OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aerastataic
## Irlandès

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: Del prefix aera- i stataic, segle XX.

### Nom

aerastataic f. ‎(plural aerastataice)
* aerostàtica
# aerazioni
## Italià

   * Pronúncia: /a.e.ratˈt͡sjoː.ni/

### Nom

aerazioni f. pl.
* forma plural de aerazione
# aerele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

aerele
* nominatiu i acusatiu definit plural de aer
# aerazione
## Italià

   * Pronúncia: /a.e.ratˈt͡sjoː.ne/

### Nom

aerazione f. ‎(plural aerazioni)
* aeració

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·ra·zió·ne (5)
# aere
## Llatí

   * Pronúncia: /aːˈeː.rɛ/

### Nom

āēre
* ablatiu singular de āēr

### Nom

aere
* ablatiu singular de aes

## Romanès
### Nom

aere
* forma plural de aer
* vocatiu singular de aer
# aerei
## Italià

   * Pronúncia: /aˈɛː.rei/

### Adjectiu

aerei m. pl.
* forma plural de aereo

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·è·rei (3)
# aeree
## Italià

   * Pronúncia: /aˈɛː.re.e/

### Adjectiu

aeree f. pl.
* forma plural de aerea

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·è·re·e (4)
# aerea
## Italià

   * Pronúncia: /aˈɛː.re.a/

### Adjectiu

aerea f. ‎(plural aeree)
* forma femenina de aereo

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·è·re·a (4)
# adbentismoentzat
## Basc
### Nom

adbentismoentzat
* benefactiu definit plural de adbentismo
# adbentismoetara
## Basc
### Nom

adbentismoetara
* al·latiu definit plural de adbentismo
# adbentismoetarantz
## Basc
### Nom

adbentismoetarantz
* al·latiu direccional definit plural de adbentismo
# adbentismoetatik
## Basc
### Nom

adbentismoetatik
* ablatiu definit plural de adbentismo
# adbentismoengatik
## Basc
### Nom

adbentismoengatik
* causal definit plural de adbentismo
# adbentismoetako
## Basc
### Nom

adbentismoetako
* genitiu locatiu definit plural de adbentismo
# adbentismoetan
## Basc
### Nom

adbentismoetan
* inessiu definit plural de adbentismo
# adbentismoez
## Basc
### Nom

adbentismoez
* instrumental definit plural de adbentismo
# adbentismoetaraino
## Basc
### Nom

adbentismoetaraino
* terminatiu definit plural de adbentismo
# adbentismok
## Basc
### Nom

adbentismok
* ergatiu indefinit de adbentismo
# addottrinerebbe
## Italià
### Verb

addottrinerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de addottrinare
# addottrinerete
## Italià
### Verb

addottrinerete
* segona persona plural (voi) del futur de addottrinare
# addottrinerà
## Italià
### Verb

addottrinerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de addottrinare
# addottrinerei
## Italià
### Verb

addottrinerei
* primera persona singular (io) del condicional de addottrinare
# addottrineremmo
## Italià
### Verb

addottrineremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de addottrinare
# addottrineresti
## Italià
### Verb

addottrineresti
* segona persona singular (tu) del condicional de addottrinare
# addottrinereste
## Italià
### Verb

addottrinereste
* segona persona plural (voi) del condicional de addottrinare
# addottrinerebbero
## Italià
### Verb

addottrinerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de addottrinare
# addottrineremo
## Italià
### Verb

addottrineremo
* primera persona plural (noi) del futur de addottrinare
# addottrinerò
## Italià
### Verb

addottrinerò
* primera persona singular (io) del futur de addottrinare
# afanàveu
## Català
### Verb

afanàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afanar.
# afanéssiu
## Català
### Verb

afanéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nés·siu (4)
* Anagrama: afinàsseu
# afané
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.faˈne/
       Americà: alt /a.f(a)ˈne/, baix /a.faˈne/
   * Rimes: -e

### Verb

afané
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb afanar
# afanéssem
## Català
### Verb

afanéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nés·sem (4)
* Anagrama: afamessen
# afar
## Francès

   * Pronúncia: /aˈfaʁ/

### Adjectiu

afar m. ‎(femení afare, plural masculí afars, plural femení afares)
* àfar

### Nom

afar m. ‎(incomptable)
* àfar (llengua)

## Gallec
### Nom

afar m. ‎(només en singular)
* àfar (llengua)

### Nom

afar m. f. ‎(plural afar)
* àfar (individu)

## Occità

   * Pronúncia: /aˈfa/

### Nom

afar m. ‎(plural afars)
* assumpte, afer

#### Variants

* ahèr (gascó)
# afanés
## Català
### Verb

afanés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nés (3)
* Anagrama: sanefa
# afaní
## Català
### Verb

afaní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·ní (3)
* Anagrames: afina, afinà, faïna
# afanésseu
## Català
### Verb

afanésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.
# afanéssim
## Català
### Verb

afanéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nés·sim (4)
* Anagrames: afamessin, afinàssem, infamessa, samfaines
# afanem
## Català
### Verb

afanem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afanar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb afanar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nem (3)
* Anagrama: afamen
# afanessis
## Català
### Verb

afanessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nes·sis (4)
* Anagrama: afinasses
# afanessen
## Català
### Verb

afanessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.
# afaneguéssou
## Català
### Verb

afaneguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.
# afanen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfa.nən/, occidental /aˈfa.nen/
   * Rimes: -anen

### Verb

afanen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afanar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afanar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afanar.
# afanes
## Català
### Verb

afanes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afanar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nes (3)
* Anagrama: sanefa
# afanessa
## Català
### Verb

afanessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.
# afanesses
## Català
### Verb

afanesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.
# afanessi
## Català
### Verb

afanessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nes·si (4)
* Anagrama: afinessa
# afanessin
## Català
### Verb

afanessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nes·sin (4)
* Anagrama: afinassen
# aerificaríeu
## Català
### Verb

aerificaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aerificar.
# aerificassen
## Català
### Verb

aerificassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aerificar.
# aerificaven
## Català
### Verb

aerificaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aerificar.
# aerificassin
## Català
### Verb

aerificassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aerificar.
# aerificassis
## Català
### Verb

aerificassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aerificar.
# aerificats
## Català
### Verb

aerificats
* Participi masculí plural del verb aerificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·ri·fi·cats (5)
* Anagrama: traficaies
# aerificasses
## Català
### Verb

aerificasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aerificar.
# aerificau
## Català
### Verb

aerificau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aerificar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aerificar.
# aerificava
## Català
### Verb

aerificava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aerificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aerificar.
# adierak
## Basc
### Nom

adierak
* absolutiu definit plural de adiera
* ergatiu definit singular de adiera
* ergatiu indefinit de adiera
# adiera
## Basc
### Nom

adiera inan.
* significat
* accepció
* enteniment

#### Declinació

Nom comú inanimat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
adiera
adiera
adierak
Ergatiu
adierak
adierak
adierek
Datiu
adierari
adierari
adierei
Genitiu
adieraren
adieraren
adieren
Comitatiu
adierarekin
adierarekin
adierekin
Benefactiu
adierarentzat
adierarentzat
adierentzat
Instrumental
adieraz
adieraz
adierez
Partitiu
adierarik
Prolatiu
adieratzat
Causal
adierarengatik
adierarengatik
adierengatik
Locatius
Inessiu
adieratan
adieran
adieretan
Ablatiu
adieratatik
adieratik
adieretatik
Al·latiu
adieratara
adierara
adieretara
Terminatiu
adierataraino
adieraraino
adieretaraino
Al·l. direcional
adieratarantz
adierarantz
adieretarantz
Gen. locatiu
adieratako
adierako
adieretako :
# adieran
## Basc
### Nom

adieran
* inessiu definit singular de adiera
# adieraraino
## Basc
### Nom

adieraraino
* terminatiu definit singular de adiera
# adierarantz
## Basc
### Nom

adierarantz
* al·latiu direccional definit singular de adiera
# adierarekin
## Basc
### Nom

adierarekin
* comitatiu indefinit de adiera
* comitatiu definit singular de adiera
# adient
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðiˈen/ balear /ə.ðiˈent/, /ə.ðiˈen/ Occidental: nord-occidental /a.ðiˈen/ valencià /a.ðiˈent/, /a.ðiˈen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del verb adir-se.

### Adjectiu

adient inv. ‎(plural adients)
* Que s’adiu, que harmonitza, que és adequat.

#### Traduccions

* Alemany: angebracht $^{(de)}$
* Anglès: appropriate $^{(en)}$
* Àrab: مُنَاسِب‎ $^{(ar)}$
* Armeni: համապատասխան $^{(hy)}$ ‎(hamapataskhan)
* Belarús: адпаве́дны $^{(be)}$ ‎(adpavedni)
* Castellà: adecuado $^{(es)}$
* Coreà: 적절하다 $^{(ko)}$ ‎(jeokjeolhada)
* Eslovè: ustrézen $^{(sl)}$
* Esperanto: konvena $^{(eo)}$
* Finès: sopiva $^{(fi)}$
* Francès: approprié $^{(fr)}$, idoine $^{(fr)}$
* Gallec: apropiado $^{(gl)}$
* Gal·lès: priodol $^{(cy)}$
* Grec: κατάλληλος $^{(el)}$ ‎(katàl·lilos)
* Grec antic: ἱκανός $^{(grc)}$ ‎(hikanós)
* Hongarès: megfelelő $^{(hu)}$
* Italià: apposito $^{(it)}$
* Japonès: 適切 $^{(ja)}$
* Noruec: egnet $^{(no)}$
* Portuguès: apropriado $^{(pt)}$
* Rus: соотве́тствующий $^{(ru)}$ ‎(sootvétstvuiusxi)
* Ucraïnès: відпові́дний $^{(uk)}$ ‎(vidpovidni)
* Xinès: 適當 $^{(zh)}$ ‎(适当, shìdāng)

### Verb

adient
* Gerundi del verb adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ent (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeint)
* Anagrames: atendi, atendí, ideant, tendia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# adierako
## Basc
### Nom

adierako
* genitiu locatiu definit singular de adiera
# adierara
## Basc
### Nom

adierara
* al·latiu definit singular de adiera
# afavorir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fə.βuˈɾi/ balear /ə.fə.voˈɾi/, /ə.fə.vuˈɾi/ Occidental: nord-occidental /a.fa.βoˈɾi/ valencià /a.fa.voˈɾiɾ/, /a.fa.βoˈɾi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: afavorí
   * Etimologia: Del prefix a-, favor i la desinència -ir, segle XV.

### Verb

afavorir trans.
* Emparar, ajudar, defensar, protegir.
* Fer algun favor.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afavoreixo, afavoreix, afavorim

#### Sinònims

* beneficiar
* beneir
* favorejar, preferir
* honrar

#### Traduccions

* Anglès: favour $^{(en)}$
* Castellà: favorecer $^{(es)}$
* Esperanto: favori $^{(eo)}$
* Francès: favoriser $^{(fr)}$
* Italià: proteggere $^{(it)}$
* Llatí: favere $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: AJUDAR $^{(csc)}$
* Occità: favorir $^{(oc)}$, favorizar $^{(oc)}$, afavorir $^{(oc)}$
* Anglès: favour $^{(en)}$
* Castellà: favorecer $^{(es)}$
* Francès: obliger $^{(fr)}$
* Italià: favorire $^{(it)}$
* Llatí: favore $^{(la)}$ donare
* Occità: favorir $^{(oc)}$, favorizar $^{(oc)}$, afavorir $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·rir (4)
* Anagrama: foraviar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: afavorir
# afavoriran
## Català
### Verb

afavoriran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·ran (5)
* Anagrama: foraviaran
# afavorirem
## Català
### Verb

afavorirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·rem (5)
* Anagrames: foraviarem, foraviàrem
# afavorireu
## Català
### Verb

afavorireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·reu (5)
* Anagrames: foraviareu, foraviàreu
# afavorira
## Català
### Verb

afavorira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afavorir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·ra (5)
* Anagrames: foraviara, foraviarà
# afavoririen
## Català
### Verb

afavoririen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·ri·en (6)
* Anagrama: foraviarien
# afavoriries
## Català
### Verb

afavoriries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·ri·es (6)
* Anagrama: foraviaries
# afavoriren
## Català
### Verb

afavoriren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afavorir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·ren (5)
* Anagrama: foraviaren
# afavorires
## Català
### Verb

afavorires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afavorir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·res (5)
* Anagrames: foraviar-se, foraviares
# afavoriria
## Català
### Verb

afavoriria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afavorir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·ri·a (6)
* Anagrama: foraviaria
# afilerau
## Català
### Verb

afilerau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afilerar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afilerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·le·rau (4)
* Anagrames: afilareu, afilàreu
# afileraven
## Català
### Verb

afileraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afilerar.
# afilerassen
## Català
### Verb

afilerassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilerar.
# afilerava
## Català
### Verb

afilerava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afilerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afilerar.
# afilerassin
## Català
### Verb

afilerassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilerar.
# afilerasses
## Català
### Verb

afilerasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilerar.
# afilerassis
## Català
### Verb

afilerassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilerar.
# afileraríveu
## Català
### Verb

afileraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de afilerar.
# affretterà
## Italià
### Verb

affretterà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de affrettare
# affretterete
## Italià
### Verb

affretterete
* segona persona plural (voi) del futur de affrettare
# affrettiate
## Italià
### Verb

affrettiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de affrettare
# affretti
## Italià
### Verb

affretti
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de affrettare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de affrettare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de affrettare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de affrettare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de affrettare
# affrettiamo
## Italià
### Verb

affrettiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de affrettare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de affrettare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de affrettare
# affrettiamoci
## Italià
### Verb

affrettiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de affrettarsi
# affrettereste
## Italià
### Verb

affrettereste
* segona persona plural (voi) del condicional de affrettare
# affretteresti
## Italià
### Verb

affretteresti
* segona persona singular (tu) del condicional de affrettare
# affretterò
## Italià
### Verb

affretterò
* primera persona singular (io) del futur de affrettare
# affrettino
## Italià
### Verb

affrettino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de affrettare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de affrettare
# afilegués
## Català
### Verb

afilegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilar.
# afileguéssom
## Català
### Verb

afileguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilar.
# afilem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fiˈɫɛm/ balear /ə.fiˈɫəm/, /ə.fiˈɫɛm/ Occidental: /a.fiˈɫem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

afilem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afilar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb afilar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb afilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·lem (3)
* Heterograma de 6 lletres (aefilm)
* Anagrama: malfie
# afileguessen
## Català
### Verb

afileguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilar.
# afileguem
## Català
### Verb

afileguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb afilar.
# afileguessa
## Català
### Verb

afileguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilar.
# afileguesses
## Català
### Verb

afileguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilar.
# afilegueu
## Català
### Verb

afilegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afilar.
# afileguéssou
## Català
### Verb

afileguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilar.
# afile
## Català
### Verb

afile
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afilar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afilar.
# afilerareu
## Català
### Verb

afilerareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afilerar.
# afileraran
## Català
### Verb

afileraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afilerar.
# afilerares
## Català
### Verb

afilerares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afilerar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·le·ra·res (5)
* Anagrama: afilerar-se
# afilerar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fi.ɫəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.fi.ɫeˈɾa/ valencià /a.fi.ɫeˈɾaɾ/, /a.fi.ɫeˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afilerà
   * Etimologia: Del prefix a- i filera.

### Verb

afilerar trans., pron. ‎(pronominal afilerar-se)
* Posar en filera.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afilero, afilera, afilerem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Anglès: line up $^{(en)}$
* Castellà: alinear $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·le·rar (4)
* Anagrames: flairaré, refilara, refilarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# afilerarien
## Català
### Verb

afilerarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afilerar.
# afilerar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fi.ɫəˈɾar.sə/ balear /ə.fi.ɫəˈɾaɾ.sə/, /ə.fi.ɫə.ɾərˈsə/ Occidental: /a.fi.ɫeˈɾaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

afilerar-se
* Forma pronominal de afilerar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'afilero, s'afilera, ens afilerem Vocal rizotònica: /e/

### Miscel·lània

* Anagrama: afilerares
# afilerara
## Català
### Verb

afilerara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilerar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilerar.
# afileraren
## Català
### Verb

afileraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afilerar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilerar.
# afileraria
## Català
### Verb

afileraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afilerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afilerar.
# aglutineguessa
## Català
### Verb

aglutineguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglutinar.
# aglutinegués
## Català
### Verb

aglutinegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglutinar.
# aglutine
## Català
### Verb

aglutine
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aglutinar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aglutinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aglutinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aglutinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·glu·ti·ne (4)
* Heterograma de 8 lletres (aegilntu)
* Anagrames: taulegin, taülegin
# aglutineguem
## Català
### Verb

aglutineguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aglutinar.
# aglutineguessen
## Català
### Verb

aglutineguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglutinar.
# aglutineguéssom
## Català
### Verb

aglutineguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglutinar.