OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# affranchir
## Francès

   * Pronúncia: /a.fʁɑ̃.ʃiʁ/, àudio
   * Etimologia: De franchir.

### Verb

affranchir
* afranquir
    «Denis et son fils avaient été serfs des comtes d'Udressier. Claude-Étienne voulut être affranchi. Il le fut à trente ans. Un acte du 20 mars 1763, rédigé par-devant le notaire royal Claude Jarry, en fai foi.» (René Vallery-Radot, La vie de Pasteur, ed. Flammarion, 1941, p. 6)Denís i el seu fill havien estat serfs dels comtes d'Udressier. Claude-Étiennevolia ésser afranquit. Li va portar trenta anys. Una acta del del 20 de març del 1763, redactada davant el notari reial Claude Jarry, en donava fe.
* alliberar de taxes, descarregar fiscalment
    «L'abbé a renouvelé maintes fois ses supplications, pourque le chapitre de Notre Dame, en considération des immenses travaux qu’il se voit forcé d’entreprendre, affranchisse le monastère des dîmes qu'il paie sur les biens que nous venons de mentionner.» (Léopold van Hollebeke, Lisseweghe, son église et son abbaye, ed. Gailliard, 1863, p.51)L'abat ha repetit les súpliques moltes vegades, de manera que el capítol de Nostra Senyora, en consideració de les immenses obres que es veu forçat a engegar, allibera el monestir dels delmes que paga sobre els béns que hem esmentat.
* franquejar
    On doit affranchir ce paquet pour l'envoyer en Belgique.Cal franquejar aquest paquet per enviar-lo a Bèlgica.
* informar, posar al dia
    Je l’ai affranchie avant de me l’envoyer.Ja l'he posat al dia abans d'enviar-lo.

#### Derivats

* affranchissement

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# affolliamo
## Italià
### Verb

affolliamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de affollare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de affollare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de affollare
# affollo
## Italià
### Verb

affollo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de affollare
# affollerà
## Italià
### Verb

affollerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de affollare
# affollerò
## Italià
### Verb

affollerò
* primera persona singular (io) del futur de affollare
# affolli
## Italià
### Verb

affolli
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de affollare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de affollare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de affollare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de affollare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de affollare
# affolliamoci
## Italià
### Verb

affolliamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de affollarsi
# affolliate
## Italià
### Verb

affolliate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de affollare
# affollino
## Italià
### Verb

affollino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de affollare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de affollare
# afetgeguessis
## Català
### Verb

afetgeguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
# afetgegueu
## Català
### Verb

afetgegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afetgegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afetgegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afetgegar.
# afetgegui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəˈd͡ʒɛ.ɣi/ balear /ə.fəˈd͡ʒə.ɣi/, /ə.fəˈd͡ʒɛ.ɣi/ Occidental: /a.feˈd͡ʒe.ɣi/
   * Rimes: -ɛɡi

### Verb

afetgegui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afetgegar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afetgegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afetgegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afetgegar.
# afetgegues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəˈd͡ʒɛ.ɣəs/ balear /ə.fəˈd͡ʒə.ɣəs/, /ə.fəˈd͡ʒɛ.ɣəs/ Occidental: /a.feˈd͡ʒe.ɣes/
   * Rimes: -ɛɡes

### Verb

afetgegues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afetgegar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afetgegar.
# afetgeguesses
## Català
### Verb

afetgeguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fet·ge·gues·ses (5)
* Anagrama: festegeguessa
# afetgeguessi
## Català
### Verb

afetgeguessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
# afetgeguessa
## Català
### Verb

afetgeguessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fet·ge·gues·sa (5)
* Anagrama: afetgegàsseu
# afetgeguessin
## Català
### Verb

afetgeguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
# afetgeguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəˈd͡ʒɛ.ɣin/ balear /ə.fəˈd͡ʒə.ɣin/, /ə.fəˈd͡ʒɛ.ɣin/ Occidental: /a.feˈd͡ʒe.ɣin/
   * Rimes: -ɛɡin

### Verb

afetgeguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afetgegar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afetgegar.

### Miscel·lània

* Anagrames: fanguetegi, fanguetegí
# afetgeguessen
## Català
### Verb

afetgeguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
# aiutata
## Italià
### Verb

aiutata
* participi passat femení singular de aiutare
# aiutatasi
## Italià
### Verb

aiutatasi
* participi passat femení singular de aiutarsi
# aiutatesi
## Italià
### Verb

aiutatesi
* participi passat femení plural de aiutarsi
# aiutati
## Italià
### Verb

aiutati
* participi passat masculí plural de aiutare
# aiutate
## Italià
### Verb

aiutate
* participi passat femení plural de aiutare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de aiutare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de aiutare
# aiutatevi
## Italià
### Verb

aiutatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de aiutarsi
# aiutato
## Italià
### Verb

aiutato m. ‎(femení aiutata, plural masculí aiutati, plural femení aiutate)
* participi passat masculí singular de aiutare
# aiutasti
## Italià
### Verb

aiutasti
* segona persona singular (tu) del passat de aiutare
# aiutatisi
## Italià
### Verb

aiutatisi
* participi passat masculí plural de aiutarsi
# aiutatosi
## Italià
### Verb

aiutatosi m. ‎(femení aiutatasi, plural masculí aiutatisi, plural femení aiutatesi)
* participi passat masculí singular de aiutarsi
# aggiudicherete
## Italià
### Verb

aggiudicherete
* segona persona plural (voi) del futur de aggiudicare
# aggiudicherà
## Italià
### Verb

aggiudicherà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de aggiudicare
# aggiudichiamoci
## Italià
### Verb

aggiudichiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de aggiudicarsi
# aggiudichiate
## Italià
### Verb

aggiudichiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de aggiudicare
# aggiudicheresti
## Italià
### Verb

aggiudicheresti
* segona persona singular (tu) del condicional de aggiudicare
# aggiudichiamo
## Italià
### Verb

aggiudichiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de aggiudicare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de aggiudicare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de aggiudicare
# aggiudicherò
## Italià
### Verb

aggiudicherò
* primera persona singular (io) del futur de aggiudicare
# aggiudichi
## Italià
### Verb

aggiudichi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de aggiudicare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de aggiudicare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de aggiudicare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de aggiudicare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de aggiudicare
# aggiudichino
## Italià
### Verb

aggiudichino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de aggiudicare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de aggiudicare
# aggiudico
## Italià
### Verb

aggiudico
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de aggiudicare
# afilléssiu
## Català
### Verb

afilléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afillar.
# afillí
## Català
### Verb

afillí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de afillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·llí (3)
* Anagrama: filial
# afilo
## Català
### Verb

afilo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afilar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afilar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·lo (3)
* Anagrama: fiola

## Castellà

   * Pronúncia: /aˈfi.lo/
   * Rimes: -ilo

### Verb

afilo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb afilar
# afilléssem
## Català
### Verb

afilléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afillar.
# afillésseu
## Català
### Verb

afillésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afillar.
# afilléssim
## Català
### Verb

afilléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afillar.
# afillés
## Català
### Verb

afillés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afillar.
# afilos
## Català
### Verb

afilos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·los (3)
* Heterograma de 6 lletres (afilos)
* Anagrama: filosa
# aflaqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɫa.ki/, occidental /aˈfɫa.ki/
   * Rimes: -aki

### Verb

aflaqui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aflacar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aflacar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aflacar.
# aflaquien
## Català
### Verb

aflaquien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aflaquir.
# aflaquigueu
## Català
### Verb

aflaquigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aflaquir.
# aflaquia
## Català
### Verb

aflaquia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aflaquir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aflaquir.
# aflaquies
## Català
### Verb

aflaquies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aflaquir.
# aflaquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɫa.kin/, occidental /aˈfɫa.kin/
   * Rimes: -akin

### Verb

aflaquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aflacar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aflacar.
# ajunyix
## Català
### Verb

ajunyix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ajunyir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ajunyir.
# ajunyixes
## Català
### Verb

ajunyixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ajunyir.
# ajunyíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒuˈɲi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒuˈɲi.ew/, valencià /a.d͡ʒuˈɲi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ajunyíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ajunyir.
# ajunyives
## Català
### Verb

ajunyives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ajunyir.
# ajunyixen
## Català
### Verb

ajunyixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de ajunyir.
# ajunyixo
## Català
### Verb

ajunyixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ajunyir.
# ajunyí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒuˈɲi/ Occidental: nord-occidental /a.ʒuˈɲi/, valencià /a.d͡ʒuˈɲi/
   * Rimes: -i

### Verb

ajunyí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ajunyir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ajunyir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ju·nyí (3)
* Heterograma de 6 lletres (aijnuy)
* Anagrama: junyia
# ajunyiven
## Català
### Verb

ajunyiven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ajunyir.
# ajunyírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒuˈɲi.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.ʒuˈɲi.ɾem/, valencià /a.d͡ʒuˈɲi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

ajunyírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ajunyir.
# afrontara
## Català
### Verb

afrontara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.

## Català antic
### Verb

afrontara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de afrontar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de afrontar

#### Variants

* [1] afrontàs
* [2] afrontàs
# afrontaien
## Català
### Verb

afrontaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afrontar.
# afrontaies
## Català
### Verb

afrontaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afrontar.
# afrontar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾunˈta/ balear /ə.fɾonˈta/, /ə.fɾunˈta/ Occidental: nord-occidental /a.fɾonˈta/ valencià /a.fɾonˈtaɾ/, /a.fɾonˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afrontà
   * Etimologia: Del prefix a- i front, segle XII.

### Verb

afrontar trans., intr.
* Confrontar.
* Causar afront.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afronto, afronta, afrontem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* estrènyer, palpar, tocar
* insultar

#### Traduccions

* Anglès: face $^{(en)}$
* Castellà: afrontar $^{(es)}$
* Esperanto: alfronti $^{(eo)}$
* Francès: affronter $^{(fr)}$
* Italià: affrontare $^{(it)}$
* Llatí: conferre $^{(la)}$
* Anglès: affront $^{(en)}$
* Castellà: afrentar $^{(es)}$
* Francès: affronter $^{(fr)}$
* Italià: difamare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fron·tar (3)
* Anagrama: aforrant

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: afrontar

## Català antic
### Verb

afrontar
* acarar (front a front)
* afrontar

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.fɾonˈtaɾ/, meridional \a.fɾoŋˈtaɾ\
       Americà: alt /a.f(ɾo)nˈtaɾ/, baix \a.fɾoŋˈtaɾ\, austral /a.fɾonˈtaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

afrontar trans. ‎(present afronto, passat afronté, futur afrontaré)
* afrontar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fron·tar (3)
# afrontados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.fɾonˈta.ðos\, meridional \a.fɾoŋˈta.(ð)oh\
       Americà: alt /a.fɾonˈta.d(o)s/, baix \a.fɾoŋˈta.ðoh\, austral \a.fɾonˈta.ðos\
   * Rimes: -ados

### Adjectiu

afrontados m. pl.
* forma plural de afrontado
# afrontaia
## Català
### Verb

afrontaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afrontar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afrontar.
# afrontarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾun.təˈɾɛm/ balear /ə.fɾon.təˈɾəm/, /ə.fɾun.təˈɾɛm/ Occidental: /a.fɾon.taˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

afrontarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de afrontar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fron·ta·rem (4)
* Anagrama: formataren

## Català antic
### Verb

afrontarem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de afrontar
# afrontam
## Català
### Verb

afrontam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afrontar.

## Català antic
### Verb

afrontam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de afrontar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de afrontar

#### Variants

* [2] afrontàrem
# afrontaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾun.təˈɾan/ balear /ə.fɾon.təˈɾan/, /ə.fɾun.təˈɾan/ Occidental: /a.fɾon.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

afrontaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afrontar.

## Català antic
### Verb

afrontaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de afrontar
# alegoriaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.le.ɡoˈri.aj/

### Adjectiu

alegoriaj
* forma plural de alegoria
# alego
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɫɛ.ɣu/ balear /əˈɫə.ɣo/, /əˈɫɛ.ɣu/ Occidental: /aˈɫe.ɣo/
   * Rimes: -ɛɡo
   * Etimologia: Del castellà luego.

### Adverbi

alego
* (dialectal, castellanisme) aviat

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·go (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# alegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɫɛ.ʒi/ balear /əˈɫə.ʒi/, /əˈɫɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /aˈɫe.ʒi/, valencià /aˈɫe.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

alegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·gi (3)
* Anagrama: aleig
# alegoriajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.le.ɡoˈri.ajn/

### Adjectiu

alegoriajn
* acusatiu plural de alegoria
# alegoriak
## Basc
### Nom

alegoriak
* absolutiu definit plural de alegoria
* ergatiu definit singular de alegoria
* ergatiu indefinit de alegoria
# alegoriako
## Basc
### Nom

alegoriako
* genitiu locatiu definit singular de alegoria
# alegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫəˈʒɛw/ balear /ə.ɫəˈʒəw/, /ə.ɫəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ɫeˈʒew/, valencià /a.ɫeˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb alejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alejar.
# alegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɫɛ.ʒin/ balear /əˈɫə.ʒin/, /əˈɫɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /aˈɫe.ʒin/, valencià /aˈɫe.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

alegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb alejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: genial
# alegoria
## Basc
### Nom

alegoria inan.
* al·legoria

#### Declinació

Nom comú inanimat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
alegoria
alegoria
alegoriak
Ergatiu
alegoriak
alegoriak
alegoriek
Datiu
alegoriari
alegoriari
alegoriei
Genitiu
alegoriaren
alegoriaren
alegorien
Comitatiu
alegoriarekin
alegoriarekin
alegoriekin
Benefactiu
alegoriarentzat
alegoriarentzat
alegorientzat
Instrumental
alegoriaz
alegoriaz
alegoriez
Partitiu
alegoriarik
Prolatiu
alegoriatzat
Causal
alegoriarengatik
alegoriarengatik
alegoriengatik
Locatius
Inessiu
alegoriatan
alegorian
alegorietan
Ablatiu
alegoriatatik
alegoriatik
alegorietatik
Al·latiu
alegoriatara
alegoriara
alegorietara
Terminatiu
alegoriataraino
alegoriaraino
alegorietaraino
Al·l. direcional
alegoriatarantz
alegoriarantz
alegorietarantz
Gen. locatiu
alegoriatako
alegoriako
alegorietako :

## Esperanto

   * Pronúncia: /a.le.ɡoˈri.a/
   * Àudio: França

### Adjectiu

alegoria ‎(plural alegoriaj, acusatiu alegorian, plural acusatiu alegoriajn)
* al·legòric

## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

alegoria
* nominatiu i acusatiu definit singular de alegorie
# alegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɫɛ.ʒis/ balear /əˈɫə.ʒis/, /əˈɫɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /aˈɫe.ʒis/, valencià /aˈɫe.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

alegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·gis (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegils)
* Anagrames: esglai, esglaí, esglaï, Gisela
# agilidad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.xi.liˈðað\, meridional \a.hi.liˈða(ð)\
       Americà: alt /a.x(i).liˈdad/, baix \a.hi.liˈðað\, austral \a.xi.liˈðad\
   * Rimes: -ad

### Nom

agilidad f. ‎(plural agilidades)
* agilitat

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·li·dad (4)
# agilita
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈɫi.tə/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈɫi.ta/, valencià /a.d͡ʒiˈɫi.ta/
   * Rimes: -ita

### Verb

agilita
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de agilitar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb agilitar.
# agilitacions
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.tə.siˈons/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.ta.siˈons/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.ta.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

agilitacions f. pl.
* Forma plural de agilitació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·li·ta·ci·ons (6)
# agilitaia
## Català
### Verb

agilitaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agilitar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agilitar.
# agilicé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.xi.liˈθe/, meridional /a.hi.liˈθe/
       Americà: alt /a.xi.l(i)ˈse/, baix /a.hi.liˈse/, austral /a.xi.liˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

agilicé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb agilizar
# agilidades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.xi.liˈða.ðes\, meridional \a.hi.liˈða.ðeh\
       Americà: alt /a.xi.liˈda.d(e)s/, baix \a.hi.liˈða.ðeh\, austral \a.xi.liˈða.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

agilidades f. pl.
* forma plural de agilidad
# agilitació
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.tə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.ta.siˈo/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.ta.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De agilitar i el sufix -ció.

### Nom

agilitació f. ‎(plural agilitacions)
* Acció o resultat de fer àgil.

#### Sinònims

* agilització

#### Traduccions

* Castellà: agilización $^{(es)}$ f.
* Francès: assouplissement $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·li·ta·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# agilit
## Català
### Verb

agilit
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agilitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·lit (3)
* Anagrames: litiga, litigà
# ahatetzat
## Basc
### Nom

ahatetzat
* prolatiu indefinit de ahate