OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# afeixugàrem
## Català
### Verb

afeixugàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afeixugar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixugar.
# afeixugàssem
## Català
### Verb

afeixugàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixugar.
# afeixuguí
## Català
### Verb

afeixuguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de afeixugar.
# afeixugà
## Català
### Verb

afeixugà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afeixugar.
# afeixuguéssem
## Català
### Verb

afeixuguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixugar.
# afeixuguéssim
## Català
### Verb

afeixuguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixugar.
# afeixugàreu
## Català
### Verb

afeixugàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afeixugar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixugar.
# afeixugàs
## Català
### Verb

afeixugàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixugar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixugar.
# agentelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

agentelor
* genitiu i datiu definit plural de agentă
* vocatiu plural de agentă
# agentes comerciales
## Castellà
### Nom

agentes comerciales m. f. pl.
* forma plural de agente comercial
# agento
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈɡen.to/
   * Àudio: França

### Nom

agento ‎(acusatiu agenton, plural agentoj, plural acusatiu agentojn)
* agent

## Romanès
### Nom

agento
* vocatiu singular de agentă
# agentejojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ɡenˈtej.ojn/

### Nom

agentejojn
* acusatiu plural de agentejo
# agentele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

agentele
* nominatiu i acusatiu definit plural de agentă
# agenti
## Italià

   * Pronúncia: /aˈd͡ʒɛn.ti/

### Adjectiu

agenti inv. pl.
* forma plural de agente

### Nom

agenti m. pl.
* forma plural de agente
# agentes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈxen.tes/, meridional \aˈheŋ.teh\
       Americà: alt /aˈxen.t(e)s/, baix \aˈheŋ.teh\, austral /aˈxen.tes/
   * Rimes: -entes

### Adjectiu

agentes inv. pl.
* forma plural de agente

### Nom

agentes m. f. pl.
* forma plural de agente

## Francès

   * Pronúncia: /aˈʒɑ̃t/

### Nom

agentes f. pl.
* forma plural de agente
# agentes de la educación
## Castellà
### Nom

agentes de la educación m. f. pl.
* forma plural de agente de la educación
# agentejon
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ɡenˈtej.on/

### Nom

agentejon
* acusatiu de agentejo
# agentes educativos
## Castellà
### Nom

agentes educativos m. pl.
* forma plural de agente educativo
# agobiàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.βiˈa.ɾəw/ balear /ə.ɣo.biˈa.ɾəw/, /ə.ɣu.biˈa.ɾəw/ Occidental: /a.ɣo.biˈa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

agobiàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de agobiar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agobiar.

#### Variants

* [2] agobiéssiu, agobiésseu, agobiàssiu, agobiàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·à·reu (5)
* Anagrama: abrogàieu
# agobiàssem
## Català
### Verb

agobiàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agobiar.

#### Variants

* agobiéssim, agobiéssem, agobiàssim, agobiàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·às·sem (5)
# agobiàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.βiˈa.βəm/ balear /ə.ɣo.biˈa.vəm/, /ə.ɣu.biˈa.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.ɣo.βiˈa.βem/ valencià /a.ɣo.biˈa.vem/, /a.ɣo.βiˈa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

agobiàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de agobiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·à·vem (5)
# agobiàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.βiˈa.βəw/ balear /ə.ɣo.biˈa.vəw/, /ə.ɣu.biˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣo.βiˈa.βew/ valencià /a.ɣo.biˈa.vew/, /a.ɣo.βiˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

agobiàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agobiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·à·veu (5)
# agobiàssiu
## Català
### Verb

agobiàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agobiar.

#### Variants

* agobiéssiu, agobiésseu, agobiàsseu, agobiàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·às·siu (5)
# agobié
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣoˈβje\
       Americà: alt /a.ɡoˈbje/, baix \a.ɣoˈβje\
   * Rimes: -e

### Verb

agobié
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb agobiar
# agobiàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.βiˈa.ɾəm/ balear /ə.ɣo.biˈa.ɾəm/, /ə.ɣu.biˈa.ɾəm/ Occidental: /a.ɣo.biˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

agobiàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de agobiar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agobiar.

#### Variants

* [2] agobiéssim, agobiéssem, agobiàssim, agobiàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·à·rem (5)
* Anagrama: abrogàiem
# agobiàs
## Català
### Verb

agobiàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agobiar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agobiar.

#### Variants

* [1] agobiés, agobiara
* [2] agobiés, agobiara

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·às (4)
# agobiàsseu
## Català
### Verb

agobiàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agobiar.

#### Variants

* agobiéssiu, agobiésseu, agobiàssiu, agobiàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·às·seu (5)
# agobiàssim
## Català
### Verb

agobiàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agobiar.

#### Variants

* agobiéssim, agobiéssem, agobiàssem, agobiàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·às·sim (5)
# adulteras
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈdʊɫ.tɛ.raːs/

### Verb

adulterās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de adulterō
# adulteraràs
## Català
### Verb

adulteraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adulterar.
# adulterariven
## Català
### Verb

adulterariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adulterar.
# adulterarà
## Català
### Verb

adulterarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adulterar.
# adulteraríveu
## Català
### Verb

adulteraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adulterar.
# adulterarives
## Català
### Verb

adulterarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de adulterar.
# adulteraríeu
## Català
### Verb

adulteraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adulterar.
# adulteraré
## Català
### Verb

adulteraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adulterar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðul.te.ɾaˈɾe\
       Americà: alt /a.dul.t(e).ɾaˈɾe/, baix \a.ðul.te.ɾaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

adulteraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb adulterar
# afaneu
## Català
### Verb

afaneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afanar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afanar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afanar.
# afano
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfa.nu/, occidental /aˈfa.no/
   * Rimes: -ano

### Verb

afano
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afanar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afanar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·no (3)
* Anagrames: afona, afonà

## Castellà

   * Pronúncia: /aˈfa.no/
   * Rimes: -ano

### Verb

afano
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb afanar
# afanosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.faˌno.saˈmen.te/
       Americà: alt /a.faˌno.saˈmen.t(e)/, baix /a.faˌno.saˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De afanoso i el sufix -mente.

### Adverbi

afanosamente
* escarrassadament
* delerosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·no·sa·men·te (6)
# afani
## Català
### Verb

afani
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afanar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·ni (3)
* Anagrames: afina, afinà, faïna
# afanya
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfa.ɲə/, occidental /aˈfa.ɲa/
   * Rimes: -aɲa

### Verb

afanya
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de afanyar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb afanyar.
# afanin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfa.nin/, occidental /aˈfa.nin/
   * Rimes: -anin

### Verb

afanin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afanar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afanar.
# afanis
## Català
### Verb

afanis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nis (3)
* Anagrama: afinàs
# afanos
## Català
### Verb

afanos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nos (3)
* Anagrama: afonàs
# afany
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfaɲ/, occidental /aˈfaɲ/
   * Rimes: -aɲ
   * Etimologia: De afanyar.

### Nom

afany m. ‎(plural afanys)
* Dedicació amb esforç per aconseguir algun objectiu.
* Desig intens.

#### Traduccions

* Anglès: toil $^{(en)}$
* Castellà: afán $^{(es)}$
* Francès: labeur $^{(fr)}$
* Italià: impegno $^{(it)}$ m.
* Anglès: urge $^{(en)}$, eagerness $^{(en)}$
* Castellà: afán $^{(es)}$
* Francès: soif $^{(fr)}$
* Italià: desiderio $^{(it)}$ m.

### Verb

afany
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afanyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fany (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# affinatisi
## Italià
### Verb

affinatisi
* participi passat masculí plural de affinarsi
# affinati
## Italià
### Verb

affinati
* participi passat masculí plural de affinare
# affinato
## Italià
### Verb

affinato m. ‎(femení affinata, plural masculí affinati, plural femení affinate)
* participi passat masculí singular de affinare
# affinatevi
## Italià
### Verb

affinatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de affinarsi
# affinavamo
## Italià
### Verb

affinavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de affinare
# affinavano
## Italià
### Verb

affinavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de affinare
# affinavate
## Italià
### Verb

affinavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de affinare
# affinatosi
## Italià
### Verb

affinatosi m. ‎(femení affinatasi, plural masculí affinatisi, plural femení affinatesi)
* participi passat masculí singular de affinarsi
# affinava
## Italià
### Verb

affinava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de affinare
# affinavi
## Italià
### Verb

affinavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de affinare
# agresojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈɡre.sojn/

### Nom

agresojn
* acusatiu plural de agreso
# agresoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣɾeˈso.ɾas\, meridional \a.ɣɾeˈso.ɾah\
       Americà: alt /a.ɡɾeˈso.(ɾa)s/, baix \a.ɣɾeˈso.ɾah\, austral \a.ɣɾeˈso.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Adjectiu

agresoras f. pl.
* forma plural de agresora

### Nom

agresoras f. pl.
* forma plural de agresora
# agresoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈɡre.soj/

### Nom

agresoj
* forma plural de agreso
# agreson
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈɡre.son/

### Nom

agreson
* acusatiu de agreso
# agresqui
## Català
### Verb

agresqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agrir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agrir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gres·qui (3)
* Heterograma de 8 lletres (aegiqrsu)
* Anagrames: arquegis, arqueigs
# agresor
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣɾeˈsoɾ\
       Americà: alt /a.ɡ(ɾe)ˈsoɾ/, baix \a.ɣɾeˈsoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Adjectiu

agresor m. ‎(femení agresora, plural masculí agresores, plural femení agresoras)
* agressor

### Nom

agresor m. ‎(plural agresores, femení agresora)
* agressor

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre·sor (3)
# agresores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣɾeˈso.ɾes\, meridional \a.ɣɾeˈso.ɾeh\
       Americà: alt /a.ɡɾeˈso.(ɾe)s/, baix \a.ɣɾeˈso.ɾeh\, austral \a.ɣɾeˈso.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

agresores m. pl.
* forma plural de agresor

### Nom

agresores m. pl.
* forma plural de agresor
# agresora
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣɾeˈso.ɾa\
       Americà: alt /a.ɡ(ɾe)ˈso.ɾa/, baix \a.ɣɾeˈso.ɾa\
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

agresora f. ‎(plural agresoras)
* forma femenina de agresor

### Nom

agresora f. ‎(plural agresoras)
* forma femenina de agresor
# agresos
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈɡre.sos/
   * Àudio: França

### Verb

agresos
* futur de agresi
# agresquin
## Català
### Verb

agresquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agrir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gres·quin (3)
* Heterograma de 9 lletres (aeginqrsu)
* Anagrama: agrisquen
# aginolles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈno.ʎəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈno.ʎes/, valencià /a.d͡ʒiˈno.ʎes/
   * Rimes: -oʎes

### Verb

aginolles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aginollar-se.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aginollar-se.

#### Variants

* [2] aginollis

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·no·lles (4)
* Anagrama: agenollis
# aginollessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒi.nuˈʎe.sən/ balear /ə.ʒi.noˈʎe.sən/, /ə.ʒi.nuˈʎe.sən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.noˈʎe.sen/, valencià /a.d͡ʒi.noˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aginollessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aginollar-se.

#### Variants

* aginollessin, aginollassen, aginollaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·no·lles·sen (5)
* Anagrama: agenollessin
# aginollis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈno.ʎis/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈno.ʎis/, valencià /a.d͡ʒiˈno.ʎis/
   * Rimes: -oʎis

### Verb

aginollis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aginollar-se.

#### Variants

* aginolles

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·no·llis (4)
# aginollessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒi.nuˈʎe.sin/ balear /ə.ʒi.noˈʎe.sin/, /ə.ʒi.nuˈʎe.sin/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.noˈʎe.sin/, valencià /a.d͡ʒi.noˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aginollessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aginollar-se.

#### Variants

* aginollessen, aginollassen, aginollaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·no·lles·sin (5)
# aginollessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒi.nuˈʎe.sis/ balear /ə.ʒi.noˈʎe.sis/, /ə.ʒi.nuˈʎe.sis/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.noˈʎe.sis/, valencià /a.d͡ʒi.noˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aginollessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aginollar-se.

#### Variants

* aginollesses, aginollasses, aginollares

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·no·lles·sis (5)
# aginollen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈno.ʎən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈno.ʎen/, valencià /a.d͡ʒiˈno.ʎen/
   * Rimes: -oʎen

### Verb

aginollen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aginollar-se.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aginollar-se.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aginollar-se.

#### Variants

* [2] aginollin
* [3] aginollin

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·no·llen (4)
* Anagrames: agenollin, engallino
# aginollesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒi.nuˈʎe.səs/ balear /ə.ʒi.noˈʎe.səs/, /ə.ʒi.nuˈʎe.səs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.noˈʎe.ses/, valencià /a.d͡ʒi.noˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aginollesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aginollar-se.

#### Variants

* aginollessis, aginollasses, aginollares

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·no·lles·ses (5)
* Anagrama: agenollessis
# aginolleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒi.nuˈʎɛw/ balear /ə.ʒi.noˈʎəw/, /ə.ʒi.nuˈʎɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.noˈʎew/, valencià /a.d͡ʒi.noˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aginolleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aginollar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aginollar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aginollar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·no·lleu (4)
# aginolli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈno.ʎi/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈno.ʎi/, valencià /a.d͡ʒiˈno.ʎi/
   * Rimes: -oʎi

### Verb

aginolli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aginollar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aginollar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aginollar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aginollar-se.

#### Variants

* [1] aginollo, aginolle
* [2] aginolle
* [3] aginolle
* [4] aginolle

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·no·lli (4)
# aginollin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈno.ʎin/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈno.ʎin/, valencià /a.d͡ʒiˈno.ʎin/
   * Rimes: -oʎin

### Verb

aginollin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aginollar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aginollar-se.

#### Variants

* [1] aginollen
* [2] aginollen

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·no·llin (4)
# afrenellaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾə.nə.ʎəˈɾi.əw/, occidental /a.fɾe.ne.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

afrenellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de afrenellar.
# afrenellau
## Català
### Verb

afrenellau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afrenellar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afrenellar.
# afrenellaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾə.nə.ʎəˈɾe/, occidental /a.fɾe.ne.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

afrenellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de afrenellar.
# afrenellasses
## Català
### Verb

afrenellasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrenellar.
# afrenellassen
## Català
### Verb

afrenellassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrenellar.
# afrenellassin
## Català
### Verb

afrenellassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrenellar.
# afrenellassis
## Català
### Verb

afrenellassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrenellar.
# affollassimo
## Italià
### Verb

affollassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de affollare
# affollantesi
## Italià
### Verb

affollantesi
* participi present de affollarsi
# affollare
## Italià

   * Pronúncia: /af.folˈlaː.re/

### Verb

affollare trans., pron. ‎(pronominal affollarsi)
* abarrotar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: af·fol·là·re (4)
# affollarono
## Italià
### Verb

affollarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de affollare
# affollasse
## Italià
### Verb

affollasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de affollare
# affollar
## Català
### Verb

affollar trans.
* (arcaisme) afollar (xafar, maltractar, oprimir).

### Miscel·lània

* Síl·labes: af·fo·llar (3)
* Anagrama: farfolla

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# affollarsi
## Italià

   * Pronúncia: /af.folˈlar.si/

### Verb

affollarsi pron.
* forma pronominal de affollare

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: af·fol·làr·si (4)
# affollassero
## Italià
### Verb

affollassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de affollare
# affollassi
## Italià
### Verb

affollassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de affollare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de affollare
# afilereu
## Català
### Verb

afilereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afilerar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afilerar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afilerar.
# afilerin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈɫe.ɾin/, occidental /a.fiˈɫe.ɾin/
   * Rimes: -eɾin

### Verb

afilerin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afilerar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afilerar.
# afileros
## Català
### Verb

afileros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afilerar.
# afileressis
## Català
### Verb

afileressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afilerar.
# afileri
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈɫe.ɾi/, occidental /a.fiˈɫe.ɾi/
   * Rimes: -eɾi

### Verb

afileri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afilerar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afilerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afilerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afilerar.
# afilero
## Català

   * Pronúncia: central /ə.fiˈɫe.ɾu/, occidental /a.fiˈɫe.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Verb

afilero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afilerar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afilerar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afilerar.
# afilerà
## Català
### Verb

afilerà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afilerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·le·rà (4)
* Anagrama: afilaré
# afileràieu
## Català
### Verb

afileràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afilerar.