OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# assabenten
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈβen.tən/, occidental /a.saˈben.ten/
   * Rimes: -enten

### Verb

assabenten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de assabentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assabentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assabentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·ben·ten (4)
* Anagrama: batanessen
# assabentes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈβen.təs/, occidental /a.saˈben.tes/
   * Rimes: -entes

### Verb

assabentes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de assabentar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assabentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·ben·tes (4)
* Anagrames: abastessen, absentessa, batanesses
# assabentesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.βənˈte.səs/, occidental /a.sa.benˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

assabentesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assabentar.
# assabentau
## Català
### Verb

assabentau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assabentar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assabentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·ben·tau (4)
* Anagrama: batanàsseu
# assabentem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βənˈtɛm/ balear /ə.sə.bənˈtəm/, /ə.sə.bənˈtɛm/ Occidental: /a.sa.benˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

assabentem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de assabentar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb assabentar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb assabentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·ben·tem (4)
* Anagrama: batanéssem
# assabentessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.βənˈte.sən/, occidental /a.sa.benˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

assabentessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assabentar.
# assabentaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βənˈta.βən/, balear /ə.sə.bənˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /a.sa.βenˈta.βen/ valencià /a.sa.benˈta.ven/, /a.sa.βenˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

assabentaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assabentar.
# assabente
## Català
### Verb

assabente
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assabentar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assabentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assabentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assabentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·ben·te (4)
* Anagrames: abatessen, esbatanes, esbatanés
# assabentava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βənˈta.βə/, balear /ə.sə.bənˈta.və/ Occidental: nord-occidental /a.sa.βenˈta.βa/ valencià /a.sa.benˈta.va/, /a.sa.βenˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assabentava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assabentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assabentar.
# arrugueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈɣɛw/ balear /ə.ruˈɣəw/, /ə.ruˈɣɛw/ Occidental: /a.ruˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrugueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrugar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arrugar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrugar.
# arrugués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈɣes/, occidental /a.ruˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

arrugués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrugar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrugar.
# arrugui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈru.ɣi/, occidental /aˈru.ɣi/
   * Rimes: -uɡi

### Verb

arrugui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrugar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrugar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrugar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrugar.
# arruguis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈru.ɣis/, occidental /aˈru.ɣis/
   * Rimes: -uɡis

### Verb

arruguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrugar.
# arruguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈɣe.siw/, occidental /a.ruˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arruguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrugar.
# arruguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈɣe.səm/, occidental /a.ruˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arruguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrugar.
# arruguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈɣe.səw/, occidental /a.ruˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arruguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrugar.
# arruguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈru.ɣin/, occidental /aˈru.ɣin/
   * Rimes: -uɡin

### Verb

arruguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrugar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrugar.
# arruguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈɣe.sim/, occidental /a.ruˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arruguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrugar.
# arruguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈɣi/, occidental /a.ruˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

arruguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrugar.
# artzapezpikutzat
## Basc
### Nom

artzapezpikutzat
* prolatiu indefinit de artzapezpiku
# artzat
## Basc
### Nom

artzat
* prolatiu indefinit de ar
# artère
## Francès

   * Pronúncia: /aʁˈtɛʁ/

### Nom

artère f. ‎(plural artères)
* artèria
# artères
## Francès

   * Pronúncia: /aʁˈtɛʁ/

### Nom

artères f. pl.
* forma plural de artère
# artèria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈtɛ.ɾi.ə/, occidental /aɾˈtɛ.ɾi.a/
   * Rimes: -ɛɾia
   * Etimologia: Del llatí artēria, segle XV, del grec antic ἀρτηρία ‎(artēría).

### Nom

artèria f. ‎(plural artèries)
* (anatomia) Vas sanguini que distribueix la sang des del cor.
* Via principal de comunicació en un àrea de trànsit dens.

#### Derivats

* arterial
* arteriola
* arteriovenós

#### Sinònims

* (via principal): carrer, via, calçada.

#### Traduccions

* Albanès: arterie $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Arterie $^{(de)}$
* Anglès: artery $^{(en)}$
* Àrab: شِرْيَان‎ $^{(ar)}$ m.
* Basc: arteria $^{(eu)}$
* Belarús: артэ́рыя $^{(be)}$ f. ‎(artéria)
* Castellà: arteria $^{(es)}$
* Coreà: 동맥 $^{(ko)}$ ‎(dongmaek)
* Danès: pulsåre $^{(da)}$ c., arterie $^{(da)}$ c.
* Eslovac: tepna $^{(sk)}$ f., artéria $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: arterija $^{(sl)}$ f.
* Estonià: arter $^{(et)}$
* Feroès: lívæðr $^{(fo)}$ f.
* Finès: valtimo $^{(fi)}$
* Francès: artère $^{(fr)}$
* Friülà: arterie $^{(fur)}$ f.
* Gallec: arteria $^{(gl)}$ f.
* Georgià: არტერია $^{(ka)}$ ‎(artèria)
* Grec: αρτηρία $^{(el)}$ f. ‎(artiria)
* Grec antic: ἀρτηρία $^{(grc)}$ f. ‎(artēría)
* Hebreu: עוֹרֶק‎ $^{(he)}$ m.
* Hindi: धमनी $^{(hi)}$ f.
* Hongarès: artéria $^{(hu)}$
* Ídix: אַרטעריע‎ $^{(yi)}$ f.
* Irlandès: artaire $^{(ga)}$ m.
* Islandès: slagæð $^{(is)}$ f.
* Italià: arteria $^{(it)}$
* Japonès: 動脈 $^{(ja)}$
* Kirguís: артерия $^{(ky)}$ ‎(arteria)
* Llatí: arteria $^{(la)}$
* Maltès: arterja $^{(mt)}$
* Neerlandès: slagader $^{(nl)}$ m., arterie $^{(nl)}$ f.
* Persa: شریان‎ $^{(fa)}$
* Polonès: tętnica $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: artéria $^{(pt)}$
* Romanès: arteră $^{(ro)}$ f.
* Rus: арте́рия $^{(ru)}$ f. ‎(artéria)
* Serbocroat: артерија $^{(sh)}$, arterija $^{(sh)}$ f.
* Tadjik: сурхраг $^{(tg)}$
* Tai: เส้นเลือดแดง $^{(th)}$
* Turc: arter $^{(tr)}$
* Txec: tepna $^{(cs)}$ f.
* Uzbek: arteriya $^{(uz)}$
* Vietnamita: động mạch $^{(vi)}$
* Volapük: ratär $^{(vo)}$
* Xinès: 動脈 $^{(zh)}$ ‎(动脉, dòngmài)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·tè·ri·a (4)
* Anagrames: aterria, iterara, iterarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# artèria pulmonar
## Català
### Nom

artèria pulmonar f. ‎(plural artèries pulmonars)
* (anatomia) Una de les dues artèries, dreta i esquerra, que connecten el ventricle dret del cor amb els pulmons.

#### Traduccions

* Anglès: pulmonary artery $^{(en)}$
* Castellà: arteria pulmonar $^{(es)}$
* Francès: artère pulmonaire $^{(fr)}$
* Italià: arteria polmonare $^{(it)}$
* Llatí: arteria pulmonalis $^{(la)}$
* Occità: artèria pulmonara $^{(oc)}$
* Portuguès: artéria pulmonar $^{(pt)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# artzapezpikuz
## Basc
### Nom

artzapezpikuz
* instrumental indefinit de artzapezpiku
# artèria radial
## Català

   * Etimologia: Radial en referència a l'os del radi.

### Nom

artèria radial f. ‎(plural artèries radials)
* (anatomia) Artèria principal que entra en el canell per la part del polze distribuint la sang pels músculs de l'avantbraç i la mà.

#### Relacionats

* artèria radial del dit índex

#### Traduccions

* Anglès: radial artery $^{(en)}$
* Castellà: arteria radial $^{(es)}$
* Francès: artère radiale $^{(fr)}$
* Italià: arteria radiale $^{(it)}$
* Llatí: arteria radialis $^{(la)}$
# artzapezpikurik
## Basc
### Nom

artzapezpikurik
* partitiu indefinit de artzapezpiku
# artèria caròtide
## Català
### Nom

artèria caròtide f. ‎(plural artèries caròtides)
* caròtide, artèria caròtide comuna o primitiva
# arreàssem
## Català
### Verb

arreàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.
# arreveure
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈβɛw.ɾə/ balear /ə.rəˈvəw.ɾə/, /ə.rəˈvɛw.ɾə/ Occidental: nord-occidental /a.reˈβew.ɾe/ valencià /a.reˈvew.ɾe/, /a.reˈβew.ɾe/
   * Rimes: -ɛwɾe
   * Etimologia: Aglutinació de a reveure.

### Nom

arreveure m. ‎(plural arreveures)
* comiat

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·veu·re (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# arrexi
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈreːks.iː/

### Verb

arrēxī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de arrigō
# arreàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.reˈa.ɾəm/, occidental /a.reˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arreàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrear.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.
# arreà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.reˈa/, occidental /a.reˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

arreà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arrear.
# arreàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.reˈa.ɾəw/, occidental /a.reˈa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arreàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arrear.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.
# arrez
## Basc
### Nom

arrez
* instrumental definit plural de ar
* instrumental indefinit de ar
* instrumental definit plural de arra
# argollassin
## Català
### Verb

argollassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb argollar.
# argollava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎa.βə/ balear /əɾ.ɣoˈʎa.və/, /ər.ɣuˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /ar.ɣoˈʎa.βa/ valencià /aɾ.ɣoˈʎa.va/, /aɾ.ɣoˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

argollava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de argollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de argollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·go·lla·va (4)
* Anagrama: allargavo
# argolle
## Català
### Verb

argolle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de argollar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb argollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb argollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb argollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·go·lle (3)
* Anagrames: allegro, llogaré, relloga, rellogà
# argollau
## Català
### Verb

argollau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de argollar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb argollar.
# argollaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎa.βən/ balear /əɾ.ɣoˈʎa.vən/, /ər.ɣuˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /ar.ɣoˈʎa.βen/ valencià /aɾ.ɣoˈʎa.ven/, /aɾ.ɣoˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

argollaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de argollar.
# argollasses
## Català
### Verb

argollasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb argollar.
# argollassis
## Català
### Verb

argollassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb argollar.
# argollaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎa.βəs/ balear /əɾ.ɣoˈʎa.vəs/, /ər.ɣuˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ar.ɣoˈʎa.βes/ valencià /aɾ.ɣoˈʎa.ves/, /aɾ.ɣoˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

argollaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de argollar.
# atmosféricos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \að.mosˈfe.ɾi.kos\, meridional \að.mohˈfe.ɾi.koh\
       Americà: alt /ad.mosˈfe.ɾi.k(o)s/, baix \að.mohˈfe.ɾi.koh\, austral \að.mohˈfe.ɾi.kos\
   * Rimes: -eɾikos

### Adjectiu

atmosféricos m. pl.
* forma plural de atmosférico

### Miscel·lània

* Síl·labes: at·mos·fé·ri·cos (5)
# atmosphère éducative
## Francès
### Nom

atmosphère éducative f. ‎(plural atmosphères éducatives)
* clima de l'aula

#### Sinònims

* climat de la classe

### Vegeu també

* atmosphère éducative. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# atmosphères éducatives
## Francès
### Nom

atmosphères éducatives f. pl.
* forma plural de atmosphère éducative
# atmosphériques
## Francès

   * Pronúncia: /at.mɔs.feˈʁik/

### Adjectiu

atmosphériques inv. pl.
* forma plural de atmosphérique
# atmòsferes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ədˈmɔs.fə.ɾəs/, balear /ədˈmos.fə.ɾəs/ Occidental: /adˈmos.fe.ɾes/

### Nom

atmòsferes f. pl.
* Forma plural de atmòsfera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: at·mòs·fe·res (4)
# atmosphérique
## Francès

   * Pronúncia: /at.mɔs.feˈʁik/

### Adjectiu

atmosphérique inv. ‎(plural atmosphériques)
* atmosfèric -a
# atmósferas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aðˈmos.fe.ɾas\, meridional \aðˈmoh.fe.ɾah\
       Americà: alt /adˈmos.fe.(ɾa)s/, baix \aðˈmoh.fe.ɾah\, austral \aðˈmoh.fe.ɾas\
   * Rimes: -osfeɾas

### Nom

atmósferas f. pl.
* forma plural de atmósfera
# atmospheric
## Anglès
### Adjectiu

atmospheric ‎(comparatiu more atmospheric, superlatiu most atmospheric)
* atmosfèric

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# assitiàssim
## Català
### Verb

assitiàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assitiar.
# assitiéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.tiˈe.siw/, occidental /a.si.tiˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

assitiéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assitiar.
# assitiàssiu
## Català
### Verb

assitiàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assitiar.
# assitiéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.tiˈe.sim/, occidental /a.si.tiˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

assitiéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assitiar.
# assitiàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.si.tiˈa.βəw/, balear /ə.si.tiˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.si.tiˈa.βew/ valencià /a.si.tiˈa.vew/, /a.si.tiˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

assitiàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assitiar.
# assatjassis
## Català
### Verb

assatjassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
# assatjava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈd͡ʒa.βə/, balear /ə.səˈd͡ʒa.və/ Occidental: nord-occidental /a.saˈd͡ʒa.βa/ valencià /a.saˈd͡ʒa.va/, /a.saˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assatjava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assatjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assatjar.
# assatjassen
## Català
### Verb

assatjassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
# assatjasses
## Català
### Verb

assatjasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
# assatjaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈd͡ʒa.βən/, balear /ə.səˈd͡ʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.saˈd͡ʒa.βen/ valencià /a.saˈd͡ʒa.ven/, /a.saˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

assatjaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assatjar.
# assatjassin
## Català
### Verb

assatjassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
# assatjau
## Català
### Verb

assatjau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assatjar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assatjar.
# assatjaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈd͡ʒa.βəs/, balear /ə.səˈd͡ʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.saˈd͡ʒa.βes/ valencià /a.saˈd͡ʒa.ves/, /a.saˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

assatjaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assatjar.
# arintzetarantz
## Basc
### Nom

arintzetarantz
* al·latiu direccional indefinit de arintze
# arintzetara
## Basc
### Nom

arintzetara
* al·latiu indefinit de arintze
# arintzetik
## Basc
### Nom

arintzetik
* ablatiu definit singular de arintze
# arintzez
## Basc
### Nom

arintzez
* instrumental indefinit de arintze
# arios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈa.ɾjos/, meridional /ˈa.ɾjoh/
       Americà: alt /ˈa.ɾ(jo)s/, baix /ˈa.ɾjoh/, austral /ˈa.ɾjos/
   * Rimes: -aɾjos

### Nom

arios m. pl.
* forma plural de ario

### Adjectiu

arios m. pl.
* forma plural de ario
# arintzetan
## Basc
### Nom

arintzetan
* inessiu indefinit de arintze
# arintzetaraino
## Basc
### Nom

arintzetaraino
* terminatiu indefinit de arintze
# arintzetatik
## Basc
### Nom

arintzetatik
* ablatiu indefinit de arintze
# arintzetzat
## Basc
### Nom

arintzetzat
* prolatiu indefinit de arintze
# ario
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈa.ɾjo/
   * Rimes: -aɾjo

### Nom

ario m. ‎(plural arios, femení aria)
* ari

### Adjectiu

ario m. ‎(femení aria, plural masculí arios, plural femení arias)
* ari

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rio (2)
# arrunzari
## Sicilià

   * Etimologia: Del català arronsar, probablement amb sentit nàutic de arronsar veles.

### Verb

arrunzari
* arreplegar, amuntegar
    arrunzari li spaddi - arronsar les espatlles

### Vegeu també

* L’aportació lèxica del català, Gemma Cots Tallada, 2013.
# arruola
## Italià
### Verb

arruola
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de arruolare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de arruolare
# arruolai
## Italià
### Verb

arruolai
* primera persona singular (io) del passat de arruolare
# arruolano
## Italià
### Verb

arruolano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de arruolare
# arrunsí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.runˈsi/, occidental /a.runˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

arrunsí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrunsar.
# arruntsai
## Sard

   * Etimologia: Del català arronsar.

### Verb

arruntsai
* arronsar
    arruntsai de coddos - arronsar les espatlles

### Vegeu també

* L’aportació lèxica del català, Gemma Cots Tallada, 2013.
# arruolammo
## Italià
### Verb

arruolammo
* primera persona plural (noi) del passat de arruolare
# arruolando
## Italià
### Verb

arruolando
* gerundi de arruolare
# arruolandosi
## Italià
### Verb

arruolandosi
* gerundi de arruolarsi
# atemptessa
## Català
### Verb

atemptessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemptar.
# atemptesses
## Català
### Verb

atemptesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemptar.
# atemptessin
## Català
### Verb

atemptessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemptar.

### Miscel·lània

* Anagrama: patentéssim
# atempteu
## Català
### Verb

atempteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de atemptar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb atemptar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb atemptar.
# atempti
## Català
### Verb

atempti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atemptar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atemptar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atemptar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atemptar.
# atemptessis
## Català
### Verb

atemptessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemptar.
# atemptessen
## Català
### Verb

atemptessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemptar.

### Miscel·lània

* Anagrama: patentéssem
# atempten
## Català
### Verb

atempten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de atemptar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atemptar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atemptar.

### Miscel·lània

* Anagrama: patentem
# atrinxerés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾiɲ.ʃəˈɾes/, occidental /a.tɾiɲ.t͡ʃeˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

atrinxerés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrinxerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrinxerar.
# atrinxeràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾiɲ.ʃəˈɾa.βəw/, balear /ə.tɾiɲ.ʃəˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.tɾiɲ.t͡ʃeˈɾa.βew/ valencià /a.tɾiɲ.t͡ʃeˈɾa.vew/, /a.tɾiɲ.t͡ʃeˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

atrinxeràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atrinxerar.
# atrinxeréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾiɲ.ʃəˈɾe.səm/, occidental /a.tɾiɲ.t͡ʃeˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

atrinxeréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrinxerar.
# atrinxerésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾiɲ.ʃəˈɾe.səw/, occidental /a.tɾiɲ.t͡ʃeˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

atrinxerésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrinxerar.
# atrinxeréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾiɲ.ʃəˈɾe.siw/, occidental /a.tɾiɲ.t͡ʃeˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

atrinxeréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrinxerar.