.ʎəˈðos/ balear /ə.kon.sə.ʎəˈðos/, /ə.kun.sə.jəˈðos/ Occidental: nord-occidental /a.kon.se.ʎaˈðos/, valencià /a.kon.se.ʎaˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Adjectiu

aconselladors m. pl.
* Forma plural de aconsellador.

### Nom

aconselladors m. pl.
* Forma plural de aconsellador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·se·lla·dors (5)
# aconsellaia
## Català
### Verb

aconsellaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aconsellar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aconsellar.
# aconsellaien
## Català
### Verb

aconsellaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aconsellar.
# acmés
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /akˈmes/, meridional /akˈmeh/
       Americà: alt /akˈmes/, baix /akˈmeh/, austral /akˈmes/
   * Rimes: -es

### Nom

acmés f. pl.
* forma plural de acmé
# acne vulgaris
## Anglès
### Nom

acne vulgaris ‎(incomptable)
* (medicina) acne vulgar

### Vegeu també

* acne vulgaris. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# acné vulgaire
## Francès
### Nom

acné vulgaire f.
* Acne vulgar

#### Sinònims

* acné
* acné atrophique
* acné des adolescents
* acné juvénile
* acné ponctuée

### Vegeu també

* Quevauvilliers, Jacques. Dictionnaire médical, 2008 (en francès). Issy-les-Moulineaux: Elsevier Masson, 2007, p. 11. ISBN 978-2-294-01941-8.
# acnes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈaŋ.nəs/ Occidental: nord-occidental /ˈaŋ.nes/, valencià /ˈaɡ.nes/

### Nom

acnes f. pl.
* Forma plural de acne.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·nes (2)
* Anagrames: acens $^{(alfagrama)}$, ànecs, asenc, canes, Canes, canse, casen, Censà, encàs
# acme
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈaɡ.mə/, occidental /ˈaɡ.me/
   * Etimologia: Del grec antic ἀκμή ‎(akmḗ, «punta»), segle XIX. Doblet de acne.

### Nom

acme f. ‎(plural acmes)
* Punt culminant, més alt.
* Període més crític d’una malaltia, d’una afecció.

#### Sinònims

* fastigi

#### Derivats

* acmita

#### Traduccions

* Alemany: Akne $^{(de)}$
* Anglès: acme $^{(en)}$
* Castellà: acmé $^{(es)}$ f.
* Francès: acmé $^{(fr)}$ m. f.
* Italià: acme $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·me (2)
* Anagrames: caem, meca

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈækmi/

### Nom

acme ‎(plural acmes)
* acme

#### Sinònims

* fastigium
# acné rosacée
## Francès
### Nom

acné rosacée f.
* rosàcia

#### Sinònims

* rosacée

### Vegeu també

* Quevauvilliers, Jacques. Dictionnaire médical, 2008 (en francès). Issy-les-Moulineaux: Elsevier Masson, 2007, p. 11. ISBN 978-2-294-01941-8.
# acne
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈaŋ.nə/ Occidental: nord-occidental /ˈaŋ.ne/, valencià /ˈaɡ.ne/
   * Etimologia: Del neollatí acne, corrupció ortogràfica del grec antic ἀκμή ‎(akmḗ, «eflorescència», literalment «punt culminant») perquè es va relacionar l’afecció amb la culminació del creixement, segle XIX. Doblet de acme.

### Nom

acne f. ‎(plural acnes)
* a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

#### Derivats

* acneic, acneïforme, acnitis

#### Traduccions

* Alemany: Akne $^{(de)}$
* Anglès: acne $^{(en)}$
* Castellà: acné $^{(es)}$ f.
* Francès: acné $^{(fr)}$ f.
* Italià: acne $^{(it)}$ f.
* Portuguès: acne $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ne (2)
* Anagrames: ànec, cena, Cena

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# acné
## Castellà
### Nom

acné m. ‎(plural acnés)
* (medicina) acne

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·né (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre acné

## Francès
### Nom

acné f. ‎(plural acnés)
* acne

#### Compostos i expressions

* acné aggregata
* acné atrophique
* acné bromique
* acné chéloïdienne
* acné conglobata
* acné juvénile
* acné ponctuée
* acné pustuleuse
* acné rodens
* acné rosacée
* acné sébacée
* acné séborrhéique
* acné varioliforme
* acné vulgaire

#### Parònims

* acmé
* adné

### Vegeu també

* Quevauvilliers, Jacques. Dictionnaire médical, 2008 (en francès). Issy-les-Moulineaux: Elsevier Masson, 2007, p. 11. ISBN 978-2-294-01941-8.
* Entrada «acné» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# acanya
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.ɲə/, occidental /aˈka.ɲa/
   * Rimes: -aɲa

### Verb

acanya
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acanyar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acanyar-se.
# acany
## Català
### Verb

acany
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acanyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cany (2)
* Anagrames: canya, nyaca, nyacà
# acanyam
## Català
### Verb

acanyam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acanyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·nyam (3)
* Anagrama: amanyac
# acantos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈkan.tos/, meridional \aˈkaŋ.toh\
       Americà: alt /aˈkan.t(o)s/, baix \aˈkaŋ.toh\, austral /aˈkan.tos/
   * Rimes: -antos

### Nom

acantos m. pl.
* forma plural de acanto
# acanyar
## Català
### Verb

acanyar
* Forma de l'infinitiu acanyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·nyar (3)
* Anagrames: nyacara, nyacarà
# acantoní
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kən.tuˈni/, occidental /a.kan.toˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

acantoní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acantonar.
    [Jo] acantoní o em vaig acantonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·can·to·ní (4)
* Anagrama: ataconin
# acaba
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.βə/, occidental /aˈka.βa/
   * Rimes: -aba

### Verb

acaba
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acabar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acabar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba (3)
* Anagrama: abacà

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈka.βa\
       Americà: alt /aˈka.ba/, baix \aˈka.βa\
   * Rimes: -aba

### Verb

acaba
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb acabar
* segona persona del singular (tú, vos) de l'imperatiu del verb acabar

## Occità
### Verb

acaba
* tercera persona singular (el/eth, ela/era) del present d'indicatiu de acabar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de acabar

## Portuguès
### Verb

acaba
* tercera persona singular (ele, ela, você) del present d'indicatiu de acabar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de acabar
# acabadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.kaˌβa.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /a.kaˌba.daˈmen.t(e)/, baix \a.kaˌβa.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De acabado i el sufix -mente.

### Adverbi

acabadamente
* acabadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·da·men·te (6)
# acabadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.kaˈβa.ðas\, meridional \a.kaˈβa.ðah\
       Americà: alt /a.kaˈba.d(a)s/, baix \a.kaˈβa.ðah\, austral \a.kaˈβa.ðas\
   * Rimes: -adas

### Adjectiu

acabadas f. pl.
* forma plural de acabada
# acab
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /əˈkap/, alguerès /aˈkap/
   * Rimes: -ap

### Verb

acab
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acabar.

#### Variants

* acabo, acabe, acabi

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cab (2)
* Anagrames: àbac, baca $^{(revers)}$
# acabados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.kaˈβa.ðos\, meridional \a.kaˈβa.(ð)oh\
       Americà: alt /a.kaˈba.d(o)s/, baix \a.kaˈβa.ðoh\, austral \a.kaˈβa.ðos\
   * Rimes: -ados

### Adjectiu

acabados m. pl.
* forma plural de acabado

### Nom

acabados m. pl.
* forma plural de acabado

## Gallec
### Nom

acabados m. pl.
* forma plural de acabado
# acabadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kəˌβa.ðəˈmen/ balear /ə.kəˌba.ðəˈment/, /ə.kəˌba.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.kaˌβa.ðaˈmen/ valencià /a.kaˌba.ðaˈment/, /a.kaˌβa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De acabat i el sufix -ment.

### Adverbi

acabadament
* D'una manera acabada.

#### Traduccions

* Anglès: completely $^{(en)}$
* Castellà: acabadamente $^{(es)}$
* Francès: entièrement $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·da·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# acabaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.kaˈβa.jɛ/, /a.kaˈβa.je/

### Verb

acabaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] acabava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] acabava.
# acoràrem
## Català
### Verb

acoràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acorar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.
# acoràs
## Català
### Verb

acoràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ràs (3)
* Anagrames: oscara, oscarà
# acoràvem
## Català
### Verb

acoràvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·rà·vem (4)
* Anagrames: avocarem, avocàrem
# acorà
## Català
### Verb

acorà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·rà (3)
* Anagrama: acaro
# acoràreu
## Català
### Verb

acoràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acorar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.
# acoràssem
## Català
### Verb

acoràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ràs·sem (4)
* Anagrames: assocarem, assocàrem
# acoràsseu
## Català
### Verb

acoràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ràs·seu (4)
* Anagrames: assocareu, assocàreu
# acoràssiu
## Català
### Verb

acoràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.
# acoràveu
## Català
### Verb

acoràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·rà·veu (4)
* Anagrames: avocareu, avocàreu
# acoràssim
## Català
### Verb

acoràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.
# acollonassin
## Català
### Verb

acollonassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonar.
# acollonaràs
## Català
### Verb

acollonaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acollonar.
# acollonassen
## Català
### Verb

acollonassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonar.
# acollonat
## Català
### Verb

acollonat
* Participi masculí singular del verb acollonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llo·nat (4)
* Anagrama: al·lòctona
# acollonassis
## Català
### Verb

acollonassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonar.
# acollonaré
## Català
### Verb

acollonaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acollonar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.ko.ʎo.naˈɾe/, meridional /a.ko.ʝo.naˈɾe/
       Americà: alt /a.k(o).ʝo.naˈɾe/, baix /a.ko.ʝo.naˈɾe/, austral \a.ko.ʒo.naˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

acollonaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acollonar
# acollonaríeu
## Català
### Verb

acollonaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acollonar.
# acollonasses
## Català
### Verb

acollonasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonar.
# acrium
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaː.krɪ.ʊm/

### Adjectiu

ācrium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de ācer
# acrius
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.krɪ.ʊs/

### Adjectiu

acrius
* nominatiu neutre singular de acrior
* vocatiu neutre singular de acrior
* acusatiu neutre singular de acrior
# acroamatica
## Italià

   * Pronúncia: /a.kro.aˈmaː.ti.ka/

### Adjectiu

acroamatica f. ‎(plural acroamatiche)
* forma femenina de acroamatico
# acroamatico
## Italià

   * Pronúncia: /a.kro.aˈmaː.ti.ko/

### Adjectiu

acroamatico m. ‎(femení acroamatica, plural masculí acroamatici, plural femení acroamatiche)
* acroamàtic

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cro·a·mà·ti·co (6)
# acrisolé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.kɾi.soˈle/
       Americà: alt /a.k(ɾi).soˈle/, baix /a.kɾi.soˈle/
   * Rimes: -e

### Verb

acrisolé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acrisolar
# acroamàtic
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɾu.əˈma.tik/, occidental /a.kɾo.aˈma.tik/
   * Rimes: -atik

### Adjectiu

acroamàtic m. ‎(femení acroamàtica, plural masculí acroamàtics, plural femení acroamàtiques)
* Comunicat oralment.

#### Traduccions

* Castellà: acroamático $^{(es)}$
* Francès: acroamatique $^{(fr)}$
* Italià: acroamatico $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cro·a·mà·tic (5)
* Anagrama: acromàtica

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# acroamatiche
## Italià

   * Pronúncia: /a.kro.aˈmaː.ti.ke/

### Adjectiu

acroamatiche f. pl.
* forma plural de acroamatica
# acrisolo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.kɾiˈso.lo/
       Americà: alt /a.k(ɾi)ˈso.lo/, baix /a.kɾiˈso.lo/
   * Rimes: -olo

### Verb

acrisolo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acrisolar
# acroamatici
## Italià

   * Pronúncia: /a.kro.aˈmaː.ti.t͡ʃi/

### Adjectiu

acroamatici m. pl.
* forma plural de acroamatico
# acro-
## Català

   * Etimologia: Forma prefixada del grec antic ἄκρος ‎(ákros).

### Prefix

acro-
* extrem

#### Variants

* acr-

#### Traduccions

* Anglès: acro- $^{(en)}$
* Castellà: acro- $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈa.kɾo/
       Americà: alt /ˈa.k(ɾo)/, baix /ˈa.kɾo/
   * Etimologia: Del grec antic ἄκρος ‎(ákros, «extrem»).

### Prefix

acro-
* acro-

#### Derivats
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cro- (2)
* Anagrames: arco, arcó, caro, cora, croa, croá, ocra, orca, raco, roca

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre acro-
# acaptéssiu
## Català
### Verb

acaptéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaptar.
# acara
## Català
### Verb

acara
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acarar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acarar.
# acar
## Català
### Verb

acar
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car (2)
* Anagrames: arca, arcà, cara, carà

## Romanès

   * Etimologia: De ac ‎(«agulla»).

### Nom

acar m. ‎(plural acari)
* agulleter

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | acar | acarul | (niște) | acari | acarii |
| Genitiu-datiu | (unui) | acar | acarului | (unor) | acari | acarilor |
| Vocatiu | | acarule, acare | acarule, acare | | acarilor | acarilor |
# acaptés
## Català
### Verb

acaptés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaptar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cap·tés (3)
* Anagrama: patesca
# acaptéssem
## Català
### Verb

acaptéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaptar.
# acaptésseu
## Català
### Verb

acaptésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaptar.
# acaptéssim
## Català
### Verb

acaptéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaptar.
# acaptí
## Català
### Verb

acaptí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acaptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cap·tí (3)
* Anagrames: apàtic, capità
# acrosomici
## Italià

   * Pronúncia: /a.kroˈsɔː.mi.t͡ʃi/

### Adjectiu

acrosomici m. pl.
* forma plural de acrosomico
# across
## Anglès

   * Pronúncia: RU /əˈkrɒs/, EUA /əˈkrɔs/, /əˈkrɑs/ àudio (EUA)

### Adverbi

across ‎(no comparable)
* d'un costat a l'altre
* a l'altre costat
* de través
# acroter
## Anglès
### Nom

acroter ‎(plural acroters)
* acroteri

#### Sinònims

* acroterion
* acroterium

### Vegeu també

* acroter. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# acroteras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.kɾoˈte.ɾas/, meridional /a.kɾoˈte.ɾah/
       Americà: alt /a.k(ɾo)ˈte.ɾas/, baix /a.kɾoˈte.ɾah/, austral /a.kɾoˈte.ɾas/
   * Rimes: -eɾas

### Nom

acroteras f. pl.
* forma plural de acrotera
# acrosomico
## Italià

   * Pronúncia: /a.kroˈsɔː.mi.ko/

### Adjectiu

acrosomico m. ‎(femení acrosomica, plural masculí acrosomici, plural femení acrosomiche)
* acrosòmic

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cro·sò·mi·co (5)
# acrotera
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.kɾoˈte.ɾa/
       Americà: alt /a.k(ɾo)ˈte.ɾa/, baix /a.kɾoˈte.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Nom

acrotera f. ‎(plural acroteras)
* (arquitectura) acroteri

#### Sinònims

* acroteria

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cro·te·ra (4)

### Vegeu també

* acrotera. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].