OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# agrimaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾi.məˈɾi.əw/, occidental /a.ɣɾi.maˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agrimaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ma·rí·eu (5)
* Anagrama: amagriríeu
# agrimaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾi.məˈɾe/, occidental /a.ɣɾi.maˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agrimaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ma·ré (4)
* Anagrames: agrairem, agraírem, agremiar, amagriré, emigrara, emigrarà
# agrimareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾi.məˈɾɛw/ balear /ə.ɣɾi.məˈɾəw/, /ə.ɣɾi.məˈɾɛw/ Occidental: /a.ɣɾi.maˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agrimareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ma·reu (4)
* Anagrames: amagrireu, amagríreu, arrugàiem, margaríeu, remugaria
# agrimarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾi.məˈɾi.ən/, occidental /a.ɣɾi.maˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agrimarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ma·ri·en (5)
* Anagrama: amagririen
# agrimarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾi.məˈɾa/, occidental /a.ɣɾi.maˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agrimarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ma·rà (4)
* Anagrames: amagrira, amagrirà, margaria
# agrimaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾi.məˈɾas/, occidental /a.ɣɾi.maˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

agrimaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ma·ràs (4)
* Anagrama: amagriràs
# agrimaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾi.məˈɾi.ə/, occidental /a.ɣɾi.maˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agrimaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agrimar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ma·ri·a (5)
* Anagrama: amagriria
# clavicles
## Anglès
### Nom

clavicles
* forma plural de clavicle
# clavicordi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫə.βiˈkɔr.di/, balear /kɫə.viˈkɔɾ.ði/ Occidental: nord-occidental /kɫa.βiˈkɔr.ði/ valencià /kɫa.viˈkɔɾ.ði/, /kɫa.βiˈkɔɾ.ði/
   * Rimes: -ɔɾdi
   * Etimologia: De l'italià clavicordio.

### Nom

clavicordi m. ‎(plural clavicordis)
* Instrument cordòfon, semblant a la cítara amb teclat, en què les cordes són percudides per llengüetes metàl·liques fixades a l'extrem de la tecla.

#### Traduccions

* Anglès: clavichord $^{(en)}$
* Castellà: clavicordio $^{(es)}$
* Francès: clavicorde $^{(fr)}$
* Italià: clavicordio $^{(fr)}$, clavicordo $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cla·vi·cor·di (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* clavicordi. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.

## Italià

   * Pronúncia: /kla.viˈkɔr.di/

### Nom

clavicordi m. pl.
* forma plural de clavicordio
# clavicula
## Llatí

   * Pronúncia: /klaːˈwiː.kʊ.la/
   * Etimologia: Diminutiu de clāvis

### Nom

clāvīcula f. ‎(genitiu clāvīculae)
* clau petita
* piu, pivot
* (Terminologia Anatomica) clavícula

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | clāvīcula | clāvīculae |
| Vocatiu | clāvīcula | clāvīculae |
| Acusatiu | clāvīculam | clāvīculās |
| Genitiu | clāvīculae | clāvīculārum |
| Datiu | clāvīculae | clāvīculīs |
| Ablatiu | clāvīculā | clāvīculīs |

### Vegeu també

* clavicula. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# claviculae
## Llatí

   * Pronúncia: /klaːˈwiː.kʊ.laj/

### Nom

clāvīculae
* nominatiu plural de clāvīcula
* vocatiu plural de clāvīcula
* genitiu singular de clāvīcula
* datiu singular de clāvīcula
# clavicordes
## Francès
### Nom

clavicordes m. pl.
* forma plural de clavicorde
# clavicordios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kla.βiˈkoɾ.ðjos\, meridional \kla.βiˈkoɾ.ðjoh\
       Americà: alt \kla.biˈkoɾ.ð(jo)s\, baix \kla.βiˈkoɾ.ðjoh\, austral \kla.βiˈkoɾ.ðjos\
   * Rimes: -oɾdjos

### Nom

clavicordios m. pl.
* forma plural de clavicordio
# clavicordo
## Italià

   * Pronúncia: /kla.viˈkɔr.do/

### Nom

clavicordo m. ‎(plural clavicordi)
* forma alternativa de clavicordio

### Miscel·lània

* Síl·labes: cla·vi·còr·do (4)
# clavicorde
## Francès

   * Pronúncia: /kla.viˈkɔʁd/

### Nom

clavicorde m. ‎(plural clavicordes)
* clavicordi

### Vegeu també

* clavicorde. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# clavicordio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \kla.βiˈkoɾ.ðjo\
       Americà: alt \kla.biˈkoɾ.ðjo\, baix \kla.βiˈkoɾ.ðjo\
   * Rimes: -oɾdjo

### Nom

clavicordio m. ‎(plural clavicordios)
* clavicordi

### Miscel·lània

* Síl·labes: cla·vi·cor·dio (4)

### Vegeu també

* clavicordio. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].

## Italià

   * Pronúncia: /kla.viˈkɔr.djo/

### Nom

clavicordio m. ‎(plural clavicordi)
* clavicordi

#### Variants

* clavicordo

### Miscel·lània

* Síl·labes: cla·vi·còr·dio (4)
# polaritzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.ɫə.ɾiˈd͡za/ balear /po.ɫə.ɾiˈd͡za/, /pu.ɫə.ɾiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /po.ɫa.ɾiˈd͡za/, valencià /po.ɫa.ɾiˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

polaritzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de polaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·rit·zà (4)
* Anagrama: paralitzo
# polaritzàssem
## Català
### Verb

polaritzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb polaritzar.

#### Variants

* polaritzéssim, polaritzéssem, polaritzàssim, polaritzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·rit·zàs·sem (5)
# polaritzàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.ɫə.ɾiˈd͡za.βəm/ balear /po.ɫə.ɾiˈd͡za.vəm/, /pu.ɫə.ɾiˈd͡za.vəm/ Occidental: nord-occidental /po.ɫa.ɾiˈd͡za.βem/ valencià /po.ɫa.ɾiˈza.vem/, /po.ɫa.ɾiˈza.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

polaritzàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de polaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·rit·zà·vem (5)
# polaritzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.ɫə.ɾiˈd͡za.ɾəw/ balear /po.ɫə.ɾiˈd͡za.ɾəw/, /pu.ɫə.ɾiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /po.ɫa.ɾiˈd͡za.ɾew/, valencià /po.ɫa.ɾiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

polaritzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de polaritzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb polaritzar.

#### Variants

* [2] polaritzéssiu, polaritzésseu, polaritzàssiu, polaritzàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·rit·zà·reu (5)
# polaritzàsseu
## Català
### Verb

polaritzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb polaritzar.

#### Variants

* polaritzéssiu, polaritzésseu, polaritzàssiu, polaritzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·rit·zàs·seu (5)
# polaritzàssiu
## Català
### Verb

polaritzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb polaritzar.

#### Variants

* polaritzéssiu, polaritzésseu, polaritzàsseu, polaritzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·rit·zàs·siu (5)
# polaritzo
## Català
### Verb

polaritzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de polaritzar.

#### Variants

* polaritze, polaritzi, polaritz

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·rit·zo (4)
# polaritzàs
## Català
### Verb

polaritzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb polaritzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb polaritzar.

#### Variants

* [1] polaritzessi, polaritzés, polaritzara
* [2] polaritzessi, polaritzés, polaritzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·rit·zàs (4)
# polaritzàssim
## Català
### Verb

polaritzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb polaritzar.

#### Variants

* polaritzéssim, polaritzéssem, polaritzàssem, polaritzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·rit·zàs·sim (5)
# polaritzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.ɫə.ɾiˈd͡za.ɾəm/ balear /po.ɫə.ɾiˈd͡za.ɾəm/, /pu.ɫə.ɾiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /po.ɫa.ɾiˈd͡za.ɾem/, valencià /po.ɫa.ɾiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

polaritzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de polaritzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb polaritzar.

#### Variants

* [2] polaritzéssim, polaritzéssem, polaritzàssim, polaritzàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·la·rit·zà·rem (5)
# conquistam
## Català
### Verb

conquistam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de conquistar.
# conquistaria
## Català
### Verb

conquistaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de conquistar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de conquistar.
# conquistaran
## Català
### Verb

conquistaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de conquistar.
# conquistaren
## Català
### Verb

conquistaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de conquistar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb conquistar.
# conquistares
## Català
### Verb

conquistares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de conquistar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb conquistar.
# conquistara
## Català
### Verb

conquistara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb conquistar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb conquistar.
# conquistareu
## Català
### Verb

conquistareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de conquistar.
# conquistar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋ.kisˈta/ balear /koŋ.kisˈta/, /kuŋ.kisˈta/ Occidental: nord-occidental /koŋ.kisˈta/ valencià /koŋ.kisˈtaɾ/, /koŋ.kisˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: conquistà
   * Etimologia: Variant de conquerir a partir de l'antic participi conquist.

### Verb

conquistar trans.
* conquerir
* Guanyar-se l'amor d'una persona.
* Aconseguir una fita amb gran esforç.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: conquisto, conquista, conquistem

#### Sinònims

* conquerir, enamorar, seduir.
* conquerir, envair, ocupar, subjugar
* convèncer, persuadir

#### Traduccions

* Anglès: conquer $^{(en)}$
* Castellà: conquistar $^{(es)}$
* Francès: conquérir $^{(fr)}$
* Italià: conquistare $^{(it)}$
* Portuguès: conquistar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·quis·tar (3)
* Heterograma de 10 lletres (acinoqrstu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: conquistar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \koŋ.kisˈtaɾ\, meridional \koŋ.kihˈtaɾ\
       Americà: alt \koŋ.k(i)sˈtaɾ\, baix \koŋ.kihˈtaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

conquistar ‎(present conquisto, passat conquisté, futur conquistaré)
* conquerir
* conquistar

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·quis·tar (3)
* Heterograma de 10 lletres (acinoqrstu)
# allargassés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎər.ɡəˈses/, occidental /a.ʎaɾ.ɣaˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

allargassés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
# allargassàssim
## Català
### Verb

allargassàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
# allargassésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎər.ɡəˈse.səw/, occidental /a.ʎaɾ.ɣaˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

allargassésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
# allargasséssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎər.ɡəˈse.siw/, occidental /a.ʎaɾ.ɣaˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

allargasséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
# allargassàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎər.ɡəˈsa.βəw/, balear /ə.ʎəɾ.ɣəˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʎar.ɣaˈsa.βew/ valencià /a.ʎaɾ.ɣaˈsa.vew/, /a.ʎaɾ.ɣaˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

allargassàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de allargassar.
# allargassàssiu
## Català
### Verb

allargassàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
# allargasséssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎər.ɡəˈse.səm/, occidental /a.ʎaɾ.ɣaˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

allargasséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
# allargasséssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎər.ɡəˈse.sim/, occidental /a.ʎaɾ.ɣaˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

allargasséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
# allargassàsseu
## Català
### Verb

allargassàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
# pertanguésseu
## Català
### Verb

pertanguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pertànyer.
# pertanyeran
## Català
### Verb

pertanyeran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de pertànyer.
# pertanguí
## Català
### Verb

pertanguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de pertànyer.
# pertanguéssim
## Català
### Verb

pertanguéssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pertànyer.
# pertanyent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.təˈɲen/ balear /pəɾ.təˈɲent/, /pər.təˈɲen/ Occidental: nord-occidental /per.taˈɲen/ valencià /peɾ.taˈɲent/, /peɾ.taˈɲen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De pertànyer, segle XIII.

### Adjectiu

pertanyent inv. ‎(plural pertanyents)
* Que pertany a algú o alguna cosa.

#### Traduccions

* Anglès: belonging $^{(en)}$
* Castellà: perteneciente $^{(es)}$
* Italià: appartenente $^{(it)}$

### Verb

pertanyent
* Gerundi del verb pertànyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·ta·nyent (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# pertanguéssiu
## Català
### Verb

pertanguéssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pertànyer.
# pertany
## Català
### Verb

pertany
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de pertànyer.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb pertànyer.

### Miscel·lània

* Anagrama: prenyat
# pertanyen
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈta.ɲən/, occidental /peɾˈta.ɲen/
   * Rimes: -aɲen

### Verb

pertanyen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de pertànyer.
# alenàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈna.səm/, occidental /a.ɫeˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

alenàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alenar.
    [Nosaltres] alenéssim, alenéssem, alenàssem, alenàssim o alenàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·nàs·sem (4)
* Anagrama: amelassen
# alenà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈna/, occidental /a.ɫeˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: alenar

### Verb

alenà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de alenar.
    [Ell/ella/vostè] alenà o va alenar.
# alenàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

alenàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alenar.
    [Nosaltres] alenéssim, alenéssem, alenàssem, alenàssim o alenàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·nàs·sim (4)
* Anagrames: amelassin, messalina
# alenàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈna.ɾəm/, occidental /a.ɫeˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

alenàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de alenar.
    [Nosaltres] alenàrem o vam/vàrem alenar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alenar.
    Forma valenciana: [nosaltres] alenéssim, alenéssem, alenàssem, alenàssim o alenàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·nà·rem (4)
* Anagrama: amelaren
# alenàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

alenàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alenar.
    [Jo] alenés, alenàs o alenara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alenar.
    [Ell/ella/vostè] alenés, alenàs o alenara.
# alenàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈna.ɾəw/, occidental /a.ɫeˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

alenàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de alenar.
    [Vosaltres/vós] alenàreu o vau/vàreu alenar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alenar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] alenéssiu, alenésseu, alenàsseu, alenàssiu o alenàreu.
# alenàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫeˈna.jew/

### Verb

alenàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alenar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] alenàveu.
# alenàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈna.səw/, occidental /a.ɫeˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

alenàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alenar.
    [Vosaltres/vós] alenéssiu, alenésseu, alenàsseu, alenàssiu o alenàreu.
# alentíveu
## Català
### Verb

alentíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·len·tí·veu (4)
* Anagrama: enaltíveu
# pinspotter
## Anglès
### Nom

pinspotter
* (bowling) màquina de plantar

#### Sinònims

* automatic pinsetter
* pin setting machine
* pinsetter

### Vegeu també

* pinspotter. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# pinsà
## Català

   * Pronúncia: /pinˈsa/
   * Rimes: -a
   * Homòfons: pinçà, pinçar
   * Etimologia: Del llatí vulgar *pincianu(m), de *pinciōne(m), d’origen onomatopeic, segle XIV.

### Nom

pinsà m. ‎(plural pinsans)
* Ocell de la família dels fringíl·lids, molt cantador, de color castany al dors amb dues franges blanques a les ales (Fringilla coelebs).

#### Traduccions

* Alemany: Buchfink $^{(de)}$ m.
* Anglès: chaffinch $^{(en)}$
* Asturià: pimpín $^{(ast)}$ m., gurrión pintu $^{(ast)}$ m.
* Castellà: pinzón $^{(es)}$ m.
* Francès: pinson $^{(fr)}$ m.
* Italià: fringuello $^{(it)}$ m.
* Neerlandès: boekvink $^{(nl)}$ m.
* Occità: quinçon $^{(oc)}$ m., pinçon $^{(oc)}$ m., pinçard $^{(oc)}$ m.
* Portuguès: tentilhão $^{(pt)}$ m., pinção $^{(pt)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pin·sà (2)
* Anagrames: naips, napis, panís, pansí

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# pinsetter
## Anglès
### Nom

pinsetter ‎(plural pinsetters)
* (bitlles) plantador
* (bowling) màquina de plantar

#### Sinònims

* automatic pinsetter
* pin setting machine
* pinspotter

### Vegeu també

* pinsetter. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# pinsetters
## Anglès
### Nom

pinsetters
* forma plural de pinsetter
# pinso
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈpin.su/ balear /ˈpin.so/, /ˈpin.su/ Occidental: /ˈpin.so/
   * Etimologia: Del castellà pienso.

### Nom

pinso m. ‎(plural pinsos)
* Ració de gra que es dona als animals per alimentar-los.

#### Traduccions

* Castellà: pienso $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pin·so (2)
* Anagrames: pions, ponis, posin, sopin

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpɪn.soː/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *pey- («triturar»).

### Verb-1

pīnsō ‎(1a present$^?$), pīnsis ‎(2a present), pīnsere ‎(infinitiu), pīnsuī ‎(perfet), pīstum ‎(supí)
* copejar
* esmicolar, triturar
* aixafar
* remenar, barrejar

### Verb-2

pīnsō ‎(1a present$^?$), pīnsās ‎(2a present), pīnsāre ‎(infinitiu), pīnsāvī ‎(perfet), pīnsātum ‎(supí)
* batre

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wörterbuch, 1959, p.796
# pinsis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpɪn.sɪs/

### Verb

pīnsis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de pīnsō
# pinsui
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpɪn.sʊ.iː/

### Verb

pīnsuī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de pīnsō
# pint
## Català
### Verb

pint
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pintar.

#### Variants

* pinto, pinte, pinti
# collarino
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ko.ʎaˈɾi.no/, meridional /ko.ʝaˈɾi.no/
       Americà: alt /k(o).ʝaˈɾi.no/, baix /ko.ʝaˈɾi.no/, austral \ko.ʒaˈɾi.no\
   * Rimes: -ino

### Nom

collarino m. ‎(plural collarinos)
* (escultura) astràgal, collaret, collarí, fuserol, motllura, motlura

#### Sinònims

* astrágalo

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·lla·ri·no (4)

### Vegeu també

* collarino. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# collars
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈʎas/ balear /koˈʎas/, /kuˈʎas/ Occidental: nord-occidental /koˈʎas/, valencià /koˈʎaɾs/
   * Rimes: -a(ɾ)s

### Nom

collars m. pl.
* Forma plural de collar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·llars (2)
* Anagrames: coralls, llacors, rocalls

## Anglès
### Nom

collars
* forma plural de collar
# collareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.ʎəˈɾɛw/ balear /ko.ʎəˈɾəw/, /ku.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /ko.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

collareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de collar.
# collarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.ʎəˈɾi.ən/ balear /ko.ʎəˈɾi.ən/, /ku.ʎəˈɾi.ən/ Occidental: /ko.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

collarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de collar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·lla·ri·en (4)
* Anagrames: acolliren, conillaré, conillera, Conillera, encollira, encollirà
# collarines
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ko.ʎaˈɾi.nes/, meridional /ko.ʝaˈɾi.neh/
       Americà: alt /ko.ʝaˈɾi.n(e)s/, baix /ko.ʝaˈɾi.neh/, austral \ko.ʒaˈɾi.nes\
   * Rimes: -ines

### Nom

collarines m. pl.
* forma plural de collarín
# collari
## Italià

   * Pronúncia: /kolˈlaː.ri/

### Nom

collari m. pl.
* forma plural de collare
# collarinos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ko.ʎaˈɾi.nos/, meridional /ko.ʝaˈɾi.noh/
       Americà: alt /ko.ʝaˈɾi.n(o)s/, baix /ko.ʝaˈɾi.noh/, austral \ko.ʒaˈɾi.nos\
   * Rimes: -inos

### Nom

collarinos m. pl.
* forma plural de collarino
# concertano
## Italià
### Verb

concertano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de concertare
# concerns
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

concerns
* forma plural de concern

### Verb

concerns
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de concern