OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# RAÏM
## Llengua de signes catalana
### Glossa

* Configuracions de la mà: bimanual 0 estès
* Acció d’aixafar el raïm o de menjar-ne gra a gra.
* Homògraf de SETEMBRE per relació conceptual.

### Nom

RAÏM
* raïm
# RCP
## Castellà
### Sigles

RCP f. ‎(nom comú)
* sigles de reanimación cardiopulmonar
# RDA
## Francès
### Sigles

RDA f. ‎(nom comú, plural invariable)
* sigles de reconnaissance des acquis ‎(«reconeixement d'aprenentatges previs»)

### Vegeu també

* RDA. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# RC version
## Anglès
### Nom

RC version
* (videojocs) versió candidata

#### Sinònims

* release candidate
* release candidate version
* RC

### Vegeu també

* RC version. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# abellix
## Català
### Verb

abellix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abellir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abellir.
# abelliu
## Català
### Verb

abelliu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abellir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abellir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abellir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·be·lliu (3)
* Anagrama: abilleu
# abellissin
## Català
### Verb

abellissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abellir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·be·llis·sin (4)
* Anagrama: abillessin
# abellits
## Català
### Verb

abellits
* Participi masculí plural del verb abellir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·be·llits (3)
* Anagrames: batllies, bisellat
# abellixes
## Català
### Verb

abellixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de abellir.
# abellixo
## Català
### Verb

abellixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abellir.
# abellisses
## Català
### Verb

abellisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abellir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·be·llis·ses (4)
* Anagrama: abillesses
# abellit
## Català
### Verb

abellit
* Participi masculí singular del verb abellir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·be·llit (3)
* Anagrama: Batillé
# abellixen
## Català
### Verb

abellixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de abellir.
# abellissis
## Català
### Verb

abellissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abellir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·be·llis·sis (4)
* Anagrama: abillessis
# abacá
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βaˈka\
       Americà: alt /a.baˈka/, baix \a.βaˈka\
   * Rimes: -a

### Nom

abacá m. ‎(plural abacás)
* abacà (planta musàcia)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·cá (3)

## Gallec

   * Pronúncia: /a.βaˈka/

### Nom

abacá m. ‎(plural abacás)
* abacà (planta musàcia)

## Portuguès

   * Pronúncia: /a.βaˈka/

### Nom

abacá m. ‎(plural abacás)
* abacà (planta musàcia)
# abacómite
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βaˈko.mi.te\
       Americà: alt /a.baˈko.mi.t(e)/, baix \a.βaˈko.mi.te\
   * Rimes: -omite

### Nom

abacómite m. ‎(plural abacómites)
* abacomte

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·có·mi·te (5)
# abacómites
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βaˈko.mi.tes\, meridional \a.βaˈko.mi.teh\
       Americà: alt /a.baˈko.mi.t(e)s/, baix \a.βaˈko.mi.teh\, austral \a.βaˈko.mi.tes\
   * Rimes: -omites

### Nom

abacómites m. pl.
* forma plural de abacómite
# abadal
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βəˈðaɫ/, occidental /a.baˈðaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: De abat i el sufix -al, segle XII.

### Adjectiu

abadal inv. ‎(plural abadals)
* Relatiu o pertanyent a l'abadia.

#### Relacionats

* abacial

#### Traduccions

* Anglès: abbatial $^{(en)}$
* Castellà: abadengo $^{(es)}$
* Gallec: abadengo $^{(gl)}$
* Italià: abbaziale $^{(it)}$
* Occità: abadial $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·dal (3)
* Anagrames: abalda, albada, balada

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# abacás
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βaˈkas\, meridional \a.βaˈkah\
       Americà: alt /a.baˈkas/, baix \a.βaˈkah\, austral \a.βaˈkas\
   * Rimes: -as

### Nom

abacás m. pl.
* forma plural de abacá

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·cás (3)
* Anagrames: acabas, casaba, sacaba $^{(revers)}$

## Gallec
### Nom

abacás m. pl.
* forma plural de abacá
# abacòmit
## Català
### Nom

abacòmit m. ‎(plural abacòmits)
* (arcaisme) Antigament, abacomte.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·cò·mit (4)
* Anagrama: combatia

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# abadan
## Català
### Verb

abadan
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abadanar.

### Miscel·lània

* Anagrama: badana
# abad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈβað\, meridional \aˈβa(ð)\
       Americà: alt /aˈbad/, baix \aˈβað\, austral \aˈβad\
   * Rimes: -ad
   * Àudio:
   * Etimologia: Del llatí abbas, del siríac abba, pare.

### Nom

abad m. ‎(plural abades, femení adabesa)
* abat

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bad (2)
# Ongria
## Occità
### Nom propi

Ongria
* Hongria (estat independent).
# Onsalurengan
## Basc
### Nom propi

Onsalurengan
* inessiu indefinit de Onsalu
# Oncorhynchus mykiss
## Multilingüe
### Nom

Oncorhynchus mykiss
* truita irisada

#### Sinònims

* Salmo irideus

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Oncorhynchus mykiss. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Onos tricirratus
## Multilingüe
### Nom

Onos tricirratus
* fura
* dimosela (rossellonès)

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Onos tricirratus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Onsalu
## Basc
### Nom propi

Onsalu anim.
* Prenom masculí, equivalent al català Gonçal.

#### Declinació

Nom propi animat en vocal
Cas
Indefinit
Absolutiu
Onsalu
Ergatiu
Onsaluk
Datiu
Onsaluri
Genitiu
Onsaluren
Comitatiu
Onsalurekin
Benefactiu
Onsalurentzat
Instrumental
Onsaluz
Causal
Onsalurengatik
Locatius
Inessiu
Onsalurengan
Ablatiu
Onsalurengandik
Al·latiu
Onsalurengana
Terminatiu
Onsalurenganaino
Al·l. direcional
Onsalurenganantz
Gen. locatiu
Onsalurenganako :

### Vegeu també

* Albaigès, Josep M.. Diccionari dels Noms de Noi, 2009. Barcelona: Edicions 62, 1995, 187. ISBN 978-84-96863-95-8.
# Onsaluren
## Basc
### Nom propi

Onsaluren
* genitiu indefinit de Onsalu
# Oncina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /unˈsi.nə/ balear /onˈsi.nə/, /unˈsi.nə/ Occidental: /onˈsi.na/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: Variant de Olcina.

### Nom propi

Oncina
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: On·ci·na (3)
* Anagrames: canoni, canoní

### Vegeu també

* Cerca Oncina a Wikidata
* Obres de referència: DCVB
* Idescat
# Onos tricirrata
## Multilingüe
### Nom

Onos tricirrata
* fura

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Onos tricirrata. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Onsaluk
## Basc
### Nom propi

Onsaluk
* ergatiu indefinit de Onsalu
# Onsalurekin
## Basc
### Nom propi

Onsalurekin
* comitatiu indefinit de Onsalu
# abjuraves
## Català
### Verb

abjuraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abjurar.
# abjuravi
## Català
### Verb

abjuravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abjurar.
# abjureguessen
## Català
### Verb

abjureguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abjurar.
# abjurava
## Català
### Verb

abjurava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abjurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abjurar.
# abjureguem
## Català
### Verb

abjureguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb abjurar.
# abjuravo
## Català
### Verb

abjuravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abjurar.
# abjure
## Català
### Verb

abjure
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abjurar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abjurar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abjurar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abjurar.

## Anglès

   * Pronúncia: /æbˈdʒʊɹ/ àudio (EUA)

### Verb

abjure ‎(3a persona singular present abjures, gerundi abjuring, passat i participi abjured)
* abjurar
# abjured
## Anglès

   * Pronúncia: /əbˈdʒʊəd/

### Verb

abjured
* passat i participi de abjure
# abjuraven
## Català
### Verb

abjuraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abjurar.
# abjureguessa
## Català
### Verb

abjureguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abjurar.
# Theodoricus
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔ.doːˈriː.kʊs/

### Nom propi

Theodōrīcus m. ‎(genitiu Theodōrīcī)
* (històric) Teodoric

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | Theodōrīcus | - |
| Vocatiu | Theodōrīce | - |
| Acusatiu | Theodōrīcum | - |
| Genitiu | Theodōrīcī | - |
| Datiu | Theodōrīcō | - |
| Ablatiu | Theodōrīcō | - |

#### Variants

* Theodōris, Theudōris
* Theudōrīcus

### Vegeu també

* Gaffiot, Félix. «Theodoricus». A: Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934, p. 1568.
# Theodorus
## Llatí

   * Etimologia: Del grec antic θεóδωρος ‎(theódōros, literalment «do de Déu»).

### Nom propi

Theodōrus m. ‎(genitiu Theodorī)
* Prenom masculí, equivalent al català Teodor.

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | Theodōrus | - |
| Vocatiu | Theodore | - |
| Acusatiu | Theodorum | - |
| Genitiu | Theodorī | - |
| Datiu | Theodorō | - |
| Ablatiu | Theodorō | - |

### Vegeu també

* Gaffiot, Félix. «Theodorus». A: Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934, p. 1568.
# Theodosii
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔˈdɔ.sɪ.iː/

### Nom propi

Theodosiī
* genitiu singular de Theodosius
# Theodosi
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛˈɔ.dɔ.siː/

### Nom propi

Theodosī
* vocatiu singular de Theodosius
* genitiu singular de Theodosius
# Theodoricum
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔ.doːˈriː.kʊm/

### Nom propi

Theodōrīcum
* acusatiu singular de Theodōrīcus
# Theodorum
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛˈɔ.dɔ.rʊm/

### Nom propi

Theodorum
* acusatiu singular de Theodōrus
# Theodoris
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔˈdoː.rɪs/

### Nom propi

Theodōris m. ‎(genitiu Theodōris)
* forma alternativa de Theodōrīcus

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema i) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | Theodōris | - |
| Vocatiu | Theodōris | - |
| Acusatiu | Theodōrem | - |
| Genitiu | Theodōris | - |
| Datiu | Theodōrī | - |
| Ablatiu | Theodōre | - |

#### Variants

* Theudōris

### Vegeu també

* Gaffiot, Félix. «Theodoris». A: Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934, p. 1568.
# Theodoro
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛˈɔ.dɔ.roː/

### Nom propi

Theodorō
* datiu singular de Theodōrus
* ablatiu singular de Theodōrus
# Theodosio
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔˈdɔ.sɪ.oː/

### Nom propi

Theodosiō
* datiu singular de Theodosius
* ablatiu singular de Theodosius
# Theodosium
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔˈdɔ.sɪ.ʊm/

### Nom propi

Theodosium
* acusatiu singular de Theodosius
# aborne
## Català
### Verb

aborne
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abornar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abornar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abornar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abornar.
# abornessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βurˈne.sən/ balear /ə.boɾˈne.sən/, /ə.burˈne.sən/ Occidental: /a.boɾˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

abornessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·nes·sen (4)
* Anagrama: narboneses
# abornem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βurˈnɛm/ balear /ə.boɾˈnəm/, /ə.burˈnɛm/ Occidental: /a.boɾˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

abornem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abornar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb abornar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb abornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·nem (3)
* Heterograma de 7 lletres (abemnor)
* Anagrames: abromen, aombren, embonar, manobre
# abornesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βurˈne.səs/ balear /ə.boɾˈne.səs/, /ə.burˈne.səs/ Occidental: /a.boɾˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

abornesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·nes·ses (4)
* Anagrames: baronesses, esbossaren
# abornava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βurˈna.βə/ balear /ə.boɾˈna.və/, /ə.burˈna.və/ Occidental: nord-occidental /a.βorˈna.βa/ valencià /a.boɾˈna.va/, /a.βoɾˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

abornava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abornar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abornar.
# abornaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βurˈna.βəs/ balear /ə.boɾˈna.vəs/, /ə.burˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.βorˈna.βes/ valencià /a.boɾˈna.ves/, /a.βoɾˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

abornaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abornar.
# abornes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβor.nəs/, occidental /aˈboɾ.nes/
   * Rimes: -oɾnes

### Verb

abornes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de abornar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·nes (3)
* Heterograma de 7 lletres (abenors)
* Anagrames: Arbonès, esbraon, rabones, saboner
# abornaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βurˈna.βən/ balear /ə.boɾˈna.vən/, /ə.burˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.βorˈna.βen/ valencià /a.boɾˈna.ven/, /a.βoɾˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

abornaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abornar.
# abornen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβor.nən/, occidental /aˈboɾ.nen/
   * Rimes: -oɾnen

### Verb

abornen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de abornar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abornar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb abornar.
# abururekin
## Basc
### Nom

abururekin
* comitatiu indefinit de aburu
# abururaino
## Basc
### Nom

abururaino
* terminatiu definit singular de aburu
# aburuk
## Basc
### Nom

aburuk
* ergatiu indefinit de aburu
# aburura
## Basc
### Nom

aburura
* al·latiu definit singular de aburu
# abururantz
## Basc
### Nom

abururantz
* al·latiu direccional definit singular de aburu
# aburujarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βu.ɾuˈxaɾ.se\, meridional \a.βu.ɾuˈhaɾ.se\
       Americà: alt /a.bu.ɾuˈxaɾ.s(e)/, baix \a.βu.ɾuˈhaɾ.se\, austral \a.βu.ɾuˈxaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

aburujarse trans., pron. ‎(present me aburujo, passat me aburujé, futur me aburujaré)
* forma pronominal de aburujar
# aburujo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βuˈɾu.xo\, meridional \a.βuˈɾu.ho\
       Americà: alt /a.buˈɾu.x(o)/, baix \a.βuˈɾu.ho\, austral \a.βuˈɾu.xo\
   * Rimes: -uxo

### Verb

aburujo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb aburujar
# aburuko
## Basc
### Nom

aburuko
* genitiu locatiu definit singular de aburu
# aburujaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βu.ɾu.xaˈɾe\, meridional \a.βu.ɾu.haˈɾe\
       Americà: alt /a.bu.ɾu.x(a)ˈɾe/, baix \a.βu.ɾu.haˈɾe\, austral \a.βu.ɾu.xaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

aburujaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb aburujar
# aburujé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βu.ɾuˈxe\, meridional \a.βu.ɾuˈhe\
       Americà: alt /a.bu.ɾuˈxe/, baix \a.βu.ɾuˈhe\, austral \a.βu.ɾuˈxe\
   * Rimes: -e

### Verb

aburujé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb aburujar
# abrengatik
## Basc
### Nom

abrengatik
* causal definit plural de abra
# abrentzat
## Basc
### Nom

abrentzat
* benefactiu definit plural de abra
# abren
## Basc
### Nom

abren
* genitiu definit plural de abra
# abrecoc
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βɾəˈkɔk/, occidental /a.βɾeˈkɔk/
   * Etimologia: Variant de albercoc per analogia amb arbre.

### Nom

abrecoc m. ‎(plural abrecocs)
* (dialectal, gironí, nord-occidental, valencià septentrional) Forma alternativa de albercoc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bre·coc (3)
* Anagrames: abercoc, obcecar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# abrek
## Basc
### Nom

abrek
* ergatiu definit plural de abra
# abrekin
## Basc
### Nom

abrekin
* comitatiu definit plural de abra
# abre
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈa.βɾe\
       Americà: alt /ˈa.bɾe/, baix \ˈa.βɾe\
   * Rimes: -abɾe

### Verb

abre
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb abrir
* segona persona del singular (tú, vos) de l'imperatiu del verb abrir

### Interjecció

¡abre!
* (pilota basca) obre

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bre (2)

### Vegeu també

* abre. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# abrei
## Basc
### Nom

abrei
* datiu definit plural de abra
# acasada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈza.ðə/, occidental /a.kaˈza.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

acasada f. ‎(plural acasades)
* Forma femenina de acasat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·sa·da (4)
# acaràveu
## Català
### Verb

acaràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acarar.

### Miscel·lània

* Anagrames: evacuara, evacuarà
# acaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.kaˈɾe/
       Americà: alt /a.k(a)ˈɾe/, baix /a.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

acaré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acarar
# acarés
## Català
### Verb

acarés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·rés (3)
* Anagrames: aceràs, casaré, casera, escara, secara, secarà
# acaràvem
## Català
### Verb

acaràvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·rà·vem (4)
* Anagrama: macerava
# acarésseu
## Català
### Verb

acarésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·rés·seu (4)
* Anagrames: aceràsseu, assecareu, assecàreu
# acaréssem
## Català
### Verb

acaréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·rés·sem (4)
* Anagrames: aceràssem, assecarem, assecàrem, escamar-se, escamares
# Trisopterus minutus minutus
## Multilingüe
### Nom

Trisopterus minutus minutus
* capellà

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Trisopterus minutus minutus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Trobat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾuˈβat/ balear /tɾoˈbat/, /tɾuˈbat/ Occidental: /tɾoˈbat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De trobat com a circumstància de naixement.

### Nom propi

Trobat
* Cognom d’origen natalici

#### Variants

* Bofí, Bufí

### Miscel·lània

* Síl·labes: Tro·bat (2)
* Anagrames: brotat, torbat

### Vegeu també

* Cerca Trobat a Wikidata
* Obres de referència: DCVB
* Cognoms de la població, Idescat
# Troili
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtroː.ɪ.liː/

### Nom propi

Trōilī
* genitiu singular de Trōilus
# Troilo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtroː.ɪ.loː/

### Nom propi

Trōilō
* datiu singular de Trōilus
* ablatiu singular de Trōilus
# Trisopterus minutus capelanus
## Multilingüe
### Nom

Trisopterus minutus capelanus
* mòllera

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Trisopterus minutus capelanus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Trisopterus minutus capellanus
## Multilingüe
### Nom

Trisopterus minutus capellanus
* mòllera

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Trisopterus minutus capellanus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Troilus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtroː.ɪ.lʊs/
   * Etimologia: Del grec antic Τρωΐλος ‎(Trōḯlos).

### Nom propi

Trōilus m. ‎(genitiu Trōilī)
* (mitologia grega) Troilos, heroi fill de Príam i d’Hècuba.

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | Trōilus | - |
| Vocatiu | Trōile | - |
| Acusatiu | Trōilum | - |
| Genitiu | Trōilī | - |
| Datiu | Trōilō | - |
| Ablatiu | Trōilō | - |
# Trisopterus minutus
## Multilingüe
### Nom

Trisopterus minutus
* capellà, mòllera

#### Sinònims

* Gadus minutus, Trisopterus minutus minutus

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Trisopterus minutus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Troile
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtroː.ɪ.lɛ/

### Nom propi

Trōile
* vocatiu singular de Trōilus
# Troilum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtroː.ɪ.lʊm/

### Nom propi

Trōilum
* acusatiu singular de Trōilus
# acatalanaràs
## Català
### Verb

acatalanaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acatalanar.
# acatalanarà
## Català
### Verb

acatalanarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acatalanar.
# acatalanasses
## Català
### Verb

acatalanasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
# acatalanarien
## Català
### Verb

acatalanarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acatalanar.
# acatalanaré
## Català
### Verb

acatalanaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acatalanar.
# acatalanaries
## Català
### Verb

acatalanaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acatalanar.
# acatalanaríeu
## Català
### Verb

acatalanaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acatalanar.
# acatalanassen
## Català
### Verb

acatalanassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
# acatalanassin
## Català
### Verb

acatalanassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
# Ukrainatzat
## Basc
### Nom propi

Ukrainatzat
* prolatiu indefinit de Ukraina
# Ukulele
## Alemany

   * Pronúncia: /ukuˈleːlə/

### Nom

Ukulele f. ‎(genitiu Ukulele, plural Ukulelen)
* ukulele

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nominatiu | die | Ukulele | die | Ukulelen |
| Genitiu | der | Ukulele | der | Ukulelen |
| Datiu | der | Ukulele | den | Ukulelen |
| Acusatiu | die | Ukulele | die | Ukulelen |
# Ukrainarentzat
## Basc
### Nom propi

Ukrainarentzat
* benefactiu indefinit de Ukraina
# Ukrainarik
## Basc
### Nom propi

Ukrainarik
* partitiu indefinit de Ukraina
# Ukrainaz
## Basc
### Nom propi

Ukrainaz
* instrumental indefinit de Ukraina
# Ukrainian
## Anglès

   * Pronúncia: /juːˈkreiniən/ àudio (EUA)

### Adjectiu

Ukrainian ‎(no comparable)
* ucraïnès
# Ukrainarengatik
## Basc
### Nom propi

Ukrainarengatik
* causal indefinit de Ukraina
# Ukrainatik
## Basc
### Nom propi

Ukrainatik
* ablatiu indefinit de Ukraina