OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# oceà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.seˈa/ balear /o.seˈa/, /u.seˈa/ Occidental: /o.seˈa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Del llatí oceănus, segle XIV.

### Nom

oceà m. ‎(plural oceans)
* Mar gran que cobreix la Terra.

#### Derivats

* oceànic
* oceanògraf

#### Sinònims

* mar

#### Traduccions

* Alemany: Ozean $^{(de)}$ m.
* Anglès: ocean $^{(en)}$
* Basc: ozeano $^{(eu)}$
* Castellà: océano $^{(es)}$ m.
* Eslovac: oceán $^{(sk)}$ m.
* Esperanto: oceano $^{(eo)}$
* Francès: océan $^{(fr)}$ m.
* Gallec: océano $^{(gl)}$ m., ouceán $^{(gl)}$ m.
* Italià: oceano $^{(it)}$ m.
* Llatí: oceanus $^{(la)}$ m.
* Occità: ocean $^{(oc)}$ m.
* Polonès: ocean $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: oceano $^{(pt)}$ m.
* Romanès: ocean $^{(ro)}$ n.
* Rus: океан $^{(ru)}$ m. ‎(okean)
* Sard: mari $^{(sc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ce·à (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: oceà
# ocelles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈse.ʎəs/ balear /oˈse.ʎəs/, /uˈse.ʎəs/ Occidental: /oˈse.ʎes/
   * Rimes: -eʎes

### Nom

ocelles f. pl.
* Forma plural de ocella.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ce·lles (3)
# ocells
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈseʎs/ balear /oˈseʎs/, /uˈseʎs/ Occidental: nord-occidental /oˈseʎs/ valencià /oˈseʎs/, /oˈseʎʃ/
   * Rimes: -eʎs

### Nom

ocells m. pl.
* Forma plural de ocell.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·cells (2)
* Anagrames: cel·los, colles, collés, col·les, col·lés, llesco
# ocellet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.səˈʎɛt/ balear /o.səˈʎət/, /u.səˈʎɛt/ Occidental: /o.seˈʎet/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: De ocell i el sufix -et, segle XIV.

### Nom

ocellet m. ‎(plural ocellets)
* Diminutiu d'ocell.
* Figura de paper feta amb la tècnica de la papiroflèxia que representa un ocell. El perímetre de la figura només té angles de 45 graus o múltiples seus.

#### Sinònims

* (diminutiu d'ocell) moixó

#### Traduccions

* Anglès: birdie $^{(en)}$
* Castellà: pajarito $^{(es)}$, pajarillo $^{(es)}$
* Castellà: pajarita $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ce·llet (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
# ocelotl
## Nàhuatl central
### Nom

ocelotl
* (mamífers) jaguar

## Nàhuatl clàssic
### Nom

ocelotl
* (mamífers) jaguar
# ocelots
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.səˈɫɔts/ balear /o.səˈɫɔts/, /u.səˈɫɔts/ Occidental: /o.seˈɫɔts/
   * Rimes: -ɔts

### Nom

ocelots m. pl.
* Forma plural de ocelot.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ce·lots (3)
* Anagrama: escolto
# nostrome
## Italià

   * Pronúncia: /noˈstrɔː.me/

### Nom

nostrome f. pl.
* forma plural de nostroma
# nostris
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnɔs.triːs/

### Adjectiu

nostrīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de noster
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de noster
# nostro
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈnos.tɾu/ balear /ˈnos.tɾo/, /ˈnos.tɾu/ Occidental: /ˈnos.tɾo/
   * Etimologia: De nostre per assimilació vocàlica.

### Adjectiu

nostro m. ‎(femení nostra, plural masculí nostros, plural femení nostres)
* (central dialectal, balear, alguerès) Forma alternativa de nostre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: nos·tro (2)
* Anagrama: tornos

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnɔs.troː/

### Adjectiu

nostrō
* datiu masculí singular de noster
* datiu neutre singular de noster
* ablatiu masculí singular de noster
* ablatiu neutre singular de noster
# nostri
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnɔs.triː/

### Adjectiu

nostrī
* nominatiu masculí plural de noster
* vocatiu masculí plural de noster
* genitiu masculí singular de noster
* genitiu neutre singular de noster

### Pronom

nostrī
* genitiu singular de nōs
# nostromo
## Italià

   * Pronúncia: /noˈstrɔː.mo/
   * Etimologia: Del català nostramo.

### Nom

nostromo m. ‎(plural nostromi, femení nostroma)
* (nàutica) nostramo, contramestre

### Miscel·lània

* Síl·labes: no·strò·mo (3)
# nostrats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nusˈtɾats/ balear /nosˈtɾats/, /nusˈtɾats/ Occidental: /nosˈtɾats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

nostrats m. pl.
* Forma plural de nostrat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: nos·trats (2)
* Anagrames: sostrant, trossant
# nostroma
## Italià

   * Pronúncia: /noˈstrɔː.ma/

### Nom

nostroma f. ‎(plural nostrome)
* forma femenina de nostromo
# nostromi
## Italià

   * Pronúncia: /noˈstrɔː.mi/

### Nom

nostromi m. pl.
* forma plural de nostromo
# ofeníveu
## Català
### Verb

ofeníveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ofendre.
# ofenívou
## Català
### Verb

ofenívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ofendre.
# ofereix
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fəˈɾɛʃ/ balear /o.fəˈɾəʃ/, /u.fəˈɾɛʃ/ Occidental: /o.feˈɾejʃ/
   * Rimes: -ɛjʃ

### Verb

ofereix
* (col·loquial balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de oferir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de oferir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb oferir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·fe·reix (3)
* Anagrama: fereixo
# ofereixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fəˈɾɛ.ʃən/ balear /o.fəˈɾə.ʃən/, /u.fəˈɾɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /o.feˈɾej.ʃen/ valencià /o.feˈɾej.ʃen/, /o.feˈɾe.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

ofereixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de oferir.

#### Variants

* oferixen

### Miscel·lània

* Anagrama: enfereixo
# ofeníeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fəˈni.əw/ balear /o.fəˈni.əw/, /u.fəˈni.əw/ Occidental: /o.feˈni.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ofeníeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ofendre.
# onírica
## Català

   * Pronúncia: oriental /uˈni.ɾi.kə/, occidental /oˈni.ɾi.ka/

### Adjectiu

onírica f. ‎(plural oníriques)
* Forma femenina de oníric.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ní·ri·ca (4)
* Anagrames: caironi, caironí, irònica

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /oˈni.ɾi.ka/
       Americà: alt /oˈni.ɾi.k(a)/, baix /oˈni.ɾi.ka/
   * Rimes: -iɾika

### Adjectiu

onírica f. ‎(plural oníricas)
* forma femenina de onírico
# oníriques
## Català

   * Pronúncia: oriental /uˈni.ɾi.kəs/, occidental /oˈni.ɾi.kes/

### Adjectiu

oníriques f. pl.
* Forma plural de onírica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ní·ri·ques (4)
* Anagrama: iròniques
# oocytes
## Anglès
### Nom

oocytes
* forma plural de oocyte
# onírico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /oˈni.ɾi.ko/
       Americà: alt /oˈni.ɾi.k(o)/, baix /oˈni.ɾi.ko/
   * Rimes: -iɾiko

### Adjectiu

onírico m. ‎(femení onírica, plural masculí oníricos, plural femení oníricas)
* oníric

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ní·ri·co (4)
# oníricos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /oˈni.ɾi.kos/, meridional /oˈni.ɾi.koh/
       Americà: alt /oˈni.ɾi.k(o)s/, baix /oˈni.ɾi.koh/, austral /oˈni.ɾi.kos/
   * Rimes: -iɾikos

### Adjectiu

oníricos m. pl.
* forma plural de onírico
# oníricament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˌni.ɾi.kəˈmen/ balear /oˌni.ɾi.kəˈment/, /uˌni.ɾi.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /oˌni.ɾi.kaˈmen/ valencià /oˌni.ɾi.kaˈment/, /oˌni.ɾi.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De oníric i el sufix -ment, segle XX.

### Adverbi

oníricament
* D'una manera onírica.

#### Traduccions

* Castellà: oníricamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ní·ri·ca·ment (5)

### Vegeu també

* Vegeu-ne exemples d'ús a Google Llibres de oníricament
# oníric
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈni.ɾik/ balear /oˈni.ɾik/, /uˈni.ɾik/ Occidental: /oˈni.ɾik/
   * Etimologia: Del prefix onir- i el sufix -ic, segle XX.

### Adjectiu

oníric m. ‎(femení onírica, plural masculí onírics, plural femení oníriques)
* Pertanyent o relatiu al somni.

#### Traduccions

* Anglès: oneiric $^{(en)}$
* Castellà: onírico $^{(es)}$
* Francès: onirique $^{(fr)}$
* Italià: onirico $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ní·ric (3)
* Anagrama: irònic

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# oníricas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /oˈni.ɾi.kas/, meridional /oˈni.ɾi.kah/
       Americà: alt /oˈni.ɾi.k(a)s/, baix /oˈni.ɾi.kah/, austral /oˈni.ɾi.kas/
   * Rimes: -iɾikas

### Adjectiu

oníricas f. pl.
* forma plural de onírica
# onírics
## Català

   * Pronúncia: oriental /uˈni.ɾiks/, occidental /oˈni.ɾiks/

### Adjectiu

onírics m. pl.
* Forma plural de oníric.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ní·rics (3)
* Anagrama: irònics
# oocyte
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈəʊəsʌɪt/ àudio (EUA)

### Nom

oocyte ‎(plural oocytes)
* (anatomia) oòcit, ovòcit

#### Sinònims

* ovocyte

### Vegeu també

* oocyte. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# oficiar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fi.siˈa/ balear /o.fi.siˈa/, /u.fi.siˈa/ Occidental: nord-occidental /o.fi.siˈa/ valencià /o.fi.siˈaɾ/, /o.fi.siˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: oficià
   * Etimologia: Del llatí officiare, segle XVII.

### Verb

oficiar intr., trans.
* (intransitiu) Celebrar els oficis litúrgics.
* (transitiu) Comunicar l’ofici d’una resolució.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: oficio, oficia, oficiem

#### Traduccions

* Anglès: officiate $^{(en)}$
* Castellà: oficiar $^{(es)}$
* Francès: officier $^{(fr)}$
* Italià: officiare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·fi·ci·ar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 2
# oficialment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fi.siˌaɫˈmen/ balear /o.fi.siˌaɫˈment/, /u.fi.siˌaɫˈmen/ Occidental: nord-occidental /o.fi.siˌaɫˈmen/ valencià /o.fi.siˌaɫˈment/, /o.fi.siˌaɫˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De oficial i el sufix -ment

### Adverbi

oficialment
* D'una manera oficial, amb caràcter oficial.

#### Traduccions

* Anglès: officially $^{(en)}$
* Castellà: oficialmente $^{(es)}$
* Francès: officiellement $^{(fr)}$
* Italià: ufficialmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·fi·ci·al·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# oficials de pista
## Català
### Nom

oficials de pista m. pl.
* Forma plural de oficial de pista.
# oficials de taula
## Català
### Nom

oficials de taula m. pl.
* Forma plural de oficial de taula.
# oficiara
## Català
### Verb

oficiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb oficiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb oficiar.

#### Variants

* [1] oficiessi, oficiés, oficiàs
* [2] oficiessi, oficiés, oficiàs
# oficialitzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fi.si.ə.ɫiˈd͡ze.siw/ balear /o.fi.si.ə.ɫiˈd͡ze.siw/, /u.fi.si.ə.ɫiˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /o.fi.si.a.ɫiˈd͡ze.siw/, valencià /o.fi.si.a.ɫiˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

oficialitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb oficialitzar.

#### Variants

* oficialitzésseu, oficialitzàsseu, oficialitzàreu
# oficialitzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fi.si.ə.ɫiˈd͡zi/ balear /o.fi.si.ə.ɫiˈd͡zi/, /u.fi.si.ə.ɫiˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /o.fi.si.a.ɫiˈd͡zi/, valencià /o.fi.si.a.ɫiˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

oficialitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de oficialitzar.
# oficiam
## Català
### Verb

oficiam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de oficiar.

#### Variants

* oficiem
# oficiant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fi.siˈan/ balear /o.fi.siˈant/, /u.fi.siˈan/ Occidental: nord-occidental /o.fi.siˈan/ valencià /o.fi.siˈant/, /o.fi.siˈan/
   * Rimes: -ant

### Verb

oficiant
* Gerundi del verb oficiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·fi·ci·ant (4)
* Anagrames: notifica, notificà, tonifica, tonificà
# ongarriko
## Basc
### Nom

ongarriko
* genitiu locatiu definit singular de ongarri
# ongarrirengatik
## Basc
### Nom

ongarrirengatik
* causal indefinit de ongarri
# ongarriri
## Basc
### Nom

ongarriri
* datiu indefinit de ongarri
# ongarrira
## Basc
### Nom

ongarrira
* al·latiu definit singular de ongarri
# ongarriraino
## Basc
### Nom

ongarriraino
* terminatiu definit singular de ongarri
# ongarrirantz
## Basc
### Nom

ongarrirantz
* al·latiu direccional definit singular de ongarri
# ongarriren
## Basc
### Nom

ongarriren
* genitiu indefinit de ongarri
# ongarrirentzat
## Basc
### Nom

ongarrirentzat
* benefactiu indefinit de ongarri
# ongarrik
## Basc
### Nom

ongarrik
* ergatiu indefinit de ongarri
# ongarrirekin
## Basc
### Nom

ongarrirekin
* comitatiu indefinit de ongarri
# obsequiaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.sə.ki.əˈɾi.əw/ balear /op.sə.ki.əˈɾi.əw/, /up.sə.ki.əˈɾi.əw/ Occidental: /op.se.ki.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

obsequiaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de obsequiar.

#### Variants

* obsequiaríveu
# obsequiaríveu
## Català
### Verb

obsequiaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de obsequiar.

#### Variants

* obsequiaríeu
# obsequiassis
## Català
### Verb

obsequiassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obsequiar.

#### Variants

* obsequiessis, obsequiesses, obsequiasses, obsequiares
# obsequiasses
## Català
### Verb

obsequiasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obsequiar.

#### Variants

* obsequiessis, obsequiesses, obsequiassis, obsequiares
# obsequiassen
## Català
### Verb

obsequiassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obsequiar.

#### Variants

* obsequiessin, obsequiessen, obsequiassin, obsequiaren
# obsequiassin
## Català
### Verb

obsequiassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obsequiar.

#### Variants

* obsequiessin, obsequiessen, obsequiassen, obsequiaren
# obsequiaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.sə.ki.əˈɾe/ balear /op.sə.ki.əˈɾe/, /up.sə.ki.əˈɾe/ Occidental: /op.se.ki.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

obsequiaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de obsequiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·se·qui·a·ré (5)
* Anagrama: aeròbiques
# oposo
## Català

   * Pronúncia: central /uˈpɔ.zu/, occidental /oˈpɔ.zo/
   * Rimes: -ɔzo

### Verb

oposo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de oposar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb oposar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb oposar.

#### Variants

* [1] opose, oposi, opòs
* [2,3] oposi, opose
# oposos
## Català
### Verb

oposos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb oposar.

#### Variants

* oposis, oposes
# opost
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈpɔst/ balear /oˈpɔst/, /uˈpɔst/ Occidental: /oˈpɔst/
   * Rimes: -ɔst

### Verb

opost
* Participi masculí singular del verb opondre.

#### Variants

* opongut

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·post (2)
* Anagrames: potos, topos
# oposàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.puˈza.ɾəm/ balear /o.poˈza.ɾəm/, /u.puˈza.ɾəm/ Occidental: /o.poˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

oposàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de oposar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb oposar.

#### Variants

* [2] oposeguéssom, oposéssim, oposéssem, oposàssim, oposàssem
# oposàieu
## Català
### Verb

oposàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de oposar.

#### Variants

* oposavo, oposàveu
# oposta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈpɔs.tə/ balear /oˈpɔs.tə/, /uˈpɔs.tə/ Occidental: nord-occidental /oˈpɔs.ta/ valencià /oˈpɔs.ta/, /oˈpɔs.tɔ/
   * Rimes: -ɔsta

### Verb

oposta
* Participi femení singular del verb opondre.

#### Variants

* oponguda

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pos·ta (3)
* Anagrames: aposto, oposat
# oposà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.puˈza/ balear /o.poˈza/, /u.puˈza/ Occidental: /o.poˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

oposà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de oposar.

### Miscel·lània

* Anagrama: aposo
# obtemperés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.təm.pəˈɾes/ balear /op.təm.pəˈɾes/, /up.təm.pəˈɾes/ Occidental: /op.tem.peˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

obtemperés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtemperar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtemperar.

#### Variants

* [1] obtemperàs, obtemperara
* [2] obtemperàs, obtemperara
# obtemperàs
## Català
### Verb

obtemperàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtemperar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtemperar.

#### Variants

* [1] obtemperés, obtemperara
* [2] obtemperés, obtemperara
# obtemperàssim
## Català
### Verb

obtemperàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtemperar.

#### Variants

* obtemperéssim, obtemperéssem, obtemperàssem, obtemperàrem
# obtemperàssiu
## Català
### Verb

obtemperàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtemperar.

#### Variants

* obtemperéssiu, obtemperésseu, obtemperàsseu, obtemperàreu
# obtemperàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.təm.pəˈɾa.βəw/ balear /op.təm.pəˈɾa.vəw/, /up.təm.pəˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /op.tem.peˈɾa.βew/ valencià /op.tem.peˈɾa.vew/, /op.tem.peˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

obtemperàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de obtemperar.
# obtemperésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.təm.pəˈɾe.səw/ balear /op.təm.pəˈɾe.səw/, /up.təm.pəˈɾe.səw/ Occidental: /op.tem.peˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

obtemperésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtemperar.

#### Variants

* obtemperéssiu, obtemperàssiu, obtemperàsseu, obtemperàreu
# obtemperàssem
## Català
### Verb

obtemperàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtemperar.

#### Variants

* obtemperéssim, obtemperéssem, obtemperàssim, obtemperàrem
# obtemperàsseu
## Català
### Verb

obtemperàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtemperar.

#### Variants

* obtemperéssiu, obtemperésseu, obtemperàssiu, obtemperàreu
# obtemperéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.təm.pəˈɾe.səm/ balear /op.təm.pəˈɾe.səm/, /up.təm.pəˈɾe.səm/ Occidental: /op.tem.peˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

obtemperéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtemperar.

#### Variants

* obtemperéssim, obtemperàssim, obtemperàssem, obtemperàrem
# opugnà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.puŋˈna/ balear /o.puŋˈna/, /u.puŋˈna/ Occidental: nord-occidental /o.puŋˈna/, valencià /o.puɡˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

opugnà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de opugnar.

### Miscel·lània

* Anagrames: pongau, pugona
# opugnàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.puŋˈna.ɾəw/ balear /o.puŋˈna.ɾəw/, /u.puŋˈna.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /o.puŋˈna.ɾew/, valencià /o.puɡˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

opugnàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de opugnar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb opugnar.

#### Variants

* [2] opugnéssiu, opugnésseu, opugnàssiu, opugnàsseu

### Miscel·lània

* Anagrama: aporuguen
# opugnàssem
## Català
### Verb

opugnàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb opugnar.

#### Variants

* opugnéssim, opugnéssem, opugnàssim, opugnàrem
# opugnàs
## Català
### Verb

opugnàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb opugnar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb opugnar.

#### Variants

* [1] opugnés, opugnara
* [2] opugnés, opugnara

### Miscel·lània

* Anagrama: suponga
# opugnàsseu
## Català
### Verb

opugnàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb opugnar.

#### Variants

* opugnéssiu, opugnésseu, opugnàssiu, opugnàreu
# opugnàssim
## Català
### Verb

opugnàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb opugnar.

#### Variants

* opugnéssim, opugnéssem, opugnàssem, opugnàrem
# opugno
## Català
### Verb

opugno
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de opugnar.

#### Variants

* opugne, opugni, opugn
# opugnàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.puŋˈna.ɾəm/ balear /o.puŋˈna.ɾəm/, /u.puŋˈna.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /o.puŋˈna.ɾem/, valencià /o.puɡˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

opugnàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de opugnar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb opugnar.

#### Variants

* [2] opugnéssim, opugnéssem, opugnàssim, opugnàssem
# opugnàssiu
## Català
### Verb

opugnàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb opugnar.

#### Variants

* opugnéssiu, opugnésseu, opugnàsseu, opugnàreu
# ord.
## Castellà
### Abreviatura

ord.
* ordinal
* ordre
# ordagrant
## Suec

   * Pronúncia: /²'uːɖagrant/
   * Etimologia: De ordagrann ‎(«mot a mot, literal») i el sufix -t.

### Adverbi

ordagrant
* mot a mot, paraula per paraula, literalment

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada ordagrant al Svenska Akademiens ordlista.
# ordbok
## Noruec
### Nom

ordbok
* Diccionari.
# orciprenaline
## Anglès
### Nom

orciprenaline ‎(incomptable)
* metaproterenol, orciprenalina

#### Sinònims

* metaproterenol

### Vegeu també

* orciprenaline. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# orchium
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɔr.kɪ.ʊm/

### Nom

orchium
* genitiu plural de orchis
# ordbog
## Danès

   * Pronúncia: /ˈorbɔɡ/
   * Etimologia: De ord ‎(«paraula») i bog ‎(«llibre»).

### Nom

ordbog c.
* diccionari
# orchitis
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix orchi- i el sufix -itis.

### Nom

orchitis ‎(plural orchitides)
* orquitis

### Vegeu també

* orchitis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# orchitides
## Anglès
### Nom

orchitides
* forma plural de orchitis