OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# infantilitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫiˈd͡za/ valencià /iɱ.fan.ti.ɫiˈzaɾ/, /iɱ.fan.ti.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: infantilitzà
   * Etimologia: De infantil i el sufix -itzar, segle XX.

### Verb

infantilitzar trans.
* Fer esdevenir infantil.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: infantilitzo, infantilitza, infantilitzem

#### Derivats

* infantilització
* infantilitzant

#### Traduccions

* Castellà: infantilizar $^{(es)}$
* Interlingua: infantilisar $^{(ia)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB, ésAdir
# infantilitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fən.ti.ɫi.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫi.d͡zaˈɾan/, valencià /iɱ.fan.ti.ɫi.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

infantilitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de infantilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·za·ran (6)
# infantilitzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fən.ti.ɫi.d͡zəˈɾɛw/ balear /iɱ.fən.ti.ɫi.d͡zəˈɾəw/, /iɱ.fən.ti.ɫi.d͡zəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫi.d͡zaˈɾew/, valencià /iɱ.fan.ti.ɫi.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

infantilitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de infantilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·za·reu (6)
# infantilitzades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡za.ðəs/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫiˈd͡za.ðes/, valencià /iɱ.fan.ti.ɫiˈza.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

infantilitzades
* Participi femení plural del verb infantilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·za·des (6)
# infantilitzant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡zan/ balear /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡zant/, /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡zan/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫiˈd͡zan/ valencià /iɱ.fan.ti.ɫiˈzant/, /iɱ.fan.ti.ɫiˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

infantilitzant
* Gerundi del verb infantilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zant (5)
# infantilitzarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fən.ti.ɫi.d͡zəˈɾɛm/ balear /iɱ.fən.ti.ɫi.d͡zəˈɾəm/, /iɱ.fən.ti.ɫi.d͡zəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫi.d͡zaˈɾem/, valencià /iɱ.fan.ti.ɫi.zaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

infantilitzarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de infantilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·za·rem (6)
# infantilitzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫiˈd͡za.ɾes/, valencià /iɱ.fan.ti.ɫiˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

infantilitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de infantilitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantilitzar.

#### Variants

* [2] infantilitzessis, infantilitzesses, infantilitzassis, infantilitzasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·za·res (6)
# instal·lassen
## Català
### Verb

instal·lassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb instal·lar.
# instal·lassis
## Català
### Verb

instal·lassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb instal·lar.
# instal·lat
## Català
### Verb

instal·lat
* Participi masculí singular del verb instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·lat (3)
* Anagrames: allistant, tallantis
# instal·lau
## Català
### Verb

instal·lau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de instal·lar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb instal·lar.
# instal·lasses
## Català
### Verb

instal·lasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb instal·lar.
# instal·lava
## Català
### Verb

instal·lava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de instal·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de instal·lar.
# instal·lassin
## Català
### Verb

instal·lassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb instal·lar.
# instal·laves
## Català
### Verb

instal·laves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·la·ves (4)
* Anagrama: tavellassin
# instal·laven
## Català
### Verb

instal·laven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de instal·lar.
# intimessen
## Català
### Verb

intimessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intimar.
# intimesses
## Català
### Verb

intimesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ti·mes·ses (4)
* Anagrama: estimessin
# intimessis
## Català
### Verb

intimessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intimar.
# intimeu
## Català
### Verb

intimeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de intimar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb intimar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb intimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ti·meu (3)
* Anagrama: intuíem
# intimes
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈti.məs/, occidental /inˈti.mes/
   * Rimes: -imes

### Nom

intimes f. pl.
* Forma plural de intima.

### Verb

intimes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de intimar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ti·mes (3)
* Anagrama: estimin
# intimessi
## Català
### Verb

intimessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intimar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ti·mes·si (4)
* Anagrames: imitessin, insistíem
# intimessin
## Català
### Verb

intimessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intimar.
# intimi
## Català

   * Pronúncia: /inˈti.mi/
   * Rimes: -imi

### Verb

intimi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intimar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb intimar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intimar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb intimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ti·mi (3)
* Anagrama: imitin
# intimen
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈti.mən/, occidental /inˈti.men/
   * Rimes: -imen

### Verb

intimen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de intimar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb intimar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb intimar.
# intimessa
## Català
### Verb

intimessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ti·mes·sa (4)
* Anagrames: amnisties, amnistiés, imantessi, imitassen
# invalidaríveu
## Català
### Verb

invalidaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de invalidar.
# invalidassin
## Català
### Verb

invalidassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb invalidar.
# invalidassis
## Català
### Verb

invalidassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb invalidar.
# invalidate
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌɪnˈvæl.ɪ.deɪt/

### Verb

invalidate ‎(3a persona singular present invalidates, gerundi invalidating, passat i participi invalidated)
* invalidar
# invalidaríeu
## Català
### Verb

invalidaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de invalidar.
# invalidasses
## Català
### Verb

invalidasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb invalidar.
# invalidassen
## Català
### Verb

invalidassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb invalidar.
# ingests
## Anglès
### Verb

ingests
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de ingest
# ingessi
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈɡɛs.siː/

### Verb

ingessī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de ingerō
# ingested
## Anglès
### Verb

ingested
* passat i participi de ingest
# ingesting
## Anglès
### Verb

ingesting
* gerundi de ingest
# ingerísseu
## Català
### Verb

ingerísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ge·rís·seu (4)
* Anagrama: inserigués
# ingeríssiu
## Català
### Verb

ingeríssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingerir.
# ingestum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈɡɛs.tʊm/

### Verb

ingestum
* supí acusatiu de ingerō
# ingeríssem
## Català
### Verb

ingeríssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ge·rís·sem (4)
* Anagrames: emigressin, misseregin
# ingeríssim
## Català
### Verb

ingeríssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingerir.
# ingest
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈdʒɛst/

### Verb

ingest ‎(3a persona singular present ingests, gerundi ingesting, passat i participi ingested)
* ingerir
# investigarives
## Català
### Verb

investigarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de investigar.
# investigariva
## Català
### Verb

investigariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de investigar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de investigar.
# investigaren
## Català
### Verb

investigaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de investigar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb investigar.
# investigaria
## Català
### Verb

investigaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de investigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de investigar.
# investigaries
## Català
### Verb

investigaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de investigar.
# investigarien
## Català
### Verb

investigarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de investigar.
# investigariven
## Català
### Verb

investigariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de investigar.
# investigares
## Català
### Verb

investigares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de investigar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb investigar.
# investigareu
## Català
### Verb

investigareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de investigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ves·ti·ga·reu (5)
* Anagrama: investiguera
# invectivaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bək.tiˈβa.ɾən/, balear /iɱ.vək.tiˈva.ɾən/ Occidental: nord-occidental /im.bek.tiˈβa.ɾen/ valencià /iɱ.vek.tiˈva.ɾen/, /im.bek.tiˈβa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

invectivaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de invectivar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb invectivar.
# invectivaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bək.ti.βəˈɾi.ə/, balear /iɱ.vək.ti.vəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /im.bek.ti.βaˈɾi.a/ valencià /iɱ.vek.ti.vaˈɾi.a/, /im.bek.ti.βaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

invectivaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de invectivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de invectivar.
# invectivaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bək.ti.βəˈɾan/, balear /iɱ.vək.ti.vəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /im.bek.ti.βaˈɾan/ valencià /iɱ.vek.ti.vaˈɾan/, /im.bek.ti.βaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

invectivaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de invectivar.
# invectivaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bək.ti.βəˈɾas/, balear /iɱ.vək.ti.vəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /im.bek.ti.βaˈɾas/ valencià /iɱ.vek.ti.vaˈɾas/, /im.bek.ti.βaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

invectivaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de invectivar.
# invectivares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bək.tiˈβa.ɾəs/, balear /iɱ.vək.tiˈva.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /im.bek.tiˈβa.ɾes/ valencià /iɱ.vek.tiˈva.ɾes/, /im.bek.tiˈβa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

invectivares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de invectivar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb invectivar.
# invectivareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bək.ti.βəˈɾɛw/ balear /iɱ.vək.ti.vəˈɾəw/, /iɱ.vək.ti.vəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /im.bek.ti.βaˈɾew/ valencià /iɱ.vek.ti.vaˈɾew/, /im.bek.ti.βaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

invectivareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de invectivar.
# invectivarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bək.ti.βəˈɾi.ən/, balear /iɱ.vək.ti.vəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /im.bek.ti.βaˈɾi.en/ valencià /iɱ.vek.ti.vaˈɾi.en/, /im.bek.ti.βaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

invectivarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de invectivar.
# invectivaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bək.ti.βəˈɾi.əs/, balear /iɱ.vək.ti.vəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /im.bek.ti.βaˈɾi.es/ valencià /iɱ.vek.ti.vaˈɾi.es/, /im.bek.ti.βaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

invectivaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de invectivar.
# invectivarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bək.ti.βəˈɾa/, balear /iɱ.vək.ti.vəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /im.bek.ti.βaˈɾa/ valencià /iɱ.vek.ti.vaˈɾa/, /im.bek.ti.βaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

invectivarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de invectivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vec·ti·va·rà (5)
* Anagrama: activariven
# invalideguesses
## Català
### Verb

invalideguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb invalidar.
# invalidegueu
## Català
### Verb

invalidegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb invalidar.
# invalideguéssou
## Català
### Verb

invalideguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb invalidar.
# invalideguessen
## Català
### Verb

invalideguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb invalidar.
# invalidegués
## Català
### Verb

invalidegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb invalidar.
# invalideguéssom
## Català
### Verb

invalideguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb invalidar.
# invalide
## Català
### Verb

invalide
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de invalidar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb invalidar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb invalidar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb invalidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·va·li·de (4)
* Anagrames: envilida, lidiaven
# invalideguessa
## Català
### Verb

invalideguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb invalidar.
# invalideguem
## Català
### Verb

invalideguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb invalidar.
# iocus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈjɔ.kʊs/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *jek («dir»).

### Nom

iocus m. ‎(genitiu iocī)
* entreteniment, espectacle
* esport
* joc

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | iocus | iocī |
| Vocatiu | ioce | iocī |
| Acusatiu | iocum | iocōs |
| Genitiu | iocī | iocōrum |
| Datiu | iocō | iocīs |
| Ablatiu | iocō | iocīs |
# ioda
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈjɔ.ðə/ Occidental: nord-occidental /ˈjɔ.ða/ valencià /ˈjɔ.ða/, /ˈjɔ.ðɔ/
   * Rimes: -ɔda

### Verb

ioda
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de iodar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb iodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: io·da (2)
* Anagrames: adio $^{(alfagrama)}$, aido, odia, odià, oidà, oïda
# ioce
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈjɔ.kɛ/

### Nom

ioce
* vocatiu singular de iocus
# iocis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈjɔ.kiːs/

### Nom

iocīs
* datiu plural de iocus
* ablatiu plural de iocus
# ioco
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈjɔ.koː/

### Nom

iocō
* datiu singular de iocus
* ablatiu singular de iocus
# iocos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈjɔ.koːs/

### Nom

iocōs
* acusatiu plural de iocus
# iocum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈjɔ.kʊm/

### Nom

iocum
* acusatiu singular de iocus
# ioci
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈjɔ.kiː/

### Nom

iocī
* nominatiu plural de iocus
* vocatiu plural de iocus
* genitiu singular de iocus
# iocorum
## Llatí

   * Pronúncia: /jɔˈkoː.rʊm/

### Nom

iocōrum
* genitiu plural de iocus
# interceptaré
## Català
### Verb

interceptaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de interceptar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.teɾ.θep.taˈɾe/, meridional \iŋ.teɾ.θep.taˈɾe\
       Americà: alt /in.teɾ.sep.t(a)ˈɾe/, baix \iŋ.teɾ.sep.taˈɾe\, austral /in.teɾ.sep.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

interceptaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb interceptar
# interceptaríeu
## Català
### Verb

interceptaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de interceptar.
# interceptassin
## Català
### Verb

interceptassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interceptar.
# interceptaràs
## Català
### Verb

interceptaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de interceptar.
# interceptaríveu
## Català
### Verb

interceptaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de interceptar.
# interceptassen
## Català
### Verb

interceptassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interceptar.
# interceptasses
## Català
### Verb

interceptasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interceptar.
# interceptarà
## Català
### Verb

interceptarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de interceptar.
# ionitzen
## Català
### Verb

ionitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de ionitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ionitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ionitzar.
# ionitzes
## Català
### Verb

ionitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ionitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ionitzar.
# ionitzaves
## Català
### Verb

ionitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ionitzar.
# ionitze
## Català
### Verb

ionitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ionitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ionitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ionitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ionitzar.
# ionitzau
## Català
### Verb

ionitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ionitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ionitzar.
# ionitzaven
## Català
### Verb

ionitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ionitzar.
# ionitzessen
## Català
### Verb

ionitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ionitzar.
# ionitzava
## Català
### Verb

ionitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ionitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ionitzar.
# istripuari
## Basc
### Nom

istripuari
* datiu definit singular de istripu
# istripuengatik
## Basc
### Nom

istripuengatik
* causal definit plural de istripu
# istripuentzat
## Basc
### Nom

istripuentzat
* benefactiu definit plural de istripu
# istripuarentzat
## Basc
### Nom

istripuarentzat
* benefactiu definit singular de istripu
# istripuaz
## Basc
### Nom

istripuaz
* instrumental definit singular de istripu
# istripuei
## Basc
### Nom

istripuei
* datiu definit plural de istripu
# istripuek
## Basc
### Nom

istripuek
* ergatiu definit plural de istripu
# istripuekin
## Basc
### Nom

istripuekin
* comitatiu definit plural de istripu
# istripuen
## Basc
### Nom

istripuen
* genitiu definit plural de istripu
# istripuarengatik
## Basc
### Nom

istripuarengatik
* causal definit singular de istripu
# interessarives
## Català
### Verb

interessarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de interessar.
# interessariva
## Català
### Verb

interessariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de interessar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de interessar.
# interessariven
## Català
### Verb

interessariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de interessar.
# italianizzavano
## Italià
### Verb

italianizzavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de italianizzare
# italianizzavate
## Italià
### Verb

italianizzavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de italianizzare
# italianizzavo
## Italià
### Verb

italianizzavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de italianizzare
# italianizzavi
## Italià
### Verb

italianizzavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de italianizzare
# italianizzazioni
## Italià

   * Pronúncia: /i.ta.lja.nid.d͡zatˈt͡sjoː.ni/

### Nom

italianizzazioni f. pl.
* forma plural de italianizzazione
# italianizzerebbe
## Italià
### Verb

italianizzerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de italianizzare
# italianizzerebbero
## Italià
### Verb

italianizzerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de italianizzare
# italianizzazione
## Italià

   * Pronúncia: /i.ta.lja.nid.d͡zatˈt͡sjoː.ne/

### Nom

italianizzazione f. ‎(plural italianizzazioni)
* italianització

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ta·lia·niz·za·zió·ne (7)
# italianizzeranno
## Italià
### Verb

italianizzeranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de italianizzare
# italianizzerai
## Italià
### Verb

italianizzerai
* segona persona singular (tu) del futur de italianizzare