OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escondesques
## Català antic
### Verb

escondesques
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de escondir
# escondesc
## Català
### Verb

escondesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escondir.

#### Variants

* escondeixo, escondeixi, escondisc, escondixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·desc (3)
* Anagrama: conescdes

## Català antic
### Verb

escondesc
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de escondir
# escondesquen
## Català antic
### Verb

escondesquen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de escondir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de escondir
# esperonejara
## Català
### Verb

esperonejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperonejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperonejar.

#### Variants

* [1] esperonegés, esperonejàs
* [2] esperonegés, esperonejàs
# esperonejaries
## Català
### Verb

esperonejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esperonejar.
# esperonejaren
## Català
### Verb

esperonejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esperonejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperonejar.

#### Variants

* [2] esperonegessin, esperonegessen, esperonejassin, esperonejassen
# esperonejares
## Català
### Verb

esperonejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esperonejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperonejar.

#### Variants

* [2] esperonegessis, esperonegesses, esperonejassis, esperonejasses
# esperonejaria
## Català
### Verb

esperonejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esperonejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esperonejar.
# esperonejarà
## Català
### Verb

esperonejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esperonejar.
# esperonejaran
## Català
### Verb

esperonejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esperonejar.
# esperonejareu
## Català
### Verb

esperonejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esperonejar.
# esperonejarien
## Català
### Verb

esperonejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esperonejar.
# establiren
## Català
### Verb

establiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de establir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb establir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·bli·ren (4)
* Anagrama: esbaltiren
# establirem
## Català
### Verb

establirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de establir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·bli·rem (4)
* Anagrames: esbaltirem, esbaltírem, timbaleres
# establires
## Català
### Verb

establires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de establir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb establir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·bli·res (4)
* Anagrames: esbaltires, establir-se, Ribesaltes
# establireu
## Català
### Verb

establireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de establir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·bli·reu (4)
* Anagrames: esbaltireu, esbaltíreu
# establir-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.təˈβɫir.sə/ balear /əs.təˈbɫiɾ.sə/, /əs.tə.bɫirˈsə/ Occidental: /es.taˈbɫiɾ.se/
   * Rimes: -iɾse

### Verb

establir-se
* Forma pronominal de establir.

### Miscel·lània

* Anagrames: esbaltires, establires, Ribesaltes
# establiran
## Català
### Verb

establiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de establir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·bli·ran (4)
* Anagrama: esbaltiran
# establir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.təbˈbɫi/, /əs.təˈβɫi/ balear /əs.təbˈbɫi/ Occidental: nord-occidental /es.tabˈbɫi/, /es.taˈβɫi/ valencià /es.taˈbɫiɾ/, /es.taˈβɫi/ Informal: nord-occidental /as.tabˈbɫi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: establí
   * Etimologia: Del llatí stabilīre.

### Verb

establir trans., pron. ‎(pronominal establir-se)
* Fundar o crear alguna cosa.
* Adoptar una residència de forma permanent.
* Fer a través d'una llei que una decisió de govern tingui caràcter permanent.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: estableixo, estableix, establim

#### Variants

* estabilir (arcaic, alguerès)

#### Sinònims

* basar, fonamentar

#### Derivats

* establiment

#### Traduccions

* Anglès: establish $^{(en)}$
* Castellà: establecer $^{(es)}$
* Francès: établir $^{(fr)}$
* Italià: stablilire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·blir (3)
* Heterograma de 8 lletres (abeilrst)
* Anagrama: esbaltir

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: establir
# establira
## Català
### Verb

establira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb establir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb establir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·bli·ra (4)
* Anagrames: abaltir-se, abaltires, esbaltirà
# esparaveles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.pa.ɾaˈβe.les\, meridional \eh.pa.ɾaˈβe.leh\
       Americà: alt /es.pa.ɾaˈbe.l(e)s/, baix \eh.pa.ɾaˈβe.leh\, austral \eh.pa.ɾaˈβe.les\
   * Rimes: -eles

### Nom

esparaveles m. pl.
* forma plural de esparavel
# esparcets
## Català
### Nom

esparcets m. pl.
* Forma plural de esparcet.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·cets (3)
* Anagrames: espetarcs, pescaters
# esparciré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.paɾ.θiˈɾe/, meridional /eh.paɾ.θiˈɾe/
       Americà: alt /es.paɾ.s(i)ˈɾe/, baix /eh.paɾ.siˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esparciré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb esparcir
# esparcir
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.paɾˈθiɾ/, meridional /eh.paɾˈθiɾ/
       Americà: alt /es.p(a)ɾˈsiɾ/, baix /eh.paɾˈsiɾ/
   * Rimes: -iɾ

### Verb

esparcir ‎(present esparzo, passat esparcí, futur esparciré)
* escampar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·cir (3)
# esparavel
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.pa.ɾaˈβel\, meridional \eh.pa.ɾaˈβel\
       Americà: alt /es.p(a).ɾaˈbel/, baix \eh.pa.ɾaˈβel\
   * Rimes: -el
   * Etimologia: Del català esparver.

### Nom

esparavel m. ‎(plural esparaveles)
* esparver (art de pesca)
* paleta de guixaire

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·ra·vel (4)
# esparcet
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pərˈsɛt/, occidental /es.paɾˈset/
       Informal: nord-occidental /as.paɾˈset/
   * Rimes: -ɛt

### Nom

esparcet m. ‎(plural esparcets)
* (botànica) Planta de la família de les fabàcies conreada com a planta farratgera (Onobrychis viciifolia).

#### Variants

* esparceta

#### Sinònims

* pipirigall, trepadella

#### Traduccions

* Anglès: common sainfoin $^{(en)}$
* Castellà: esparceta $^{(es)}$
* Francès: sainfoin cultivé $^{(fr)}$
* Francès mitjà: esparcet

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·cet (3)
* Anagrames: carpetes, espetarc, pescater, recaptes

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Francès mitjà

   * Etimologia:

### Nom

esparcet m. ‎(plural esparcets)
* (botànica) (Onobrychis viciifolia) esparcet

#### Exemples

       "Le pays où l'esparcet est aujour-d'hui le plus en usage, est le Dauphiné, vers les quartiers de Die."

### Vegeu també

* ↑ de Serres, Olivier. Le Théâtre d'Agriculture et Mesnage des Champs, 1996. París: Actes Sud, 1600, 408. ISBN 978-2-7427-0952-5.
# esparar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /as.paˈɾa/
   * Homòfon: esperar
   * Etimologia: De l'italià sparare

### Verb

esparar trans.
* (alguerès) disparar

#### Derivats

* esparo (tret)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·rar (3)
* Anagrames: arpares, arrapes, arrapés, aspraré, parar-se, parares, prearàs, rapar-se, rapares, separar

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# esparcidamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.paɾˌθi.ðaˈmen.te\, meridional \eh.paɾˌθi.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /es.paɾˌsi.daˈmen.t(e)/, baix \eh.paɾˌsi.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De esparcido i el sufix -mente.

### Adverbi

esparcidamente
* esparsament

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ci·da·men·te (6)
# esparcí
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.paɾˈθi/, meridional /eh.paɾˈθi/
       Americà: alt /es.p(a)ɾˈsi/, baix /eh.paɾˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

esparcí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb esparcir
# espitllerassin
## Català
### Verb

espitllerassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitllerar.

#### Variants

* espitlleressin, espitlleressen, espitllerassen, espitlleraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·lle·ras·sin (5)
* Anagrama: interpel·lassis
# espitlleraràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎ.ʎə.ɾəˈɾas/, balear /əs.pi.ʎə.ɾəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /es.piʎ.ʎe.ɾaˈɾas/, valencià /es.pi.ʎe.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

espitlleraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de espitllerar.
# espitllerassis
## Català
### Verb

espitllerassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitllerar.

#### Variants

* espitlleressis, espitlleresses, espitllerasses, espitllerares
# espitlleraríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎ.ʎə.ɾəˈɾi.əw/, balear /əs.pi.ʎə.ɾəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /es.piʎ.ʎe.ɾaˈɾi.ew/, valencià /es.pi.ʎe.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

espitlleraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de espitllerar.
# espitllerassen
## Català
### Verb

espitllerassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitllerar.

#### Variants

* espitlleressin, espitlleressen, espitllerassin, espitlleraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·lle·ras·sen (5)
* Anagrama: interpel·lasses
# espitllerasses
## Català
### Verb

espitllerasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitllerar.

#### Variants

* espitlleressis, espitlleresses, espitllerassis, espitllerares
# espitlleraré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎ.ʎə.ɾəˈɾe/, balear /əs.pi.ʎə.ɾəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /es.piʎ.ʎe.ɾaˈɾe/, valencià /es.pi.ʎe.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

espitlleraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de espitllerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·lle·ra·ré (5)
* Anagrames: arrepetellis, trapelleries
# espitllerarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎ.ʎə.ɾəˈɾa/, balear /əs.pi.ʎə.ɾəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /es.piʎ.ʎe.ɾaˈɾa/, valencià /es.pi.ʎe.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

espitllerarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de espitllerar.
# escudelleguessen
## Català
### Verb

escudelleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escudellar.
# escudellavo
## Català
### Verb

escudellavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escudellar.
# escudelleguem
## Català
### Verb

escudelleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escudellar.
# escudelleguessa
## Català
### Verb

escudelleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escudellar.
# escudellegueu
## Català
### Verb

escudellegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escudellar.
# escudellegués
## Català
### Verb

escudellegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escudellar.
# escudelle
## Català
### Verb

escudelle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escudellar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escudellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escudellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escudellar.
# escudelleguesses
## Català
### Verb

escudelleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escudellar.
# escudelleguéssom
## Català
### Verb

escudelleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escudellar.
# escudellavi
## Català
### Verb

escudellavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escudellar.
# esgraonareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾə.u.nəˈɾɛw/ balear /əz.ɣɾə.o.nəˈɾəw/, /əz.ɣɾə.u.nəˈɾɛw/ Occidental: /ez.ɣɾa.o.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esgraonareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esgraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·o·na·reu (5)
# esgraonaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾə.u.nəˈɾe/ balear /əz.ɣɾə.o.nəˈɾe/, /əz.ɣɾə.u.nəˈɾe/ Occidental: /ez.ɣɾa.o.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esgraonaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esgraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·o·na·ré (5)
# esgraonarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾə.u.nəˈɾa/ balear /əz.ɣɾə.o.nəˈɾa/, /əz.ɣɾə.u.nəˈɾa/ Occidental: /ez.ɣɾa.o.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esgraonarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esgraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·o·na·rà (5)
# esgraonaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾə.u.nəˈɾas/ balear /əz.ɣɾə.o.nəˈɾas/, /əz.ɣɾə.u.nəˈɾas/ Occidental: /ez.ɣɾa.o.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esgraonaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esgraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·o·na·ràs (5)
# esgraonarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾə.u.nəˈɾi.ən/ balear /əz.ɣɾə.o.nəˈɾi.ən/, /əz.ɣɾə.u.nəˈɾi.ən/ Occidental: /ez.ɣɾa.o.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esgraonarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esgraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·o·na·ri·en (6)
# esgraonaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾə.u.nəˈɾi.əm/ balear /əz.ɣɾə.o.nəˈɾi.əm/, /əz.ɣɾə.u.nəˈɾi.əm/ Occidental: /ez.ɣɾa.o.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

esgraonaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de esgraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·o·na·rí·em (6)
# esgraonaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾə.u.nəˈɾi.ə/ balear /əz.ɣɾə.o.nəˈɾi.ə/, /əz.ɣɾə.u.nəˈɾi.ə/ Occidental: /ez.ɣɾa.o.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esgraonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esgraonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esgraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·o·na·ri·a (6)
# esgraonaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾə.u.nəˈɾi.əw/ balear /əz.ɣɾə.o.nəˈɾi.əw/, /əz.ɣɾə.u.nəˈɾi.əw/ Occidental: /ez.ɣɾa.o.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esgraonaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esgraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·o·na·rí·eu (6)
# espii
## Català
### Verb

espii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espiar.
# espill
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpiʎ/, occidental /esˈpiʎ/
       Informal: occidental /asˈpiʎ/
   * Rimes: -iʎ
   * Etimologia: Del llatí speculum, segle XIII, del verb speciō ‎(«mirar») d'origen indoeuropeu. Doblet del cultisme espèculum.

### Nom

espill m. ‎(plural espills)
* (occidental, antic) mirall
* (oriental, literari) exemple, model

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pill (2)
* Anagrames: llepis, pellis, pel·lis, pilles, pillés

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# espillegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.pi.ʎəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /es.pi.ʎeˈʒe.sen/, valencià /es.pi.ʎeˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

espillegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espillejar.
# espigues
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpi.ɣəs/, occidental /esˈpi.ɣes/
   * Rimes: -iɡes

### Nom

espigues f. pl.
* Forma plural de espiga.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·gues (3)
* Anagrames: peguessi, pessigue
# espillegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piˈʎɛ.ʒən/ balear /əs.piˈʎə.ʒən/, /əs.piˈʎɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /es.piˈʎe.ʒen/, valencià /es.piˈʎe.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

espillegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de espillejar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb espillejar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb espillejar.
# espilleges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piˈʎɛ.ʒəs/ balear /əs.piˈʎə.ʒəs/, /əs.piˈʎɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /es.piˈʎe.ʒes/, valencià /es.piˈʎe.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

espilleges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de espillejar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb espillejar.
# espigón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.piˈɣon\, meridional \eh.piˈɣoŋ\
       Americà: alt /es.p(i)ˈɡon/, baix \eh.piˈɣoŋ\, austral \eh.piˈɣon\
   * Rimes: -on
   * Etimologia: De espiga i el sufix -ón.

### Nom

espigón m. ‎(plural espigones)
* espigó
* (arquitectura) columna espigó

#### Sinònims

* bolo
* columna espigón
* nabo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·gón (3)
* Heterograma de 7 lletres (eginops)

### Vegeu també

* espigón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# espillege
## Català
### Verb

espillege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espillejar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb espillejar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb espillejar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb espillejar.
# espigó
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈɣo/, occidental /es.piˈɣo/
       Informal: occidental /as.piˈɣo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De espiga i el sufix -ó, segle XV.

### Nom

espigó m. ‎(plural espigons)
* espigall

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·gó (3)
* Heterograma de 6 lletres (egiops)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# espollades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈʎa.ðəs/ balear /əs.poˈʎa.ðəs/, /əs.puˈʎa.ðəs/ Occidental: /es.poˈʎa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

espollades
* Participi femení plural del verb espollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·lla·des (4)
# espollar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈʎa/ balear /əs.poˈʎa/, /əs.puˈʎa/ Occidental: nord-occidental /es.poˈʎa/ valencià /es.poˈʎaɾ/, /es.poˈʎa/ Informal: nord-occidental /as.poˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix es- i poll.

### Verb

espollar trans.
* Netejar de polls.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: espollo, espolla, espollem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* esplugar, despollar

#### Traduccions

* Anglès: delouse $^{(en)}$
* Castellà: despiojar $^{(es)}$
* Francès: épouiller $^{(fr)}$
* Italià: spidocchiare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·llar (3)
* Anagrames: pollar-se, pollares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# espollant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈʎan/ balear /əs.poˈʎant/, /əs.puˈʎan/ Occidental: nord-occidental /es.poˈʎan/ valencià /es.poˈʎant/, /es.poˈʎan/
   * Rimes: -ant

### Verb

espollant
* Gerundi del verb espollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·llant (3)
# espollaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.ʎəˈɾan/ balear /əs.po.ʎəˈɾan/, /əs.pu.ʎəˈɾan/ Occidental: /es.po.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

espollaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de espollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·lla·ran (4)
# espollaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.ʎəˈɾi.ə/ balear /əs.po.ʎəˈɾi.ə/, /əs.pu.ʎəˈɾi.ə/ Occidental: /es.po.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

espollaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de espollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de espollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·lla·ri·a (5)
# espollarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.ʎəˈɾi.ən/ balear /əs.po.ʎəˈɾi.ən/, /əs.pu.ʎəˈɾi.ən/ Occidental: /es.po.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

espollarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de espollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·lla·ri·en (5)
# espollarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.ʎəˈɾɛm/ balear /əs.po.ʎəˈɾəm/, /əs.pu.ʎəˈɾɛm/ Occidental: /es.po.ʎaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

espollarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de espollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·lla·rem (4)
* Anagrama: palmeroles
# espollaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈʎa.ɾən/ balear /əs.poˈʎa.ɾən/, /əs.puˈʎa.ɾən/ Occidental: /es.poˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

espollaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de espollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·lla·ren (4)
* Anagrames: esparellon, espellonar
# espollareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.ʎəˈɾɛw/ balear /əs.po.ʎəˈɾəw/, /əs.pu.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /es.po.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

espollareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de espollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·lla·reu (4)
# espollares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈʎa.ɾəs/ balear /əs.poˈʎa.ɾəs/, /əs.puˈʎa.ɾəs/ Occidental: /es.poˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

espollares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de espollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·lla·res (4)
# espargesquis
## Català
### Verb

espargesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb espargir.

#### Variants

* espargeixis, espargisques, espargixes, espargixos, espargesques

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ges·quis (4)
* Anagrames: aspergesquis, aspergisques, espargisques
# espargien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pərˈʒi.ən/, occidental /es.paɾˈd͡ʒi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

espargien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de espargir.

#### Variants

* espargiven, espargigueven

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·gi·en (4)
* Anagrames: aspergien, esgaripen

## Català antic
### Verb

espargien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de espargir