OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ŝajnontoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃajˈnon.toj/

### Verb

ŝajnontoj
* forma plural de ŝajnonto
# ŝajnonton
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃajˈnon.ton/

### Verb

ŝajnonton
* acusatiu de ŝajnonto
# ŝajnos
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈʃaj.nos/

### Verb

ŝajnos
* futur de ŝajni
# ŝajnontaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃajˈnon.taj/

### Verb

ŝajnontaj
* forma plural de ŝajnonta
# ŝajnontan
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃajˈnon.tan/

### Verb

ŝajnontan
* acusatiu de ŝajnonta
# ŝajnontojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃajˈnon.tojn/

### Verb

ŝajnontojn
* acusatiu plural de ŝajnonto
# ŝajnu
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈʃaj.nu/

### Verb

ŝajnu
* volitiu de ŝajni
# ŝajnontajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃajˈnon.tajn/

### Verb

ŝajnontajn
* acusatiu plural de ŝajnonta
# ŝajnonte
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃajˈnon.te/

### Verb

ŝajnonte
* participi actiu adverbial futur de ŝajni
# ŝajnonto
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃajˈnon.to/

### Verb

ŝajnonto ‎(plural ŝajnontoj, acusatiu ŝajnonton, plural acusatiu ŝajnontojn)
* participi actiu nominal futur de ŝajni
# 地名
## Xinès

   * Etimologia: (pendent)

### Nom

地名 ‎(tradicional i simplificat, pinyin dìmíng)
* topònim

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en xinès
# 多羽新月蕨
## Xinès
### Nom

多羽新月蕨 ‎(tradicional i simplificat, pinyin duōyǔxīnyuèjué)
* (botànica) Abacopteris multilineata Ching.

### Vegeu també

* «3833. 铁蕨鸡». A: 中药大辞典, 1995. Xangai: 上海科学技术出版社, 1986, p. 1864. ISBN 7-5323-0843-X.
# 多花胡枝子
## Xinès
### Nom

多花胡枝子 ‎(tradicional i simplificat, pinyin duōhuāhúzhīzǐ)
* (botànica) Lespedeza floribunda Bge.

#### Hiperònims

* 胡枝子属 ‎(húzhīzǐshǔ)

### Vegeu també

* «3834. 铁鞭草». A: 中药大辞典, 1995. Xangai: 上海科学技术出版社, 1986, p. 1864. ISBN 7-5323-0843-X.
# 單簧管
## Xinès
### Nom

單簧管 ‎(simplificat 单簧管, pinyin dānhuángguǎn)
* clarinet
# 土耳其
## Xinès
### Nom propi

土耳其 ‎(tradicional i simplificat, pinyin Tǔ'ěrqí)
* Turquia

#### Relacionats

* 土耳其语 ‎(tǔ'ěrqíyǔ)

### Vegeu també

Article corresponent a la Viquipèdia en xinès
# 單親家庭
## Xinès

   * Pronúncia: /tän⁵⁵ t͡ɕʰin⁵⁵ t͡ɕjä⁵⁵ tʰiŋ³⁵/ (mandarí), /täːn⁵⁵ t͡sʰɐn⁵⁵ käː⁵⁵ tʰɪŋ²¹/ (cantonès)
   * Etimologia: De 單親 ‎(单亲, dānqīn, «un sol progenitor») i 家庭 ‎(jiātíng, «família»).

### Nom

單親家庭 ‎(simplificat 单亲家庭, pinyin dānqīn jiātíng)
* família monoparental

#### Sinònims

* 半邊家庭 ‎(半边家庭, bànbiānjiātíng) (continental)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en xinès
# 墨子
## Xinès
### Nom propi

墨子 ‎(tradicional i simplificat, pinyin Mòzǐ)
* Mozi, un filòsof xinès

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en xinès
# 国
## Japonès

   * Pronúncia: /kuni/
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

国 ‎(hiragana くに, romaji kuni)
* país

#### Derivats

* 中国 ‎(«Xina»)
* 韓国 ‎(«Corea»)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en japonès
# 土耳其语
## Xinès

Forma simplificada de 土耳其語 («turc, llengua turca»). Notes: El xinès simplificat s'usa principalment a la Xina continental i Singapur. El xinès tradicional s'usa principalment a Hong Kong, Macau i Taiwan.

#### Relacionats

* 土耳其 ‎(tǔ'ěrqí)

#### Hiperònims

* 语言 ‎(yǔyán)

### Vegeu també

Article corresponent a la Viquipèdia en xinès
# 大学
## Japonès
### Nom

大学 ‎(hiragana だいがく, romaji daigaku)
* universitat
# arropa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈrɔ.pə/ Occidental: nord-occidental /aˈrɔ.pa/ valencià /aˈrɔ.pa/, /aˈrɔ.pɔ/
   * Rimes: -ɔpa

### Verb

arropa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arropar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pa (3)
* Anagrama: arrapo
# arrop
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrɔp/, occidental /aˈrɔp/
   * Rimes: -ɔp
   * Etimologia: De l'àrab andalusí الرُّبّ ‎(ar-rúbb), de l'àrab رُبّ ‎(rubb), segle XIV.

### Nom

arrop m. ‎(plural arrops)
* Most cuit al foc fins que pren la consistència de xarop.

#### Traduccions

* Castellà: arrope $^{(es)}$

### Verb

arrop
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rop (2)
* Anagrama: porra $^{(revers)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Article corresponent a la Viquipèdia
# arropada
## Català
### Verb

arropada
* Participi femení singular del verb arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pa·da (4)
* Anagrama: aparador
# arropam
## Català
### Verb

arropam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arropar.
# arropant
## Català
### Verb

arropant
* Gerundi del verb arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pant (3)
* Anagrama: portaran
# arropar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈpa/ balear /ə.roˈpa/, /ə.ruˈpa/ Occidental: nord-occidental /a.roˈpa/ valencià /a.roˈpaɾ/, /a.roˈpa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arropà
   * Etimologia: De arrop.

### Verb

arropar trans.
* Posar arrop, normalment al vi.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arropo, arropa, arropem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Castellà: arropar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·par (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia: /a.roˈpaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

arropar trans. ‎(present arropo, passat arropé, futur arroparé)
* acotxar
* arropar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rro·par (3)
# arropara
## Català
### Verb

arropara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropar.
# arroparan
## Català
### Verb

arroparan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arropar.
# arrigolaré
## Català
### Verb

arrigolaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arrigolar-se.
# arrigolaríeu
## Català
### Verb

arrigolaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arrigolar-se.
# arrigolareu
## Català
### Verb

arrigolareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arrigolar-se.
# arrigolarien
## Català
### Verb

arrigolarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arrigolar-se.
# arrigolaries
## Català
### Verb

arrigolaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arrigolar-se.
# arrigolaràs
## Català
### Verb

arrigolaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arrigolar-se.
# arrigolaria
## Català
### Verb

arrigolaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arrigolar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arrigolar-se.
# arrigolarà
## Català
### Verb

arrigolarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arrigolar-se.
# arrischiavano
## Italià
### Verb

arrischiavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de arrischiare
# arrischierebbe
## Italià
### Verb

arrischierebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de arrischiare
# arrischiavi
## Italià
### Verb

arrischiavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrischiare
# arrischieranno
## Italià
### Verb

arrischieranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de arrischiare
# arrischierei
## Italià
### Verb

arrischierei
* primera persona singular (io) del condicional de arrischiare
# arrischieremmo
## Italià
### Verb

arrischieremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de arrischiare
# arrischiavate
## Italià
### Verb

arrischiavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de arrischiare
# arrischiavo
## Italià
### Verb

arrischiavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de arrischiare
# arrischierai
## Italià
### Verb

arrischierai
* segona persona singular (tu) del futur de arrischiare
# arrischierebbero
## Italià
### Verb

arrischierebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de arrischiare
# arrissau
## Català
### Verb

arrissau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrissar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrissar.
# arrissavo
## Català
### Verb

arrissavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrissar.
# arrissava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.riˈsa.βə/, balear /ə.riˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /a.riˈsa.βa/ valencià /a.riˈsa.va/, /a.riˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arrissava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrissar.
# arrissavi
## Català
### Verb

arrissavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrissar.
# arrisseguem
## Català
### Verb

arrisseguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arrissar.
# asterengatik
## Basc
### Nom

asterengatik
* causal indefinit de aste
# asteri
## Basc
### Nom

asteri
* datiu indefinit de aste
# asterisc
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.təˈɾisk/, occidental /as.teˈɾisk/
   * Rimes: -isk
   * Etimologia: Del llatí asteriscus, del grec antic ἀστερίσκος ‎(asterískos, «petit estel emprat per marcar passatges»), diminutiu de ἀστήρ ‎(astḗr, «astre, estel»).

### Nom

asterisc m. ‎(plural asteriscs o asteriscos)
* Signe gràfic en forma d'estel (*) emprat per referir-se a una nota a peu de pàgina, per destacar algun mot o oració, entre d'altres usos.

#### Traduccions

* Anglès: asterisk $^{(en)}$
* Castellà: asterisco $^{(es)}$
* Francès: astérisque $^{(fr)}$
* Italià: asterisco $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·te·risc (3)
* Anagrames: tracessi, trisecàs

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# asterik
## Basc
### Nom

asterik
* partitiu indefinit de aste
# astero
## Basc
### Adverbi

astero
* cada setmana, setmanalment
# asterentzat
## Basc
### Nom

asterentzat
* benefactiu indefinit de aste
# asterisco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /as.teˈɾis.ko/, meridional /ah.teˈɾih.ko/
       Americà: alt /as.teˈɾis.k(o)/, baix /ah.teˈɾih.ko/
   * Rimes: -isko

### Nom

asterisco m. ‎(plural asteriscos)
* asterisc

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·te·ris·co (4)
# asteroid
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæstəroɪd/

### Nom

asteroid ‎(plural asteroids)
* asteroide
# asseveràrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βəˈɾa.ɾəm/, balear /ə.sə.vəˈɾa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.se.βeˈɾa.ɾem/ valencià /a.se.veˈɾa.ɾem/, /a.se.βeˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

asseveràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de asseverar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseverar.
# asseveràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βəˈɾa.βəw/, balear /ə.sə.vəˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.se.βeˈɾa.βew/ valencià /a.se.veˈɾa.vew/, /a.se.βeˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

asseveràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de asseverar.
# asseveràreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βəˈɾa.ɾəw/, balear /ə.sə.vəˈɾa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.se.βeˈɾa.ɾew/ valencià /a.se.veˈɾa.ɾew/, /a.se.βeˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

asseveràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de asseverar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseverar.
# asseveràsseu
## Català
### Verb

asseveràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseverar.
# asseveràssim
## Català
### Verb

asseveràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseverar.
# asseveràssem
## Català
### Verb

asseveràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseverar.
# asseveràssiu
## Català
### Verb

asseveràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseverar.
# assistiven
## Català
### Verb

assistiven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assistir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sis·ti·ven (4)
* Anagrames: avistessin, invitasses, visitassen
# assists
## Anglès
### Nom

assists
* forma plural de assist
# assistiva
## Català
### Verb

assistiva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assistir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assistir.
# assistixen
## Català
### Verb

assistixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de assistir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assistir.
# assistixes
## Català
### Verb

assistixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de assistir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assistir.
# assistixo
## Català
### Verb

assistixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assistir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assistir.
# assistixos
## Català
### Verb

assistixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assistir.
# assistives
## Català
### Verb

assistives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assistir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sis·ti·ves (4)
* Anagrames: avistessis, visitasses
# assistixa
## Català
### Verb

assistixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assistir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assistir.
# atrafegau
## Català
### Verb

atrafegau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de atrafegar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb atrafegar-se.
# atrafegaves
## Català
### Verb

atrafegaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atrafegar-se.
# atrafegava
## Català
### Verb

atrafegava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atrafegar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atrafegar-se.
# atrafegaven
## Català
### Verb

atrafegaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atrafegar-se.
# atrafego
## Català
### Verb

atrafego
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atrafegar-se.
# atrafegue
## Català
### Verb

atrafegue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atrafegar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atrafegar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atrafegar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atrafegar-se.
# atrafeguen
## Català
### Verb

atrafeguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de atrafegar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atrafegar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atrafegar-se.
# atabacaren
## Català
### Verb

atabacaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de atabacar.
# atabacam
## Català
### Verb

atabacam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de atabacar.
# atabacaran
## Català
### Verb

atabacaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de atabacar.
# atabaca
## Català
### Verb

atabaca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de atabacar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb atabacar.
# atabacar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.tə.βəˈka/ Occidental: nord-occidental /a.ta.βaˈka/ valencià /a.ta.baˈkaɾ/, /a.ta.βaˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: atabacà
   * Etimologia: Del prefix a- i tabac, calc de l’italià intabaccarsi, per l’efecte d’endormiscament de la planta.

### Verb

atabacar trans.
* (mallorquí) Sorprendre amb un resultat inesperat.

#### Traduccions

* Castellà: chasquear $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ta·ba·car (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# atenguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təŋˈɡe.sis/, occidental /a.teŋˈɡe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

atenguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atendre.
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atenir-se.
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atènyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ten·gues·sis (4)
* Anagrames: assentigués, atinguesses, insteguessa
# atengueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.təŋˈɡɛw/ balear /ə.təŋˈɡəw/, /ə.təŋˈɡɛw/ Occidental: /a.teŋˈɡew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

atengueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb atendre.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb atenir-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb atenir-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb atènyer.

## Català antic
### Verb

atengueu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de atendre

#### Variants

* atenats, atenau, atengau
# atengui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈteŋ.ɡi/, occidental /aˈteŋ.ɡi/
   * Rimes: -eŋɡi

### Verb

atengui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atendre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atendre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atendre.
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atenir-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atenir-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atenir-se.
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atènyer.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atènyer.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atènyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ten·gui (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegintu)
* Anagrames: agentiu, atingué, eguinat, gatineu, negatiu, teginau
# atenguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təŋˈɡe.sən/, occidental /a.teŋˈɡe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

atenguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ten·gues·sen (4)
* Anagrama: entenguessa

## Català antic
### Verb

atenguessen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de atendre

#### Variants

* atesessen, atenessen
# atenguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təŋˈɡe.səs/, occidental /a.teŋˈɡe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

atenguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ten·gues·ses (4)
* Anagrama: estenguessa

## Català antic
### Verb

atenguesses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de atendre
# atenguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈteŋ.ɡin/, occidental /aˈteŋ.ɡin/
   * Rimes: -eŋɡin

### Verb

atenguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atendre.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atendre.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atenir-se.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atenir-se.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atènyer.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atènyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ten·guin (3)
* Anagrames: atinguen, eguinant
# atenguessi
## Català
### Verb

atenguessi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atendre.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ten·gues·si (4)
* Anagrames: assentigué, engatéssiu, gatinésseu, teginàsseu
# atenguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təŋˈɡe.sin/, occidental /a.teŋˈɡe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

atenguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atendre.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atenir-se.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atènyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ten·gues·sin (4)
* Anagrama: atinguessen
# atengues
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈteŋ.ɡəs/, occidental /aˈteŋ.ɡes/
   * Rimes: -eŋɡes

### Verb

atengues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ten·gues (3)
* Anagrames: aneguets, estengau

## Català antic
### Verb

atengues
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de atendre

#### Variants

* atenes
# atenguessa
## Català
### Verb

atenguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ten·gues·sa (4)
* Anagrama: engatàsseu
# arroliate
## Italià
### Verb

arroliate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de arrolare
# arrolo
## Italià
### Verb

arrolo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de arrolare
# arrolò
## Italià
### Verb

arrolò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de arrolare
# arromances
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈman.səs/ balear /ə.roˈman.səs/, /ə.ruˈman.səs/ Occidental: /a.roˈman.ses/
   * Rimes: -anses

### Verb

arromances
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arromançar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arromançar.
# arroliamoci
## Italià
### Verb

arroliamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de arrolarsi
# arrolino
## Italià
### Verb

arrolino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de arrolare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de arrolare
# arromancessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mənˈse.sən/ balear /ə.ro.mənˈse.sən/, /ə.ru.mənˈse.sən/ Occidental: /a.ro.manˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arromancessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromançar.
# arromancen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈman.sən/ balear /ə.roˈman.sən/, /ə.ruˈman.sən/ Occidental: /a.roˈman.sen/
   * Rimes: -ansen

### Verb

arromancen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arromançar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arromançar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arromançar.