OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# orquestressi
## Català
### Verb

orquestressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb orquestrar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb orquestrar.
# orquestren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈkes.tɾən/ balear /oɾˈkes.tɾən/, /urˈkes.tɾən/ Occidental: /oɾˈkes.tɾen/

### Verb

orquestren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de orquestrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb orquestrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb orquestrar.
# orquestres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈkes.tɾəs/ balear /oɾˈkes.tɾəs/, /urˈkes.tɾəs/ Occidental: /oɾˈkes.tɾes/
   * Rimes: -estɾes

### Nom

orquestres f. pl.
* Forma plural de orquestra.

### Verb

orquestres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de orquestrar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb orquestrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ques·tres (3)
* Anagrama: esquerrots
# orquestressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.kəsˈtɾe.sən/ balear /oɾ.kəsˈtɾe.sən/, /ur.kəsˈtɾe.sən/ Occidental: /oɾ.kesˈtɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

orquestressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb orquestrar.
# orquestreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.kəsˈtɾɛw/ balear /oɾ.kəsˈtɾəw/, /ur.kəsˈtɾɛw/ Occidental: /oɾ.kesˈtɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

orquestreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de orquestrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb orquestrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb orquestrar.
# orquestressin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.kəsˈtɾe.sin/ balear /oɾ.kəsˈtɾe.sin/, /ur.kəsˈtɾe.sin/ Occidental: /oɾ.kesˈtɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

orquestressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb orquestrar.
# orquestresses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.kəsˈtɾe.səs/ balear /oɾ.kəsˈtɾe.səs/, /ur.kəsˈtɾe.səs/ Occidental: /oɾ.kesˈtɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

orquestresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb orquestrar.
# observassen
## Català
### Verb

observassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb observar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esbrossaven
# observassin
## Català
### Verb

observassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb observar.
# observaràs
## Català
### Verb

observaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de observar.
# observaríeu
## Català
### Verb

observaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de observar.
# observasses
## Català
### Verb

observasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb observar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esbrossaves
# observassis
## Català
### Verb

observassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb observar.
# observaríveu
## Català
### Verb

observaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de observar.
# observaré
## Català
### Verb

observaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de observar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \oβ.seɾ.βaˈɾe\
       Americà: alt \ob.s(e)ɾ.βaˈɾe\, baix \oβ.seɾ.βaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

observaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb observar
# orientalitzi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ən.təˈɫi.d͡zi/ balear /o.ɾi.ən.təˈɫi.d͡zi/, /u.ɾi.ən.təˈɫi.d͡zi/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.en.taˈɫi.d͡zi/, valencià /o.ɾi.en.taˈɫi.zi/
   * Rimes: -idzi

### Verb

orientalitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de orientalitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb orientalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb orientalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb orientalitzar.

#### Variants

* [1] orientalitzo, orientalitze, orientalitz
* [2] orientalitze
* [3] orientalitze
* [4] orientalitze
# orientalitzo
## Català
### Verb

orientalitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de orientalitzar.

#### Variants

* orientalitze, orientalitzi, orientalitz
# orientalitzeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ən.tə.ɫiˈd͡zɛw/ balear /o.ɾi.ən.tə.ɫiˈd͡zəw/, /u.ɾi.ən.tə.ɫiˈd͡zɛw/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.en.ta.ɫiˈd͡zew/, valencià /o.ɾi.en.ta.ɫiˈzew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

orientalitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de orientalitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb orientalitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb orientalitzar.

#### Variants

* [1] orientalitzau
* [3] orientalitzau
# orientalitzis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ən.təˈɫi.d͡zis/ balear /o.ɾi.ən.təˈɫi.d͡zis/, /u.ɾi.ən.təˈɫi.d͡zis/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.en.taˈɫi.d͡zis/, valencià /o.ɾi.en.taˈɫi.zis/
   * Rimes: -idzis

### Verb

orientalitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb orientalitzar.

#### Variants

* orientalitzes
# orientalitzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ən.tə.ɫiˈd͡za/ balear /o.ɾi.ən.tə.ɫiˈd͡za/, /u.ɾi.ən.tə.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.en.ta.ɫiˈd͡za/, valencià /o.ɾi.en.ta.ɫiˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

orientalitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de orientalitzar.
# orientalitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ən.tə.ɫiˈd͡za.ɾəw/ balear /o.ɾi.ən.tə.ɫiˈd͡za.ɾəw/, /u.ɾi.ən.tə.ɫiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.en.ta.ɫiˈd͡za.ɾew/, valencià /o.ɾi.en.ta.ɫiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

orientalitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de orientalitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb orientalitzar.

#### Variants

* [2] orientalitzéssiu, orientalitzésseu, orientalitzàssiu, orientalitzàsseu
# orientalitzàs
## Català
### Verb

orientalitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb orientalitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb orientalitzar.

#### Variants

* [1] orientalitzés, orientalitzara
* [2] orientalitzés, orientalitzara
# orientalitzàssem
## Català
### Verb

orientalitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb orientalitzar.

#### Variants

* orientalitzéssim, orientalitzéssem, orientalitzàssim, orientalitzàrem
# orientalitzin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ən.təˈɫi.d͡zin/ balear /o.ɾi.ən.təˈɫi.d͡zin/, /u.ɾi.ən.təˈɫi.d͡zin/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.en.taˈɫi.d͡zin/, valencià /o.ɾi.en.taˈɫi.zin/
   * Rimes: -idzin

### Verb

orientalitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb orientalitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb orientalitzar.

#### Variants

* [1] orientalitzen
* [2] orientalitzen
# orientalitzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ən.tə.ɫiˈd͡za.ɾəm/ balear /o.ɾi.ən.tə.ɫiˈd͡za.ɾəm/, /u.ɾi.ən.tə.ɫiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.en.ta.ɫiˈd͡za.ɾem/, valencià /o.ɾi.en.ta.ɫiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

orientalitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de orientalitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb orientalitzar.

#### Variants

* [2] orientalitzéssim, orientalitzéssem, orientalitzàssim, orientalitzàssem
# ottimizzava
## Italià
### Verb

ottimizzava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de ottimizzare
# ottimizzate
## Italià
### Verb

ottimizzate
* participi passat femení plural de ottimizzare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de ottimizzare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de ottimizzare
# ottimizzati
## Italià
### Verb

ottimizzati
* participi passat masculí plural de ottimizzare
# ottimizzavamo
## Italià
### Verb

ottimizzavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de ottimizzare
# ottimizzaste
## Italià
### Verb

ottimizzaste
* segona persona plural (voi) del passat de ottimizzare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de ottimizzare
# ottimizzata
## Italià
### Verb

ottimizzata
* participi passat femení singular de ottimizzare
# ottimizzassi
## Italià
### Verb

ottimizzassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de ottimizzare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de ottimizzare
# ottimizzassimo
## Italià
### Verb

ottimizzassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de ottimizzare
# ottimizzasti
## Italià
### Verb

ottimizzasti
* segona persona singular (tu) del passat de ottimizzare
# ottimizzato
## Italià
### Verb

ottimizzato m. ‎(femení ottimizzata, plural masculí ottimizzati, plural femení ottimizzate)
* participi passat masculí singular de ottimizzare
# optimaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.ti.məˈɾe/ balear /op.ti.məˈɾe/, /up.ti.məˈɾe/ Occidental: /op.ti.maˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

optimaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de optimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: op·ti·ma·ré (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeimoprt)
* Anagrames: optaríem, portàiem, prometia, toparíem

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /op.ti.maˈɾe/
       Americà: alt /op.t(i).maˈɾe/, baix /op.ti.maˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

optimaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb optimar
# optimaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.ti.məˈɾi.əw/ balear /op.ti.məˈɾi.əw/, /up.ti.məˈɾi.əw/ Occidental: /op.ti.maˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

optimaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de optimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: op·ti·ma·rí·eu (5)
* Anagrama: importàieu
# optimarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.ti.məˈɾa/ balear /op.ti.məˈɾa/, /up.ti.məˈɾa/ Occidental: /op.ti.maˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

optimarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de optimar.
# optimas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɔp.tɪ.maːs/

### Adjectiu

optimās
* acusatiu femení plural de optimus
# optimarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔp.tɪˈmaː.rʊm/

### Adjectiu

optimārum
* genitiu femení plural de optimus
# obvengueren
## Català
### Verb

obvengueren
* (literari, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de obvenir.

#### Variants

* obvingueren
# obvengueres
## Català
### Verb

obvengueres
* (literari, balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de obvenir.

#### Variants

* obvingueres
# obvenguessis
## Català
### Verb

obvenguessis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obvenir.

#### Variants

* obvinguessis, obvinguesses, obvingueres

### Miscel·lània

* Anagrama: obvinguesses
# obvengueu
## Català
### Verb

obvengueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb obvenir.

#### Variants

* obvingueu
# obvenguin
## Català
### Verb

obvenguin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb obvenir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb obvenir.

#### Variants

* [1] obvinguin, obvinguen
* [2] obvinguin, obvinguen

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·ven·guin (3)
* Anagrama: obvinguen
# obvenguessin
## Català
### Verb

obvenguessin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obvenir.

#### Variants

* obvinguessin, obvinguessen, obvingueren

### Miscel·lània

* Anagrama: obvinguessen
# obvengui
## Català
### Verb

obvengui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb obvenir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb obvenir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb obvenir.

#### Variants

* [1] obvingui, obvinga
* [2] obvingui, obvinga
* [3] obvingui, obvinga

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·ven·gui (3)
* Heterograma de 8 lletres (beginouv)
* Anagrama: obvingué
# oriolanes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.uˈɫa.nəs/ balear /o.ɾi.oˈɫa.nəs/, /u.ɾi.uˈɫa.nəs/ Occidental: /o.ɾi.oˈɫa.nes/
   * Rimes: -anes

### Adjectiu

oriolanes f. pl.
* Forma plural de oriolana.

### Nom

oriolanes f. pl.
* Forma plural de oriolana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ri·o·la·nes (5)
# oriolanos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.ɾjoˈla.nos/, meridional /o.ɾjoˈla.noh/
       Americà: alt /o.ɾjoˈla.n(o)s/, baix /o.ɾjoˈla.noh/, austral /o.ɾjoˈla.nos/
   * Rimes: -anos

### Adjectiu

oriolanos m. pl.
* forma plural de oriolano

### Nom

oriolanos m. pl.
* forma plural de oriolano

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·rio·la·nos (4)
# orioles veres
## Català
### Nom

orioles veres f. pl.
* Forma plural de oriola vera.
# oriolà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.uˈɫa/ balear /o.ɾi.oˈɫa/, /u.ɾi.uˈɫa/ Occidental: /o.ɾi.oˈɫa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De Oriola i el sufix -à.

### Adjectiu

oriolà m. ‎(femení oriolana, plural masculí oriolans, plural femení oriolanes)
* Pertanyent o relatiu a Oriola.

#### Traduccions

* Castellà: oriolano $^{(es)}$

### Nom

oriolà m. ‎(plural oriolans, femení oriolana)
* Persona que habita o és originària d'Oriola.

#### Traduccions

* Castellà: oriolano $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ri·o·là (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# oriolans
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.uˈɫans/ balear /o.ɾi.oˈɫans/, /u.ɾi.uˈɫans/ Occidental: /o.ɾi.oˈɫans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

oriolans m. pl.
* Forma plural de oriolà.

### Nom

oriolans m. pl.
* Forma plural de oriolà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ri·o·lans (4)
# oriols
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiˈɔɫs/ balear /o.ɾiˈɔɫs/, /u.ɾiˈɔɫs/ Occidental: /o.ɾiˈɔɫs/
   * Rimes: -ɔls

### Nom

oriols m. pl.
* Forma plural de oriol.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ri·ols (3)
* Anagrama: oloris
# oriolano
## Castellà

   * Pronúncia: /o.ɾjoˈla.no/
   * Rimes: -ano

### Adjectiu

oriolano m. ‎(femení oriolana, plural masculí oriolanos, plural femení oriolanas)
* oriolà

### Nom

oriolano m. ‎(plural oriolanos, femení oriolana)
* oriolà

#### Relacionats

* Orihuela

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·rio·la·no (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre oriolano
# oriolas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /oˈɾjo.las/, meridional /oˈɾjo.lah/
       Americà: alt /oˈɾjo.l(a)s/, baix /oˈɾjo.lah/, austral /oˈɾjo.las/
   * Rimes: -olas

### Nom

oriolas f. pl.
* forma plural de oriola
# orior
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɔ.rɪ.rɪ/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *(H)r̥-nw- («surar, sobresortir»).

### Verb

orior ‎(1a present$^?$), orīris ‎(2a present), orīrī ‎(infinitiu), ortus sum ‎(perfet); deponent
* alçar-se , elevar-se
* sorgir, aparèixer,
    Bellum a Sabinis ortum fuitLa declaració de guerra va sorgir dels sabins.
* néixer
    Quorum carminum sententia erat, oriturum quandoque ex Hispania principem dominumque rerum.[Suetoni]Aquest oracle anuncia que d'Hispània sortirà el sobirà mestre de l'univers

#### Derivats

| aborior adorior coorior exorior | oriēns orīgō oriundus ortus |
# ovaciono
## Català
### Verb

ovaciono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ovacionar.

#### Variants

* ovacione, ovacioni, ovacion
# ovacionàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βə.si.uˈna.ɾəw/ balear /o.və.si.oˈna.ɾəw/, /u.və.si.uˈna.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /o.βa.si.oˈna.ɾew/ valencià /o.va.si.oˈna.ɾew/, /o.βa.si.oˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ovacionàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ovacionar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ovacionar.

#### Variants

* [2] ovacionéssiu, ovacionésseu, ovacionàssiu, ovacionàsseu
# ovacionàs
## Català
### Verb

ovacionàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ovacionar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ovacionar.

#### Variants

* [1] ovacionés, ovacionara
* [2] ovacionés, ovacionara
# ovacionin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βə.siˈo.nin/ balear /o.və.siˈo.nin/, /u.və.siˈo.nin/ Occidental: nord-occidental /o.βa.siˈo.nin/ valencià /o.va.siˈo.nin/, /o.βa.siˈo.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

ovacionin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ovacionar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ovacionar.

#### Variants

* [1] ovacionen
* [2] ovacionen

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·va·ci·o·nin (5)
* Anagrama: innovació
# ovacionàssem
## Català
### Verb

ovacionàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ovacionar.

#### Variants

* ovacionéssim, ovacionéssem, ovacionàssim, ovacionàrem
# ovacionis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βə.siˈo.nis/ balear /o.və.siˈo.nis/, /u.və.siˈo.nis/ Occidental: nord-occidental /o.βa.siˈo.nis/ valencià /o.va.siˈo.nis/, /o.βa.siˈo.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

ovacionis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ovacionar.

#### Variants

* ovaciones
# ovacionà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βə.si.uˈna/ balear /o.və.si.oˈna/, /u.və.si.uˈna/ Occidental: nord-occidental /o.βa.si.oˈna/ valencià /o.va.si.oˈna/, /o.βa.si.oˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

ovacionà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ovacionar.
# ovacionàsseu
## Català
### Verb

ovacionàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ovacionar.

#### Variants

* ovacionéssiu, ovacionésseu, ovacionàssiu, ovacionàreu
# ovacionàssim
## Català
### Verb

ovacionàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ovacionar.

#### Variants

* ovacionéssim, ovacionéssem, ovacionàssem, ovacionàrem
# ovacionàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βə.si.uˈna.ɾəm/ balear /o.və.si.oˈna.ɾəm/, /u.və.si.uˈna.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /o.βa.si.oˈna.ɾem/ valencià /o.va.si.oˈna.ɾem/, /o.βa.si.oˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ovacionàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ovacionar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ovacionar.

#### Variants

* [2] ovacionéssim, ovacionéssem, ovacionàssim, ovacionàssem
# oiassin
## Català
### Verb

oiassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb oiar.

#### Variants

* oiessin, oiassen
# oiarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.jəˈɾi.ən/ balear /o.jəˈɾi.ən/, /u.jəˈɾi.ən/ Occidental: /o.jaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

oiarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de oiar.
# oiaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.jəˈɾi.əs/ balear /o.jəˈɾi.əs/, /u.jəˈɾi.əs/ Occidental: /o.jaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

oiaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de oiar.
# oiassen
## Català
### Verb

oiassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb oiar.

#### Variants

* oiessin, oiassin

### Miscel·lània

* Anagrama: sonaies
# oiasses
## Català
### Verb

oiasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb oiar.

#### Variants

* oiessis, oiassis
# oiarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.jəˈɾa/ balear /o.jəˈɾa/, /u.jəˈɾa/ Occidental: /o.jaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

oiarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de oiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ia·rà (3)
* Anagrama: Aiora
# oiaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.jəˈɾe/ balear /o.jəˈɾe/, /u.jəˈɾe/ Occidental: /o.jaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

oiaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de oiar.
# oiaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.jəˈɾi.əw/ balear /o.jəˈɾi.əw/, /u.jəˈɾi.əw/ Occidental: /o.jaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

oiaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de oiar.
# paguéssim
## Català
### Verb

paguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·gués·sim (3)
* Anagrames: apugéssim, guipàssem
# paguéssiu
## Català
### Verb

paguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·gués·siu (3)
* Anagrames: apugéssiu, guipàsseu
# pagà
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈɣa/, occidental /paˈɣa/
   * Rimes: -a
   * Homòfons: pagar, pegà, pegar

### Verb

pagà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·gà (2)
* Anagrama: apag

## Català antic
### Verb

pagà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de pagar

## Llombard

   * Pronúncia: /paˈɡa/

### Verb

pagà
* pagar
# pagàieu
## Català
### Verb

pagàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de pagar.
# pagàreu
## Català
### Verb

pagàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de pagar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·gà·reu (3)
* Anagrames: pàguera, paregau

## Català antic
### Verb

pagàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de pagar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de pagar
# paguí
## Català
### Verb

paguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·guí (2)
* Anagrames: apugi, apugí, apuig, guipa, guipà

## Català antic
### Verb

paguí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de pagar
# pagàrem
## Català
### Verb

pagàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de pagar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·gà·rem (3)
* Anagrama: paregam

## Català antic
### Verb

pagàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de pagar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de pagar
# pagàrets
## Català antic
### Verb

pagàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de pagar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de pagar