OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# habitual
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βi.tuˈaɫ/, occidental /a.bi.tuˈaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí habitualis, segle XVII.

### Adjectiu

habitual inv. ‎(plural habituals)
* Que es fa per costum, que es converteix en costum.
    Un passeig habitual. Sopar a l'hora habitual.
* Que es dona o s'esdevé amb freqüència.
    Una botiga habitual. Els trets habituals d'una espècie animal.

#### Derivats

* inhabitual
* habitualment

#### Traduccions

* Alemany: gewohnt $^{(de)}$
* Anglès: habitual $^{(en)}$
* Búlgar: обичаен $^{(bg)}$ ‎(obitxaen)
* Castellà: habitual $^{(es)}$
* Esperanto: kutima $^{(eo)}$
* Francès: habituel $^{(fr)}$
* Gallec: habitual $^{(gl)}$
* Hongarès: rendszeres $^{(hu)}$
* Irlandès: rialta $^{(ga)}$
* Italià: abituale $^{(it)}$
* Llatí: habitualis $^{(la)}$
* Portuguès: habitual $^{(pt)}$
* Suec: vanemässig $^{(sv)}$
* Xinès: 習慣的 $^{(zh)}$ ‎(习惯的, xíguàndí)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·bi·tu·al (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Anglès
### Adjectiu

habitual ‎(comparatiu more habitual, superlatiu most habitual)
* habitual

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βiˈtwal\
       Americà: alt /a.biˈtwal/, baix \a.βiˈtwal\
   * Rimes: -al

### Adjectiu

habitual inv. ‎(plural habituales)
* habitual

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·bi·tual (3)
# habitualmente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βiˌtwalˈmen.te\
       Americà: alt /a.biˌtwalˈmen.t(e)/, baix \a.βiˌtwalˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De habitual i el sufix -mente.

### Adverbi

habitualmente
* habitualment

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·bi·tual·men·te (5)
# habitually
## Anglès

   * Etimologia: De habitual i el sufix -ly.

### Adverbi

habitually ‎(no comparable)
* habitualment
# habitualment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.tuˌaɫˈmen/ balear /ə.bi.tuˌaɫˈment/, /ə.bi.tuˌaɫˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.βi.tuˌaɫˈmen/ valencià /a.bi.tuˌaɫˈment/, /a.βi.tuˌaɫˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De habitual i el sufix -ment

### Adverbi

habitualment
* De forma habitual.

#### Traduccions

* Anglès: habitually $^{(en)}$
* Castellà: habitualmente $^{(es)}$
* Francès: habituellement $^{(fr)}$
* Italià: abitualmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·bi·tu·al·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# habituales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βiˈtwa.les\, meridional \a.βiˈtwa.leh\
       Americà: alt /a.biˈtwa.l(e)s/, baix \a.βiˈtwa.leh\, austral \a.βiˈtwa.les\
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

habituales inv. pl.
* forma plural de habitual
# habituaia
## Català
### Verb

habituaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de habituar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de habituar.
# habituaien
## Català
### Verb

habituaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de habituar.
# habituaies
## Català
### Verb

habituaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de habituar.
# adolescences
## Anglès
### Nom

adolescences
* forma plural de adolescence

## Francès

   * Pronúncia: /a.dɔ.leˈsɑ̃s/

### Nom

adolescences f. pl.
* forma plural de adolescence
# adolescenza
## Italià

   * Pronúncia: /a.do.leʃˈʃɛn.t͡sa/

### Nom

adolescenza f. ‎(plural adolescenze)
* adolescència

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·le·scèn·za (5)
# adolescenze
## Italià

   * Pronúncia: /a.do.leʃˈʃɛn.t͡se/

### Nom

adolescenze f. pl.
* forma plural de adolescenza
# adolescencia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðo.lesˈθen.θja\, meridional \a.ðo.lehˈθeŋ.θja\
       Americà: alt /a.do.l(e)sˈsen.sja/, baix \a.ðo.lehˈseŋ.sja\, austral \a.ðo.lehˈsen.sja\
   * Rimes: -enθja

### Nom

adolescencia f. ‎(plural adolescencias)
* adolescència

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·les·cen·cia (5)

## Gallec
### Nom

adolescencia f. ‎(plural adolescencias)
* adolescència
# adolescencias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðo.lesˈθen.θjas\, meridional \a.ðo.lehˈθeŋ.θjah\
       Americà: alt /a.do.lesˈsen.s(ja)s/, baix \a.ðo.lehˈseŋ.sjah\, austral \a.ðo.lehˈsen.sjas\
   * Rimes: -enθjas

### Nom

adolescencias f. pl.
* forma plural de adolescencia

## Gallec
### Nom

adolescencias f. pl.
* forma plural de adolescencia
# adolescenței
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

adolescenței
* genitiu i datiu definit singular de adolescență
# adolescența
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

adolescența
* nominatiu i acusatiu definit singular de adolescență
# acurtares
## Català
### Verb

acurtares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acurtar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ta·res (4)
* Anagrames: castrareu, castràreu, traucares
# acurtaria
## Català
### Verb

acurtaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acurtar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ta·ri·a (5)
* Anagrama: traucaria
# acurtaries
## Català
### Verb

acurtaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ta·ri·es (5)
* Anagrames: castraríeu, traucaries
# acurtarà
## Català
### Verb

acurtarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ta·rà (4)
* Anagrames: traucara, traucarà
# acurtaràs
## Català
### Verb

acurtaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ta·ràs (4)
* Anagrama: traucaràs
# acurtarem
## Català
### Verb

acurtarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ta·rem (4)
* Anagrames: traucarem, traucàrem
# acurtaren
## Català
### Verb

acurtaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acurtar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ta·ren (4)
* Anagrama: traucaren
# acurtareu
## Català
### Verb

acurtareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ta·reu (4)
* Anagrames: traucareu, traucàreu
# acurtarien
## Català
### Verb

acurtarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ta·ri·en (5)
* Anagrama: traucarien
# acurtaré
## Català
### Verb

acurtaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ta·ré (4)
* Anagrama: traucaré
# adultis
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈdul.tis/
   * Àudio: França

### Verb

adultis
* passat de adulti
# adulteré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðul.teˈɾe\
       Americà: alt /a.dul.t(e)ˈɾe/, baix \a.ðul.teˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

adulteré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb adulterar
# adulteréssem
## Català
### Verb

adulteréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adulterar.
# adulterésseu
## Català
### Verb

adulterésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adulterar.
# adulteréssim
## Català
### Verb

adulteréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adulterar.
# adulterí
## Català
### Verb

adulterí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de adulterar.
# adulterés
## Català
### Verb

adulterés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adulterar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adulterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dul·te·rés (4)
* Anagrama: desteular
# adulteréssiu
## Català
### Verb

adulteréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adulterar.
# adulti
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈdul.ti/
   * Àudio: França

### Verb

adulti ‎(present adultas, passat adultis, futur adultos, condicional adultus, volitiu adultu)
* adulterar

## Italià

   * Pronúncia: /aˈdul.ti/

### Adjectiu

adulti m. pl.
* forma plural de adulto

### Nom

adulti m. pl.
* forma plural de adulto

## Maltès

   * Pronúncia: /ɐdʊltɪ/

### Adjectiu

adulti
* forma plural de adult
# gronxejàssim
## Català
### Verb

gronxejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb gronxejar.
# gronxejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾuɲ.ʃəˈʒa.βəw/ balear /ɡɾoɲ.ʃəˈd͡ʒa.vəw/, /ɡɾuɲ.ʃəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ɡɾoɲ.t͡ʃeˈʒa.βew/ valencià /ɡɾoɲ.t͡ʃeˈd͡ʒa.vew/, /ɡɾoɲ.t͡ʃeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

gronxejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de gronxejar.
# gronxola
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾuɲˈʃɔ.ɫə/ balear /ɡɾoɲˈʃɔ.ɫə/, /ɡɾuɲˈʃɔ.ɫə/ Occidental: nord-occidental /ɡɾoɲˈt͡ʃɔ.ɫa/ valencià /ɡɾoɲˈt͡ʃɔ.ɫa/, /ɡɾoɲˈt͡ʃɔ.ɫɔ/
   * Rimes: -ɔla

### Verb

gronxola
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de gronxolar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb gronxolar.
# gronxejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾuɲ.ʃəˈʒa.ɾəw/ balear /ɡɾoɲ.ʃəˈd͡ʒa.ɾəw/, /ɡɾuɲ.ʃəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ɡɾoɲ.t͡ʃeˈʒa.ɾew/, valencià /ɡɾoɲ.t͡ʃeˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

gronxejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de gronxejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb gronxejar.
# gronxejàssem
## Català
### Verb

gronxejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb gronxejar.
# gronxejàsseu
## Català
### Verb

gronxejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb gronxejar.
# gronxejàssiu
## Català
### Verb

gronxejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb gronxejar.
# gronxejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾuɲ.ʃəˈʒa.ɾəm/ balear /ɡɾoɲ.ʃəˈd͡ʒa.ɾəm/, /ɡɾuɲ.ʃəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ɡɾoɲ.t͡ʃeˈʒa.ɾem/, valencià /ɡɾoɲ.t͡ʃeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

gronxejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de gronxejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb gronxejar.
# gronxejàs
## Català
### Verb

gronxejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb gronxejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb gronxejar.
# homòleg
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈmɔ.ɫək/ balear /oˈmɔ.ɫək/, /uˈmɔ.ɫək/ Occidental: /oˈmɔ.ɫek/
   * Rimes: -ɔlek
   * Etimologia: Del grec antic ὁμόλογος ‎(homólogos, «concordant»), segle XIX, paral·lel als afixos homo- i -leg.

### Adjectiu

homòleg m. ‎(femení homòloga, plural masculí homòlegs, plural femení homòlogues)
* Que té les mateixes característiques.

#### Derivats

* homologar

#### Traduccions

* Anglès: homologous $^{(en)}$
* Castellà: homólogo $^{(es)}$ m.
* Occità: omològ $^{(oc)}$

### Nom

homòleg m. ‎(plural homòlegs)
* Persona que, respecte a una altra o a unes altres, té un càrrec similar en un altre lloc.
    El president va aprofitar per reunir-se amb el seu homòleg francès.

#### Traduccions

* Anglès: counterpart $^{(en)}$
* Castellà: homólogo $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ho·mò·leg (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# homògraf
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈmɔ.ɣɾəf/ balear /oˈmɔ.ɣɾəf/, /uˈmɔ.ɣɾəf/ Occidental: /oˈmɔ.ɣɾaf/
   * Rimes: -ɔɡɾaf
   * Etimologia: Del prefix homo- ‎(«igual») i el sufix -graf ‎(«grafia»).

### Adjectiu

homògraf m. ‎(femení homògrafa, plural masculí homògrafs, plural femení homògrafes)
* Dit d'aquelles paraules que tenen una mateixa grafia.
    El mot 'deu' és homògraf perquè pot referir-se al nombre 10, a un naixement d'aigua, o a la tercera persona del singular del present d'indicatiu del verb deure.

#### Traduccions

* Alemany: homographisch $^{(de)}$
* Anglès: homographic $^{(en)}$
* Castellà: homógrafo $^{(es)}$ m.
* Francès: homographe $^{(fr)}$ m.

### Nom

homògraf m. ‎(plural homògrafs)
* Paraula que té la mateixa grafia que una altra.
    El substantiu 'deu', «naixement d'aigua», és un homògraf de la forma verbal 'deu'.

#### Hiperònims

* homònim

#### Traduccions

* Alemany: Homograph $^{(de)}$
* Anglès: homograph $^{(en)}$
* Castellà: homógrafo $^{(es)}$ m.
* Francès: homographe $^{(fr)}$ m.
* Suec: homograf $^{(sv)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ho·mò·graf (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# gronsin
## Català

   * Pronúncia: /ˈɡɾon.sin/

### Verb

gronsin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb gronsar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb gronsar.
# gronsesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾunˈse.səs/ balear /ɡɾonˈse.səs/, /ɡɾunˈse.səs/ Occidental: /ɡɾonˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

gronsesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb gronsar.
# gronso
## Català
### Verb

gronso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de gronsar.
# gronsessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾunˈse.sin/ balear /ɡɾonˈse.sin/, /ɡɾunˈse.sin/ Occidental: /ɡɾonˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

gronsessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb gronsar.
# gronsessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾunˈse.sis/ balear /ɡɾonˈse.sis/, /ɡɾunˈse.sis/ Occidental: /ɡɾonˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

gronsessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb gronsar.
# gronsàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾunˈsa.ɾəm/ balear /ɡɾonˈsa.ɾəm/, /ɡɾunˈsa.ɾəm/ Occidental: /ɡɾonˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

gronsàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de gronsar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb gronsar.
# halagüeños
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.laˈɣwe.ɲos\, meridional \a.laˈɣwe.ɲoh\
       Americà: alt /a.laˈɡwe.ɲ(o)s/, baix \a.laˈɣwe.ɲoh\, austral \a.laˈɣwe.ɲos\
   * Rimes: -eɲos

### Adjectiu

halagüeños m. pl.
* forma plural de halagüeño

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·la·güe·ños (4)
# halagüeña
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.laˈɣwe.ɲa\
       Americà: alt /a.laˈɡwe.ɲa/, baix \a.laˈɣwe.ɲa\
   * Rimes: -eɲa

### Adjectiu

halagüeña f. ‎(plural halagüeñas)
* forma femenina de halagüeño

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·la·güe·ña (4)
# halagüeñamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.laˌɣwe.ɲaˈmen.te\, meridional \a.laˌɣwe.ɲaˈmeŋ.te\
       Americà: alt /a.laˌɡwe.ɲaˈmen.t(e)/, baix \a.laˌɣwe.ɲaˈmeŋ.te\, austral \a.laˌɣwe.ɲaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De halagüeño i el sufix -mente.

### Adverbi

halagüeñamente
* falaguerament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·la·güe·ña·men·te (6)
# halagüeño
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.laˈɣwe.ɲo\
       Americà: alt /a.laˈɡwe.ɲo/, baix \a.laˈɣwe.ɲo\
   * Rimes: -eɲo
   * Etimologia: De halagar.

### Adjectiu

halagüeño m. ‎(femení halagüeña, plural masculí halagüeños, plural femení halagüeñas)
* falaguer
* falaguer, esperançador

#### Sinònims

* [1]: halagador, lisonjero, adulador
* [2]: esperanzador, prometedor

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·la·güe·ño (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre halagüeño
# halal
## Català

   * Pronúncia: oriental /həˈɫaɫ/, occidental /haˈɫaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: De l'àrab حَلَال ‎(ḥalāl, «permès, legal»).

### Adjectiu

halal inv. ‎(plural halal)
* Que és legítim i acceptat per l’islam moralment i jurídica.
* Apte per menjar segons els costums islàmics.

#### Antònims

* haram

#### Traduccions

* Anglès: halal $^{(en)}$
* Castellà: halal $^{(es)}$
* Francès: halal $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·lal (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, Termcat
# halar
## Català

   * Pronúncia: (mariner)
       Oriental: /əˈɫa/ Occidental: nord-occidental /aˈɫa/ valencià /aˈɫaɾ/, /aˈɫa/
   * Pronúncia: (menjar)
       Oriental: central /həˈɫa/, balear /həˈɫa/ septentrional /ʒəˈla/ Occidental: nord-occidental /haˈɫa/ valencià /haˈɫaɾ/, /haˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: alà, alar, halà
   * Etimologia: [1] Del castellà halar, del francès haler, segle XX.
   * Etimologia: [2] Del caló halar ‎(xəlá), del romaní xal, del sànscrit खादति ‎(khādati). Cognat de l’hongarès halózik.

### Verb

halar trans.
* (argot mariner) Estirar un cap, ormeig o embarcació per treure'l de l'aigua.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: halo, hala, halem

#### Traduccions

* Anglès: haul $^{(en)}$
* Castellà: halar $^{(es)}$
* Italià: alare $^{(it)}$

### Verb

halar trans., pron. ‎(pronominal halar-se)
* (col·loquial) menjar

#### Variants

* calar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·lar (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot

## Caló català

   * Pronúncia: /xəˈla/
   * Etimologia: Del romaní xal, del sànscrit खादति ‎(khādati). Compareu amb el caló espanyol jalar ‎(xalár).

### Verb

halar ‎(xəlá)
* menjar

#### Variants

* calar ‎(kəlá), hallar ‎(xəljá), halissarar ‎(xəlisərá)

#### Descendents

* Català: halar

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33

## Castellà

   * Pronúncia: /aˈlaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del francès haler.

### Verb

halar trans. ‎(present halo, passat halé, futur halaré)
* (argot mariner) halar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·lar (2)
# halagüeñas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.laˈɣwe.ɲas\, meridional \a.laˈɣwe.ɲah\
       Americà: alt /a.laˈɡwe.ɲ(a)s/, baix \a.laˈɣwe.ɲah\, austral \a.laˈɣwe.ɲas\
   * Rimes: -eɲas

### Adjectiu

halagüeñas f. pl.
* forma plural de halagüeña

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·la·güe·ñas (4)
# halam
## Català
### Verb

halam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de halar.
# halar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /həˈɫar.sə/ balear /həˈɫaɾ.sə/, /hə.ɫərˈsə/ Occidental: /haˈɫaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

halar-se
* Forma pronominal de halar.

### Miscel·lània

* Anagrama: halares
# adossin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðɔ.sin/, occidental /aˈðɔ.sin/
   * Rimes: -ɔsin

### Verb

adossin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adossar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adossar.
# adosseu
## Català
### Verb

adosseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adossar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adossar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adossar.
# adossi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðɔ.si/, occidental /aˈðɔ.si/
   * Rimes: -ɔsi

### Verb

adossi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adossar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adossar.
# adossàieu
## Català
### Verb

adossàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adossar.
# adossis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðɔ.sis/, occidental /aˈðɔ.sis/
   * Rimes: -ɔsis

### Verb

adossis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adossar.
# adossos
## Català
### Verb

adossos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adossar.
# adossà
## Català
### Verb

adossà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de adossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dos·sà (3)
* Anagrama: ossada
# adossàrem
## Català
### Verb

adossàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adossar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dos·sà·rem (4)
* Anagrama: adoràssem
# adosso
## Català
### Verb

adosso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adossar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adossar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adossar.
# adinyareu
## Català
### Verb

adinyareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de adinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·nya·reu (4)
* Anagrames: anyadireu, anyadíreu, danyaríeu
# adinyarem
## Català
### Verb

adinyarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de adinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·nya·rem (4)
* Anagrames: anyadirem, anyadírem, danyaríem
# adinyaren
## Català
### Verb

adinyaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·nya·ren (4)
* Anagrames: anyadiren, danyarien, endinyara, endinyarà, renyinada
# adinyares
## Català
### Verb

adinyares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·nya·res (4)
* Anagrames: anyadires, danyaries, disenyarà
# adinyaran
## Català
### Verb

adinyaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adinyar.

### Miscel·lània

* Anagrama: anyadiran
# adinyarien
## Català
### Verb

adinyarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·nya·ri·en (5)
* Anagrames: anyadirien, endinyaria
# adinyaria
## Català
### Verb

adinyaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adinyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adinyar.

### Miscel·lània

* Anagrama: anyadiria
# hotsentzat
## Basc
### Nom

hotsentzat
* benefactiu definit plural de hots
* benefactiu indefinit de hots
# hotseraino
## Basc
### Nom

hotseraino
* terminatiu definit singular de hots
# hotsetako
## Basc
### Nom

hotsetako
* genitiu locatiu indefinit de hots
* genitiu locatiu definit plural de hots
# hotsek
## Basc
### Nom

hotsek
* ergatiu indefinit de hots
* ergatiu definit plural de hots
# hotsekin
## Basc
### Nom

hotsekin
* comitatiu indefinit de hots
* comitatiu definit plural de hots
# hotsengatik
## Basc
### Nom

hotsengatik
* causal indefinit de hots
* causal definit plural de hots
# hotsera
## Basc
### Nom

hotsera
* al·latiu definit singular de hots
# hotserantz
## Basc
### Nom

hotserantz
* al·latiu direccional definit singular de hots
# hotseko
## Basc
### Nom

hotseko
* genitiu locatiu definit singular de hots
# hotsen
## Basc
### Nom

hotsen
* genitiu definit plural de hots
* genitiu indefinit de hots
# guillotinis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡi.ʎuˈti.nis/ balear /ɡi.ʎoˈti.nis/, /ɡi.ʎuˈti.nis/ Occidental: /ɡi.ʎoˈti.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

guillotinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb guillotinar.
    [Que tu] guillotinis o guillotines; [tu] no guillotinis o guillotines.