OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# bitllen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbiʎ.ʎən/, balear /ˈbi.ʎən/ Occidental: nord-occidental /ˈbiʎ.ʎen/, valencià /ˈbi.ʎen/
   * Rimes: -iʎen

### Verb

bitllen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de bitllar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb bitllar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb bitllar.

#### Variants

* [2] bitllin
* [3] bitllin
# bitlles catalanas
## Castellà
### Nom

bitlles catalanas f. pl.
* (bitlles) bitlles catalanes

#### Sinònims

* bolos catalanes

### Vegeu també

* bitlles catalanas. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# sovvenzionavate
## Italià
### Verb

sovvenzionavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de sovvenzionare
# sovvenzionavi
## Italià
### Verb

sovvenzionavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de sovvenzionare
# sovvenzionavo
## Italià
### Verb

sovvenzionavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de sovvenzionare
# sovvenzionati
## Italià
### Verb

sovvenzionati
* participi passat masculí plural de sovvenzionare
# sovvenzionerai
## Italià
### Verb

sovvenzionerai
* segona persona singular (tu) del futur de sovvenzionare
# sovvenzionavano
## Italià
### Verb

sovvenzionavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de sovvenzionare
# sovvenzionava
## Italià
### Verb

sovvenzionava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de sovvenzionare
# sovvenzionato
## Italià
### Verb

sovvenzionato m. ‎(femení sovvenzionata, plural masculí sovvenzionati, plural femení sovvenzionate)
* participi passat masculí singular de sovvenzionare
# sovvenzioneranno
## Italià
### Verb

sovvenzioneranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de sovvenzionare
# sovvenzionavamo
## Italià
### Verb

sovvenzionavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de sovvenzionare
# tancaven
## Català
### Verb

tancaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de tancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tan·ca·ven (3)
* Anagrames: avencant, cantaven
# tancassin
## Català
### Verb

tancassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tan·cas·sin (3)
* Anagrama: cantassin
# tancat
## Català

   * Pronúncia: oriental /təŋˈkat/, occidental /taŋˈkat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De tancar.

### Adjectiu

tancat m. ‎(femení tancada, plural masculí tancats, plural femení tancades)
* Una obertura, que no està oberta, que està fixada sense deixar el pas lliure.
* Una persona, que no està oberta a noves idees, a nous corrents ideològics.

#### Traduccions

* Anglès: closed $^{(en)}$
* Castellà: cerrado $^{(es)}$
* Francès: fermé $^{(fr)}$
* Italià: chiuso $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: TANCAT $^{(csc)}$

### Verb

tancat
* Participi masculí singular del verb tancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tan·cat (2)
* Anagrames: cantat, tacant

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# tancats
## Català

   * Pronúncia: oriental /təŋˈkats/, occidental /taŋˈkats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

tancats m. pl.
* Forma plural de tancat.

### Verb

tancats
* Participi masculí plural del verb tancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tan·cats (2)
* Anagrames: cantats, tascant
# tancavi
## Català
### Verb

tancavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de tancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tan·ca·vi (3)
* Anagrames: cantavi, canviat
# tancau
## Català
### Verb

tancau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de tancar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb tancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tan·cau (2)
* Anagrames: aücant, cantau
# tancaves
## Català
### Verb

tancaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tan·ca·ves (3)
* Anagrames: avencats, cantaves, tascaven
# tancasses
## Català
### Verb

tancasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tan·cas·ses (3)
* Anagrames: cantasses, tascassen
# tancassis
## Català
### Verb

tancassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tan·cas·sis (3)
* Anagrames: cantassis, tascassin
# tancava
## Català
### Verb

tancava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de tancar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de tancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tan·ca·va (3)
* Anagrama: cantava
# encephalorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛŋ.kɛ.faˈloː.rʊm/

### Nom

encephalōrum
* genitiu plural de encephalon
# encephaloceles
## Anglès
### Nom

encephaloceles
* forma plural de encephalocele
# encephalocele
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix encephalo- i el sufix -cele.

### Nom

encephalocele ‎(plural encephaloceles)
* encefalocele

### Vegeu també

* encephalocele. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# encephalo
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛŋˈkɛ.fa.loː/

### Nom

encephalō
* datiu singular de encephalon
* ablatiu singular de encephalon
# encercla
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈser.kɫə/, occidental /enˈseɾ.kɫa/

### Verb

encercla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de encerclar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb encerclar.
# encephalon
## Anglès
### Nom

encephalon ‎(plural encephala)
* (anatomia) encèfal

### Vegeu també

* encephalon. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /ɛŋˈkɛ.fa.lɔn/

### Nom

encephalon n. ‎(genitiu encephalī)
* (Terminologia Anatomica) encèfal

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | encephalon | encephala |
| Vocatiu | encephalon | encephala |
| Acusatiu | encephalon | encephala |
| Genitiu | encephalī | encephalōrum |
| Datiu | encephalō | encephalīs |
| Ablatiu | encephalō | encephalīs |

### Vegeu també

* encephalon. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# enrevenxinaren
## Català
### Verb

enrevenxinaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enrevenxinar.
# enrevenxinareu
## Català
### Verb

enrevenxinareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enrevenxinar.
# enrevenxinaries
## Català
### Verb

enrevenxinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de enrevenxinar.
# enrevenxinaràs
## Català
### Verb

enrevenxinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de enrevenxinar.
# enrevenxinaré
## Català
### Verb

enrevenxinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de enrevenxinar.
# enrevenxinarien
## Català
### Verb

enrevenxinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enrevenxinar.
# enrevenxinarà
## Català
### Verb

enrevenxinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enrevenxinar.
# substitució obligatòria
## Català
### Nom

substitució obligatòria f. ‎(plural substitucions obligatòries)
* (voleibol) Canvi imposat a un equip per l'expulsió o la lesió d'un dels seus jugadors.

#### Traduccions

* Anglès: compulsory substitution $^{(en)}$
* Castellà: sustitución obligatoria $^{(es)}$
* Francès: remplacement imposé $^{(fr)}$

### Vegeu també

* substitució obligatòria. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# substitució reglamentària
## Català
### Nom

substitució reglamentària f. ‎(plural substitucions reglamentàries)
* (voleibol) Canvi que s'ajusta a les normes fixades pel reglament.

#### Traduccions

* Anglès: legal substitution $^{(en)}$
* Castellà: sustitución reglamentaria $^{(es)}$
* Francès: remplacement régulier $^{(fr)}$

### Vegeu també

* substitució reglamentària. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# substitueix
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sups.ti.tuˈɛʃ/ balear /sups.ti.tuˈəʃ/, /sups.ti.tuˈɛʃ/ Occidental: nord-occidental /sups.ti.tuˈejʃ/ valencià /sups.ti.tuˈejʃ/, /sus.ti.tuˈejʃ/
   * Rimes: -ɛjʃ

### Verb

substitueix
* (col·loquial balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de substituir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de substituir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb substituir.

## Català antic
### Verb

substitueix
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de substituir
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de substituir
# substitución
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \su(β)s.ti.tuˈθjon\, meridional \su(β)h.ti.tuˈθjoŋ\
       Americà: alt /subs.ti.t(u)ˈsjon/, baix \su(β)h.ti.tuˈsjoŋ\, austral \su(β)h.ti.tuˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

substitución f. ‎(plural substituciones)
* forma alternativa de sustitución

### Miscel·lània

* Síl·labes: subs·ti·tu·ción (4)
# succhiellerà
## Italià
### Verb

succhiellerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de succhiellare
# succinate
## Anglès
### Nom

succinate ‎(plural succinates)
* (química) succinat

### Vegeu també

* succinate. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].

## Francès

   * Pronúncia: /syk.siˈnat/

### Nom

succinate m. ‎(plural succinates)
* (química) succinat

### Vegeu també

* succinate. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# succhiellino
## Italià
### Verb

succhiellino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de succhiellare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de succhiellare
# succhiellò
## Italià
### Verb

succhiellò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de succhiellare
# succhielli
## Italià
### Verb

succhielli
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de succhiellare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de succhiellare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de succhiellare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de succhiellare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de succhiellare
# succhielliate
## Italià
### Verb

succhielliate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de succhiellare
# succhielliamo
## Italià
### Verb

succhielliamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de succhiellare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de succhiellare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de succhiellare
# succhiello
## Italià
### Verb

succhiello
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de succhiellare
# succhiellerete
## Italià
### Verb

succhiellerete
* segona persona plural (voi) del futur de succhiellare
# succhiellerò
## Italià
### Verb

succhiellerò
* primera persona singular (io) del futur de succhiellare
# bavoses menudes
## Català
### Nom

bavoses menudes f. pl.
* Forma plural de bavosa menuda.
# bavoses petites
## Català
### Nom

bavoses petites f. pl.
* Forma plural de bavosa petita.
# bavoses de roca
## Català
### Nom

bavoses de roca f. pl.
* Forma plural de bavosa de roca.
# bavoses ocel·lades
## Català
### Nom

bavoses ocel·lades f. pl.
* Forma plural de bavosa ocel·lada.
# bavoses paones
## Català
### Nom

bavoses paones f. pl.
* Forma plural de bavosa paona.
# bavoses verdes
## Català
### Nom

bavoses verdes f. pl.
* Forma plural de bavosa verda.
# bavoses morrudes
## Català
### Nom

bavoses morrudes f. pl.
* Forma plural de bavosa morruda.
# bavoses roges
## Català
### Nom

bavoses roges f. pl.
* Forma plural de bavosa roja.
# bavoses viudes
## Català
### Nom

bavoses viudes m. pl.
* Forma plural de bavosa viuda.
# bonitoló
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.ni.tuˈɫo/ balear /bo.ni.toˈɫo/, /bu.ni.tuˈɫo/ Occidental: /bo.ni.toˈɫo/
   * Rimes: -o

### Nom

bonitoló m. ‎(plural bonitolons)
* bonítol

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ni·to·ló (4)

### Vegeu també

* bonitoló. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# bonitou
## Francès

   * Pronúncia: /bɔ.niˈtu/

### Nom

bonitou m. ‎(plural bonitous)
* melva, bonítol
# bonito atlántico
## Castellà
### Nom

bonito atlántico m. ‎(plural bonitos atlánticos)
* bonítol

### Vegeu també

* bonito atlántico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# bonitol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.niˈtɔɫ/ balear /bo.niˈtɔɫ/, /bu.niˈtɔɫ/ Occidental: /bo.niˈtɔɫ/
   * Rimes: -ɔl

### Nom

bonitol m. ‎(plural bonitols)
* bacoreta ratllada

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ni·tol (3)

### Vegeu també

* bonitol. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# bonitos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /boˈni.tos/, meridional /boˈni.toh/
       Americà: alt /boˈni.t(o)s/, baix /boˈni.toh/, austral /boˈni.tos/
   * Rimes: -itos

### Adjectiu

bonitos m. pl.
* forma plural de bonito

### Nom

bonitos m. pl.
* forma plural de bonito

## Portuguès
### Adjectiu

bonitos
* forma plural de bonito
# bonitolet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.ni.tuˈɫɛt/ balear /bo.ni.toˈɫət/, /bu.ni.tuˈɫɛt/ Occidental: /bo.ni.toˈɫet/
   * Rimes: -ɛt

### Nom

bonitolet m. ‎(plural bonitolets)
* bonítol

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ni·to·let (4)

### Vegeu també

* bonitolet. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# bonitos atlánticos
## Castellà
### Nom

bonitos atlánticos m. pl.
* forma plural de bonito atlántico
# boicotteranno
## Italià
### Verb

boicotteranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de boicottare
# boicottavate
## Italià
### Verb

boicottavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de boicottare
# boicottavi
## Italià
### Verb

boicottavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de boicottare
# boicottavo
## Italià
### Verb

boicottavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de boicottare
# boicottati
## Italià
### Verb

boicottati
* participi passat masculí plural de boicottare
# boicotterai
## Italià
### Verb

boicotterai
* segona persona singular (tu) del futur de boicottare
# boicottato
## Italià
### Verb

boicottato m. ‎(femení boicottata, plural masculí boicottati, plural femení boicottate)
* participi passat masculí singular de boicottare
# boicottava
## Italià
### Verb

boicottava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de boicottare
# boicottavamo
## Italià
### Verb

boicottavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de boicottare
# boicottavano
## Italià
### Verb

boicottavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de boicottare
# enferriolat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fə.ri.uˈɫat/ balear /əɱ.fə.ri.oˈɫat/, /əɱ.fə.ri.uˈɫat/ Occidental: /eɱ.fe.ri.oˈɫat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De sant Ferriol.

### Adjectiu

enferriolat m. ‎(femení enferriolada, plural masculí enferriolats, plural femení enferriolades)
* (central, mallorquí) Enfarfegat d’adornaments.

#### Variants

* enfarriolat

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·ri·o·lat (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# enfervorir-se
## Català
### Verb

enfervorir-se
* Forma pronominal de enfervorir.
# enferí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fəˈɾi/, occidental /eɱ.feˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

enferí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enferir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enferir.

### Miscel·lània

* Anagrames: feiner, ferien
# spoliorum
## Llatí

   * Pronúncia: /spɔ.lɪˈoː.rʊm/

### Nom

spoliōrum
* genitiu plural de spolium
# spondeo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈspɔn.dɛ.oː/
   * Etimologia: D'una forma arcaica *spendo, composta del prefix s- més el verb pendeo, en el sentit de «unir-se per jurament, comprometre's per voluntat pròpia», emprat inicialment per fer juraments, promeses solemnes entre pobles o entre particulars; a diferència de stipulor ‎(«acordar entre tots»).

### Verb

spondeō ‎(1a present$^?$), spondēs ‎(2a present), spondēre ‎(infinitiu), spopondī ‎(perfet), spōnsum ‎(supí)
* prometre
    Filiam tuam sponden mihi uxorem mihi?Em promets donar-me la teva filla com a esposa?

#### Derivats

| cōnspondeō dēspondeō respondeō spōnsa spōnsālis | spōnsiō spōnsō spōnsor spōnsum spōnsus |
# spondes
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈspɔn.deːs/

### Verb

spondēs
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de spondeō
# spolna orientacija
## Eslovè

   * Pronúncia: /spɔ́ːlna ɔriɛntàːt͡sija/

### Nom

spolna orientacija f.
* orientació sexual

#### Sinònims

* spȏlna usmẹ̑rjenost

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en eslovè
# spoliis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈspɔ.lɪ.iːs/

### Nom

spoliīs
* datiu plural de spolium
* ablatiu plural de spolium
# spondylitides
## Anglès
### Nom

spondylitides
* forma plural de spondylitis
# spolio
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈspɔ.lɪ.oː/
   * Etimologia: De spŏlĭum.

### Verb

spoliō ‎(1a present$^?$), spoliās ‎(2a present), spoliāre ‎(infinitiu), spoliāvī ‎(perfet), spoliātum ‎(supí)
* despullar, desvestir
    «Phalarim vestitu spoliare» (Ciceró, De Officiis, III.6.29)Despullar Phalari
* desarmar
    «Papirius spoliari magistrum equitum ac virgas et secures expediri jussit» (Titus Livi, Ab Urbe Condita, VIII.32)Papirius privà el mestre de cavalleria de les seves armes i del fuet i el deixà anar
* espoliar
    «spoliare et nudare monumenta antiquissima» (Ciceró, In Verrem, I.5.14)espoliar monuments molt antics

#### Derivats

| cōnspoliō dēspoliō dispoliō exspoliō | spoliābilis spoliātiō spoliātor spoliātus |

### Nom

spoliō
* datiu singular de spolium
* ablatiu singular de spolium
# spolium
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈspɔ.lɪ.ʊm/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *spel- ‎(«estripar, pelar»).

### Nom

spolium n. ‎(genitiu spoliī)
* cuir, pell, despulla, pellam
* pellingot
* botí, espoli, despull

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | spolium | spolia |
| Vocatiu | spolium | spolia |
| Acusatiu | spolium | spolia |
| Genitiu | spoliī | spoliōrum |
| Datiu | spoliō | spoliīs |
| Ablatiu | spoliō | spoliīs |

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wörterbuch, 1959, p.985-987
# spolna usmerjenost
## Eslovè

   * Pronúncia: /spɔ́ːlna usméːrjɛnɔst/

### Nom

spolna usmerjenost f.
* orientació sexual

#### Sinònims

* spȏlna orientacija

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en eslovè
# spondere
## Llatí

   * Pronúncia: /spɔnˈdeː.rɛ/

### Verb

spondēre
* infinitiu del present actiu de spondeō
# bocata
## Caló espanyol

   * Etimologia: Del romaní bokhaθar, ablatiu de bokh ‎(«gana»), flexió antiga fossilitzada per expressions com morir de hambre ‎(«patir, morir de fam»).

### Nom

bocata ‎(bokáta) f.
* gana

#### Sinònims

* boqui ‎(bóki)

### Vegeu també

* ↑ Adiego, Ignasi-Xavier; «Sobre el gitanismo menda», Boletín de la Real Academia Española, vol. 95, 1-1-2015, p. 297-326.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /boˈka.ta/
       Americà: alt /boˈka.t(a)/, baix /boˈka.ta/
   * Rimes: -ata
   * Etimologia: De bocadillo amb sufixoide argòtic. Atribuït a l’humorista Forges.

### Nom

bocata m. ‎(plural bocatas)
* (col·loquial) entrepà

#### Sinònims

* bocadillo

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre bocata
* ↑ ¿De donde viene la palabra bocata?, Granier, 22-8-2022
# bocaterrosa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌbo.kə.təˈro.zə/, occidental /ˌbo.ka.teˈro.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

bocaterrosa f. ‎(plural bocaterroses)
* Forma femenina de bocaterrós.

#### Compostos i expressions

* de bocaterrosa

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ca·ter·ro·sa (5)
* Anagrama: serbocroata
# bocaterrós
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌbo.kə.təˈros/, occidental /ˌbo.ka.teˈros/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De boca i terrós, segle XIV.

### Adjectiu

bocaterrós m. ‎(femení bocaterrosa, plural masculí bocaterrosos, plural femení bocaterroses)
* Estirat amb la boca cap a terra.

#### Sinònims

* pron

#### Compostos i expressions

* de bocaterrosa

#### Traduccions

* Anglès: forwads $^{(en)}$
* Castellà: boca abajo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ca·ter·rós (4)
* Anagrama: serbocroat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# bocaterroses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌbo.kə.təˈro.zəs/, occidental /ˌbo.ka.teˈro.zes/
   * Rimes: -ozes

### Adjectiu

bocaterroses f. pl.
* Forma plural de bocaterrosa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ca·ter·ro·ses (5)
* Anagrama: serbocroates
# bocca
## Italià

   * Pronúncia: /ˈbok.ka/
   * Etimologia: Del llatí bucca.

### Nom

bocca f. ‎(plural bocche)
* boca
    Restare bocca aperta.quedar bocabadat
    Avere quattro bacche da sfamare.Haver d'alimentar quatre boques.
* desembocadura
    Dalla spiaggia di Boccasette alla bocca del Po.Des de la platja de Boccasette fins a la desembocadura del Po.

#### Sinònims

* [2] imboccatura

### Miscel·lània

* Síl·labes: bóc·ca (2)

### Vegeu també

* Diccionari Treccani
# bocatas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /boˈka.tas/, meridional /boˈka.tah/
       Americà: alt /boˈka.t(a)s/, baix /boˈka.tah/, austral /boˈka.tas/
   * Rimes: -atas

### Nom

bocatas m. pl.
* forma plural de bocata

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ca·tas (3)
# bocassí
## Català

   * Pronúncia: oriental /bu.kəˈsi/, occidental /bo.kaˈsi/
   * Rimes: -i

### Nom

bocassí m. ‎(plural bocassins, femení bocassina)
* Natural d'Albocàsser (l'Alt Maestrat).

#### Sinònims

* albocassí

#### Traduccions

* Castellà: albocacense $^{(es)}$ m.

### Adjectiu

bocassí m. ‎(femení bocassina, plural masculí bocassins, plural femení bocassines)
* Originari, pertanyent o relatiu a Albocàsser (l'Alt Maestrat).

#### Sinònims

* albocassí

#### Traduccions

* Castellà: albocacense $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·cas·sí (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# enroséssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈze.səm/ balear /ən.roˈze.səm/, /ən.ruˈze.səm/ Occidental: /en.roˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

enroséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·sés·sem (4)
* Anagrama: menoresses
# enroséssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈze.sim/ balear /ən.roˈze.sim/, /ən.ruˈze.sim/ Occidental: /en.roˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

enroséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·sés·sim (4)
* Anagrames: minoresses, somriessen
# enrosàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈza.βəw/ balear /ən.roˈza.vəw/, /ən.ruˈza.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.roˈza.βew/ valencià /en.roˈza.vew/, /en.roˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

enrosàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enrosar.
# enrosés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈzes/ balear /ən.roˈzes/, /ən.ruˈzes/ Occidental: /en.roˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

enrosés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·sés (3)
* Anagrames: oressen, ressone
# enrosésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈze.səw/ balear /ən.roˈze.səw/, /ən.ruˈze.səw/ Occidental: /en.roˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

enrosésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrosar.