OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# llemosí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.muˈzi/ balear /ʎə.moˈzi/, /ʎə.muˈzi/ Occidental: /ʎe.moˈzi/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: De l'occità lemosin.

### Adjectiu

llemosí m. ‎(femení llemosina, plural masculí llemosins, plural femení llemosines)
* Relatiu o pertanyent a Llemotges.
* Relatiu o pertanyent al dialecte llemosí.

#### Traduccions

* Castellà: lemosín $^{(es)}$
* Francès: Limousin $^{(fr)}$, Limougeaud $^{(fr)}$

### Nom

llemosí m. ‎(plural llemosins, femení llemosina)
* Persona que habita o és originària de Llemotges.
* (masculí, singular) Dialecte occità parlat al Llemosí.
* (històric, impropi) Llengua catalana

#### Traduccions

* Castellà: lemosín $^{(es)}$
* Francès: Limousin $^{(fr)}$, Limougeaud $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·mo·sí (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot, ésAdir
# llena
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈʎe.nə/, occidental /ˈʎe.na/
   * Rimes: -ena
   * Etimologia: D’un preromà *lena ‎(«llosa»).

### Nom

llena f. ‎(plural llenes)
* (tarragoní) Llosa de la llar de foc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·na (2)
* Anagrames: anell $^{(revers)}$, enllà

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈʎe.na/, meridional /ˈʝe.na/
       Americà: /ˈʝe.na/, austral \ˈʒe.na\
   * Rimes: -ena

### Adjectiu

llena f. ‎(plural llenas)
* forma femenina de lleno

### Verb

llena
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb llenar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb llenar

#### Variants

* [2]: (voseo) llená

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·na (2)
# llenare
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ʎeˈna.ɾe/, meridional /ʝeˈna.ɾe/
       Americà: /ʝeˈna.ɾe/, austral \ʒeˈna.ɾe\
   * Rimes: -aɾe

### Verb

llenare
* primera persona del singular (yo) del futur de subjuntiu del verb llenar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del futur de subjuntiu del verb llenar

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·na·re (3)
* Anagrames: llenera, rellane, rellané, rellena, rellená
# llempuga
## Català
### Nom

llempuga f. ‎(plural llempugues)
* (arcaisme) Forma alternativa de llampuga.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llem·pu·ga (3)

### Vegeu també

* llempuga. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# llenar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ʎeˈnaɾ/, meridional /ʝeˈnaɾ/
       Americà: /ʝeˈnaɾ/, austral \ʒeˈnaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

llenar ‎(present lleno, passat llené, futur llenaré)
* omplir

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·nar (2)
# maduro
## Català
### Verb

maduro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de madurar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb madurar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb madurar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \maˈðu.ɾo\
       Americà: alt /maˈdu.ɾo/, baix \maˈðu.ɾo\
   * Rimes: -uɾo

### Adjectiu

maduro m. ‎(femení madura, plural masculí maduros, plural femení maduras)
* madur

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·du·ro (3)
* Heterograma de 6 lletres (admoru)
# maduràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ðuˈɾa.ɾəm/, occidental /ma.ðuˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

maduràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de madurar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb madurar.
# maduràs
## Català
### Verb

maduràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb madurar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb madurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·du·ràs (3)
* Anagrama: mudaràs
# maduràreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ðuˈɾa.ɾəw/, occidental /ma.ðuˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

maduràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de madurar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb madurar.
# maduromycosis
## Anglès
### Nom

maduromycosis ‎(incomptable)
* maduromicosi

### Vegeu també

* maduromycosis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# maduros
## Català
### Verb

maduros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb madurar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \maˈðu.ɾos\, meridional \maˈðu.ɾoh\
       Americà: alt /maˈdu.(ɾo)s/, baix \maˈðu.ɾoh\, austral \maˈðu.ɾos\
   * Rimes: -uɾos

### Adjectiu

maduros m. pl.
* forma plural de maduro
# madurà
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ðuˈɾa/, occidental /ma.ðuˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

madurà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de madurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·du·rà (3)
* Anagrames: amurad, mudara, mudarà, murada
# maduràieu
## Català
### Verb

maduràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de madurar.
# llagotege
## Català
### Verb

llagotege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de llagotejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb llagotejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb llagotejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb llagotejar.
# llagotegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.ɣuˈtɛ.ʒən/ balear /ʎə.ɣoˈtə.ʒən/, /ʎə.ɣuˈtɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /ʎa.ɣoˈte.ʒen/, valencià /ʎa.ɣoˈte.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

llagotegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de llagotejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb llagotejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb llagotejar.
# llagoteges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.ɣuˈtɛ.ʒəs/ balear /ʎə.ɣoˈtə.ʒəs/, /ʎə.ɣuˈtɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /ʎa.ɣoˈte.ʒes/, valencià /ʎa.ɣoˈte.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

llagoteges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de llagotejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb llagotejar.
# llagost
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəˈɣost/, occidental /ʎaˈɣost/
   * Rimes: -ost
   * Etimologia: De llagosta, segle XIV.

### Nom

llagost m. ‎(plural llagosts o llagostos)
* Forma alternativa de llagosta ‎(«insecte»).

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·gost (2)
* Anagrames: gatolls, llogats

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# llago
## Català
### Verb

llago
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de llagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·go (2)
* Anagrames: galló, lloga, llogà

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈʎa.ɣo\, meridional \ˈʝa.ɣo\
       Americà: alt /ˈʝa.ɡo/, baix \ˈʝa.ɣo\, austral \ˈʒa.ɣo\
   * Rimes: -aɡo

### Verb

llago
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb llagar
# llagosta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəˈɣos.tə/, occidental /ʎaˈɣos.ta/
   * Etimologia: Del llatí vulgar *lacusta, del clàssic locusta, segle XIV.

### Nom

llagosta f. ‎(plural llagostes)
* Insecte ortòpter de la família dels acrídids caracteritzat per l’hàbit migratori i la formació de plagues, amb el tercer parell de potes més desenvolupat per a poder saltar millor (Caelifera).
* Crustaci marí de l’ordre dels decàpodes, d’antenes llargues i fortes, molt apreciat en gastronomia (Palinurus elephas).

#### Sinònims

* (insecte) llagost, llangosta, saltamartí, saltirec

#### Traduccions

* Anglès: locust $^{(en)}$
* Castellà: langosta $^{(es)}$ f.
* Francès: locuste $^{(fr)}$ f.
* Italià: locusta $^{(it)}$ f.
* Anglès: spiny lobster $^{(en)}$
* Castellà: langosta $^{(es)}$ f.
* Francès: langouste $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·gos·ta (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# lombrices
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /lomˈbɾi.θes/, meridional /lomˈbɾi.θeh/
       Americà: alt /lomˈbɾi.s(e)s/, baix /lomˈbɾi.seh/, austral /lomˈbɾi.ses/
   * Rimes: -iθes

### Nom

lombrices f. pl.
* forma plural de lombriz

### Miscel·lània

* Síl·labes: lom·bri·ces (3)
* Heterograma de 9 lletres (bceilmors)
# lomfågel
## Suec

   * Etimologia: De lom ‎(«calàbria») i fågel ‎(«ocell, au»).

### Nom

lomfågel c. ‎(plural indefinit lomfåglar, plural definit lomfåglarna)
* (ornitologia) gaviforme

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# lomos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈlo.mos/, meridional /ˈlo.moh/
       Americà: alt /ˈlo.m(o)s/, baix /ˈlo.moh/, austral /ˈlo.mos/
   * Rimes: -omos

### Nom

lomos m. pl.
* forma plural de lomo

### Miscel·lània

* Síl·labes: lo·mos (2)
# lombriz
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /lomˈbɾiθ/, meridional /lomˈbɾih/
       Americà: alt /lomˈbɾis/, baix /lomˈbɾih/, austral /lomˈbɾis/
   * Rimes: -iθ
   * Etimologia: Del llatí lumbrix.

### Nom

lombriz f. ‎(plural lombrices)
* cuc de terra

### Miscel·lània

* Síl·labes: lom·briz (2)
* Heterograma de 7 lletres (bilmorz)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre lombriz
# lombardos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \lomˈbaɾ.ðos\, meridional \lomˈbaɾ.ðoh\
       Americà: alt \lomˈbaɾ.ð(o)s\, baix \lomˈbaɾ.ðoh\, austral \lomˈbaɾ.ðos\
   * Rimes: -aɾdos

### Adjectiu

lombardos m. pl.
* forma plural de lombardo

### Nom

lombardos m. pl.
* forma plural de lombardo

### Miscel·lània

* Síl·labes: lom·bar·dos (3)
# lona
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɫo.nə/, occidental /ˈɫo.na/
   * Rimes: -ona
   * Etimologia: Derivat del riu Olona, al voltant del qual hi havia moltes fàbriques especialitzades en fabricar aquest teixit.

### Nom

lona f. ‎(plural lones)
* Roba gruixuda de cotó o cànem, emprada per a fer veles i tendals.

#### Traduccions

* Castellà: lona $^{(es)}$
* Francès: olona $^{(fr)}$
* Italià: olona $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: lo·na (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# londinenc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɫun.diˈnɛŋ/ balear /ɫon.diˈnəŋk/, /ɫun.diˈnɛŋk/ Occidental: nord-occidental /ɫon.diˈneŋ/ valencià /ɫon.diˈneŋk/, /ɫon.diˈneŋ/
   * Rimes: -ɛŋk
   * Etimologia: De London i el sufix -enc. amb dissimilació de la o.

### Adjectiu

londinenc m. ‎(femení londinenca, plural masculí londinencs, plural femení londinenques)
* Relatiu o pertanyent a Londres.

#### Traduccions

* Anglès: Londoner $^{(en)}$, Londonite $^{(en)}$
* Castellà: londinense $^{(es)}$

### Nom

londinenc m. ‎(plural londinencs, femení londinenca)
* Persona que habita o és originària de Londres.

#### Traduccions

* Anglès: Londoner $^{(en)}$, Londonite $^{(en)}$
* Castellà: londinense $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: lon·di·nenc (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot, ésAdir
# lomo
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈlo.mo/
   * Rimes: -omo
   * Etimologia: Del llatí lumbus.

### Nom

lomo m. ‎(plural lomos)
* llom

#### Derivats

* deslomar

#### Relacionats

* lumbar

### Miscel·lània

* Síl·labes: lo·mo (2)
* Anagrames: molo, moló, olmo

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre lomo
# lon
## Caló català

   * Pronúncia: /ˈlon/
   * Etimologia: Del romaní lon.

### Nom

lon m.
* sal

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33

## Romaní

   * Etimologia: Del sànscrit लवण ‎(lavaṇa).

### Nom

lon m.
* sal

#### Derivats

* lonalo ‎(«salat»)
* londărel ‎(«salar»)
* londipen ‎(«salinitat»)

#### Descendents

* Caló català: lon
* Caló espanyol: lon
** Caló brasiler: lon

### Vegeu també

* Cizmich, Perseo; Adiego, Ignasi-Xavier. Rromani ćhib - Diccionari romaní-català / català-romaní. Círculo Rojo, 2022. ISBN 978-84-1155-225-7.
# llesqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎəsˈkɛw/ balear /ʎəsˈkəw/, /ʎəsˈkɛw/ Occidental: /ʎesˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

llesqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de llescar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb llescar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb llescar.
# llescàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎəsˈka.βəw/, balear /ʎəsˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /ʎesˈka.βew/ valencià /ʎesˈka.vew/, /ʎesˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

llescàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de llescar.
# llesquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəsˈke.səs/, occidental /ʎesˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

llesquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb llescar.
# llesquessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəsˈke.sin/, occidental /ʎesˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

llesquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb llescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lles·ques·sin (3)
* Anagrama: llisquessen
# llesque
## Català
### Verb

llesque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de llescar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb llescar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb llescar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb llescar.
# llesquessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəsˈke.sis/, occidental /ʎesˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

llesquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb llescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lles·ques·sis (3)
* Anagrama: llisquesses
# llesquen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈʎɛs.kən/, balear /ˈʎes.kən/ Occidental: /ˈʎes.ken/
   * Rimes: -ɛsken

### Verb

llesquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de llescar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb llescar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb llescar.
# llesquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəsˈke.sən/, occidental /ʎesˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

llesquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb llescar.
# llimutjaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎi.mu.d͡ʒəˈɾas/, occidental /ʎi.mu.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

llimutjaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de llimutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·mut·ja·ràs (4)
# llimutjaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎi.mu.d͡ʒəˈɾe/, occidental /ʎi.mu.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

llimutjaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de llimutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·mut·ja·ré (4)
# llimutjaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎi.muˈd͡ʒa.ɾən/, occidental /ʎi.muˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

llimutjaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de llimutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·mut·ja·ren (4)
# llimutjarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎi.mu.d͡ʒəˈɾa/, occidental /ʎi.mu.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

llimutjarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de llimutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·mut·ja·rà (4)
# llimutjarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎi.mu.d͡ʒəˈɾi.ən/, occidental /ʎi.mu.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

llimutjarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de llimutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·mut·ja·ri·en (5)
# llimutjarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎi.mu.d͡ʒəˈɾɛm/ balear /ʎi.mu.d͡ʒəˈɾəm/, /ʎi.mu.d͡ʒəˈɾɛm/ Occidental: /ʎi.mu.d͡ʒaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

llimutjarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de llimutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·mut·ja·rem (4)
# llimutjareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎi.mu.d͡ʒəˈɾɛw/ balear /ʎi.mu.d͡ʒəˈɾəw/, /ʎi.mu.d͡ʒəˈɾɛw/ Occidental: /ʎi.mu.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

llimutjareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de llimutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·mut·ja·reu (4)
# llimutjaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎi.mu.d͡ʒəˈɾi.əs/, occidental /ʎi.mu.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

llimutjaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de llimutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·mut·ja·ri·es (5)
# llimutjares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎi.muˈd͡ʒa.ɾəs/, occidental /ʎi.muˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

llimutjares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de llimutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·mut·ja·res (4)
# llimutjaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎi.mu.d͡ʒəˈɾi.ə/, occidental /ʎi.mu.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

llimutjaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de llimutjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de llimutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·mut·ja·ri·a (5)
# magala
## Basc
### Nom

magala
* absolutiu definit singular de magal
# magae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈma.ɡaj/

### Adjectiu

magae
* nominatiu femení plural de magus
* vocatiu femení plural de magus
* genitiu femení singular de magus
* datiu femení singular de magus
# magal
## Basc
### Nom

magal inan.
* falda (d’una persona)
* falda, vessant (d’una muntanya)

#### Declinació

Nom comú inanimat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
magal
magala
magalak
Ergatiu
magalek
magalak
magalek
Datiu
magali
magalari
magalei
Genitiu
magalen
magalaren
magalen
Comitatiu
magalekin
magalarekin
magalekin
Benefactiu
magalentzat
magalarentzat
magalentzat
Instrumental
magalez
magalaz
magalez
Partitiu
magalik
Prolatiu
magaltzat
Causal
magalengatik
magalarengatik
magalengatik
Locatius
Inessiu
magaletan
magalean
magaletan
Ablatiu
magaletatik
magaletik
magaletatik
Al·latiu
magaletara
magalera
magaletara
Terminatiu
magaletaraino
magaleraino
magaletaraino
Al·l. direcional
magaletarantz
magalerantz
magaletarantz
Gen. locatiu
magaletako
magaleko
magaletako :

#### Sinònims

* (d’una muntanya) hegal
# magalaren
## Basc
### Nom

magalaren
* genitiu definit singular de magal
# maga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈma.ɣə/, occidental /ˈma.ɣa/
   * Rimes: -aɡa

### Nom

maga f. ‎(plural magues)
* Forma femenina de mag.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ga (2)
* Anagrama: amag

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈma.ɣa\
       Americà: alt /ˈma.ɡa/, baix \ˈma.ɣa\
   * Rimes: -aɡa

### Nom

maga f. ‎(plural magas)
* forma femenina de mago

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ga (2)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈma.ɡa/, /ˈma.ɡaː/

### Adjectiu

maga
* nominatiu femení singular de magus
* nominatiu neutre plural de magus
* vocatiu femení singular de magus
* vocatiu neutre plural de magus
* acusatiu neutre plural de magus
magā
* ablatiu femení singular de magus
# magalak
## Basc
### Nom

magalak
* absolutiu definit plural de magal
* ergatiu definit singular de magal
# magalarekin
## Basc
### Nom

magalarekin
* comitatiu definit singular de magal
# magalarengatik
## Basc
### Nom

magalarengatik
* causal definit singular de magal
# magalarentzat
## Basc
### Nom

magalarentzat
* benefactiu definit singular de magal
# llepolejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.pu.ɫəˈʒa/ balear /ʎə.po.ɫəˈd͡ʒa/, /ʎə.pu.ɫəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ʎe.po.ɫeˈʒa/, valencià /ʎe.po.ɫeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

llepolejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de llepolejar.
# llepolejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.pu.ɫəˈʒa.ɾəm/ balear /ʎə.po.ɫəˈd͡ʒa.ɾəm/, /ʎə.pu.ɫəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ʎe.po.ɫeˈʒa.ɾem/, valencià /ʎe.po.ɫeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

llepolejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de llepolejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llepolejar.
# llepolejo
## Català
### Verb

llepolejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de llepolejar.
# llepolejàssiu
## Català
### Verb

llepolejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llepolejar.
# llepolejàssem
## Català
### Verb

llepolejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llepolejar.
# llepolejàsseu
## Català
### Verb

llepolejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llepolejar.
# llepolejàssim
## Català
### Verb

llepolejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llepolejar.
# llepolejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.pu.ɫəˈʒa.ɾəw/ balear /ʎə.po.ɫəˈd͡ʒa.ɾəw/, /ʎə.pu.ɫəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ʎe.po.ɫeˈʒa.ɾew/, valencià /ʎe.po.ɫeˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

llepolejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de llepolejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llepolejar.
# llepolejàs
## Català
### Verb

llepolejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llepolejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llepolejar.
# lurrera
## Basc
### Nom

lurrera
* al·latiu definit singular de lur
# lurrei
## Basc
### Nom

lurrei
* datiu definit plural de lur
# lurrekin
## Basc
### Nom

lurrekin
* comitatiu indefinit de lur
* comitatiu definit plural de lur
# lurreko
## Basc
### Nom

lurreko
* genitiu locatiu definit singular de lur
# lurrengatik
## Basc
### Nom

lurrengatik
* causal indefinit de lur
* causal definit plural de lur
# lurraz
## Basc
### Nom

lurraz
* instrumental definit singular de lur
# lurrean
## Basc
### Nom

lurrean
* inessiu definit singular de lur
# lurren
## Basc
### Nom

lurren
* genitiu definit plural de lur
* genitiu indefinit de lur
# lurrek
## Basc
### Nom

lurrek
* ergatiu indefinit de lur
* ergatiu definit plural de lur
# lurrentzat
## Basc
### Nom

lurrentzat
* benefactiu definit plural de lur
* benefactiu indefinit de lur
# locuitoare
## Romanès

   * Pronúncia: /lo.ku.iˈtoa.re

### Nom

locuitoare f. ‎(plural locuitoare)
* forma femenina de locuitor

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | locuitoare | locuitoarea | (niște) | locuitoare | locuitoarele |
| Genitiu-datiu | (unei) | locuitoare | locuitoarei | (unor) | locuitoare | locuitoarelor |
| Vocatiu | | locuitoare | locuitoare | | locuitoare | locuitoare |
# locuitoarei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

locuitoarei
* genitiu i datiu definit singular de locuitoare
# locuitoarelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

locuitoarelor
* genitiu i datiu definit plural de locuitoare
# locui
## Romanès

   * Pronúncia: /lo'kuj/
   * Etimologia: Derivat de l'hongarès lakni, «lloc».

### Verb

locui
* habitar