OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# encabotéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βuˈte.sim/ balear /əŋ.kə.boˈte.sim/, /əŋ.kə.buˈte.sim/ Occidental: /eŋ.ka.boˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

encabotéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabotar-se.

#### Variants

* encabotàssim, encabotàssem
# encabotí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βuˈti/ balear /əŋ.kə.boˈti/, /əŋ.kə.buˈti/ Occidental: /eŋ.ka.boˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

encabotí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encabotar-se.
# encachado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋ.kaˈt͡ʃa.ðo\, meridional \eŋ.kaˈt͡ʃa.(ð)o\
       Americà: alt \eŋ.k(a)ˈt͡ʃa.do\, baix \eŋ.kaˈt͡ʃa.ðo\
   * Rimes: -ado

### Nom

encachado m. ‎(plural encachados)
* (arquitectura) emmacat

#### Sinònims

* enchinado

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·cha·do (4)

### Vegeu també

* encachado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# encachados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋ.kaˈt͡ʃa.ðos\, meridional \eŋ.kaˈt͡ʃa.(ð)oh\
       Americà: alt \eŋ.k(a)ˈt͡ʃa.dos\, baix \eŋ.kaˈt͡ʃa.ðoh\, austral \eŋ.kaˈt͡ʃa.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

encachados m. pl.
* forma plural de encachado
# encabotàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βuˈta.βəw/ balear /əŋ.kə.boˈta.vəw/, /əŋ.kə.buˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.βoˈta.βew/ valencià /eŋ.ka.boˈta.vew/, /eŋ.ka.βoˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

encabotàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encabotar-se.
# encabotés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βuˈtes/ balear /əŋ.kə.boˈtes/, /əŋ.kə.buˈtes/ Occidental: /eŋ.ka.boˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

encabotés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabotar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabotar-se.

#### Variants

* [1] encabotàs
* [2] encabotàs
# encabotéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βuˈte.siw/ balear /əŋ.kə.boˈte.siw/, /əŋ.kə.buˈte.siw/ Occidental: /eŋ.ka.boˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

encabotéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabotar-se.

#### Variants

* encabotàssiu, encabotàsseu
# emprenyeguem
## Català
### Verb

emprenyeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb emprenyar.

#### Variants

* emprenyem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nye·guem (4)
# emprenyeguessa
## Català
### Verb

emprenyeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprenyar.

#### Variants

* emprenyessi, emprenyessa, emprenyés, emprenyàs, emprenyara

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nye·gues·sa (5)
# emprenyeguesses
## Català
### Verb

emprenyeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprenyar.

#### Variants

* emprenyessis, emprenyesses, emprenyassis, emprenyasses, emprenyares

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nye·gues·ses (5)
# emprenyegueu
## Català
### Verb

emprenyegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb emprenyar.

#### Variants

* emprenyeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nye·gueu (4)
# emprenyeguéssom
## Català
### Verb

emprenyeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprenyar.

#### Variants

* emprenyéssim, emprenyéssem, emprenyàssim, emprenyàssem, emprenyàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nye·gués·som (5)
# emprenyavi
## Català
### Verb

emprenyavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de emprenyar.

#### Variants

* emprenyaia, emprenyava

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya·vi (4)
# emprenyavo
## Català
### Verb

emprenyavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de emprenyar.

#### Variants

* emprenyàieu, emprenyàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya·vo (4)
* Anagrama: penyoràvem
# emprenye
## Català
### Verb

emprenye
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emprenyar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emprenyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emprenyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb emprenyar.

#### Variants

* [1] emprenyo, emprenyi, empreny
* [2] emprenyi, emprenyo
* [3] emprenyi, emprenyo
* [4] emprenyi

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nye (3)
* Anagrames: empènyer, empényer
# emprenyeguessen
## Català
### Verb

emprenyeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprenyar.

#### Variants

* emprenyessin, emprenyessen, emprenyassin, emprenyassen, emprenyaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nye·gues·sen (5)
# emprenyegués
## Català
### Verb

emprenyegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprenyar.

#### Variants

* emprenyessi, emprenyés, emprenyàs, emprenyara

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nye·gués (4)
# engalia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈɫi.ə/, occidental /eŋ.ɡaˈɫi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

engalia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de engaliar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb engaliar.
# engaliares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ɫiˈa.ɾəs/, occidental /eŋ.ɡa.ɫiˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

engaliares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de engaliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·li·a·res (5)
* Anagrames: algerianes, esglaiaren
# engaliaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ɫi.əˈɾan/, occidental /eŋ.ɡa.ɫi.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

engaliaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de engaliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·li·a·ran (5)
* Anagrama: aglanarien
# engaliar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡə.ɫiˈa/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡa.ɫiˈa/ valencià /eŋ.ɡa.ɫiˈaɾ/, /eŋ.ɡa.ɫiˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: engalià
   * Etimologia: Del prefix en- i el català antic galiar ‎(«enganyar»), metàtesi de laguiar ‎(«destorbar»), del llatí laqueare ‎(«posar un parany»).

### Verb

engaliar trans.
* engalipar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: engalio, engalia, engaliem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·li·ar (4)
* Anagrama: algerina

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# engaliaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ɫiˈa.ɾən/, occidental /eŋ.ɡa.ɫiˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

engaliaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de engaliar.
# encaironaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾu.nəˈɾi.ə/ balear /əŋ.kəj.ɾo.nəˈɾi.ə/, /əŋ.kəj.ɾu.nəˈɾi.ə/ Occidental: /eŋ.kaj.ɾo.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

encaironaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de encaironar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de encaironar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·na·ri·a (6)
# encaironarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾu.nəˈɾa/ balear /əŋ.kəj.ɾo.nəˈɾa/, /əŋ.kəj.ɾu.nəˈɾa/ Occidental: /eŋ.kaj.ɾo.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

encaironarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de encaironar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·na·rà (5)
* Anagrames: acaronarien, arraconaien
# encaironaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾu.nəˈɾas/ balear /əŋ.kəj.ɾo.nəˈɾas/, /əŋ.kəj.ɾu.nəˈɾas/ Occidental: /eŋ.kaj.ɾo.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

encaironaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de encaironar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·na·ràs (5)
# encaironaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾu.nəˈɾe/ balear /əŋ.kəj.ɾo.nəˈɾe/, /əŋ.kəj.ɾu.nəˈɾe/ Occidental: /eŋ.kaj.ɾo.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

encaironaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de encaironar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·na·ré (5)
# encaironaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾu.nəˈɾi.əw/ balear /əŋ.kəj.ɾo.nəˈɾi.əw/, /əŋ.kəj.ɾu.nəˈɾi.əw/ Occidental: /eŋ.kaj.ɾo.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

encaironaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encaironar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·na·rí·eu (6)
# encaironat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾuˈnat/ balear /əŋ.kəj.ɾoˈnat/, /əŋ.kəj.ɾuˈnat/ Occidental: /eŋ.kaj.ɾoˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

encaironat
* Participi masculí singular del verb encaironar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·nat (4)
* Anagrama: encontraia
# encaironarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾu.nəˈɾi.ən/ balear /əŋ.kəj.ɾo.nəˈɾi.ən/, /əŋ.kəj.ɾu.nəˈɾi.ən/ Occidental: /eŋ.kaj.ɾo.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

encaironarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de encaironar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·na·ri·en (6)
# encaironaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾu.nəˈɾi.əs/ balear /əŋ.kəj.ɾo.nəˈɾi.əs/, /əŋ.kəj.ɾu.nəˈɾi.əs/ Occidental: /eŋ.kaj.ɾo.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

encaironaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de encaironar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·na·ri·es (6)
# encaironaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾu.nəˈɾi.əm/ balear /əŋ.kəj.ɾo.nəˈɾi.əm/, /əŋ.kəj.ɾu.nəˈɾi.əm/ Occidental: /eŋ.kaj.ɾo.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

encaironaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de encaironar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·na·rí·em (6)
# encaironats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəj.ɾuˈnats/ balear /əŋ.kəj.ɾoˈnats/, /əŋ.kəj.ɾuˈnats/ Occidental: /eŋ.kaj.ɾoˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

encaironats
* Participi masculí plural del verb encaironar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·ro·nats (4)
* Anagrames: carantoines, tasconarien
# enguerxiní
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ʃiˈni/, occidental /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

enguerxiní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·ní (4)
# enguerxir-se
## Català
### Verb

enguerxir-se
* Forma pronominal de enguerxir.

### Miscel·lània

* Anagrama: enguerxires
# enguerxirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡər.ʃiˈɾɛm/ balear /əŋ.ɡəɾ.ʃiˈɾəm/, /əŋ.ɡər.ʃiˈɾɛm/ Occidental: /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

enguerxirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de enguerxir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·rem (4)
# enguerxiran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ʃiˈɾan/, occidental /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

enguerxiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enguerxir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·ran (4)
* Anagrama: enguerxinar
# enguerxir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡərˈʃi/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡerˈt͡ʃi/ valencià /eŋ.ɡeɾˈt͡ʃiɾ/, /eŋ.ɡeɾˈt͡ʃi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: enguerxí
   * Etimologia: Del prefix en- i guerxo, segle XIX.

### Verb

enguerxir trans., pron. ‎(pronominal enguerxir-se)
* Desviar de la línia recta.
* guerxar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enguerxeixo, enguerxeix, enguerxim

#### Traduccions

* Castellà: torcer $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xir (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# enguerxiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡərˈʃi.ɾən/, occidental /eŋ.ɡeɾˈt͡ʃi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

enguerxiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enguerxir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·ren (4)
# enguerxireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡər.ʃiˈɾɛw/ balear /əŋ.ɡəɾ.ʃiˈɾəw/, /əŋ.ɡər.ʃiˈɾɛw/ Occidental: /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enguerxireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enguerxir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·reu (4)
# enguerxinéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ʃiˈne.sim/, occidental /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

enguerxinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enguerxinar-se.

#### Variants

* enguerxinéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·nés·sim (5)
# enguerxinéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ʃiˈne.siw/, occidental /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

enguerxinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enguerxinar-se.

#### Variants

* enguerxinésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·nés·siu (5)
# enguerxires
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡərˈʃi.ɾəs/, occidental /eŋ.ɡeɾˈt͡ʃi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

enguerxires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de enguerxir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·res (4)
* Anagrama: enguerxir-se
# encalimés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫiˈmes/, occidental /eŋ.ka.ɫiˈmes/
   * Rimes: -es

### Verb

encalimés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encalimar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encalimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·li·més (4)
* Anagrama: mesclaien
# encaliméssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫiˈme.səm/, occidental /eŋ.ka.ɫiˈme.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

encaliméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encalimar.

#### Variants

* encaliméssim
# encalimis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈɫi.mis/, occidental /eŋ.kaˈɫi.mis/
   * Rimes: -imis

### Verb

encalimis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encalimar.
# encalimà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫiˈma/, occidental /eŋ.ka.ɫiˈma/
   * Rimes: -a

### Verb

encalimà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de encalimar.

### Miscel·lània

* Anagrama: calmaien
# encalimàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫiˈma.ɾəw/, occidental /eŋ.ka.ɫiˈma.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

encalimàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de encalimar.
# encalimésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫiˈme.səw/, occidental /eŋ.ka.ɫiˈme.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

encalimésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encalimar.

#### Variants

* encaliméssiu
# encalimàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɫiˈma.βəw/, balear /əŋ.kə.ɫiˈma.vəw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.ɫiˈma.βew/ valencià /eŋ.ka.ɫiˈma.vew/, /eŋ.ka.ɫiˈma.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

encalimàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encalimar.
# encalimo
## Català
### Verb

encalimo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encalimar.

#### Variants

* encalimi
# encalimàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫiˈma.ɾəm/, occidental /eŋ.ka.ɫiˈma.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

encalimàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de encalimar.
# ensenyassis
## Català
### Verb

ensenyassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensenyar.

#### Variants

* ensenyeguesses, ensenyessis, ensenyesses, ensenyasses, ensenyares
# ensenyau
## Català
### Verb

ensenyau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ensenyar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ensenyar.

#### Variants

* [1] ensenyeu
* [2] ensenyeu
# ensenyassin
## Català
### Verb

ensenyassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensenyar.

#### Variants

* ensenyeguessen, ensenyessin, ensenyessen, ensenyassen, ensenyaren
# ensenyava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.səˈɲa.βə/, balear /ən.səˈɲa.və/ Occidental: nord-occidental /en.seˈɲa.βa/ valencià /en.seˈɲa.va/, /en.seˈɲa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

ensenyava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ensenyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ensenyar.

#### Variants

* [1] ensenyavi, ensenyaia
* [2] ensenyaia
# ensenyaríveu
## Català
### Verb

ensenyaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ensenyar.

#### Variants

* ensenyaríeu
# ensenyassen
## Català
### Verb

ensenyassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensenyar.

#### Variants

* ensenyeguessen, ensenyessin, ensenyessen, ensenyassin, ensenyaren
# ensenyasses
## Català
### Verb

ensenyasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensenyar.

#### Variants

* ensenyeguesses, ensenyessis, ensenyesses, ensenyassis, ensenyares
# enroentís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ənˈtis/ balear /ən.ro.ənˈtis/, /ən.ru.ənˈtis/ Occidental: /en.ro.enˈtis/
   * Rimes: -is

### Verb

enroentís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enroentir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enroentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·en·tís (4)
* Anagrama: enriosten
# enroentí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ənˈti/ balear /ən.ro.ənˈti/, /ən.ru.ənˈti/ Occidental: /en.ro.enˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

enroentí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enroentir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enroentir.

### Miscel·lània

* Anagrama: orienten
# enroentíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ənˈti.əw/ balear /ən.ro.ənˈti.əw/, /ən.ru.ənˈti.əw/ Occidental: /en.ro.enˈti.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enroentíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enroentir.
# enroentísseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ənˈti.səw/ balear /ən.ro.ənˈti.səw/, /ən.ru.ənˈti.səw/ Occidental: /en.ro.enˈti.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

enroentísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enroentir.
# enroentíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ənˈti.ɾəw/ balear /ən.ro.ənˈti.ɾəw/, /ən.ru.ənˈti.ɾəw/ Occidental: /en.ro.enˈti.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

enroentíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enroentir.
# enroentíssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ənˈti.səm/ balear /ən.ro.ənˈti.səm/, /ən.ru.ənˈti.səm/ Occidental: /en.ro.enˈti.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

enroentíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enroentir.
# enroentixes
## Català
### Verb

enroentixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de enroentir.
# enroentixo
## Català
### Verb

enroentixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enroentir.
# enroentírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ənˈti.ɾəm/ balear /ən.ro.ənˈti.ɾəm/, /ən.ru.ənˈti.ɾəm/ Occidental: /en.ro.enˈti.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

enroentírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enroentir.
# encarrilàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.riˈɫa.ɾəw/, occidental /eŋ.ka.riˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

encarrilàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de encarrilar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarrilar.

#### Variants

* [2] encarriléssiu, encarrilésseu, encarrilàssiu, encarrilàsseu
# encarrilàs
## Català
### Verb

encarrilàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarrilar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarrilar.

#### Variants

* [1] encarrilés, encarrilara
* [2] encarrilés, encarrilara

### Miscel·lània

* Anagrama: esclariran
# encarrilà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.riˈɫa/, occidental /eŋ.ka.riˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

encarrilà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de encarrilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·ri·là (4)
* Anagrames: aclariren, lacrarien
# encarrilàsseu
## Català
### Verb

encarrilàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarrilar.

#### Variants

* encarriléssiu, encarrilésseu, encarrilàssiu, encarrilàreu
# encarrilàssim
## Català
### Verb

encarrilàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarrilar.

#### Variants

* encarriléssim, encarriléssem, encarrilàssem, encarrilàrem
# encarrilàssiu
## Català
### Verb

encarrilàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarrilar.

#### Variants

* encarriléssiu, encarrilésseu, encarrilàsseu, encarrilàreu
# encarrilo
## Català
### Verb

encarrilo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encarrilar.

#### Variants

* encarrile, encarrili, encarril
# encarrilàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.riˈɫa.ɾəm/, occidental /eŋ.ka.riˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

encarrilàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de encarrilar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarrilar.

#### Variants

* [2] encarriléssim, encarriléssem, encarrilàssim, encarrilàssem
# encarrilàssem
## Català
### Verb

encarrilàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarrilar.

#### Variants

* encarriléssim, encarriléssem, encarrilàssim, encarrilàrem
# entorpisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.turˈpi.səs/ balear /ən.toɾˈpi.səs/, /ən.turˈpi.səs/ Occidental: /en.toɾˈpi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

entorpisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entorpir.
# entorpissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.turˈpi.sis/ balear /ən.toɾˈpi.sis/, /ən.turˈpi.sis/ Occidental: /en.toɾˈpi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

entorpissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entorpir.
# entorpix
## Català
### Verb

entorpix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de entorpir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb entorpir.
# entorpisques
## Català
### Verb

entorpisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entorpir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tor·pis·ques (4)
* Anagrames: entorpesquis, pertoquessin, pintoresques
# entorpissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.turˈpi.sin/ balear /ən.toɾˈpi.sin/, /ən.turˈpi.sin/ Occidental: /en.toɾˈpi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

entorpissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entorpir.