OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# agombolaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣum.bu.ɫəˈɾi.əw/ balear /ə.ɣom.bo.ɫəˈɾi.əw/, /ə.ɣum.bu.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: /a.ɣom.bo.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agombolaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agombolar.
# agombolasses
## Català
### Verb

agombolasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agombolar.
# agombolassis
## Català
### Verb

agombolassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agombolar.
# adesassin
## Català
### Verb

adesassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.
# adesc
## Català antic
### Verb

adesc
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de adir
# adesassis
## Català
### Verb

adesassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.
# adesasses
## Català
### Verb

adesasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.
# adesau
## Català
### Verb

adesau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adesar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adesar.
# adírem
## Català antic
### Verb

adírem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de adir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de adir

#### Variants

* [1] adim
* [2] adíssem
# adíam
## Català antic
### Verb

adíam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de adir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de adir

#### Variants

* [1] adim
* [2] adim
# adíets
## Català antic
### Verb

adíets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de adir

#### Variants

* adíeu
# adíeu
## Català
### Verb

adíeu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dí·eu (3)
* Anagrames: aideu, eduïa, ideau

## Català antic
### Verb

adíeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de adir

#### Variants

* adíets
# adírets
## Català antic
### Verb

adírets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de adir

#### Variants

* adíssets, adísseu, adíreu
# adíau
## Català antic
### Verb

adíau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de adir

#### Variants

* adíats, adiu
# adíem
## Català
### Verb

adíem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dí·em (3)
* Anagrames: adeim $^{(alfagrama)}$, aidem, amide, ideam, media, medià

## Català antic
### Verb

adíem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de adir
# adío
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈði.o\
       Americà: alt /aˈdi.o/, baix \aˈði.o\
   * Rimes: -io

### Verb

adío
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb adiar
# adíats
## Català antic
### Verb

adíats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de adir

#### Variants

* adíau, adiu
# adíreu
## Català antic
### Verb

adíreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de adir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de adir

#### Variants

* [1] adist
* [2] adíssets, adísseu, adírets
# agitador
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.xi.taˈðoɾ\, meridional \a.hi.taˈðoɾ\
       Americà: alt /a.x(i).taˈdoɾ/, baix \a.hi.taˈðoɾ\, austral \a.xi.taˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Nom

agitador m. ‎(plural agitadores)
* instrument idiòfon sacsejat

#### Sinònims

* idiófono sacudido
* sacudidor

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·ta·dor (4)

### Vegeu també

* agitador. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# agitaien
## Català
### Verb

agitaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agitar.
# agitados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.xiˈta.ðos\, meridional \a.hiˈta.(ð)oh\
       Americà: alt /a.x(i)ˈta.dos/, baix \a.hiˈta.ðoh\, austral \a.xiˈta.ðos\
   * Rimes: -ados

### Adjectiu

agitados m. pl.
* forma plural de agitado
# agitaia
## Català
### Verb

agitaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agitar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agitar.
# agitant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒiˈtan/ balear /ə.ʒiˈtant/, /ə.ʒiˈtan/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈtan/ valencià /a.d͡ʒiˈtant/, /a.d͡ʒiˈtan/
   * Rimes: -ant

### Verb

agitant
* Gerundi del verb agitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·tant (3)
* Anagrama: gatinat
# agitadores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.xi.taˈðo.ɾes\, meridional \a.hi.taˈðo.ɾeh\
       Americà: alt /a.x(i).taˈdo.ɾes/, baix \a.hi.taˈðo.ɾeh\, austral \a.xi.taˈðo.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Nom

agitadores m. pl.
* forma plural de agitador
# agitaies
## Català
### Verb

agitaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agitar.
# agitam
## Català
### Verb

agitam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·tam (3)
* Anagrama: amigat
# agitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈta/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈta/ valencià /a.d͡ʒiˈtaɾ/, /a.d͡ʒiˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: agità
   * Etimologia: Del llatí agitare, segle XIX.

### Verb

agitar trans., pron. ‎(pronominal agitar-se)
* Sacsejar, moure repetidament una cosa d'un cantó a un altre, usualment perquè es barregin els seus elements.
* Alterar els ànims.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: agito, agita, agitem

#### Derivats

* agitador

#### Sinònims

* batre, bellugar, moure, remenar, sacsejar
* alterar, inquietar, pertorbar, intranquil·litzar
* desplaçar, giravoltar, regirar, revoltar, sotragar
* copejar
* fomentar
* oscil·lar, volar
* remoure
* tremolar
* vacil·lar

#### Antònims

* aquietar, asserenar, assossegar, calmar, tranquil·litzar

#### Traduccions

* Alemany: schütteln $^{(de)}$
* Anglès: shake $^{(en)}$
* Castellà: agitar $^{(es)}$
* Esperanto: svingi $^{(eo)}$
* Francès: agiter $^{(fr)}$
* Italià: agitare $^{(it)}$, smuovere $^{(it)}$
* Llatí: agitare $^{(la)}$, jactare $^{(la)}$
* Portuguès: agitar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·tar (3)
* Anagrames: agraït, Agraït, artiga, Artiga, artigà, garita, gitara, gitarà, tagarí, traiga, triaga

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: agitar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.xiˈtaɾ/, meridional /a.hiˈtaɾ/
       Americà: alt /a.x(i)ˈtaɾ/, baix /a.hiˈtaɾ/, austral /a.xiˈtaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

agitar ‎(present agito, passat agité, futur agitaré)
* agitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·tar (3)
* Anagrames: garita, ratiga $^{(revers)}$, traiga

## Portuguès
### Verb

agitar
* agitar

### Miscel·lània

* Anagrama: tragai
# adinsà
## Català
### Verb

adinsà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de adinsar.
# adinsàrem
## Català
### Verb

adinsàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adinsar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·din·sà·rem (4)
* Anagrames: dansaríem, desaminar, desanimar, mariandes, marinades
# adinsen
## Català
### Verb

adinsen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de adinsar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adinsar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adinsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·din·sen (3)
* Anagrames: andines, ninades
# adinse
## Català
### Verb

adinse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adinsar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adinsar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adinsar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adinsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·din·se (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeins)
* Anagrames: adesin, dianes, niades
# adinsaven
## Català
### Verb

adinsaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adinsar.
# adinsem
## Català
### Verb

adinsem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adinsar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb adinsar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb adinsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·din·sem (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeimns)
* Anagrames: demanis, desanim, desànim, medians, minades
# aferrissareu
## Català
### Verb

aferrissareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aferrissar-se.
# aferrissar
## Català
### Verb

aferrissar
* Forma de l'infinitiu aferrissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ris·sar (4)
# aferrissaren
## Català
### Verb

aferrissaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aferrissar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrissar-se.
# aferrissares
## Català
### Verb

aferrissares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aferrissar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ris·sa·res (5)
* Anagrama: aferrissar-se
# aferrissam
## Català
### Verb

aferrissam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aferrissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ris·sam (4)
* Anagrama: aferràssim
# aferrissara
## Català
### Verb

aferrissara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrissar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrissar-se.
# aferrissaran
## Català
### Verb

aferrissaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aferrissar-se.
# agressius
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈsiws/, occidental /a.ɣɾeˈsiws/
   * Rimes: -iws

### Adjectiu

agressius m. pl.
* Forma plural de agressiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gres·sius (3)
* Anagrames: arguïsses, argüisses, asseguris, guarisses, raguessis, sargísseu
# agressivitat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾə.si.βiˈtat/, balear /ə.ɣɾə.si.viˈtat/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾe.si.βiˈtat/ valencià /a.ɣɾe.si.viˈtat/, /a.ɣɾe.si.βiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De agressiu i el sufix -itat.

### Nom

agressivitat f. ‎(plural agressivitats)
* Qualitat d'agressiu.
* Expressió d'una tendència instintiva i innata de l'individu que el porta a actuar o respondre violentament contra persones o coses en el pla motor, verbal o imaginari.

#### Traduccions

* Alemany: Aggressivität $^{(de)}$ f.
* Anglès: aggressiveness $^{(en)}$, aggressivity $^{(en)}$
* Basc: agresibitate $^{(eu)}$
* Castellà: agresividad $^{(es)}$
* Esperanto: agresemo $^{(eo)}$
* Francès: agressivité $^{(fr)}$
* Gallec: agresividade $^{(gl)}$ f.
* Llengua de signes catalana: ATACAR $^{(csc)}$
* Romanès: agresivitate $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gres·si·vi·tat (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* agressivitat. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# agressiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈsiw/, occidental /a.ɣɾeˈsiw/
   * Rimes: -iw
   * Homòfon: egressiu
   * Etimologia: Del llatí aggressus.

### Adjectiu

agressiu m. ‎(femení agressiva, plural masculí agressius, plural femení agressives)
* Que tendeix o que està disposat a agredir.

#### Traduccions

* Anglès: aggressive $^{(en)}$
* Castellà: agresivo $^{(es)}$
* Esperanto: agresema $^{(eo)}$
* Francès: agressif $^{(fr)}$
* Italià: aggressivo $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: ATACAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gres·siu (3)
* Anagrames: agrísseu, asseguri, assegurí, giràsseu, regàssiu, riguessa, seguiràs, sigueràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# agressiva
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾəˈsi.βə/, balear /ə.ɣɾəˈsi.və/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾeˈsi.βa/ valencià /a.ɣɾeˈsi.va/, /a.ɣɾeˈsi.βa/
   * Rimes: -iva

### Adjectiu

agressiva f. ‎(plural agressives)
* Forma femenina de agressiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gres·si·va (4)
* Anagrama: agrisaves
# agression
## Francès

   * Pronúncia: /a.ɡʁeˈsjɔ̃/

### Nom

agression f. ‎(plural agressions)
* agressió
# agressions
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.siˈons/, occidental /a.ɣɾe.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

agressions f. pl.
* Forma plural de agressió.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gres·si·ons (4)
* Anagrames: ignorasses, rosegassin

## Francès
### Nom

agressions f. pl.
* forma plural de agression
# agressivament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾəˌsi.βəˈmen/ balear /ə.ɣɾəˌsi.vəˈment/, /ə.ɣɾəˌsi.vəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾeˌsi.βaˈmen/ valencià /a.ɣɾeˌsi.vaˈment/, /a.ɣɾeˌsi.βaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De agressiu i el sufix -ment.

### Adverbi

agressivament
* D'una manera agressiva.

#### Traduccions

* Anglès: aggressively $^{(en)}$
* Castellà: agresivamente $^{(es)}$
* Francès: agressivement $^{(fr)}$
* Italià: aggressivamente $^{(it)}$
* Occità: agressivament $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gres·si·va·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# agresquis
## Català
### Verb

agresquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gres·quis (3)
* Anagrames: agrisques, sargesqui
# adolorien
## Català
### Verb

adolorien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adolorir.
# adoloriguesses
## Català
### Verb

adoloriguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adolorir.
# adoloriguera
## Català
### Verb

adoloriguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adolorir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adolorir.
# adolorigueres
## Català
### Verb

adolorigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adolorir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adolorir.
# adolories
## Català
### Verb

adolories
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adolorir.
# adolorigueren
## Català
### Verb

adolorigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adolorir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adolorir.
# adoloriguessen
## Català
### Verb

adoloriguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adolorir.
# agarrotaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈta.βəs/ balear /ə.ɣə.roˈta.vəs/, /ə.ɣə.ruˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣa.roˈta.βes/ valencià /a.ɣa.roˈta.ves/, /a.ɣa.roˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

agarrotaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agarrotar.
# agarrotem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈtɛm/ balear /ə.ɣə.roˈtəm/, /ə.ɣə.ruˈtɛm/ Occidental: /a.ɣa.roˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

agarrotem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agarrotar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agarrotar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb agarrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ro·tem (4)
* Anagrames: atorgarem, atorgàrem
# agarrotes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈrɔ.təs/, occidental /a.ɣaˈrɔ.tes/
   * Rimes: -ɔtes

### Verb

agarrotes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de agarrotar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agarrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ro·tes (4)
* Anagrama: atorgares
# agarrotessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈte.sin/ balear /ə.ɣə.roˈte.sin/, /ə.ɣə.ruˈte.sin/ Occidental: /a.ɣa.roˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

agarrotessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.
# agarrotessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈte.sis/ balear /ə.ɣə.roˈte.sis/, /ə.ɣə.ruˈte.sis/ Occidental: /a.ɣa.roˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

agarrotessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.
# agarrotessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈte.sən/ balear /ə.ɣə.roˈte.sən/, /ə.ɣə.ruˈte.sən/ Occidental: /a.ɣa.roˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

agarrotessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.
# agarrotaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈta.βən/ balear /ə.ɣə.roˈta.vən/, /ə.ɣə.ruˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣa.roˈta.βen/ valencià /a.ɣa.roˈta.ven/, /a.ɣa.roˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

agarrotaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agarrotar.
# agarrote
## Català
### Verb

agarrote
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agarrotar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agarrotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agarrotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agarrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ro·te (4)
* Anagrama: atorgaré
# agarroten
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈrɔ.tən/, occidental /a.ɣaˈrɔ.ten/
   * Rimes: -ɔten

### Verb

agarroten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de agarrotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agarrotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agarrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ro·ten (4)
* Anagrama: atorgaren
# agarrotesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈte.səs/ balear /ə.ɣə.roˈte.səs/, /ə.ɣə.ruˈte.səs/ Occidental: /a.ɣa.roˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

agarrotesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.
# agullonaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎu.nəˈɾi.əm/ balear /ə.ɣu.ʎo.nəˈɾi.əm/, /ə.ɣu.ju.nəˈɾi.əm/ Occidental: /a.ɣu.ʎo.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

agullonaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·na·rí·em (6)
* Anagrama: agrumollaien
# agullonava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈna.βə/ balear /ə.ɣu.ʎoˈna.və/, /ə.ɣu.juˈna.və/ Occidental: nord-occidental /a.ɣu.ʎoˈna.βa/ valencià /a.ɣu.ʎoˈna.va/, /a.ɣu.ʎoˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

agullonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agullonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agullonar.
# agullonaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎu.nəˈɾi.əw/ balear /ə.ɣu.ʎo.nəˈɾi.əw/, /ə.ɣu.ju.nəˈɾi.əw/ Occidental: /a.ɣu.ʎo.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agullonaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agullonar.
# agullonassen
## Català
### Verb

agullonassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.
# agullonasses
## Català
### Verb

agullonasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.
# agullonassis
## Català
### Verb

agullonassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.
# agullonassin
## Català
### Verb

agullonassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.
# agullonau
## Català
### Verb

agullonau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agullonar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agullonar.
# ailiers espacés
## Francès
### Nom

ailiers espacés m. pl.
* forma plural de ailier espacé
# ailier droit
## Francès
### Nom

ailier droit m. ‎(plural ailiers droits, femení ailière droite)
* (esports de pilota) extrem dret
* (basquetbol) aler dret
* (beisbol) exterior dret
* (rugbi) tresquarts ala dret

#### Sinònims

* (basquetbol, hoquei sobre patins) avant droit
* (beisbol) voltigeur droit
* (rugbi) trois-quarts aile droit

### Vegeu també

* ailier droit. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ailier gauche
## Francès
### Nom

ailier gauche m. ‎(plural ailiers gauches, femení ailière gauche)
* (basquetbol) aler esquerre
* (beisbol) exterior esquerre
* (rugbi) tresquarts ala esquerre

#### Sinònims

* (basquetbol) avant gauche
* (beisbol) voltigeur gauche
* (rugbi) trois-quarts aile gauche

### Vegeu també

* ailier gauche. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ailier rapproché
## Francès
### Nom

ailier rapproché m. ‎(plural ailiers rapprochés, femení ailière rapprochée)
* (futbol americà) ala tancat

### Vegeu també

* ailier rapproché. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ailiers défensifs
## Francès
### Nom

ailiers défensifs m. pl.
* forma plural de ailier défensif
# ailiers droits
## Francès
### Nom

ailiers droits m. pl.
* forma plural de ailier droit
# ailier éloigné
## Francès
### Nom

ailier éloigné m. ‎(plural ailiers éloignés, femení ailière éloignée)
* (futbol americà) ala obert

#### Sinònims

* ailier espacé

### Vegeu també

* ailier éloigné. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ailiers
## Francès

   * Pronúncia: /eˈlje/

### Nom

ailiers m. pl.
* forma plural de ailier
# ailier défensif
## Francès
### Nom

ailier défensif m. ‎(plural ailiers défensifs, femení ailière défensive)
* (futbol americà) línia defensiu exterior

### Vegeu també

* ailier défensif. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ailier espacé
## Francès
### Nom

ailier espacé m. ‎(plural ailiers espacés, femení ailière espacée)
* (futbol americà) ala obert

#### Sinònims

* ailier éloigné

### Vegeu també

* ailier espacé. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# aficionaran
## Català
### Verb

aficionaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aficionar-se.
# aficionaies
## Català
### Verb

aficionaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aficionar-se.
# aficionam
## Català
### Verb

aficionam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aficionar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·ci·o·nam (5)
* Anagrama: infamació