OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# quadruplic
## Català
### Verb

quadruplic
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de quadruplicar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] quadruplico, quadruplique, quadruplic o quadrupliqui.
# quadruplica
## Català

   * Pronúncia: oriental /kwə.ðɾuˈpɫi.kə/, occidental /kwa.ðɾuˈpɫi.ka/
   * Rimes: -ika

### Verb

quadruplica
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de quadruplicar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb quadruplicar.

## Italià
### Verb

quadruplica
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de quadruplicare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de quadruplicare
# quadrupler
## Francès

   * Pronúncia: /ka.dʁyˈple/ o /kwa.dʁyˈple/
   * Etimologia: Del llatí quadruplare

### Verb

quadrupler trans.
* quadruplicar
# quadruplicai
## Italià
### Verb

quadruplicai
* primera persona singular (io) del passat de quadruplicare
# quadrupled
## Anglès

   * Pronúncia: /kwɒˈdruːplɪd/

### Verb

quadrupled
* passat i participi de quadruple (quadruplicar).
# quadruple double
## Anglès
### Nom

quadruple double
* (basquetbol) quàdruple doble

### Vegeu també

* quadruple double. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].

## Francès
### Nom

quadruple double m.
* (basquetbol) quàdruple doble

### Vegeu també

* quadruple double. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# quadruples
## Anglès

   * Pronúncia: /kwɒˈdruːpəlz/

### Verb

quadruples
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de quadruple:
    he/she/it quadruples = [ell/ella] quadruplica.
# quadruple
## Anglès

   * Pronúncia: /kwɒˈdruːpəl/
   * Etimologia: Del llatí quadruplus

### Adjectiu

quadruple
* quàdruple, quàdrupla

### Verb

quadruple ‎(3a persona singular present quadruples, gerundi quadrupling, passat i participi quadrupled)
* quadruplicar

#### Sinònims

* to quadruplicate
# rapidiganta
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.pi.diˈɡan.ta/

### Verb

rapidiganta ‎(plural rapidigantaj, acusatiu rapidigantan, plural acusatiu rapidigantajn)
* participi actiu present de rapidigi
# rapidigantaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.pi.diˈɡan.taj/

### Verb

rapidigantaj
* forma plural de rapidiganta
# rapidecon
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.piˈde.t͡son/

### Nom

rapidecon
* acusatiu de rapideco
# rapidesa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.piˈðɛ.zə/ balear /rə.piˈðə.zə/, /rə.piˈðɛ.zə/ Occidental: /ra.piˈðe.za/
   * Rimes: -ɛza
   * Etimologia: De ràpid i el sufix -esa, segle XVII.

### Nom

rapidesa f. ‎(plural rapideses)
* Alta velocitat, agilitat (mental, de moviment, etc.)

#### Traduccions

* Castellà: rapidez $^{(es)}$
* Francès: rapidité $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·pi·de·sa (4)
* Anagrames: aparedis, apriades, pairades

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# rapidecojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.piˈde.t͡sojn/

### Nom

rapidecojn
* acusatiu plural de rapideco
# rapideses
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.piˈðɛ.zəs/, occidental /ra.piˈðe.zes/
   * Rimes: -ɛzes

### Nom

rapideses f. pl.
* Forma plural de rapidesa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·pi·de·ses (4)
* Anagrames: dessepari, desseparí, dispesera, paredessi
# rapidigantajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.pi.diˈɡan.tajn/

### Verb

rapidigantajn
* acusatiu plural de rapidiganta
# rapidigante
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.pi.diˈɡan.te/

### Verb

rapidigante
* participi actiu adverbial present de rapidigi
# rapides
## Francès
### Adjectiu

rapides inv. pl.
* forma plural de rapide
# rapidigantan
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.pi.diˈɡan.tan/

### Verb

rapidigantan
* acusatiu de rapidiganta
# reconsideresses
## Català
### Verb

reconsideresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* reconsideressis, reconsiderassis, reconsiderasses, reconsiderares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·res·ses (6)
# reconsideri
## Català
### Verb

reconsideri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de reconsiderar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb reconsiderar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb reconsiderar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* [1] reconsidero, reconsidere, reconsider
* [2] reconsidere
* [3] reconsidere
* [4] reconsidere

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·ri (5)
# reconsiderem
## Català
### Verb

reconsiderem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de reconsiderar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb reconsiderar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* [1] reconsideram

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·rem (5)
# reconsideressis
## Català
### Verb

reconsideressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* reconsideresses, reconsiderassis, reconsiderasses, reconsiderares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·res·sis (6)
# reconsidereu
## Català
### Verb

reconsidereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de reconsiderar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb reconsiderar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* [1] reconsiderau
* [3] reconsiderau

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·reu (5)
# reconsiderin
## Català
### Verb

reconsiderin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb reconsiderar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* [1] reconsideren
* [2] reconsideren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·rin (5)
# reconsideren
## Català
### Verb

reconsideren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de reconsiderar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb reconsiderar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* [2] reconsiderin
* [3] reconsiderin

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·ren (5)
# reconsideres
## Català
### Verb

reconsideres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de reconsiderar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* [2] reconsideris

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·res (5)
# reconsideressen
## Català
### Verb

reconsideressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* reconsideressin, reconsiderassin, reconsiderassen, reconsideraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·res·sen (6)
# reconsideressin
## Català
### Verb

reconsideressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* reconsideressen, reconsiderassin, reconsiderassen, reconsideraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·res·sin (6)
# rapinyàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.piˈɲa.ɾəm/, occidental /ra.piˈɲa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

rapinyàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de rapinyar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rapinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·pi·nyà·rem (4)
* Anagrama: arrapinyem
# rapinyàssem
## Català
### Verb

rapinyàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rapinyar.
# rapinyàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.piˈɲa.βəw/, balear /rə.piˈɲa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ra.piˈɲa.βew/ valencià /ra.piˈɲa.vew/, /ra.piˈɲa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

rapinyàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de rapinyar.
# rapinyàs
## Català
### Verb

rapinyàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb rapinyar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb rapinyar.
# rapinyàssim
## Català
### Verb

rapinyàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rapinyar.
# rapinyàssiu
## Català
### Verb

rapinyàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rapinyar.
# rapinyàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.piˈɲa.ɾəw/, occidental /ra.piˈɲa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

rapinyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de rapinyar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rapinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·pi·nyà·reu (4)
* Anagrama: arrapinyeu
# rapinyàsseu
## Català
### Verb

rapinyàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rapinyar.
# rapinyà
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.piˈɲa/, occidental /ra.piˈɲa/
   * Rimes: -a

### Verb

rapinyà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de rapinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·pi·nyà (3)
* Anagrames: apinyar, piranya
# reconciliessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kun.si.ɫiˈe.sən/ balear /rə.kon.si.ɫiˈe.sən/, /rə.kun.si.ɫiˈe.sən/ Occidental: /re.kon.si.ɫiˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

reconciliessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconciliar.

#### Variants

* reconciliessin, reconciliassin, reconciliassen, reconciliaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·es·sen (6)
# reconciliesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kun.si.ɫiˈe.səs/ balear /rə.kon.si.ɫiˈe.səs/, /rə.kun.si.ɫiˈe.səs/ Occidental: /re.kon.si.ɫiˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

reconciliesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconciliar.

#### Variants

* reconciliessis, reconciliassis, reconciliasses, reconciliares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·es·ses (6)
# reconciliessi
## Català
### Verb

reconciliessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconciliar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconciliar.

#### Variants

* [1] reconciliés, reconciliàs, reconciliara
* [2] reconciliés, reconciliàs, reconciliara

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·es·si (6)
# reconciliessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kun.si.ɫiˈe.sin/ balear /rə.kon.si.ɫiˈe.sin/, /rə.kun.si.ɫiˈe.sin/ Occidental: /re.kon.si.ɫiˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

reconciliessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconciliar.

#### Variants

* reconciliessen, reconciliassin, reconciliassen, reconciliaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·es·sin (6)
# reconciliem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kun.si.ɫiˈɛm/ balear /rə.kon.si.ɫiˈəm/, /rə.kun.si.ɫiˈɛm/ Occidental: /re.kon.si.ɫiˈem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

reconciliem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de reconciliar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb reconciliar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb reconciliar.

#### Variants

* [1] reconciliam

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·em (5)
# reconcilien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kun.siˈɫi.ən/ balear /rə.kon.siˈɫi.ən/, /rə.kun.siˈɫi.ən/ Occidental: /re.kon.siˈɫi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

reconcilien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de reconciliar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb reconciliar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb reconciliar.

#### Variants

* [2] reconciliïn
* [3] reconciliïn

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·en (5)
# reconcilie
## Català
### Verb

reconcilie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de reconciliar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb reconciliar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb reconciliar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb reconciliar.

#### Variants

* [1] reconcilio, reconciliï, reconcilii
* [2] reconciliï
* [3] reconciliï
* [4] reconciliï

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·e (5)
# reconcilieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kun.si.ɫiˈɛw/ balear /rə.kon.si.ɫiˈəw/, /rə.kun.si.ɫiˈɛw/ Occidental: /re.kon.si.ɫiˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

reconcilieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de reconciliar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb reconciliar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb reconciliar.

#### Variants

* [1] reconciliau
* [3] reconciliau

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·eu (5)
# reconcilies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kun.siˈɫi.əs/ balear /rə.kon.siˈɫi.əs/, /rə.kun.siˈɫi.əs/ Occidental: /re.kon.siˈɫi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

reconcilies
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de reconciliar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb reconciliar.

#### Variants

* [2] reconciliïs

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·es (5)
# reconciliessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kun.si.ɫiˈe.sis/ balear /rə.kon.si.ɫiˈe.sis/, /rə.kun.si.ɫiˈe.sis/ Occidental: /re.kon.si.ɫiˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

reconciliessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconciliar.

#### Variants

* reconciliesses, reconciliassis, reconciliasses, reconciliares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ci·li·es·sis (6)
# queressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɾe.sin/, occidental /keˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

queressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb querar-se.

#### Variants

* queressen, querassin, querassen, queraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: que·res·sin (3)
* Anagrames: renesquis, requessin, riquessen
# querre
## Català

   * Pronúncia: septentrional /ˈkɛ.rə/
   * Etimologia: Del català antic querre, de querer, del llatí quaerere. Cognat de l’occità quèrre.

### Verb

querre trans.
* (septentrional) Procurar tenir, anar a cercar i tornar amb allò buscat.
    «Quan passava algo me venien a querre com a home de pau; ara me vénen a querre i dic que no, perquè no escolten.» (Eugeni Casanova, Identificació i localització de les poblacions de gitanos catalans a França, 2014)

#### Notes

* Obsolet en català septentrional, és viu entre gitanos catalans que són més conservadors.

### Miscel·lània

* Síl·labes: quer·re (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* Eugeni Casanova i Solanes, Identificació i localització de les poblacions de gitanos catalans a França, llengua, cultura i itineraris migratoris, 2014, p. 202-203
# queressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɾe.sis/, occidental /keˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

queressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb querar-se.

#### Variants

* queresses, querassis, querasses, querares

### Miscel·lània

* Síl·labes: que·res·sis (3)
* Anagrames: requessis, riquesses
# queressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɾe.sən/, occidental /keˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

queressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb querar-se.

#### Variants

* queressin, querassin, querassen, queraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: que·res·sen (3)
* Anagrames: Requesens, requessen
# queresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɾe.səs/, occidental /keˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

queresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb querar-se.

#### Variants

* queressis, querassis, querasses, querares

### Miscel·lània

* Síl·labes: que·res·ses (3)
* Anagrama: requesses
# reduïsses
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ðuˈi.səs/, occidental /re.ðuˈi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

reduïsses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reduir.
# reduïts
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ðuˈits/, occidental /re.ðuˈits/
   * Rimes: -its

### Verb

reduïts
* Participi masculí plural del verb reduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·du·ïts (3)
* Heterograma de 7 lletres (deirstu)
* Anagrames: destruí, erudits
# reduïva
## Català
### Verb

reduïva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de reduir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de reduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·du·ï·va (4)
* Heterograma de 7 lletres (adeiruv)
* Anagrames: derivau, deuriva, redívau
# reduïssin
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ðuˈi.sin/, occidental /re.ðuˈi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

reduïssin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reduir.
# reduïu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ðuˈiw/, occidental /re.ðuˈiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

reduïu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de reduir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb reduir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb reduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·du·ï·u (4)
* Anagrames: diureu, duríeu
# reduïssi
## Català
### Verb

reduïssi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reduir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb reduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·du·ïs·si (4)
* Anagrama: disúries
# reduïssis
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ðuˈi.sis/, occidental /re.ðuˈi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

reduïssis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reduir.
# reduïssen
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ðuˈi.sən/, occidental /re.ðuˈi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

reduïssen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·du·ïs·sen (4)
* Anagrames: desunir-se, drenéssiu
# reduït
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ðuˈit/, occidental /re.ðuˈit/
   * Rimes: -it

### Verb

reduït
* Participi masculí singular del verb reduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·du·ït (3)
* Heterograma de 6 lletres (deirtu)
* Anagrama: erudit
# reduïven
## Català
### Verb

reduïven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de reduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·du·ï·ven (4)
* Anagrames: deuriven, vendríeu
# recontassen
## Català
### Verb

recontassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb recontar.

#### Variants

* recontessin, recontessen, recontassin, recontaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·tas·sen (4)
* Anagrama: encontressa
# recontava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kunˈta.βə/ balear /rə.konˈta.və/, /rə.kunˈta.və/ Occidental: nord-occidental /re.konˈta.βa/ valencià /re.konˈta.va/, /re.konˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

recontava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de recontar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de recontar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ta·va (4)
# recontaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kunˈta.βən/ balear /rə.konˈta.vən/, /rə.kunˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /re.konˈta.βen/ valencià /re.konˈta.ven/, /re.konˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

recontaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de recontar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ta·ven (4)
# recontaríveu
## Català
### Verb

recontaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de recontar.

#### Variants

* recontaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·ta·rí·veu (5)
# recontassin
## Català
### Verb

recontassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb recontar.

#### Variants

* recontessin, recontessen, recontassen, recontaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·tas·sin (4)
# recontat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kunˈtat/ balear /rə.konˈtat/, /rə.kunˈtat/ Occidental: /re.konˈtat/
   * Rimes: -at

### Verb

recontat
* Participi masculí singular del verb recontar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·tat (3)
* Anagrama: contreta
# rapidigontojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.pi.diˈɡon.tojn/

### Verb

rapidigontojn
* acusatiu plural de rapidigonto
# rapidigos
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.piˈdi.ɡos/

### Verb

rapidigos
* futur de rapidigi
# rapidigote
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.pi.diˈɡo.te/

### Verb

rapidigote
* participi passiu adverbial futur de rapidigi
# rapidigoto
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.pi.diˈɡo.to/

### Verb

rapidigoto ‎(plural rapidigotoj, acusatiu rapidigoton, plural acusatiu rapidigotojn)
* participi passiu nominal futur de rapidigi
# rapidigotaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.pi.diˈɡo.taj/

### Verb

rapidigotaj
* forma plural de rapidigota
# rapidigotan
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.pi.diˈɡo.tan/

### Verb

rapidigotan
* acusatiu de rapidigota
# rapidigotajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.pi.diˈɡo.tajn/

### Verb

rapidigotajn
* acusatiu plural de rapidigota
# rapidigontoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.pi.diˈɡon.toj/

### Verb

rapidigontoj
* forma plural de rapidigonto
# rapidigonton
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.pi.diˈɡon.ton/

### Verb

rapidigonton
* acusatiu de rapidigonto
# rapidigota
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.pi.diˈɡo.ta/

### Verb

rapidigota ‎(plural rapidigotaj, acusatiu rapidigotan, plural acusatiu rapidigotajn)
* participi passiu futur de rapidigi
# rascló
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəsˈkɫo/, occidental /rasˈkɫo/
   * Rimes: -o

### Nom

rascló m. ‎(plural rasclons)
* escórpora

### Miscel·lània

* Síl·labes: ras·cló (2)
* Heterograma de 6 lletres (aclors)
* Anagrames: calors, clarós, corals, solcar

### Vegeu també

* rascló. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# rascàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəsˈkas/, occidental /rasˈkas/
   * Rimes: -as

### Nom

rascàs m. ‎(plural rascassos)
* a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Pontinus kuhlii)
* dot

#### Sinònims

* rascàs de fonera

#### Hiperònims

* peixos > escorpènids

#### Traduccions

* Anglès: offshore rockfish $^{(en)}$
* Castellà: rascacio de fuera $^{(es)}$
* Francès: rascasse du large $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ras·càs (2)
* Anagrames: cassar, sacsar $^{(revers)}$

### Vegeu també

* rascàs. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.