OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# empostisseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pus.tiˈsɛw/ balear /əm.pos.tiˈsəw/, /əm.pus.tiˈsɛw/ Occidental: /em.pos.tiˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

empostisseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de empostissar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb empostissar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb empostissar.

#### Variants

* [1] empostissau
* [3] empostissau

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tis·seu (4)
* Anagrames: empostéssiu, impostésseu
# empostisso
## Català

   * Pronúncia: central /əm.pusˈti.su/, occidental /em.posˈti.so/

### Verb

empostisso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empostissar.

#### Variants

* empostisse, empostissi, empostís

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tis·so (4)
# empostisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pusˈti.səs/ balear /əm.posˈti.səs/, /əm.pusˈti.səs/ Occidental: /em.posˈti.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

empostisses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de empostissar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb empostissar.

#### Variants

* [2] empostissis

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tis·ses (4)
* Anagrames: empostessis, impostesses
# empalleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎɛw/ balear /əm.pəˈʎəw/, /əm.pəˈjɛw/ Occidental: /em.paˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

empalleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de empallar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb empallar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb empallar.

#### Variants

* [1] empallau
* [3] empallau

### Miscel·lània

* Anagrama: empellau
# empalles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈpa.ʎəs/ balear /əmˈpa.ʎəs/, /əmˈpa.jəs/ Occidental: /emˈpa.ʎes/
   * Rimes: -aʎes

### Verb

empalles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de empallar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* [2] empallis

### Miscel·lània

* Anagrama: empellàs
# empallesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎe.səs/ balear /əm.pəˈʎe.səs/, /əm.pəˈje.səs/ Occidental: /em.paˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

empallesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* empallessis, empallassis, empallasses, empallares

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·lles·ses (4)
* Anagrama: empellasses
# empallessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎe.sis/ balear /əm.pəˈʎe.sis/, /əm.pəˈje.sis/ Occidental: /em.paˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

empallessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* empallesses, empallassis, empallasses, empallares

### Miscel·lània

* Anagrames: empellassis, espellissam
# empallen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈpa.ʎən/ balear /əmˈpa.ʎən/, /əmˈpa.jən/ Occidental: /emˈpa.ʎen/
   * Rimes: -aʎen

### Verb

empallen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de empallar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb empallar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb empallar.

#### Variants

* [2] empallin
* [3] empallin
# empallessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎe.sən/ balear /əm.pəˈʎe.sən/, /əm.pəˈje.sən/ Occidental: /em.paˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

empallessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* empallessin, empallassin, empallassen, empallaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·lles·sen (4)
* Anagrama: empellassen
# empallessi
## Català
### Verb

empallessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* [1] empallés, empallàs, empallara
* [2] empallés, empallàs, empallara

### Miscel·lània

* Anagrames: apelléssim, apel·léssim, pal·liéssem
# empallessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎe.sin/ balear /əm.pəˈʎe.sin/, /əm.pəˈje.sin/ Occidental: /em.paˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

empallessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* empallessen, empallassin, empallassen, empallaren

### Miscel·lània

* Anagrama: empellassin
# suppliante
## Francès

   * Pronúncia: /sy.pliˈjɑ̃t/

### Adjectiu

suppliante f. ‎(plural suppliantes)
* forma femenina de suppliant
# suppliants
## Francès

   * Pronúncia: /sy.pliˈjɑ̃/

### Adjectiu

suppliants m. pl.
* forma plural de suppliant ‎(«suplicants»)

### Nom

suppliants m. pl.
* forma plural de suppliant ‎(«suplicants»)
# supplicando
## Italià
### Verb

supplicando
* gerundi de supplicare
# supplicammo
## Italià
### Verb

supplicammo
* primera persona plural (noi) del passat de supplicare
# suppletum
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊpˈpleː.tʊm/

### Verb

supplētum
* supí acusatiu de suppleō
# supplevi
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊpˈpleː.wiː/

### Verb

supplēvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de suppleō
# suppliantes
## Francès

   * Pronúncia: /sy.pliˈjɑ̃t/

### Adjectiu

suppliantes f. pl.
* forma plural de suppliante
# suppliant
## Francès

   * Pronúncia: /sy.pliˈjɑ̃/
   * Etimologia: Derivat del verb supplier.

### Adjectiu

suppliant m. ‎(femení suppliante, plural masculí suppliants, plural femení suppliantes)
* suplicant

### Nom

suppliant m. ‎(plural suppliants)
* suplicant
# supplica
## Italià

   * Pronúncia: /ˈsup.pli.ka/

### Nom

supplica f. ‎(plural suppliche)
* súplica

### Verb

supplica
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de supplicare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de supplicare

### Miscel·lània

* Síl·labes: sùp·pli·ca (3)
# supplicai
## Italià
### Verb

supplicai
* primera persona singular (io) del passat de supplicare
# encendrosi
## Català
### Verb

encendrosi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encendrosar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encendrosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encendrosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encendrosar.

#### Variants

* [1] encendroso, encendrose
* [2] encendrose
* [3] encendrose
* [4] encendrose

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·si (4)
* Anagrames: consideren, escondiren
# encendroso
## Català
### Verb

encendroso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encendrosar.

#### Variants

* encendrose, encendrosi

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·so (4)
# encendrosàssem
## Català
### Verb

encendrosàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrosar.

#### Variants

* encendroséssim, encendroséssem, encendrosàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sàs·sem (5)
# encendroseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dɾuˈzɛw/ balear /ən.sən.dɾoˈzəw/, /ən.sən.dɾuˈzɛw/ Occidental: /en.sen.dɾoˈzew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encendroseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encendrosar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encendrosar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encendrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·seu (4)
# encendrosis
## Català
### Verb

encendrosis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encendrosar.

#### Variants

* encendroses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sis (4)
# encendrosin
## Català
### Verb

encendrosin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encendrosar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encendrosar.

#### Variants

* [1] encendrosen
* [2] encendrosen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sin (4)
# encendrosàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dɾuˈza.ɾəm/ balear /ən.sən.dɾoˈza.ɾəm/, /ən.sən.dɾuˈza.ɾəm/ Occidental: /en.sen.dɾoˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

encendrosàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de encendrosar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrosar.

#### Variants

* [2] encendroséssim, encendroséssem, encendrosàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sà·rem (5)
# encendrosàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dɾuˈza.ɾəw/ balear /ən.sən.dɾoˈza.ɾəw/, /ən.sən.dɾuˈza.ɾəw/ Occidental: /en.sen.dɾoˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

encendrosàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de encendrosar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrosar.

#### Variants

* [2] encendroséssiu, encendrosésseu, encendrosàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sà·reu (5)
# encendrosàsseu
## Català
### Verb

encendrosàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrosar.

#### Variants

* encendroséssiu, encendrosésseu, encendrosàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sàs·seu (5)
# eixíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʃi.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ejˈʃi.ɾew/ valencià /ejˈʃi.ɾew/, /eˈʃi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

eixíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de eixir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixir.

#### Variants

* [1] eixiguéreu, isquéreu
* [2] eixíssiu, isquésseu, isquéreu

### Miscel·lània

* Anagrames: ireixeu, reeixiu
# ejaculari
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.ja.kʊˈlaː.rɪ/

### Verb

ējaculāri
* infinitiu del present actiu de ējaculor
# eixíssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʃi.siw/ Occidental: nord-occidental /ejˈʃi.siw/ valencià /ejˈʃi.siw/, /eˈʃi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

eixíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixir.

#### Variants

* eixíreu, isquésseu, isquéreu
# eixíveu
## Català
### Verb

eixíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de eixir.

#### Variants

* eixíeu
# eixís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʃis/ Occidental: nord-occidental /ejˈʃis/ valencià /ejˈʃis/, /eˈʃis/
   * Rimes: -is

### Verb

eixís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixir.

#### Variants

* [1] eixira, eixissi, isqués, isquera
* [2] eixira, eixissi, isqués, isquera
# eixíssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʃi.sim/ Occidental: nord-occidental /ejˈʃi.sim/ valencià /ejˈʃi.sim/, /eˈʃi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

eixíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixir.

#### Variants

* eixírem, isquéssem, isquérem
# ejaculacion
## Occità

   * Pronúncia: /e.d͡ʒa.ky.laˈsju/
   * Àudio: Bearn

### Nom

ejaculacion f. ‎(plural ejaculacions)
* ejaculació
# emmotle
## Català
### Verb

emmotle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emmotlar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emmotlar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emmotlar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb emmotlar.
# emmotlau
## Català
### Verb

emmotlau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de emmotlar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb emmotlar.
# emmotlassin
## Català
### Verb

emmotlassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmotlar.
# emmotlaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.muɫˈɫa.βən/ balear /əm.moɫˈɫa.vən/, /əm.muɫˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /em.moɫˈɫa.βen/ valencià /em.moɫˈɫa.ven/, /em.moˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

emmotlaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de emmotlar.
# emmotlava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.muɫˈɫa.βə/ balear /əm.moɫˈɫa.və/, /əm.muɫˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /em.moɫˈɫa.βa/ valencià /em.moɫˈɫa.va/, /em.moˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

emmotlava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de emmotlar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de emmotlar.
# skribonta
## Esperanto

   * Pronúncia: /skriˈbon.ta/

### Verb

skribonta ‎(plural skribontaj, acusatiu skribontan, plural acusatiu skribontajn)
* participi actiu futur de skribi
# skribontajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /skriˈbon.tajn/

### Verb

skribontajn
* acusatiu plural de skribonta
# skribite
## Esperanto

   * Pronúncia: /skriˈbi.te/

### Verb

skribite
* participi passiu adverbial passat de skribi
# skribito
## Esperanto

   * Pronúncia: /skriˈbi.to/

### Verb

skribito ‎(plural skribitoj, acusatiu skribiton, plural acusatiu skribitojn)
* participi passiu nominal passat de skribi
# skribontaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /skriˈbon.taj/

### Verb

skribontaj
* forma plural de skribonta
# skribitojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /skriˈbi.tojn/

### Verb

skribitojn
* acusatiu plural de skribito
# skribitoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /skriˈbi.toj/

### Verb

skribitoj
* forma plural de skribito
# skribiton
## Esperanto

   * Pronúncia: /skriˈbi.ton/

### Verb

skribiton
* acusatiu de skribito
# skribitajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /skriˈbi.tajn/

### Verb

skribitajn
* acusatiu plural de skribita
# skribitan
## Esperanto

   * Pronúncia: /skriˈbi.tan/

### Verb

skribitan
* acusatiu de skribita
# sumarives
## Català
### Verb

sumarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de sumar.

#### Variants

* sumaries
# sumaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.məˈɾas/, occidental /su.maˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

sumaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de sumar.

### Miscel·lània

* Anagrames: amussar, musaràs
# sumaríveu
## Català
### Verb

sumaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de sumar.

#### Variants

* sumaríeu
# sumaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.məˈɾe/, occidental /su.maˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

sumaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de sumar.

### Miscel·lània

* Anagrames: amures, amurés, maures, maurés, mesura, mesurà, musaré, suarem, suàrem, usarem, usàrem

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /su.maˈɾe/
       Americà: alt /s(u).maˈɾe/, baix /su.maˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

sumaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb sumar
# sumaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.məˈɾi.əw/, occidental /su.maˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

sumaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de sumar.

#### Variants

* sumaríveu

### Miscel·lània

* Anagrama: musaríeu
# sumariven
## Català
### Verb

sumariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de sumar.

#### Variants

* sumarien

### Miscel·lània

* Anagrama: ruminaves
# sumarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /suˈmaɾ.se/
       Americà: alt /suˈmaɾ.s(e)/, baix /suˈmaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

sumarse trans., pron. ‎(present me sumo, passat me sumé, futur me sumaré)
* forma pronominal de sumar
# sumarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.məˈɾa/, occidental /su.maˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

sumarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de sumar.

### Miscel·lània

* Anagrames: amuràs, mauràs, musara, musarà
# supliquessin
## Català

   * Pronúncia: /su.pɫiˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

supliquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb suplicar.
    [Ells/elles/vostès] supliquessin, supliquessen, suplicassen, suplicassin o suplicaren.
# supliquessis
## Català

   * Pronúncia: /su.pɫiˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

supliquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb suplicar.
    [Tu] supliquessis, supliquesses, suplicasses, suplicassis o suplicares.
# supliquin
## Català

   * Pronúncia: /suˈpɫi.kin/
   * Rimes: -ikin

### Verb

supliquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb suplicar.
    [Que ells/elles/vostès] supliquin o supliquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb suplicar.
    Supliquin o supliquen [ells/elles/vostès].
# supliqué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /su.pliˈke/
       Americà: alt /s(u).pliˈke/, baix /su.pliˈke/
   * Rimes: -e

### Verb

supliqué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb suplicar
# supliqués
## Català

   * Pronúncia: /su.pɫiˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

supliqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb suplicar.
    [Jo] supliqués, suplicàs o suplicara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb suplicar.
    [Ell/ella/vostè] supliqués, suplicàs o suplicara.
# supliqui
## Català

   * Pronúncia: /suˈpɫi.ki/
   * Rimes: -iki

### Verb

supliqui
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de suplicar.
    Forma septentrional: [jo] suplico, suplique, suplic o supliqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb suplicar.
    [Que jo] supliqui o suplique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb suplicar.
    [Que ell/ella/vostè] supliqui o suplique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb suplicar.
    Supliqui o suplique [ell/ella/vostè].
# supliquis
## Català

   * Pronúncia: /suˈpɫi.kis/
   * Rimes: -ikis

### Verb

supliquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb suplicar.
    [Que tu] supliquis o supliques; [tu] no supliquis o supliques.
# supliquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.pɫiˈke.səm/, occidental /su.pɫiˈke.sem/
       Informal: /su.pɫiˈke.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

supliquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb suplicar.
    [Nosaltres] supliquéssim, supliquéssem, suplicàssem, suplicàssim o suplicàrem.
# supliquessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.pɫiˈke.si/, balear /su.pɫiˈke.si/ alguerès /su.priˈke.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

supliquessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb suplicar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] supliqués, suplicàs o suplicara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb suplicar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] supliqués, suplicàs o suplicara.
# supliqueu
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.pɫiˈkɛw/, occidental /su.pɫiˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

supliqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de suplicar.
    [Vosaltres/vós] supliqueu o suplicau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb suplicar.
    [Que vosaltres/vós] supliqueu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb suplicar.
    Supliqueu o suplicau [vosaltres/vós].
# survet'
## Francès

   * Pronúncia: /syʁ.vɛt/
   * Etimologia: Forma apocopada de survêtement.

### Nom

survet' m. ‎(plural invariable)
* xandall
    «Les images, elles, sont celles d’un jeune homme en survet’, micro à la main, déclamant du rap» (Chérif Kouachi, «fan de rap» emès pel canal Libération.fr, el 8 de gener del 2015)Les imatges són les d'un home jove en xandall, amb el micro a la mà, cantant un rap.
# surti
## Català
### Verb

surti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de sortir.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb sortir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb sortir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sur·ti (2)
* Anagrames: ritus, truis
# surtis
## Català
### Verb

surtis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb sortir.
# surto
## Català
### Verb

surto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de sortir.

### Miscel·lània

* Anagrama: turos
# survey
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈsɜːveɪ/

### Nom

survey ‎(plural surveys)
* prospecció
* enquesta

#### Sinònims

* prospecting, surveying
# surveying
## Anglès
### Nom

surveying ‎(comptable i incomptable, plural surveyings)
* prospecció

#### Sinònims

* prospecting
* survey

### Vegeu també

* surveying. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# surten
## Català
### Verb

surten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de sortir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb sortir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb sortir.
# surtes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsur.təs/, occidental /ˈsuɾ.tes/
   * Rimes: -uɾtes

### Verb

surtes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb sortir.
# surtin
## Català
### Verb

surtin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb sortir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb sortir.
# surts
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈsurs/ Occidental: nord-occidental /ˈsurs/, valencià /ˈsuɾts/
   * Rimes: -uɾts

### Verb

surts
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de sortir.
# encapulléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.puˈʎe.siw/, occidental /eŋ.ka.puˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

encapulléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encapullar.

#### Variants

* encapullàssiu, encapullàsseu
# encapçal
## Català
### Verb

encapçal
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encapçalar.
# encapçalada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəp.səˈɫa.ðə/, occidental /eŋ.kap.saˈɫa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

encapçalada
* Participi femení singular del verb encapçalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cap·ça·la·da (5)
# encapulléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.puˈʎe.sim/, occidental /eŋ.ka.puˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

encapulléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encapullar.

#### Variants

* encapullàssim, encapullàssem
# encapçala
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəpˈsa.ɫə/, occidental /eŋ.kapˈsa.ɫa/
   * Rimes: -ala

### Verb

encapçala
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de encapçalar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb encapçalar.
# encapullí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.puˈʎi/, occidental /eŋ.ka.puˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

encapullí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encapullar.