OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# dièresi
## Català

   * Pronúncia: oriental /diˈɛ.ɾə.zi/, occidental /diˈɛ.ɾe.zi/
   * Etimologia: Del llatí diaeresis, del grec διαίρεσις ‎(diaíresis, «divisió»), segle XIV.

### Nom

dièresi f. ‎(plural dièresis)
* Signe ortogràfic consistent en dos puntets, que en català es col·loquen damunt les lletres i, u per indicar el trencament d'un diftong, per exemple: cruïlla, Raül.
* Signe emprat en alguns idiomes per fer indicacions de pronúncia; per exemple, en francès, indica el tancament de vocal (ü), en alemany la barreja de sons (ö=o+e).

#### Traduccions

* Anglès: diaeresis $^{(en)}$
* Castellà: diéresis $^{(es)}$
* Francès: diérèse $^{(fr)}$
* Italià: dieresi $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·è·re·si (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# diáconos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdja.ko.nos/, meridional /ˈdja.ko.noh/
       Americà: alt /ˈdja.ko.n(o)s/, baix /ˈdja.ko.noh/, austral /ˈdja.ko.nos/
   * Rimes: -akonos

### Nom

diáconos m. pl.
* forma plural de diácono
# diástilo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdjas.ti.lo/, meridional /ˈdjah.ti.lo/
       Americà: alt /ˈdjas.t(i).lo/, baix /ˈdjah.ti.lo/
   * Rimes: -astilo

### Adjectiu

diástilo m. ‎(femení diástila, plural masculí diástilos, plural femení diástilas)
* (arquitectura) diàstil

### Nom

diástilo m. ‎(plural diástilos)
* (arquitectura) diàstil

### Miscel·lània

* Síl·labes: diás·ti·lo (3)

### Vegeu també

* diástilo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# diáfisis
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdja.fi.sis/, meridional /ˈdja.fi.sih/
       Americà: alt /ˈdja.fi.s(i)s/, baix /ˈdja.fi.sih/, austral /ˈdja.fi.sis/
   * Rimes: -afisis
   * Etimologia: Del grec antic διάφυσις ‎(diáphysis).

### Nom

diáfisis f. ‎(plural invariable)
* (anatomia) diàfisi
* (arqueologia) diàfisi, canya

#### Sinònims

* [2]: caña

#### Derivats

* diafisario

#### Relacionats

* epífisis
* metáfisis

### Miscel·lània

* Síl·labes: diá·fi·sis (3)

### Vegeu també

* diáfisis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre diáfisis
# diámetro
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈdja.me.tɾo/
       Americà: alt /ˈdja.me.t͡s(o)/, baix /ˈdja.me.tɾo/
   * Rimes: -ametɾo

### Nom

diámetro m. ‎(plural diámetros)
* diàmetre

### Miscel·lània

* Síl·labes: diá·me·tro (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeimort)

### Vegeu també

* diámetro. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# diástila
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdjas.ti.la/, meridional /ˈdjah.ti.la/
       Americà: alt /ˈdjas.t(i).la/, baix /ˈdjah.ti.la/
   * Rimes: -astila

### Adjectiu

diástila f. ‎(plural diástilas)
* forma femenina de diástilo
# diuràs
## Català
### Verb

diuràs
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del futur de dir.
# diuré
## Català
### Verb

diuré
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del futur de dir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: diu·ré (2)
* Anagrames: deriu, direu, eduir, rediu, reduí
# diurno
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈʊr.noː/

### Adjectiu

diurnō
* datiu masculí singular de diurnus
* datiu neutre singular de diurnus
* ablatiu masculí singular de diurnus
* ablatiu neutre singular de diurnus
# diurnum
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈʊr.nʊm/

### Adjectiu

diurnum
* nominatiu neutre singular de diurnus
* vocatiu neutre singular de diurnus
* acusatiu masculí singular de diurnus
* acusatiu neutre singular de diurnus
# diurà
## Català
### Verb

diurà
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de dir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: diu·rà (2)
* Anagrames: aduir, duria
# diurnorum
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪ.ʊrˈnoː.rʊm/

### Adjectiu

diurnōrum
* genitiu masculí plural de diurnus
* genitiu neutre plural de diurnus
# diurnus
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈʊr.nʊs/

### Adjectiu

diurnus m., diurna f., diurnum n.
* de dia
* diari, de cada dia

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | diurnus | diurna | diurnum | diurnī | diurnae | diurna |
| Vocatiu | diurne | diurna | diurnum | diurnī | diurnae | diurna |
| Acusatiu | diurnum | diurnam | diurnum | diurnōs | diurnās | diurna |
| Genitiu | diurnī | diurnae | diurnī | diurnōrum | diurnārum | diurnōrum |
| Datiu | diurnō | diurnae | diurnō | diurnīs | diurnīs | diurnīs |
| Ablatiu | diurnō | diurnā | diurnō | diurnīs | diurnīs | diurnīs |
# diurnis
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈʊr.niːs/

### Adjectiu

diurnīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de diurnus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de diurnus
# diurni
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈʊr.niː/

### Adjectiu

diurnī
* nominatiu masculí plural de diurnus
* vocatiu masculí plural de diurnus
* genitiu masculí singular de diurnus
* genitiu neutre singular de diurnus
# diurnos
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈʊr.noːs/

### Adjectiu

diurnōs
* acusatiu masculí plural de diurnus
# destituigué
## Català
### Verb

destituigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de destituir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de destituir.

#### Variants

* [1] destituí
* [2] destituí
# destituiguéreu
## Català
### Verb

destituiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de destituir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb destituir.

#### Variants

* [1] destituíreu
* [2] destituiguésseu, destituíssiu, destituísseu, destituíreu
# destituigueves
## Català
### Verb

destituigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de destituir.

#### Variants

* destituïves, destituïes
# destituiguésseu
## Català
### Verb

destituiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb destituir.

#### Variants

* destituiguéreu, destituíssiu, destituísseu, destituíreu
# destituigueven
## Català
### Verb

destituigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de destituir.

#### Variants

* destituïven, destituïen
# destituigués
## Català
### Verb

destituigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb destituir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb destituir.

#### Variants

* [1] destituïssi, destituiguera, destituís, destituïra
* [2] destituïssi, destituiguera, destituís, destituïra
# destituiguéssem
## Català
### Verb

destituiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb destituir.

#### Variants

* destituiguérem, destituíssim, destituíssem, destituírem
# destituiguéveu
## Català
### Verb

destituiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de destituir.

#### Variants

* destituíveu, destituíeu
# destituiguérem
## Català
### Verb

destituiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de destituir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb destituir.

#### Variants

* [1] destituírem
* [2] destituiguéssem, destituíssim, destituíssem, destituírem
# dispensum
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈpɛn.sʊm/

### Verb

dispensum
* supí acusatiu de dispendō
# dispenso
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈpɛn.soː/
   * Etimologia: De la unió del prefix dis- ‎(«separació») i el terme pensō.

### Verb

dispensō ‎(1a present$^?$), dispensās ‎(2a present), dispensāre ‎(infinitiu), dispensāvī ‎(perfet), dispensātum ‎(supí)
* dispensar, jo dispenso
* distribuir, jo distribueixo
* organitzar, jo organitzo
# dispensatum
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.pɛnˈsaː.tʊm/

### Verb

dispensātum
* supí acusatiu de dispensō
# disperatamente
## Italià

   * Pronúncia: /di.speˌra.taˈmen.te/
   * Etimologia: De disperato i el sufix -mente.

### Adverbi

disperatamente
* desesperadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·spe·ra·ta·mén·te (6)
# dispergere
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈpɛr.ɡɛ.rɛ/

### Verb

dispergere
* infinitiu del present actiu de dispergō
# dispependi
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.pɛˈpɛn.diː/

### Verb

dispependī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de dispendō
# dispensavi
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.pɛnˈsaː.wiː/

### Verb

dispensāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de dispensō
# dispenseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.pənˈsɛw/ balear /dis.pənˈsəw/, /dis.pənˈsɛw/ Occidental: /dis.penˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Interjecció

dispenseu
* Fórmula de cortesia per a excusar-se.

#### Sinònims

* perdó

#### Traduccions
### Verb

dispenseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de dispensar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb dispensar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb dispensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·pen·seu (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# dispensas
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈpɛn.saːs/

### Verb

dispensās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de dispensō
# duplicating
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈdjuːpliˌkeɪtɪŋ/

### Verb

duplicating
* gerundi de duplicate: duplicant.
# duplications
## Francès

   * Pronúncia: /dy.pli.kaˈsjɔ̃/

### Nom

duplications f. pl.
* forma plural de duplication
# duplicato
## Italià
### Verb

duplicato m. ‎(femení duplicata, plural masculí duplicati, plural femení duplicate)
* participi passat masculí singular de duplicare
# duplication
## Francès

   * Pronúncia: /dy.pli.kaˈsjɔ̃/

### Nom

duplication f. ‎(plural duplications)
* duplicació
# duplicatosi
## Italià
### Verb

duplicatosi m. ‎(femení duplicatasi, plural masculí duplicatisi, plural femení duplicatesi)
* participi passat masculí singular de duplicarsi
# duplicatum
## Llatí

   * Pronúncia: /dʊ.plɪˈkaː.tʊm/

### Verb

duplicātum
* supí acusatiu de duplico
# duplicatevi
## Italià
### Verb

duplicatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de duplicarsi
# duplicati
## Italià
### Verb

duplicati
* participi passat masculí plural de duplicare
# duplicatisi
## Italià
### Verb

duplicatisi
* participi passat masculí plural de duplicarsi
# destorbin
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈtor.bin/, occidental /desˈtoɾ.bin/

### Verb

destorbin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb destorbar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb destorbar.
# destorbà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.turˈba/ balear /dəs.toɾˈba/, /dəs.turˈba/ Occidental: /des.toɾˈba/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: destorbar

### Verb

destorbà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de destorbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tor·bà (3)
* Heterograma de 8 lletres (abdeorst)
* Anagrames: batedors, brotades, desbotar, torbades, trobades
# destorbo
## Català
### Verb

destorbo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de destorbar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb destorbar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb destorbar.
# destorbos
## Català
### Verb

destorbos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb destorbar.
# destorbàieu
## Català
### Verb

destorbàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de destorbar.
# destorbis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈtor.bis/, occidental /desˈtoɾ.bis/

### Verb

destorbis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb destorbar.
# destorbàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.turˈba.ɾəm/ balear /dəs.toɾˈba.ɾəm/, /dəs.turˈba.ɾəm/ Occidental: /des.toɾˈba.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

destorbàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de destorbar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb destorbar.
# destorbàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.turˈba.ɾəw/ balear /dəs.toɾˈba.ɾəw/, /dəs.turˈba.ɾəw/ Occidental: /des.toɾˈba.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

destorbàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de destorbar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb destorbar.
# e.V.
## Alemany

   * Etimologia: De eingetragener Verein ‎(«societat anònima»)

### Abreviatura

e.V.
* s. a.
# e dans l'a
## Francès
### Nom

e dans l'a m. ‎(plural invariable)
* lligadura æ o Æ

#### Relacionats

* e dans l'o
# eadem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɛ.a.dɛm/, /ɛˈaː.dɛm/

### Adjectiu

eadem
* nominatiu femení singular de īdem
* nominatiu neutre plural de īdem
* acusatiu neutre plural de īdem
eādem
* ablatiu femení singular de īdem
# e-transactions
## Anglès
### Nom

e-transactions
* forma plural de e-transaction
# e dans l'o
## Francès
### Nom

e dans l'o m. ‎(plural invariable)
* lligadura œ o Œ

#### Relacionats

* e dans l'a
# each
## Anglès

   * Pronúncia: RU /iːt͡ʃ/, EUA /it͡ʃ/ àudio (EUA)

### Adjectiu

each
* cada

### Adverbi

each
* cadascun
# e-wallets
## Anglès
### Nom

e-wallets
* forma plural de e-wallet
# e diel
## Albanès

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: Derivat de diell ‎(«sol»).

### Nom

e diel f. ‎(indefinit, plural të diela, definit e diela)
* Diumenge.

#### Relacionats

Dies de la setmana: e hënë, e martë, e mërkurë, e enjte, e premte, e shtunë, e diel.
# ea
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɛ.a/

### Pronom

ea
* ella

#### Declinació

declinació :
| cas | SINGULAR |
| NOMINATIU | ea |
| VOCATIU | - |
| ACUSATIU | eam |
| GENITIU | eius |
| DATIU | eī |
| ABLATIU | eā |
# e-wallet
## Anglès
### Nom

e-wallet ‎(plural e-wallets)
* cartera electrònica

### Vegeu també

* e-wallet. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# edificio escolar
## Castellà
### Nom

edificio escolar m. ‎(plural edificios escolares)
* edifici escolar

### Vegeu també

* edificio escolar. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# edificios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.ðiˈfi.θjos\, meridional \e.ðiˈfi.θjoh\
       Americà: alt /e.diˈfi.s(jo)s/, baix \e.ðiˈfi.sjoh\, austral \e.ðiˈfi.sjos\
   * Rimes: -iθjos

### Nom

edificios m. pl.
* forma plural de edificio
# edit
## Català
### Verb

edit
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de editar.

#### Variants

* edito, edite, editi

### Miscel·lània

* Anagrama: tedi
# edificio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \e.ðiˈfi.θjo\
       Americà: alt /e.diˈfi.sjo/, baix \e.ðiˈfi.sjo\
   * Rimes: -iθjo

### Nom

edificio m. ‎(plural edificios)
* edifici

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·di·fi·cio (4)
# edificios escolares
## Castellà
### Nom

edificios escolares m. pl.
* forma plural de edificio escolar
# edita
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈði.tə/, occidental /eˈði.ta/
   * Rimes: -ita

### Verb

edita
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de editar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb editar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·di·ta (3)
* Anagrames: dieta, ideat
# edificis escolars
## Català
### Nom

edificis escolars m. pl.
* Forma plural de edifici escolar.
# educativas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.ðu.kaˈti.βas\, meridional \e.ðu.kaˈti.βah\
       Americà: alt /e.du.k(a)ˈti.bas/, baix \e.ðu.kaˈti.βah\, austral \e.ðu.kaˈti.βas\
   * Rimes: -ibas

### Adjectiu

educativas f. pl.
* forma plural de educativa
# educative
## Anglès
### Adjectiu

educative ‎(comparatiu more educative, superlatiu most educative)
* educatiu

#### Sinònims

* educational
* formative

### Vegeu també

* educative. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# educationists
## Anglès
### Nom

educationists
* forma plural de educationist
# educationum
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.dʊ.kaː.tɪˈoː.nʊm/

### Nom

ēducātiōnum
* genitiu plural de ēducātiō
# educatiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðu.kəˈtiw/, occidental /e.ðu.kaˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: De educar i el sufix -tiu, formació culta analògica del llatí ēducātus, participi de ēducō.

### Adjectiu

educatiu m. ‎(femení educativa, plural masculí educatius, plural femení educatives)
* Relatiu o pertanyent a l'educació.
* Que educa, que transmet coneixements, actituds, valors o formes de cultura, que serveix per a transmetre'ls.

#### Sinònims

* educador, formatiu

#### Traduccions

* Anglès: educational $^{(en)}$
* Castellà: educacional $^{(es)}$, educativo $^{(es)}$
* Francès: éducationnel $^{(fr)}$
* Anglès: educational $^{(en)}$, educative $^{(en)}$, formative $^{(en)}$
* Castellà: educador $^{(es)}$, educativo $^{(es)}$, formativo $^{(es)}$
* Francès: éducatif $^{(fr)}$, formatif $^{(fr)}$
* Marathi: बोधक $^{(mr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·du·ca·tiu (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* educatiu. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# educative game
## Anglès
### Nom

educative game
* (videojocs) joc educatiu

### Vegeu també

* educative game. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# educations
## Anglès
### Nom

educations
* forma plural de education
# dinyam
## Català
### Verb

dinyam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de dinyar-la.
# dinyaran
## Català
### Verb

dinyaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de dinyar-la.
# dinyaren
## Català
### Verb

dinyaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de dinyar-la.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dinyar-la.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·nya·ren (3)
* Anagrama: endinyar
# dinyareu
## Català
### Verb

dinyareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de dinyar-la.
# dinyares
## Català
### Verb

dinyares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de dinyar-la.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dinyar-la.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·nya·res (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeinrsy)
* Anagrames: disenyar, Serdinyà
# dinyar
## Català
### Verb

dinyar
* Forma de l'infinitiu dinyar-la.

## Caló català

   * Pronúncia: /diˈɲa/
   * Etimologia: Del romaní dinja ‎(«donà»), passat dialectal del comú das, del verb del ‎(«donar»).

### Verb

dinyar ‎(dinjá) ‎(present dinyo, dinyes, imperatiu dinyén)
* donar

#### Descendents

* Català: dinyar-la

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33
# dinyara
## Català
### Verb

dinyara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dinyar-la.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dinyar-la.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·nya·ra (3)
* Anagrames: adinyar, anyadir
# edoskitzaroekin
## Basc
### Nom

edoskitzaroekin
* comitatiu definit plural de edoskitzaro
# edoskitzaroentzat
## Basc
### Nom

edoskitzaroentzat
* benefactiu definit plural de edoskitzaro
# edoskitzaroetan
## Basc
### Nom

edoskitzaroetan
* inessiu definit plural de edoskitzaro
# edoskitzaroei
## Basc
### Nom

edoskitzaroei
* datiu definit plural de edoskitzaro
# edoskitzaroen
## Basc
### Nom

edoskitzaroen
* genitiu definit plural de edoskitzaro
# edoskitzaroari
## Basc
### Nom

edoskitzaroari
* datiu definit singular de edoskitzaro
# edoskitzaroengatik
## Basc
### Nom

edoskitzaroengatik
* causal definit plural de edoskitzaro
# edoskitzaroek
## Basc
### Nom

edoskitzaroek
* ergatiu definit plural de edoskitzaro
# edoskitzaroetako
## Basc
### Nom

edoskitzaroetako
* genitiu locatiu definit plural de edoskitzaro
# edoskitzaroaz
## Basc
### Nom

edoskitzaroaz
* instrumental definit singular de edoskitzaro
# echteste
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈɛçtəstə/

### Adjectiu

echteste
* forma declinada de echt
# echtestem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈɛçtəstəm/

### Adjectiu

echtestem
* forma declinada de echt
# echtester
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈɛçtəstɐ/

### Adjectiu

echtester
* forma declinada de echt
# eclampsia
## Anglès
### Nom

eclampsia ‎(normalment incomptable, plural eclampsias)
* (medicina) eclàmpsia

### Vegeu també

* eclampsia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].

## Castellà

   * Pronúncia: /eˈklamp.sja/
   * Rimes: -ampsja
   * Etimologia: Del llatí eclampsia, del grec antic ἔκλαμψις ‎(éklampsis).

### Nom

eclampsia f. ‎(plural eclampsias)
* (medicina) eclàmpsia

#### Derivats

* preeclampsia

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·clamp·sia (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre eclampsia
* eclampsia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# eché
## Castellà

   * Pronúncia: /eˈt͡ʃe/
   * Rimes: -e

### Verb

eché
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb echar
# echtes
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈɛçtəs/

### Adjectiu

echtes
* forma declinada de echt
# echtestes
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈɛçtəstəs/

### Adjectiu

echtestes
* forma declinada de echt
# eclampsias
## Anglès
### Nom

eclampsias
* forma plural de eclampsia
# echtesten
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈɛçtəstn̩/

### Adjectiu

echtesten
* forma superlativa de echt
# echó
## Castellà

   * Pronúncia: /eˈt͡ʃo/
   * Rimes: -o

### Verb

echó
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb echar

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·chó (2)
* Anagrames: hoce, hocé
# educators
## Anglès
### Nom

educators
* forma plural de educator
# educere
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈduː.kɛ.rɛ/

### Verb

ēdūcere
* infinitiu del present actiu de ēdūcō
# educavi
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.dʊˈkaː.wiː/

### Verb

ēducāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de ēdūcō
# educazione
## Italià

   * Pronúncia: /e.du.katˈt͡sjoː.ne/

### Nom

educazione f. ‎(plural educazioni)
* educació

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·du·ca·zió·ne (5)
# educis
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈduː.kɪs/

### Verb

ēdūcis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de ēdūcō
# educatum
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.dʊˈkaː.tʊm/

### Verb

ēducātum
* supí acusatiu de ēdūcō
# educazioni
## Italià

   * Pronúncia: /e.du.katˈt͡sjoː.ni/

### Nom

educazioni f. pl.
* forma plural de educazione