OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# extensió universitària
## Català
### Nom

extensió universitària f. ‎(plural extensions universitàries)
* Conjunt d'activitats de formació que ofereix una universitat, complementàries a les pròpies del currículum formal, mitjançant cursos, tallers, jornades, congressos, etc., i altres propostes de caràcter cultural, recreatiu o social.

#### Traduccions

* Anglès: university extension $^{(en)}$
* Castellà: extensión universitaria $^{(es)}$
* Francès: extension universitaire $^{(fr)}$

### Vegeu també

* extensió universitària. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# extensión universitaria
## Castellà
### Nom

extensión universitaria f. ‎(plural extensiones universitarias)
* extensió universitària

### Vegeu també

* extensión universitaria. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# exter
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɛks.tɛr/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *h₁eǵʰs.

### Adjectiu

exter
* forma alternativa de exterus

#### Declinació

Primera i segona declinació, -er, -era, -erum.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | exter | extera | exterum | exterī | exterae | extera |
| Vocatiu | exter | extera | exterum | exterī | exterae | extera |
| Acusatiu | exterum | exteram | exterum | exterōs | exterās | extera |
| Genitiu | exterī | exterae | exterī | exterōrum | exterārum | exterōrum |
| Datiu | exterō | exterae | exterō | exterīs | exterīs | exterīs |
| Ablatiu | exterō | exterā | exterō | exterīs | exterīs | exterīs |

#### Antònims

* inter
# extensively
## Anglès

   * Etimologia: De extensive i el sufix -ly.

### Adverbi

extensively ‎(comparatiu more extensively, superlatiu most extensively)
* extensament, molt
# Radioapparaten
## Alemany
### Nom

Radioapparaten
* datiu plural de Radioapparat
# Radiogeräten
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʀaːdi̯oɡəˌʀɛːtn̩/

### Nom

Radiogeräten
* datiu plural de Radiogerät
# Radiogerät
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʀaːdi̯oɡəˌʀɛːt/

### Nom

Radiogerät n. ‎(genitiu Radiogeräts o Radiogerätes, plural Radiogeräte)
* radioreceptor

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nominatiu | das | Radiogerät | die | Radiogeräte |
| Genitiu | des | Radiogeräts Radiogerätes | der | Radiogeräte |
| Datiu | dem | Radiogerät Radiogeräte | den | Radiogeräten |
| Acusatiu | das | Radiogerät | die | Radiogeräte |

#### Sinònims

* Radioapparat, Radio
# Radiogeräte
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʀaːdi̯oɡəˌʀɛːtə/

### Nom

Radiogeräte
* forma plural de Radiogerät
# Radioapparat
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʀaːdi̯oʔapaˌʀaːt/

### Nom

Radioapparat m. ‎(genitiu Radioapparats o Radioapparates, plural Radioapparate)
* radioreceptor, ràdio

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nominatiu | der | Radioapparat | die | Radioapparate |
| Genitiu | des | Radioapparats Radioapparates | der | Radioapparate |
| Datiu | dem | Radioapparat Radioapparate | den | Radioapparaten |
| Acusatiu | den | Radioapparat | die | Radioapparate |

#### Sinònims

* Radiogerät, Radio
# Radioapparate
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʀaːdi̯oʔapaˌʀaːtə/

### Nom

Radioapparate
* forma plural de Radioapparat
# Radiogerätes
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʀaːdi̯oɡəˌʀɛːtəs/

### Nom

Radiogerätes
* genitiu singular de Radiogerät
# Radioapparates
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʀaːdi̯oʔapaˌʀaːtəs/

### Nom

Radioapparates
* genitiu singular de Radioapparat
# Radioapparats
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʀaːdi̯oʔapaˌʀaːʦ/

### Nom

Radioapparats
* genitiu singular de Radioapparat
# Barnola
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bərˈnɔ.ɫə/ Occidental: nord-occidental /barˈnɔ.ɫa/ valencià /baɾˈnɔ.ɫa/, /baɾˈnɔ.ɫɔ/
   * Rimes: -ɔla
   * Etimologia: Potser del germànic Barnold amb forma femenina.

### Nom propi

Barnola
* Cognom

#### Variants

* Barnolas

### Miscel·lània

* Síl·labes: Bar·no·la (3)

### Vegeu també

* Cerca Barnola a Wikidata
* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Barral
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəˈraɫ/, occidental /baˈraɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del nom germànic Beroald.

### Nom propi

Barral
* Cognom

#### Variants

* Barrau

### Miscel·lània

* Síl·labes: Bar·ral (2)

### Vegeu també

* Cerca Barral a Wikidata
* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Barrau
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəˈraw/, occidental /baˈraw/
   * Rimes: -aw
   * Etimologia: Variant de Barral.

### Nom propi

Barrau
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: Bar·rau (2)
* Anagrama: arbrau

### Vegeu també

* Cerca Barrau a Wikidata
* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Barrera
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəˈre.ɾə/, occidental /baˈre.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: Probablement d’origen toponímic.

### Nom propi

Barrera
* Cognom

#### Derivats

* Barreres, Barreras

### Miscel·lània

* Síl·labes: Bar·re·ra (3)
* Anagrames: aberrar, arbraré, barraré

### Vegeu també

* Cerca Barrera a Wikidata
* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Barreres
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəˈre.ɾəs/, occidental /baˈre.ɾes/
   * Rimes: -eɾes
   * Etimologia: Plural parentiu de Barrera

### Nom propi

Barreres
* Cognom

#### Variants

* Barreras

### Miscel·lània

* Síl·labes: Bar·re·res (3)

### Vegeu també

* Cognoms de la població, Idescat
# Barreras
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəˈre.ɾəs/, occidental /baˈre.ɾes/
   * Etimologia: Forma arcaica de Barreres.

### Nom propi

Barreras
* Cognom

#### Relacionats

* Barrera, Barreres

### Miscel·lània

* Síl·labes: Bar·re·ras (3)
* Anagrames: arbrar-se, arbrares, barrares, esbarrar

### Vegeu també

* Cerca Barreras a Wikidata
* Cognoms de la població, Idescat
# Barnolas
## Català

   * Pronúncia: oriental /bərˈnɔ.ɫəs/, occidental /baɾˈnɔ.ɫes/
   * Etimologia: Plural arcaic de parentiu de Barnola.

### Nom propi

Barnolas
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: Bar·no·las (3)
* Anagrama: blasonar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Barraquer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bə.rəˈke/ Occidental: nord-occidental /ba.raˈke/, valencià /ba.raˈkeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De barraquer per l’ofici de construcció de barraques.

### Nom propi

Barraquer
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: Bar·ra·quer (3)

### Vegeu també

* Cerca Barraquer a Wikidata
* Obres de referència: Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Barrett's esophagus
## Anglès
### Nom

Barrett's esophagus ‎(incomptable)
* esòfag de Barrett

### Vegeu també

* Barrett's esophagus. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# estamordí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.murˈdi/ balear /əs.tə.moɾˈði/, /əs.tə.murˈði/ Occidental: /es.ta.moɾˈði/
   * Rimes: -i

### Verb

estamordí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de estamordir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de estamordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·mor·dí (4)
* Heterograma de 9 lletres (adeimorst)
* Anagrames: amortides, domtaries, esmortida
# estamordíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.murˈdi.əw/ balear /əs.tə.moɾˈði.əw/, /əs.tə.murˈði.əw/ Occidental: /es.ta.moɾˈði.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

estamordíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estamordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·mor·dí·eu (5)
* Anagrama: demostràieu
# estamordís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.murˈdis/ balear /əs.tə.moɾˈðis/, /əs.tə.murˈðis/ Occidental: /es.ta.moɾˈðis/
   * Rimes: -is

### Verb

estamordís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estamordir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estamordir.

#### Variants

* [1] estamordira
* [2] estamordira

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·mor·dís (4)
* Anagrama: atordíssem
# estamordixes
## Català
### Verb

estamordixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de estamordir.

#### Variants

* estamordeixes
# estamordíem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.murˈdi.əm/ balear /əs.tə.moɾˈði.əm/, /əs.tə.murˈði.əm/ Occidental: /es.ta.moɾˈði.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

estamordíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de estamordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·mor·dí·em (5)
* Anagrama: demostràiem
# estamordírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.murˈdi.ɾəm/ balear /əs.tə.moɾˈði.ɾəm/, /əs.tə.murˈði.ɾəm/ Occidental: /es.ta.moɾˈði.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

estamordírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de estamordir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estamordir.

#### Variants

* [2] estamordíssim, estamordíssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·mor·dí·rem (5)
* Anagrama: demostraríem
# estamordíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.murˈdi.ɾəw/ balear /əs.tə.moɾˈði.ɾəw/, /əs.tə.murˈði.ɾəw/ Occidental: /es.ta.moɾˈði.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

estamordíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de estamordir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estamordir.

#### Variants

* [2] estamordíssiu, estamordísseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·mor·dí·reu (5)
* Anagrama: demostraríeu
# estamordixen
## Català
### Verb

estamordixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de estamordir.

#### Variants

* estamordeixen
# estamordix
## Català
### Verb

estamordix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de estamordir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb estamordir.

#### Variants

* [1] estamordeix
* [2] estamordeix
# estamordixo
## Català
### Verb

estamordixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estamordir.

#### Variants

* estamordeixo, estamordesc, estamordeixi, estamordisc
# fiicei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

fiicei
* genitiu i datiu definit singular de fiică
# fiico
## Romanès
### Nom

fiico
* vocatiu singular de fiică
# figuro
## Llatí

   * Pronúncia: /fɪˈɡuː.roː/
   * Etimologia: De figūra.

### Verb

figūrō ‎(1a present$^?$), figūrās ‎(2a present), figūrāre ‎(infinitiu), figūrāvī ‎(perfet), figūrātum ‎(supí)
* afaiçonar, formar
* figurar, imaginar
* crear, construir

#### Derivats

* cōnfigūrō
* praefigūrō
* refigūrō
* trānsfigūrō
# fiica
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

fiica
* nominatiu i acusatiu definit singular de fiică
# fiice
## Romanès
### Nom

fiice
* forma plural de fiică
* genitiu i datiu indefinit singular de fiică
# fiii
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

fiii
* nominatiu i acusatiu definit plural de fiu
# fii
## Català antic
### Verb

fii
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de fiar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de fiar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de fiar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de fiar

## Romanès
### Nom

fii
* forma plural de fiu
# fiică
## Romanès
### Nom

fiică f. ‎(plural fiice, masculí fiu)
* filla

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | fiică | fiica | (niște) | fiice | fiicele |
| Genitiu-datiu | (unei) | fiice | fiicei | (unor) | fiice | fiicelor |
| Vocatiu | | fiică, fiico | fiică, fiico | | fiicelor | fiicelor |
# fiicele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

fiicele
* nominatiu i acusatiu definit plural de fiică
# fiicelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

fiicelor
* genitiu i datiu definit plural de fiică
* vocatiu plural de fiică
# faux débutantes
## Francès
### Nom

faux débutantes f. pl.
* forma plural de faux débutante
# faux départ
## Francès

   * Pronúncia: /fo deˈpaʁ/

### Nom

faux départ m. ‎(plural faux départs)
* (esports) sortida nul·la
* (futbol americà) sortida falsa

### Vegeu també

* faux départ. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 agost 2014].
# faux top-spin
## Francès
### Nom

faux top-spin m. ‎(plural faux top-spins)
* (tennis de taula) fals topspin

### Vegeu també

* faux top-spin. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# faux-orques
## Francès
### Nom

faux-orques m. pl.
* forma plural de faux-orque
# faux débutant
## Francès
### Nom

faux débutant m. ‎(plural faux débutants, femení faux débutante)
* fals principiant

### Vegeu també

* faux débutant. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# faux débutante
## Francès
### Nom

faux débutante f. ‎(plural faux débutantes)
* forma femenina de faux débutant
# faux débutants
## Francès
### Nom

faux débutants m. pl.
* forma plural de faux débutant
# faux départs
## Francès
### Nom

faux départs m. pl.
* forma plural de faux départ
# faux rebond
## Francès
### Nom

faux rebond m. ‎(plural faux rebonds)
* (pilota basca) bot desviat

### Vegeu també

* faux rebond. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# faux rebonds
## Francès
### Nom

faux rebonds m. pl.
* forma plural de faux rebond
# estrafàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈfas/, occidental /es.tɾaˈfas/
   * Rimes: -as

### Verb

estrafàs
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de estrafer.
# estrafés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈfes/, occidental /es.tɾaˈfes/
   * Rimes: -es

### Verb

estrafés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrafer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrafer.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb estrafer.

#### Variants

* [1] estrafera
* [2] estrafera
# estrafésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈfe.səw/, occidental /es.tɾaˈfe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

estrafésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrafer.

#### Variants

* estraféssiu, estraféreu
# estrafèieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾəˈfɛ.jəw/ balear /əs.tɾəˈfə.jəw/, /əs.tɾəˈfɛ.jəw/ Occidental: /es.tɾaˈfe.jew/
   * Rimes: -ɛjew

### Verb

estrafèieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estrafer.

#### Variants

* estraféieu
# estraféieu
## Català
### Verb

estraféieu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estrafer.

#### Variants

* estrafèieu
# estraférem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈfe.ɾəm/, occidental /es.tɾaˈfe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

estraférem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de estrafer.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrafer.

#### Variants

* [2] estraféssim, estraféssem
# estraféreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈfe.ɾəw/, occidental /es.tɾaˈfe.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

estraféreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de estrafer.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrafer.

#### Variants

* [2] estraféssiu, estrafésseu
# estraféssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈfe.səm/, occidental /es.tɾaˈfe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

estraféssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrafer.

#### Variants

* estraféssim, estraférem
# Bellpuig
## Català

   * Pronúncia: /ˌbeʎˈput͡ʃ/
   * Rimes: -utʃ
   * Etimologia: De bell i puig.

### Nom propi

Bellpuig
* Municipi de l’Urgell situat entre Mollerussa i Tàrrega.
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: Bell·puig (2)

### Vegeu també

* Cerca Bellpuig a Wikidata
* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Bellmunt
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌbeʎˈmun/ balear /ˌbeʎˈmunt/, /ˌbeʎˈmun/ Occidental: nord-occidental /ˌbeʎˈmun/ valencià /ˌbeʎˈmunt/, /ˌbeʎˈmun/
   * Rimes: -unt
   * Etimologia: De bell i munt.

### Nom propi

Bellmunt
* Municipi del Priorat situat al nord-oest de Falset (Bellmunt del Priorat).
* Municipi de la Noguera situat entre Balaguer i Agramunt (Bellmunt d’Urgell).
* Municipi del Baix Aragó situat al sud d’Alcanyís (Bellmunt de Mesquí).
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: Bell·munt (2)

### Vegeu també

* Cerca Bellmunt a Wikidata
* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Belloch
## Català

   * Pronúncia: /ˌbeˈʎɔk/
   * Etimologia: Forma arcaica de Bell-lloc.

### Nom propi

Belloch
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: Be·lloch (2)

### Vegeu també

* Cerca Belloch a Wikidata
* Obres de referència: DCVB
* Cognoms de la població, Idescat
# Bellonam
## Llatí

   * Pronúncia: /bɛlˈloː.nam/

### Nom propi

Bellōnam
* acusatiu singular de Bellōna
# Bellone vulgaris
## Multilingüe
### Nom

Bellone vulgaris
* agulla

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Bellone vulgaris. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Bellsolà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌbeʎ.suˈɫa/ balear /ˌbeʎ.soˈɫa/, /ˌbeʎ.suˈɫa/ Occidental: /ˌbeʎ.soˈɫa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De bell i solar.

### Nom propi

Bellsolà
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: Bell·so·là (3)

### Vegeu també

* Cerca Bellsolà a Wikidata
* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Bellona
## Llatí

   * Pronúncia: /bɛlˈloː.na/
   * Etimologia: De l’antic Duellōna.

### Nom propi

Bellōna f. ‎(genitiu Bellōnae)
* (mitologia romana) Bel·lona, deessa de la guerra.

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | Bellōna | - |
| Vocatiu | Bellōna | - |
| Acusatiu | Bellōnam | - |
| Genitiu | Bellōnae | - |
| Datiu | Bellōnae | - |
| Ablatiu | Bellōnā | - |

### Vegeu també

* Gaffiot, Félix. «Bellona». A: Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934.
# Bellonae
## Llatí

   * Pronúncia: /bɛlˈloː.naj/

### Nom propi

Bellōnae
* genitiu singular de Bellōna
* datiu singular de Bellōna
# Belloc
## Català

   * Pronúncia: /ˌbeˈʎɔk/
   * Rimes: -ɔk
   * Etimologia: De Bell-lloc.

### Nom propi

Belloc
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: Be·lloc (2)
* Anagrames: becoll, bocell

### Vegeu també

* Cerca Belloc a Wikidata
* Cognoms de la població, Idescat
# estudiavo
## Català
### Verb

estudiavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estudiar.
# estudiaves
## Català
### Verb

estudiaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de estudiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·di·a·ves (5)
* Anagrama: estuviades
# estudieguesses
## Català
### Verb

estudieguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estudiar.
# estudiava
## Català
### Verb

estudiava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estudiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estudiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·di·a·va (5)
* Anagrames: auditaves, estuviada
# estudiavi
## Català
### Verb

estudiavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estudiar.
# estudie
## Català
### Verb

estudie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estudiar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estudiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estudiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estudiar.
# estudieguessen
## Català
### Verb

estudieguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estudiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·di·e·gues·sen (6)
* Anagrama: esdenteguéssiu
# estudiaven
## Català
### Verb

estudiaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de estudiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·di·a·ven (5)
* Anagrama: destinàveu
# estudieguessa
## Català
### Verb

estudieguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estudiar.
# estudieguem
## Català
### Verb

estudieguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb estudiar.
# facultéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.kuɫˈte.səm/, occidental /fa.kuɫˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

facultéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb facultar.

#### Variants

* facultéssim, facultàssim, facultàssem, facultàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·cul·tés·sem (4)
# facultéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.kuɫˈte.siw/, occidental /fa.kuɫˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

facultéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb facultar.

#### Variants

* facultésseu, facultàssiu, facultàsseu, facultàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·cul·tés·siu (4)
# facècia
## Català

   * Pronúncia: oriental /fəˈsɛ.si.ə/, occidental /faˈsɛ.si.a/
   * Rimes: -ɛsia
   * Etimologia: Del llatí facetia.

### Nom

facècia f. ‎(plural facècies)
* Comèdia, gràcia, acudit o fet graciós, broma, allò que diu o fa una persona faceciosa.

#### Traduccions

* Castellà: chiste $^{(es)}$, donaire $^{(es)}$, gracia $^{(es)}$
* Francès: facétie $^{(fr)}$
* Italià: facezia $^{(it)}$
* Llatí: facetia $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: BROMA $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·cè·ci·a (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# facultéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.kuɫˈte.sim/, occidental /fa.kuɫˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

facultéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb facultar.

#### Variants

* facultéssem, facultàssim, facultàssem, facultàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·cul·tés·sim (4)
# faculté
## Francès

   * Pronúncia: /fa.kylˈte/

### Nom

faculté f. ‎(plural facultés)
* facultat

### Vegeu també

* faculté. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# facultés
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.kuɫˈtes/, occidental /fa.kuɫˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

facultés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb facultar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb facultar.

#### Variants

* [1] facultàs, facultara
* [2] facultàs, facultara

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·cul·tés (3)
* Heterograma de 8 lletres (aceflstu)

## Francès

   * Pronúncia: /fa.kylˈte/

### Nom

facultés f. pl.
* forma plural de faculté
# facultésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.kuɫˈte.səw/, occidental /fa.kuɫˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

facultésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb facultar.

#### Variants

* facultéssiu, facultàssiu, facultàsseu, facultàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·cul·tés·seu (4)
# facultí
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.kuɫˈti/, occidental /fa.kuɫˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

facultí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de facultar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·cul·tí (3)
* Heterograma de 7 lletres (acfiltu)