OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# amorries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈri.əs/ balear /ə.moˈri.əs/, /ə.muˈri.əs/ Occidental: /a.moˈri.es/, /a.muˈri.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amorries
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de amorriar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amorriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·ri·es (4)
* Anagrama: orsaríem
# amorrien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈri.ən/ balear /ə.moˈri.ən/, /ə.muˈri.ən/ Occidental: /a.moˈri.en/, /a.muˈri.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amorrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amorriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amorriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amorriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·ri·en (4)
* Anagrames: minoraré, orinarem, orinàrem, ornaríem
# amorrie
## Català
### Verb

amorrie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amorriar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amorriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amorriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amorriar.

### Miscel·lània

* Anagrames: oraríem, romeria
# aparaulàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾəwˈɫa.ɾəw/, occidental /a.pa.ɾawˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

aparaulàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aparaular.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparaular.
# aparaulàs
## Català
### Verb

aparaulàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparaular.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparaular.
# aparauli
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈɾaw.ɫi/, occidental /a.paˈɾaw.ɫi/

### Verb

aparauli
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aparaular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aparaular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aparaular.
# aparaulà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾəwˈɫa/, occidental /a.pa.ɾawˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

aparaulà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aparaular.
# aparaulàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾəwˈɫa.ɾəm/, occidental /a.pa.ɾawˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aparaulàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aparaular.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparaular.
# aparaulo
## Català
### Verb

aparaulo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aparaular.
# aparaulàssem
## Català
### Verb

aparaulàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparaular.
# aparauleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ɾəwˈɫɛw/ balear /ə.pə.ɾəwˈɫəw/, /ə.pə.ɾəwˈɫɛw/ Occidental: /a.pa.ɾawˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aparauleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aparaular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aparaular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aparaular.
# aparaulin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈɾaw.ɫin/, occidental /a.paˈɾaw.ɫin/

### Verb

aparaulin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aparaular.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aparaular.
# aparaulis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈɾaw.ɫis/, occidental /a.paˈɾaw.ɫis/

### Verb

aparaulis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aparaular.
# aparaularíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾəw.ɫəˈɾi.əw/, occidental /a.pa.ɾaw.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aparaularíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aparaular.
# aparaulassis
## Català
### Verb

aparaulassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparaular.
# aparaulasses
## Català
### Verb

aparaulasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparaular.
# aparaulassin
## Català
### Verb

aparaulassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparaular.
# aparaulava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ɾəwˈɫa.βə/, balear /ə.pə.ɾəwˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /a.pa.ɾawˈɫa.βa/ valencià /a.pa.ɾawˈɫa.va/, /a.pa.ɾawˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aparaulava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aparaular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aparaular.
# aparaulau
## Català
### Verb

aparaulau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aparaular.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aparaular.
# apollegàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ʎəˈɣa.ɾəm/ balear /ə.po.ʎəˈɣa.ɾəm/, /ə.pu.ʎəˈɣa.ɾəm/ Occidental: /a.po.ʎeˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

apollegàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de apollegar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apollegar.
# apollegàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ʎəˈɣa.ɾəw/ balear /ə.po.ʎəˈɣa.ɾəw/, /ə.pu.ʎəˈɣa.ɾəw/ Occidental: /a.po.ʎeˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

apollegàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de apollegar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apollegar.
# apollegàssem
## Català
### Verb

apollegàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apollegar.
# apollegàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ʎəˈɣa.βəw/ balear /ə.po.ʎəˈɣa.vəw/, /ə.pu.ʎəˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.po.ʎeˈɣa.βew/ valencià /a.po.ʎeˈɣa.vew/, /a.po.ʎeˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

apollegàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apollegar.
# apologeticamente
## Italià

   * Pronúncia: /a.po.loˌd͡ʒɛ.ti.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De apologetico i el sufix -mente.

### Adverbi

apologeticamente
* apologèticament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·lo·ge·ti·ca·mén·te (8)
# apollegà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ʎəˈɣa/ balear /ə.po.ʎəˈɣa/, /ə.pu.ʎəˈɣa/ Occidental: /a.po.ʎeˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

apollegà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de apollegar.
# apollegàsseu
## Català
### Verb

apollegàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apollegar.
# apologetically
## Anglès

   * Etimologia: De apologetic i el sufix -ally.

### Adverbi

apologetically ‎(comparatiu more apologetically, superlatiu most apologetically)
* apologèticament
# apologio
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.po.loˈɡi.o/
   * Àudio: França

### Nom

apologio ‎(acusatiu apologion, plural apologioj, plural acusatiu apologiojn)
* apologia
# apareixíeu
## Català
### Verb

apareixíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aparèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·rei·xí·eu (5)
* Anagrama: apeixaríeu
# aparejar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.pa.ɾeˈxaɾ/, meridional /a.pa.ɾeˈhaɾ/
       Americà: alt /a.p(a).ɾeˈxaɾ/, baix /a.pa.ɾeˈhaɾ/, austral /a.pa.ɾeˈxaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

aparejar trans., pron. ‎(pronominal aparejarse, present aparejo, passat aparejé, futur aparejaré)
* aparellar (preparar, posar aparells)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·re·jar (4)
# apareixéveu
## Català
### Verb

apareixéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aparèixer.
# apareixíem
## Català
### Verb

apareixíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de aparèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·rei·xí·em (5)
* Anagrama: apeixaríem
# apareixívem
## Català
### Verb

apareixívem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de aparèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·rei·xí·vem (5)
* Anagrama: apeixarívem
# apareixíveu
## Català
### Verb

apareixíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aparèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·rei·xí·veu (5)
* Anagrama: apeixaríveu
# apareixívou
## Català
### Verb

apareixívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aparèixer.
# aparejarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.pa.ɾeˈxaɾ.se/, meridional /a.pa.ɾeˈhaɾ.se/
       Americà: alt /a.pa.ɾeˈxaɾ.s(e)/, baix /a.pa.ɾeˈhaɾ.se/, austral /a.pa.ɾeˈxaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

aparejarse trans., pron. ‎(present me aparejo, passat me aparejé, futur me aparejaré)
* forma pronominal de aparejar
# apirrosses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.piˈrɔ.səs/, occidental /a.piˈrɔ.ses/
   * Rimes: -ɔses

### Verb

apirrosses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de apirrossar-se.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apirrossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pir·ros·ses (4)
* Anagrames: apressoris, arropessis, arropisses, perorassis
# apirrossasses
## Català
### Verb

apirrossasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apirrossar-se.
# apirrossem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pi.ruˈsɛm/ balear /ə.pi.roˈsəm/, /ə.pi.ruˈsɛm/ Occidental: /a.pi.roˈsem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

apirrossem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de apirrossar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb apirrossar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb apirrossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pir·ros·sem (4)
* Anagrames: arropéssim, arropíssem, impressora, irrompessa, peroràssim
# apirrossava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pi.ruˈsa.βə/ balear /ə.pi.roˈsa.və/, /ə.pi.ruˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /a.pi.roˈsa.βa/ valencià /a.pi.roˈsa.va/, /a.pi.roˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

apirrossava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apirrossar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apirrossar-se.
# apirrossaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pi.ruˈsa.βən/ balear /ə.pi.roˈsa.vən/, /ə.pi.ruˈsa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.pi.roˈsa.βen/ valencià /a.pi.roˈsa.ven/, /a.pi.roˈsa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

apirrossaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apirrossar-se.
# apirrosse
## Català
### Verb

apirrosse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apirrossar-se.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apirrossar-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apirrossar-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apirrossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pir·ros·se (4)
* Anagrames: apressori, prioressa
# apirrossaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pi.ruˈsa.βəs/ balear /ə.pi.roˈsa.vəs/, /ə.pi.ruˈsa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.pi.roˈsa.βes/ valencià /a.pi.roˈsa.ves/, /a.pi.roˈsa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

apirrossaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apirrossar-se.
# apirrossen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.piˈrɔ.sən/, occidental /a.piˈrɔ.sen/
   * Rimes: -ɔsen

### Verb

apirrossen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de apirrossar-se.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apirrossar-se.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apirrossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pir·ros·sen (4)
* Anagrames: arropessin, arropissen, perorassin, pressionar
# anomeneguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.no.me.neˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

anomeneguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb anomenar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] anomenem.
# anomenau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ə.nu.məˈnaw/, alguerès /a.nu.maˈnaw/
   * Rimes: -aw
   * Parònim: anomena-ho

### Verb

anomenau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de anomenar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb anomenar.

#### Variants

* anomeneu
# anomenava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.məˈna.βə/, balear /ə.nu.məˈna.və/ Occidental: /a.no.meˈna.βa/, /a.no.meˈna.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

anomenava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de anomenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de anomenar.

#### Sinònims

* anomenavi, anomenaia, formes col·loquials.
# anomenaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nu.məˈna.βən/, /ə.nu.məˈna.vən/, occidental /a.no.meˈna.βen/, /a.no.meˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

anomenaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de anomenar.

#### Sinònims

* anomenaien, forma col·loquial.
# anomenaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.məˈna.βəs/, balear /ə.nu.məˈna.vəs/ Occidental: /a.no.meˈna.βes/, /a.no.meˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

anomenaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de anomenar.

#### Sinònims

* anomenaies, forma col·loquial.
# anomenavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nu.məˈna.βi/

### Verb

anomenavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de anomenar.
    Forma septentrional per [jo] anomenava.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·no·me·na·vi (5)
* Anagrama: amoïnaven
# anomenavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nu.məˈna.βu/, nord-occidental /a.no.meˈna.βo/

### Verb

anomenavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de anomenar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] anomenàveu.
# anomenat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nu.məˈnat/, occidental /a.no.meˈnat/
   * Rimes: -at
   * Parònim: anomena't

### Verb

anomenat
* Participi masculí singular del verb anomenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·no·me·nat (4)
* Anagrama: amatonen
# anomene
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nuˈmɛ.nə/ balear /ə.noˈmə.nə/, /ə.nuˈmɛ.nə/ Occidental: /a.noˈme.ne/
   * Rimes: -ɛne

### Verb

anomene
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anomenar.
    Forma valenciana: [jo] anomeno, anomene, anomèn o anomeni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb anomenar.
    [Que jo] anomeni o anomene.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb anomenar.
    [Que ell/ella/vostè] anomeni o anomene.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb anomenar.
    Anomeni o anomene [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·no·me·ne (4)
* Anagrama: anemone
# apitrar-se
## Català
### Verb

apitrar-se
* Forma pronominal de apitrar.

### Miscel·lània

* Anagrames: apitrares, espatarri, espatarrí, pairastre, peritaràs, prestaria, traparies
# apitraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.tɾəˈɾi.ə/, occidental /a.pi.tɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

apitraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apitrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apitrar.
# apitraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.piˈtɾa.ɾən/, occidental /a.piˈtɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

apitraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apitrar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apitrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pi·tra·ren (4)
* Anagrames: partenari, peritaran, traparien
# apitraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.tɾəˈɾan/, occidental /a.pi.tɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

apitraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apitrar.
# apitrares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.piˈtɾa.ɾəs/, occidental /a.piˈtɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

apitrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de apitrar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apitrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pi·tra·res (4)
* Anagrames: apitrar-se, espatarri, espatarrí, pairastre, peritaràs, prestaria, traparies
# apitrarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.tɾəˈɾi.ən/, occidental /a.pi.tɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

apitrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apitrar.
# apitraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.tɾəˈɾi.əs/, occidental /a.pi.tɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apitraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apitrar.
# aplegaríets
## Català antic
### Verb

aplegaríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de aplegar
# aplegassis
## Català
### Verb

aplegassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·gas·sis (4)
* Anagrames: aglapisses, plagiasses
# aplegasses
## Català
### Verb

aplegasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplegar.

## Català antic
### Verb

aplegasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de aplegar
# aplegaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫə.ɣəˈɾi.əw/, occidental /a.pɫe.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aplegaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aplegar.

## Català antic
### Verb

aplegaríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de aplegar
# aplegassen
## Català
### Verb

aplegassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·gas·sen (4)
* Anagrama: planegessa

## Català antic
### Verb

aplegassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de aplegar
# aplegau
## Català
### Verb

aplegau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aplegar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aplegar.

## Català antic
### Verb

aplegau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de aplegar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de aplegar
# aplegassin
## Català
### Verb

aplegassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·gas·sin (4)
* Anagrames: aglapissen, plagiassen
# aplegast
## Català antic
### Verb

aplegast
* segona persona singular (tu) del passat de aplegar
# aporteguesses
## Català
### Verb

aporteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aportar.
# aporten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɔr.tən/, occidental /aˈpɔɾ.ten/
   * Rimes: -ɔɾten

### Verb

aporten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aportar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aportar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aportar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·por·ten (3)
* Heterograma de 7 lletres (aenoprt)
* Anagrames: atropen, entopar, operant, optaren, poterna, toparen, trepano

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈpoɾ.ten/, meridional \aˈpoɾ.teŋ\
       Americà: alt /aˈpoɾ.t(e)n/, baix \aˈpoɾ.teŋ\, austral /aˈpoɾ.ten/
   * Rimes: -oɾten

### Verb

aporten
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) del present de subjuntiu del verb aportar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·por·ten (3)
* Heterograma de 7 lletres (aenoprt)
* Anagrames: apretón, apronte, apronté, atropen, entrapo, entrapó, optaren, paterno, pernota, pernotá, petaron, pontear, portean, potaren, poterna, potrean, prenota, prenotá, toparen, trepano, trepanó, trépano
# aporteguessa
## Català
### Verb

aporteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aportar.
# aportegués
## Català
### Verb

aportegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aportar.
# aporteguéssou
## Català
### Verb

aporteguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aportar.
# aportem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.purˈtɛm/ balear /ə.poɾˈtəm/, /ə.purˈtɛm/ Occidental: /a.poɾˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

aportem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aportar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aportar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb aportar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·por·tem (3)
* Heterograma de 7 lletres (aemoprt)
* Anagrames: atropem, empotar, optarem, optàrem, prometa, toparem, topàrem
# aporteguem
## Català
### Verb

aporteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aportar.
# aportegueu
## Català
### Verb

aportegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aportar.
# aporteguéssom
## Català
### Verb

aporteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aportar.
# anomèn
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nuˈmɛn/ balear /ə.noˈmən/, /ə.nuˈmɛn/ Occidental: /a.noˈmen/
   * Rimes: -ɛn

### Verb

anomèn
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anomenar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] anomeno, anomene, anomèn o anomeni.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·no·mèn (3)
* Anagrames: nomena, nomenà
# anonimamente
## Italià

   * Pronúncia: /aˌnɔ.ni.maˈmen.te/
   * Etimologia: De anonimo i el sufix -mente.

### Adverbi

anonimamente
* anònimament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·no·ni·ma·mén·te (6)
# anonimitz
## Català
### Verb

anonimitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anonimitzar.
# anonimitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.ni.miˈd͡za/ balear /ə.no.ni.miˈd͡za/, /ə.nu.ni.miˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /a.no.ni.miˈd͡za/ valencià /a.no.ni.miˈzaɾ/, /a.no.ni.miˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: anonimitzà
   * Etimologia: De anònim i el sufix -itzar.

### Verb

anonimitzar trans.
* Fer anònim algú o alguna cosa

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: anonimitzo, anonimitza, anonimitzem

#### Traduccions

* Alemany: anonymisieren $^{(de)}$
* Anglès: anonymize $^{(en)}$
* Castellà: anonimizar $^{(es)}$
* Francès: anonymiser $^{(fr)}$
* Italià: anonimizzare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·no·ni·mit·zar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat, PTV, ésAdir