OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desenemic
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.nəˈmik/, occidental /de.ze.neˈmik/
   * Rimes: -ik
   * Etimologia: Del prefix des- i enemic, segle XIV, amb prefix privatiu pleonàstic per la pèrdua de consciència que en- ja ho era en l’origen llatí.

### Adjectiu

desenemic m. ‎(femení desenemiga, plural masculí desenemics, plural femení desenemigues)
* (antic) enemic

### Nom

desenemic m. ‎(plural desenemics)
* (Andorra, septentrional, tarragoní) repeló

#### Variants

* enemic

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·e·ne·mic (4)
* Anagrames: demències, medecines

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB, Optimot
# desenfadada
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɱ.fəˈða.ðə/, occidental /de.zeɱ.faˈða.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

desenfadada
* Participi femení singular del verb desenfadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·fa·da·da (5)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.seɱ.faˈða.ða\
       Americà: alt \d(e).seɱ.faˈda.da\, baix \de.seŋ.faˈða.ða\, austral \de.seɱ.faˈða.ða\
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

desenfadada f. ‎(plural desenfadadas)
* forma femenina de desenfadado

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sen·fa·da·da (5)
# desenfadades
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɱ.fəˈða.ðəs/, occidental /de.zeɱ.faˈða.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

desenfadades
* Participi femení plural del verb desenfadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·fa·da·des (5)
# desenfad
## Català
### Verb

desenfad
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desenfadar.

#### Variants

* desenfado, desenfade, desenfadi

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·fad (3)
# desenfadadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.seɱ.faˈða.ðas\, meridional \de.seɱ.faˈða.ðah\
       Americà: alt \de.seɱ.faˈda.d(a)s\, baix \de.seŋ.faˈða.ðah\, austral \de.seɱ.faˈða.ðas\
   * Rimes: -adas

### Adjectiu

desenfadadas f. pl.
* forma plural de desenfadada

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sen·fa·da·das (5)
# reçue
## Francès

   * Pronúncia: /ʁəˈsy/

### Nom

reçue f. ‎(plural reçues)
* forma femenina de reçu
# reí
## Castellà

   * Pronúncia: /reˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

reí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb reír
# reírse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /reˈiɾ.se/
       Americà: alt /reˈiɾ.s(e)/, baix /reˈiɾ.se/
   * Rimes: -iɾse

### Verb

reírse trans., intr., pron. ‎(present me río, passat me reí, futur me reiré)
* forma pronominal de reír
# rezebre
## Català antic

   * Etimologia: Del llatí recipere ‎(«prendre, agafar, rebre»).

### Nom

rezebre
* rebre
    "Donces frares cars rezebam la paraula de la predicacio de ihesu xhrist" (Homilies d'Organyà)

#### Derivats

* reebre
# rezo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈre.θo/
       Americà: alt /ˈre.s(o)/, baix /ˈre.so/
   * Rimes: -eθo

### Verb

rezo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb rezar
# reçu
## Francès

   * Pronúncia: /ʁəˈsy/

### Nom

reçu m. ‎(plural reçus, femení reçue)
* alumne aprovat

#### Sinònims

* élève reçu
* étudiant reçu

### Vegeu també

* reçu. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# reçues
## Francès

   * Pronúncia: /ʁəˈsy/

### Nom

reçues f. pl.
* forma plural de reçue
# reçus
## Francès

   * Pronúncia: /ʁəˈsy/

### Nom

reçus m. pl.
* forma plural de reçu
# reír
## Castellà

   * Pronúncia: /reˈiɾ/
   * Rimes: -iɾ

### Verb

reír trans., intr., pron. ‎(pronominal reírse, present río, passat reí, futur reiré)
* riure

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ír (2)
# resolvere
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈsɔɫ.wɛ.rɛ/

### Verb

resolvere
* infinitiu del present actiu de resolvō
# resolveré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \re.sol.βeˈɾe\
       Americà: alt \r(e).sol.βeˈɾe\, baix \re.sol.βeˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

resolveré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb resolver
# resolutòriament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.zu.ɫuˌtɔ.ɾi.əˈmen/ balear /rə.zo.ɫuˌtɔ.ɾi.əˈment/, /rə.zu.ɫuˌtɔ.ɾi.əˈmen/ Occidental: nord-occidental /re.zo.ɫuˌtɔ.ɾi.aˈmen/ valencià /re.zo.ɫuˌtɔ.ɾi.aˈment/, /re.zo.ɫuˌtɔ.ɾi.aˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De resolutòria i el sufix -ment.

### Adverbi

resolutòriament
* D’una manera resolutòria.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: re·so·lu·tò·ri·a·ment (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# resolver
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \re.solˈβeɾ\
       Americà: alt \r(e).solˈβeɾ\, baix \re.solˈβeɾ\
   * Rimes: -eɾ
   * Etimologia: Del llatí resolvĕre.

### Verb

resolver trans., pron. ‎(pronominal resolverse, present resuelvo, passat resolví, futur resolveré)
* resoldre

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·sol·ver (3)
# resolverse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \re.solˈβeɾ.se\
       Americà: alt \r(e).solˈβeɾ.se\, baix \re.solˈβeɾ.se\
   * Rimes: -eɾse

### Verb

resolverse trans., pron. ‎(present me resuelvo, passat me resolví, futur me resolveré)
* forma pronominal de resolver
# resolvi
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈsɔɫ.wɪ/

### Verb

resolvi
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de resolvō
# resolutum
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛ.sɔˈluː.tʊm/

### Adjectiu

resolūtum
* nominatiu neutre singular de resolūtus
* vocatiu neutre singular de resolūtus
* acusatiu masculí singular de resolūtus
* acusatiu neutre singular de resolūtus

### Verb

resolutum
* supí acusatiu de resolvō
# resolves
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈsɔɫ.wɛs/

### Verb

resolves
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de resolvō
# resolvo
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈsɔɫ.woː/
   * Etimologia: Del prefix re- i solvō.

### Verb

resolvō ‎(1a present$^?$), resolves ‎(2a present), resolvere ‎(infinitiu), resolvi ‎(perfet), resolutum ‎(supí)
* deslligar, alliberar
    Puella resoluta capillos—(traducció:«Noia amb els cabells deslligats»)
* destruir, acabar, sentenciar
    Amore resolutus—(traducció:«amor acabat»)

### Vegeu també

* ↑ Ovidi, Am, II,14.39
* ↑ Tibul, Corpus Tibullanum, I,10.83
# resolutus
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛ.sɔˈluː.tʊs/
   * Etimologia: Del verb resolvō.

### Adjectiu

resolūtus m., resolūta f., resolūtum n.
* alliberat
* decidit
* resolt

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | resolūtus | resolūta | resolūtum | resolūtī | resolūtae | resolūta |
| Vocatiu | resolūte | resolūta | resolūtum | resolūtī | resolūtae | resolūta |
| Acusatiu | resolūtum | resolūtam | resolūtum | resolūtōs | resolūtās | resolūta |
| Genitiu | resolūtī | resolūtae | resolūtī | resolūtōrum | resolūtārum | resolūtōrum |
| Datiu | resolūtō | resolūtae | resolūtō | resolūtīs | resolūtīs | resolūtīs |
| Ablatiu | resolūtō | resolūtā | resolūtō | resolūtīs | resolūtīs | resolūtīs |
# retronaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.tɾuˈna.βəs/ balear /rə.tɾoˈna.vəs/, /rə.tɾuˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /re.tɾoˈna.βes/ valencià /re.tɾoˈna.ves/, /re.tɾoˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

retronaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de retronar.

### Miscel·lània

* Anagrama: retornaves
# retronats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.tɾuˈnats/ balear /rə.tɾoˈnats/, /rə.tɾuˈnats/ Occidental: /re.tɾoˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

retronats
* Participi masculí plural del verb retronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tro·nats (3)
* Anagrames: retornats, trastorne
# retrone
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈtɾɔ.nə/, occidental /reˈtɾɔ.ne/
   * Rimes: -ɔne

### Verb

retrone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de retronar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb retronar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb retronar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb retronar.

#### Variants

* [1] retrono, retroni, retron
* [2,3,4] retroni

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tro·ne (3)
* Anagrama: retorne
# retronassin
## Català
### Verb

retronassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb retronar.

#### Variants

* retronessin, retronessen, retronassen, retronaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tro·nas·sin (4)
* Anagrama: retornassin
# retronava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.tɾuˈna.βə/ balear /rə.tɾoˈna.və/, /rə.tɾuˈna.və/ Occidental: nord-occidental /re.tɾoˈna.βa/ valencià /re.tɾoˈna.va/, /re.tɾoˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

retronava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de retronar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de retronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tro·na·va (4)
* Anagrames: avortaren, retornava, voretaran
# retronasses
## Català
### Verb

retronasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb retronar.

#### Variants

* retronessis, retronesses, retronassis, retronares

### Miscel·lània

* Anagrames: ensostrares, retornasses
# retronat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.tɾuˈnat/ balear /rə.tɾoˈnat/, /rə.tɾuˈnat/ Occidental: /re.tɾoˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

retronat
* Participi masculí singular del verb retronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tro·nat (3)
* Anagrames: retornat, trotaren
# retronau
## Català
### Verb

retronau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de retronar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb retronar.

#### Variants

* [1] retroneu
* [2] retroneu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tro·nau (3)
* Anagrames: retornau, tornareu, tornàreu
# retronaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.tɾuˈna.βən/ balear /rə.tɾoˈna.vən/, /rə.tɾuˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /re.tɾoˈna.βen/ valencià /re.tɾoˈna.ven/, /re.tɾoˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

retronaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de retronar.

### Miscel·lània

* Anagrama: retornaven
# retronassis
## Català
### Verb

retronassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb retronar.

#### Variants

* retronessis, retronesses, retronasses, retronares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tro·nas·sis (4)
* Anagrama: retornassis
# refredis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈfɾɛ.ðis/ balear /rəˈfɾə.ðis/, /rəˈfɾɛ.ðis/ Occidental: /reˈfɾe.ðis/
   * Rimes: -ɛdis

### Verb

refredis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb refredar.

#### Variants

* refredes, refredos
# refredo
## Català

   * Pronúncia: central /rəˈfɾɛ.ðu/, occidental /reˈfɾe.ðo/
   * Rimes: -ɛdo

### Verb

refredo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de refredar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb refredar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb refredar.

#### Variants

* [1] refrede, refredi, refred
* [2,3] refredi, refrede
# refredessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.fɾəˈðe.sin/, occidental /re.fɾeˈðe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

refredessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb refredar.

#### Variants

* refredeguessen, refredessen, refredassin, refredassen, refredaren
# refredi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈfɾɛ.ði/ balear /rəˈfɾə.ði/, /rəˈfɾɛ.ði/ Occidental: /reˈfɾe.ði/
   * Rimes: -ɛdi

### Verb

refredi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de refredar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb refredar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb refredar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb refredar.

#### Variants

* [1] refredo, refrede, refred
* [2] refrede, refredo
* [3] refrede, refredo
* [4] refrede

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·fre·di (3)
* Anagrama: deferir
# refredeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.fɾəˈðɛw/ balear /rə.fɾəˈðəw/, /rə.fɾəˈðɛw/ Occidental: /re.fɾeˈðew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

refredeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de refredar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb refredar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb refredar.

#### Variants

* [1] refredau
* [2] refredegueu
* [3] refredau

## Català antic
### Verb

refredeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de refredar

#### Variants

* refredets
# refredist
## Català antic
### Verb

refredist
* segona persona singular (tu) del passat de refredar

#### Variants

* refredast, refredares
# refredessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.fɾəˈðe.sis/, occidental /re.fɾeˈðe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

refredessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb refredar.

#### Variants

* refredeguesses, refredesses, refredassis, refredasses, refredares
# refredets
## Català antic
### Verb

refredets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de refredar

#### Variants

* refredeu
# refredin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈfɾɛ.ðin/ balear /rəˈfɾə.ðin/, /rəˈfɾɛ.ðin/ Occidental: /reˈfɾe.ðin/
   * Rimes: -ɛdin

### Verb

refredin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb refredar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb refredar.

#### Variants

* [1] refreden
* [2] refreden
# refredos
## Català
### Verb

refredos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb refredar.

#### Variants

* refredis, refredes
# despreciariva
## Català
### Verb

despreciariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de despreciar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de despreciar.
# despreciarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pɾə.si.əˈɾa/, occidental /des.pɾe.si.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

despreciarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de despreciar.
# despreciariven
## Català
### Verb

despreciariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de despreciar.
# despreciaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pɾə.si.əˈɾas/, occidental /des.pɾe.si.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

despreciaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de despreciar.
# despreciaríveu
## Català
### Verb

despreciaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de despreciar.
# despreciarives
## Català
### Verb

despreciarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de despreciar.
# despreciaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pɾə.si.əˈɾi.əw/, occidental /des.pɾe.si.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

despreciaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de despreciar.
# desdaurar-se
## Català
### Verb

desdaurar-se
* Forma pronominal de desdaurar.
# desdejun
## Català
### Verb

desdejun
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desdejunar.

#### Variants

* desdejuno, desdejune, desdejuni

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·jun (3)
# desdejunades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.də.ʒuˈna.ðəs/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈna.ðes/, valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

desdejunades
* Participi femení plural del verb desdejunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·na·des (5)
# desdejunada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.də.ʒuˈna.ðə/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈna.ða/, valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

desdejunada
* Participi femení singular del verb desdejunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·na·da (5)
# desdejunam
## Català
### Verb

desdejunam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desdejunar.

#### Variants

* desdejunem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nam (4)
# desdejuna
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.dəˈʒu.nə/ Occidental: nord-occidental /dez.ðeˈʒu.na/, valencià /dez.ðeˈd͡ʒu.na/
   * Rimes: -una

### Verb

desdejuna
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desdejunar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desdejunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·na (4)
# desde
## Castellà

   * Pronúncia: (àton)
       Peninsular: septentrional \dez.ðe\, meridional \deh.ðe\
       Americà: alt \dez.ðe\, baix \deh.ðe\

### Preposició

desde
* des de, des que
    Espero desde ayer. ― Espero des d'ahir.
    Espero desde que apareció. ― Espero des que va aparèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de (2)
# desdejunant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.də.ʒuˈnan/ balear /dəz.ðə.ʒuˈnant/, /dəz.ðə.ʒuˈnan/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈnan/ valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈnant/, /dez.ðe.d͡ʒuˈnan/
   * Rimes: -ant

### Verb

desdejunant
* Gerundi del verb desdejunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nant (4)
# desdejunar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.də.ʒuˈna/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈna/ valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈnaɾ/, /dez.ðe.d͡ʒuˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desdejunà
   * Etimologia: Del prefix des- i dejunar.

### Verb

desdejunar intr., pron. ‎(pronominal desdejunar-se)
* Menjar el desdejuni.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desdejuno, desdejuna, desdejunem

#### Sinònims

* esmorzar

#### Notes

* Usat més de forma reflexiva, al contrari que esmorzar, però actualment s'usa més el segon tant pel primer aliment lleuger en llevar-se com per l'àpat a mig matí.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# rovinava
## Italià
### Verb

rovinava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de rovinare
# rovinavano
## Italià
### Verb

rovinavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de rovinare
# rovinavi
## Italià
### Verb

rovinavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de rovinare
# rovinati
## Italià
### Verb

rovinati
* participi passat masculí plural de rovinare
# rovinato
## Italià
### Verb

rovinato m. ‎(femení rovinata, plural masculí rovinati, plural femení rovinate)
* participi passat masculí singular de rovinare
# rovinavo
## Italià
### Verb

rovinavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de rovinare
# rovinatosi
## Italià
### Verb

rovinatosi m. ‎(femení rovinatasi, plural masculí rovinatisi, plural femení rovinatesi)
* participi passat masculí singular de rovinarsi
# rovinavate
## Italià
### Verb

rovinavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de rovinare
# rovinavamo
## Italià
### Verb

rovinavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de rovinare
# rovinatisi
## Italià
### Verb

rovinatisi
* participi passat masculí plural de rovinarsi
# desvirtualitz
## Català
### Verb

desvirtualitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desvirtualitzar.

#### Variants

* desvirtualitzo, desvirtualitze, desvirtualitzi

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·tu·a·litz (5)
# desvirtualitzada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bir.tu.ə.ɫiˈd͡za.ðə/, balear /dəz.viɾ.tu.ə.ɫiˈd͡za.ðə/ Occidental: nord-occidental /dez.βir.tu.a.ɫiˈd͡za.ða/ valencià /dez.viɾ.tu.a.ɫiˈza.ða/, /dez.βiɾ.tu.a.ɫiˈza.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

desvirtualitzada
* Participi femení singular del verb desvirtualitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·tu·a·lit·za·da (7)
# desvirtualitzam
## Català
### Verb

desvirtualitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desvirtualitzar.

#### Variants

* desvirtualitzem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·tu·a·lit·zam (6)
# desvirtualitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bir.tu.ə.ɫiˈd͡za/, balear /dəz.viɾ.tu.ə.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /dez.βir.tu.a.ɫiˈd͡za/ valencià /dez.viɾ.tu.a.ɫiˈzaɾ/, /dez.βiɾ.tu.a.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix des-, virtual i el sufix -itzar, segle XXI.

### Verb

desvirtualitzar trans.
* Fer esdevenir presencial, no-virtual.
    «També ens sentim aclaparats perquè el desconfinament es viu com una forma d’imperatiu del gaudi en el qual les experiències es desvirtualitzen a tot drap i ens obliguem a accelerar el retorn a la vida.» (Bernat de Déu, Desvirtualitzar o blocar?, El Nacional, juny 2020)
* (xarxes socials) Conèixer en persona algú amb qui abans un ha interactuat virtualment.
    «Al final, això de desvirtualitzar algú només és realment eficaç quan t'adones que aquest altre, a la pràctica, està d'acord amb tu en un concepte essencial: les xarxes són un bon instrument, però en cap cas es poden erigir en un estil de vida.» (Pep Prieto, Desvirtualitzar, Diari de Girona, abr. 2016)
    «Els blocaries no acostumem a desvirtualitzar-nos, i ja ens va bé, però he de dir que cada cop que m'he trobat amb un dels companys dels blocs hem compartit molt bons moments.» (Ramona Solé, Desvirtualitzar, Blog Tu Mateix Llibres, abr. 2018)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desvirtualitzo, desvirtualitza, desvirtualitzem

#### Derivats

* desvirtualització

#### Traduccions

* Anglès: devirtualize $^{(en)}$, devirtualise $^{(en)}$ (britànic), unvirtualize $^{(en)}$, unvirtualise $^{(en)}$ (britànic)
* Castellà: desvirtualizar $^{(es)}$
* Francès: dévirtualiser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·tu·a·lit·zar (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat
# desvirtualitzacions
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bir.tu.ə.ɫi.d͡zə.siˈons/, balear /dəz.viɾ.tu.ə.ɫi.d͡zə.siˈons/ Occidental: nord-occidental /dez.βir.tu.a.ɫi.d͡za.siˈons/ valencià /dez.viɾ.tu.a.ɫi.za.siˈons/, /dez.βiɾ.tu.a.ɫi.za.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

desvirtualitzacions f. pl.
* Forma plural de desvirtualització.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·tu·a·lit·za·ci·ons (8)
# desvirtualitzades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bir.tu.ə.ɫiˈd͡za.ðəs/, balear /dəz.viɾ.tu.ə.ɫiˈd͡za.ðəs/ Occidental: nord-occidental /dez.βir.tu.a.ɫiˈd͡za.ðes/ valencià /dez.viɾ.tu.a.ɫiˈza.ðes/, /dez.βiɾ.tu.a.ɫiˈza.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

desvirtualitzades
* Participi femení plural del verb desvirtualitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·tu·a·lit·za·des (7)
# desvirtualitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bir.tu.əˈɫi.d͡zə/, balear /dəz.viɾ.tu.əˈɫi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /dez.βir.tu.aˈɫi.d͡za/ valencià /dez.viɾ.tu.aˈɫi.za/, /dez.βiɾ.tu.aˈɫi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

desvirtualitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desvirtualitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desvirtualitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·tu·a·lit·za (6)
* Anagrama: virtualitzades