OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# huitantejasses
## Català
### Verb

huitantejasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb huitantejar.
# huitantejaràs
## Català
### Verb

huitantejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de huitantejar.
# huitantejaríeu
## Català
### Verb

huitantejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de huitantejar.
# groparului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

groparului
* genitiu i datiu definit singular de gropar
# grope
## Anglès

   * Pronúncia: /ɡɹəʊp/

### Verb

grope ‎(3a persona singular present gropes, gerundi groping, passat i participi groped)
* talpejar, anar a les palpentes
* toquejar
# grops d'aigua
## Català
### Nom

grops d'aigua m. pl.
* Forma plural de grop d'aigua.
# groped
## Anglès
### Verb

groped
* passat i participi de grope
# grosera
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ɡɾoˈse.ɾa/
       Americà: alt /ɡ(ɾo)ˈse.ɾa/, baix /ɡɾoˈse.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Adjectiu

grosera f. ‎(plural groseras)
* forma femenina de grosero
# groping
## Anglès
### Verb

groping
* gerundi de grope
# grops de vent
## Català
### Nom

grops de vent m. pl.
* Forma plural de grop de vent.
# huitanta-u
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.taˈu/
   * Rimes: -u
   * Etimologia: Reducció de huitanta-un.

### Numeral

huitanta-u inv.
* (valor ordinal, valencià) Forma alternativa de vuitanta-u.
    La pàgina huitanta-u

#### Notes

Com a cardinal vegeu huitanta-un.

### Nom

huitanta-u m. ‎(plural huitanta-uns)
* (valencià) Forma alternativa de vuitanta-u.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·u (4)
# huitanta-un
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.taˈun/
   * Rimes: -un
   * Etimologia: Compost de huitanta i un.

### Numeral

huitanta-un m. ‎(femení huitanta-una)
* (cardinal, valencià) Forma alternativa de vuitanta-un.
    Té huitanta-un anys

#### Notes

Com a ordinal i com a substantiu pren la forma huitanta-u.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·un (4)
# huitanta-unè
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.ta.uˈne/

### Numeral

huitanta-unè m. ‎(femení huitanta-unena, plural masculí huitanta-unens, plural femení huitanta-unenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de huitanta-uné.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·u·nè (5)
# huitanta-tresé
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.ta.tɾeˈze/

### Numeral

huitanta-tresé m. ‎(femení huitanta-tresena, plural masculí huitanta-tresens, plural femení huitanta-tresenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de vuitanta-tresè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·tre·sé (5)
# huitanta-uné
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.ta.uˈne/

### Numeral

huitanta-uné m. ‎(femení huitanta-unena, plural masculí huitanta-unens, plural femení huitanta-unenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de vuitanta-unè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·u·né (5)
# husos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈu.sos/, meridional /ˈu.soh/
       Americà: alt /ˈu.s(o)s/, baix /ˈu.soh/, austral /ˈu.sos/
   * Rimes: -usos
   * Homòfon: usos

### Nom

husos m. pl.
* forma plural de huso

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·sos (2)
# hustas
## Occità
### Nom

hustas f. pl.
* forma plural de husta
# hurón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /uˈɾon/, meridional \uˈɾoŋ\
       Americà: alt /uˈɾon/, baix \uˈɾoŋ\, austral /uˈɾon/
   * Rimes: -on

### Nom

hurón m. ‎(plural hurones)
* fura

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·rón (2)

### Vegeu també

* hurón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# husta
## Occità

   * Pronúncia: /ˈhys.to̞/
   * Àudio: Bearn

### Nom

husta f. ‎(plural hustas o hustes [aranès])
* (gascó) forma alternativa de fusta
# husmossa
## Suec

   * Etimologia: De hus ‎(«casa») i mossa ‎(«molsa»), pel seu ús casolà per a cobrir el terra (que es reflecteix encara més clarament en el sinònim våningsmossa).

### Nom

husmossa c.
* (botànica) Hylocomium splendens, molsa de la família de les hilocomiàcies

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Indefinit | Definit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu | husmossa | husmossan | husmossor | husmossorna |
| Genitiu | husmossas | husmossans | husmossors | husmossornas |

#### Sinònims

* våningsmossa

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec
# hurting
## Anglès
### Verb

hurting
* gerundi de hurt
# hurts
## Anglès

   * Pronúncia: /hɜː(ɹ)ts/

### Nom

hurts
* forma plural de hurt

### Verb

hurts
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de hurt
# huso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈu.so/
       Americà: alt /ˈu.s(o)/, baix /ˈu.so/
   * Rimes: -uso
   * Homòfon: uso
   * Etimologia: Del llatí fusus.

### Nom

huso m. ‎(plural husos)
* fus

#### Relacionats

* fusiforme

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·so (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre huso
# hurtas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈuɾ.tas/, meridional /ˈuɾ.tah/
       Americà: alt /ˈuɾ.t(a)s/, baix /ˈuɾ.tah/, austral /ˈuɾ.tas/
   * Rimes: -uɾtas

### Nom

hurtas f. pl.
* forma plural de hurta
# günziense
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ɡunˈθjen.se/, meridional \ɡuŋˈθjeŋ.se\
       Americà: alt /ɡunˈsjen.s(e)/, baix \ɡuŋˈsjeŋ.se\, austral /ɡunˈsjen.se/
   * Rimes: -ense

### Nom

günziense m. ‎(plural günzienses)
* günzià

### Miscel·lània

* Síl·labes: gün·zien·se (3)

### Vegeu també

* günziense. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# güç
## Turc
### Adjectiu

güç
* difícil
# găuri
## Romanès

   * Etimologia: Derivat de gaură, «forat».

### Verb

găuri
* foradar
# găzduire
## Romanès
### Nom

găzduire f. ‎(plural găzduiri)
* allotjament

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | găzduire | găzduirea | (niște) | găzduiri | găzduirile |
| Genitiu-datiu | (unei) | găzduiri | găzduirii | (unor) | găzduiri | găzduirilor |
| Vocatiu | | găzduire | găzduire | | găzduiri | găzduiri |
# găzduiri
## Romanès
### Nom

găzduiri
* forma plural de găzduire
* genitiu i datiu indefinit singular de găzduire
* vocatiu plural de găzduire
# güiula
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɡwiw.ɫə/, occidental /ˈɡwiw.ɫa/
   * Rimes: -iwla

### Nom

güiula f. ‎(plural güiules)
* donzella

### Miscel·lània

* Síl·labes: güiu·la (2)

### Vegeu també

* güiula. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# günzienses
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ɡunˈθjen.ses/, meridional \ɡuŋˈθjeŋ.seh\
       Americà: alt /ɡunˈsjen.s(e)s/, baix \ɡuŋˈsjeŋ.seh\, austral /ɡunˈsjen.ses/
   * Rimes: -enses

### Nom

günzienses m. pl.
* forma plural de günziense
# găzduirea
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

găzduirea
* nominatiu i acusatiu definit singular de găzduire
# güeyu
## Asturià
### Nom

güeyu
* ull
# impetrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /im.pəˈtɾa/ Occidental: nord-occidental /im.peˈtɾa/ valencià /im.peˈtɾaɾ/, /im.peˈtɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: impetrà
   * Etimologia: Del llatí impetrāre.

### Verb

impetrar trans.
* Obtenir alguna cosa que s'havia demanat amb molts precs.
* Demanar alguna cosa amb força precs i insistència.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: impetro, impetra, impetrem Vocal rizotònica: /e/

#### Derivats

* impetrant

#### Relacionats

* De la mateixa arrel llatina: impetrable, impetració, impetratori

#### Traduccions

* Anglès: impetrate $^{(en)}$
* Castellà: impetrar $^{(es)}$
* Francès: impétrer $^{(fr)}$
* Italià: impetrare $^{(it)}$
* Llatí: impetrare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·trar (3)
* Anagrames: empitrar, partirem, partírem, repartim, tempirar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 2

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.peˈtɾaɾ/
       Americà: alt /im.p(e)ˈt͡saɾ/, baix /im.peˈtɾaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí impetrāre.

### Verb

impetrar trans. ‎(present impetro, passat impetré, futur impetraré)
* impetrar

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·trar (3)
# impetrara
## Català
### Verb

impetrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impetrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·tra·ra (4)
* Anagrames: apitrarem, apitràrem, tempirara, tempirarà, tempraria, traparíem, tremparia
# impetraren
## Català
### Verb

impetraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de impetrar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·tra·ren (4)
* Anagrames: arrepentim, temprarien, tremparien
# impetram
## Català
### Verb

impetram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·tram (3)
* Anagrames: impremta, impremtà
# impetrant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pəˈtɾan/, balear /im.pəˈtɾant/ Occidental: nord-occidental /im.peˈtɾan/, valencià /im.peˈtɾant/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: Derivant del verb impetrar.

### Adjectiu

impetrant inv. ‎(plural impetrants)
* Que impetra.

#### Traduccions

* Castellà: impetrante $^{(es)}$
* Llatí: impetratoris $^{(la)}$

### Verb

impetrant
* Gerundi del verb impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·trant (3)
* Anagrames: partiment, tempirant

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# impetrants
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pəˈtɾans/, occidental /im.peˈtɾans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

impetrants inv. pl.
* Forma plural de impetrant.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·trants (3)
* Anagrames: partiments, traspintem
# impetraran
## Català
### Verb

impetraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de impetrar.
# impetrarem
## Català
### Verb

impetrarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·tra·rem (4)
* Anagrames: impremtaré, tempraríem, tremparíem
# idolatraríveu
## Català
### Verb

idolatraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de idolatrar.
# idolatrassin
## Català
### Verb

idolatrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb idolatrar.
# idolatrarà
## Català
### Verb

idolatrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de idolatrar.
# idolatraríeu
## Català
### Verb

idolatraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de idolatrar.
# idolatraré
## Català
### Verb

idolatraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de idolatrar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.ðo.la.tɾaˈɾe\
       Americà: alt /i.do.la.t͡s(a)ˈɾe/, baix \i.ðo.la.tɾaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

idolatraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb idolatrar
# idolatraràs
## Català
### Verb

idolatraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de idolatrar.
# idolatrassen
## Català
### Verb

idolatrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb idolatrar.
# idolatrasses
## Català
### Verb

idolatrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb idolatrar.
# il·lusione
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫu.ziˈo.nə/, /i.ɫu.ziˈo.nə/ balear /iɫ.ɫu.ziˈo.nə/ Occidental: /iɫ.ɫu.ziˈo.ne/, /i.ɫu.ziˈo.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

il·lusione
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de il·lusionar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb il·lusionar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb il·lusionar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb il·lusionar.
# il·lusionaves
## Català
### Verb

il·lusionaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de il·lusionar.
# il·lusionaven
## Català
### Verb

il·lusionaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de il·lusionar.
# il·lusionavi
## Català
### Verb

il·lusionavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de il·lusionar.
# il·lusionava
## Català
### Verb

il·lusionava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de il·lusionar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de il·lusionar.
# il·lusionau
## Català
### Verb

il·lusionau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de il·lusionar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb il·lusionar.
# il·lusionavo
## Català
### Verb

il·lusionavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de il·lusionar.
# il·lusionassis
## Català
### Verb

il·lusionassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lusionar.
# icosàedre
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.kuˈza.ə.ðɾə/ balear /i.koˈza.ə.ðɾə/, /i.kuˈza.ə.ðɾə/ Occidental: /i.koˈza.e.ðɾe/
   * Rimes: -aedɾe

### Nom

icosàedre m. ‎(plural icosàedres)
* Forma alternativa de icosaedre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·co·sà·e·dre (5)
* Anagrama: escodaire
# icosagonal
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ku.zə.ɣuˈnaɫ/ balear /i.ko.zə.ɣoˈnaɫ/, /i.ku.zə.ɣuˈnaɫ/ Occidental: /i.ko.za.ɣoˈnaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: De icosàgon i el sufix -al.

### Adjectiu

icosagonal inv. ‎(plural icosagonals)
* Relatiu o pertanyent a l'icosàgon.
* Que té vint angles.
* Que té per base un icosàgon.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: i·co·sa·go·nal (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# icositetraedre
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ku.zi.tə.tɾəˈɛ.ðɾə/ balear /i.ko.zi.tə.tɾəˈɛ.ðɾə/, /i.ku.zi.tə.tɾəˈɛ.ðɾə/ Occidental: /i.ko.zi.te.tɾaˈe.ðɾe/
   * Rimes: -ɛdɾe

### Nom

icositetraedre m. ‎(plural icositetraedres)
* Poliedre de vint-i-quatre cares.

#### Variants

* icositetràedre

#### Relacionats

* trisoctaedre

#### Traduccions

* Anglès: icositetrahedron $^{(en)}$
* Castellà: icositetraedro $^{(es)}$
* Francès: icositétraèdre $^{(fr)}$
* Italià: icositetraedro $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·co·si·te·tra·e·dre (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# icositetràedre
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ku.zi.təˈtɾa.ə.ðɾə/ balear /i.ko.zi.təˈtɾa.ə.ðɾə/, /i.ku.zi.təˈtɾa.ə.ðɾə/ Occidental: /i.ko.zi.teˈtɾa.e.ðɾe/
   * Rimes: -aedɾe

### Nom

icositetràedre m. ‎(plural icositetràedres)
* Forma alternativa de icositetraedre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·co·si·te·trà·e·dre (7)
# icpalli
## Nàhuatl clàssic
### Nom

icpalli
* (mobles) cadira
# imprecarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /an.pɾa.kaˈɾi.vas/

### Verb

imprecarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de imprecar.
    Forma algueresa per [tu] imprecaries.
# imprecaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/im.pɾə.kəˈɾəs/, occidental /im.pɾe.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

imprecaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de imprecar.
# imprecaris
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.prɛˈkaː.rɪs/

### Verb

imprecāris
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de imprecor
# imprecaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /im.pɾə.kəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /im.pɾe.kaˈɾi.ɛw/, valencià /im.pɾe.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

imprecaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de imprecar.
# imprecariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /an.pɾa.kaˈɾi.van/
   * Homòfon: imprecarívem

### Verb

imprecariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de imprecar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] imprecarien.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pre·ca·ri·ven (5)
# imprecaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾə.kəˈɾe/, occidental /im.pɾe.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

imprecaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de imprecar.

### Miscel·lània

* Anagrama: creparíem

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.pɾe.kaˈɾe/
       Americà: alt /im.pɾe.k(a)ˈɾe/, baix /im.pɾe.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

imprecaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb imprecar
# imprecariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /an.pɾa.kaˈɾi.va/

### Verb

imprecariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de imprecar.
    Forma algueresa per [jo] imprecaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de imprecar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] imprecaria.
# imprecarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/im.pɾə.kəˈɾə/, occidental /im.pɾe.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

imprecarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de imprecar.
# ikaslearengan
## Basc
### Nom

ikaslearengan
* inessiu definit singular de ikasle
# ikaslearengana
## Basc
### Nom

ikaslearengana
* al·latiu definit singular de ikasle
# ikaslearenganako
## Basc
### Nom

ikaslearenganako
* genitiu locatiu definit singular de ikasle
# ikasle
## Basc
### Nom

ikasle anim.
* alumne, estudiant, escolar

#### Declinació

Nom comú animat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
ikasle
ikaslea
ikasleak
Ergatiu
ikaslek
ikasleak
ikasleek
Datiu
ikasleri
ikasleari
ikasleei
Genitiu
ikasleren
ikaslearen
ikasleen
Comitatiu
ikaslerekin
ikaslearekin
ikasleekin
Benefactiu
ikaslerentzat
ikaslearentzat
ikasleentzat
Instrumental
ikaslez
ikasleaz
ikasleez
Partitiu
ikaslerik
Prolatiu
ikasletzat
Causal
ikaslerengatik
ikaslearengatik
ikasleengatik
Locatius
Inessiu
ikaslerengan
ikaslearengan
ikasleengan
Ablatiu
ikaslerengandik
ikaslearengandik
ikasleengandik
Al·latiu
ikaslerengana
ikaslearengana
ikasleengana
Terminatiu
ikaslerenganaino
ikaslearenganaino
ikasleenganaino
Al·l. direcional
ikaslerenganantz
ikaslearenganantz
ikasleenganantz
Gen. locatiu
ikaslerenganako
ikaslearenganako
ikasleenganako :
# ikaslea
## Basc
### Nom

ikaslea
* absolutiu definit singular de ikasle
# ikaslearenganaino
## Basc
### Nom

ikaslearenganaino
* terminatiu definit singular de ikasle
# ikasleak
## Basc
### Nom

ikasleak
* absolutiu definit plural de ikasle
* ergatiu definit singular de ikasle
# ikaslearekin
## Basc
### Nom

ikaslearekin
* comitatiu definit singular de ikasle
# ikasle ohia
## Basc
### Nom

ikasle ohia
* antic alumne
# ikaslearen
## Basc
### Nom

ikaslearen
* genitiu definit singular de ikasle
# impedesqui
## Català
### Verb

impedesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb impedir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb impedir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb impedir.
# impedesquis
## Català
### Verb

impedesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb impedir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·des·quis (4)
* Anagrama: impedisques
# impedia
## Català
### Verb

impedia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de impedir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de impedir.
# impedicatum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.pɛ.diːˈkaː.tʊm/

### Verb

impedīcātum
* supí acusatiu de impedicō
# impedicare
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.pɛ.dɪˈkaː.rɛ/

### Verb

impedicāre
* infinitiu del present actiu de impedicō
# impedicas
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪmˈpɛ.dɪ.kaːs/

### Verb

impedicās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de impedicō
# impedicavi
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.pɛ.dɪˈkaː.wiː/

### Verb

impedicāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de impedicō
# impedico
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪmˈpɛ.dɪ.koː/
   * Etimologia: Del prefix in- i pedica.

### Verb

impedicō ‎(1a present$^?$), impedicās ‎(2a present), impedicāre ‎(infinitiu), impedicāvī ‎(perfet), impedīcātum ‎(supí)
* destorbar
* impedir
# impedesquin
## Català
### Verb

impedesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb impedir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb impedir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·des·quin (4)
* Anagrama: impedisquen
# hermèticament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˌmɛ.ti.kəˈmen/ balear /əɾˌmɛ.ti.kəˈment/, /ərˌmɛ.ti.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /erˌmɛ.ti.kaˈmen/ valencià /eɾˌmɛ.ti.kaˈment/, /eɾˌmɛ.ti.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De hermètica i el sufix -ment.

### Adverbi

hermèticament
* D’una manera hermètica.

#### Traduccions

* Anglès: hermetically $^{(en)}$
* Castellà: herméticamente $^{(es)}$
* Francès: hermétiquement $^{(fr)}$
* Italià: ermeticamente $^{(it)}$
* Occità: ermeticament $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: her·mè·ti·ca·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# hermosas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /eɾˈmo.sas/, meridional /eɾˈmo.sah/
       Americà: alt /eɾˈmo.s(a)s/, baix /eɾˈmo.sah/, austral /eɾˈmo.sas/
   * Rimes: -osas

### Adjectiu

hermosas f. pl.
* forma plural de hermosa
# hermosos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /eɾˈmo.sos/, meridional /eɾˈmo.soh/
       Americà: alt /eɾˈmo.s(o)s/, baix /eɾˈmo.soh/, austral /eɾˈmo.sos/
   * Rimes: -osos

### Adjectiu

hermosos m. pl.
* forma plural de hermoso
# hermite
## Francès antic

   * Etimologia: Del grec antic ἐρημίτης ‎(erēmítēs).

### Nom

hermite m.
* eremita
# hermitages
## Anglès
### Nom

hermitages
* forma plural de hermitage
# hermoso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /eɾˈmo.so/
       Americà: alt /eɾˈmo.s(o)/, baix /eɾˈmo.so/
   * Rimes: -oso

### Adjectiu

hermoso m. ‎(femení hermosa, plural masculí hermosos, plural femení hermosas)
* formós, bonic

### Miscel·lània

* Síl·labes: her·mo·so (3)
# herms
## Anglès
### Nom

herms
* forma plural de herm
# herminettes
## Francès

   * Pronúncia: /ɛʁ.miˈnɛt/

### Nom

herminettes f. pl.
* forma plural de herminette
# hermitage
## Anglès

   * Etimologia: Del francès antic hermite amb el sufix -age .

### Nom

hermitage ‎(plural hermitages)
* ermita
* aïllament
# hermosa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /eɾˈmo.sa/
       Americà: alt /eɾˈmo.s(a)/, baix /eɾˈmo.sa/
   * Rimes: -osa

### Adjectiu

hermosa f. ‎(plural hermosas)
* forma femenina de hermoso
# identificación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.ðen.ti.fi.kaˈθjon\, meridional \i.ðeŋ.ti.fi.kaˈθjoŋ\
       Americà: alt /i.den.ti.fi.k(a)ˈsjon/, baix \i.ðeŋ.ti.fi.kaˈsjoŋ\, austral \i.ðen.ti.fi.kaˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

identificación f. ‎(plural identificaciones)
* determinació, identificació

#### Sinònims

* determinación

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·den·ti·fi·ca·ción (6)

### Vegeu també

* identificación. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# identificai
## Italià
### Verb

identificai
* primera persona singular (io) del passat de identificare
# identificaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /i.ðen.ti.fiˈka.jen/

### Verb

identificaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de identificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] identificaven.