OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# comparsa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kumˈpar.sə/ balear /komˈpaɾ.sə/, /kumˈpar.sə/ Occidental: /komˈpaɾ.sa/
   * Rimes: -aɾsa
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

comparsa f. ‎(plural comparses)
* Disfressa col·lectiva, en la qual tots els que la formen trien un motiu i cadascun d'ells és un dels personatges.
* Acompanyament o seguici d'algun personatge en les representacions teatrals.

#### Traduccions

* Castellà: comparsa $^{(es)}$
* Francès: comparse $^{(fr)}$
* Italià: comparsa $^{(it)}$
* Llatí: comitatus $^{(la)}$ histrionalis
* Portuguès: comparsa $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·par·sa (3)
* Anagrama: comparàs

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /komˈpaɾ.sa/
       Americà: alt /komˈpaɾ.s(a)/, baix /komˈpaɾ.sa/
   * Rimes: -aɾsa
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

comparsa f. ‎(plural comparsas)
* comparsa

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·par·sa (3)

## Italià

   * Pronúncia: /komˈpar.sa/
   * Etimologia: Participi femení del verb comparire ‎(«compareguda»).

### Nom

comparsa f. ‎(plural comparse)
* comparsa

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pàr·sa (3)

## Portuguès

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

comparsa f. ‎(plural comparsas)
* comparsa
# comparium
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈpa.rɪ.ʊm/

### Adjectiu

comparium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de compar
# comparo
## Català
### Verb

comparo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de comparar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb comparar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb comparar.

#### Variants

* [1] compare, compari, compar
* [2] compari, compare
* [3] compari, compare

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /komˈpa.ɾo/
       Americà: alt /k(o)mˈpa.ɾo/, baix /komˈpa.ɾo/
   * Rimes: -aɾo

### Verb

comparo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb comparar

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɔm.pa.roː/
   * Etimologia: De l'adjectiu compar.

### Verb

comparō ‎(1a present$^?$), comparās ‎(2a present), comparāre ‎(infinitiu), comparāvī ‎(perfet), comparātum ‎(supí)
* comparar, jo comparo

#### Derivats

* comparātiō
# comparsas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /komˈpaɾ.sas/, meridional /komˈpaɾ.sah/
       Americà: alt /komˈpaɾ.s(a)s/, baix /komˈpaɾ.sah/, austral /komˈpaɾ.sas/
   * Rimes: -aɾsas

### Nom

comparsas f. pl.
* forma plural de comparsa
# comparir
## Català

   * Pronúncia: alguerès /kun.paˈɾi/
   * Etimologia: De l'italià comparire.

### Verb

comparir intr.
* (alguerès) comparèixer, aparèixer.
    «al momento que era posant-se a rentar, és tornada a comparir la dona que teniva envant per tot lo camí» (Arxiu de tradicions de l'Alguer, Joan Armangué i Herrero)

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pa·rir (3)

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# comparis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kumˈpa.ɾis/ balear /komˈpa.ɾis/, /kumˈpa.ɾis/ Occidental: /komˈpa.ɾis/
   * Rimes: -aɾis

### Verb

comparis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb comparar.

#### Variants

* compares, comparos

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɔm.pa.rɪs/

### Adjectiu

comparis
* genitiu masculí/femení/neutre singular de compar

### Nom

comparis
* genitiu singular de compar
# comparin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kumˈpa.ɾin/ balear /komˈpa.ɾin/, /kumˈpa.ɾin/ Occidental: /komˈpa.ɾin/
   * Rimes: -aɾin

### Verb

comparin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb comparar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb comparar.

#### Variants

* [1] comparen
* [2] comparen
# comparos
## Català
### Verb

comparos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb comparar.

#### Variants

* comparis, compares

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pa·ros (3)
* Anagrama: composar
# citoesqueletos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /θi.to.es.keˈle.tos/, meridional /θi.to.eh.keˈle.toh/
       Americà: alt /si.to.es.keˈle.t(o)s/, baix /si.to.eh.keˈle.toh/, austral /si.to.eh.keˈle.tos/
   * Rimes: -etos

### Nom

citoesqueletos m. pl.
* forma plural de citoesqueleto

### Miscel·lània

* Síl·labes: ci·to·es·que·le·tos (6)
# citoles
## Anglès
### Nom

citoles
* forma plural de citole

## Francès

   * Pronúncia: /siˈtɔl/

### Nom

citoles f. pl.
* forma plural de citole
# citologioj
## Esperanto

   * Pronúncia: /t͡si.to.loˈɡi.oj/

### Nom

citologioj
* forma plural de citologio
# citologion
## Esperanto

   * Pronúncia: /t͡si.to.loˈɡi.on/

### Nom

citologion
* acusatiu de citologio
# citologio
## Esperanto

   * Pronúncia: /t͡si.to.loˈɡi.o/

### Nom

citologio ‎(acusatiu citologion, plural citologioj, plural acusatiu citologiojn)
* citologia
# citologiojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /t͡si.to.loˈɡi.ojn/

### Nom

citologiojn
* acusatiu plural de citologio
# citole
## Anglès
### Nom

citole ‎(plural citoles)
* cítola

### Vegeu també

* citole. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].

## Francès

   * Pronúncia: /siˈtɔl/

### Nom

citole f. ‎(plural citoles)
* cítola

### Vegeu també

* citole. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# condicionament
## Català
### Nom

condicionament m. ‎(plural condicionaments)
* Modificació o aprenentatge d'un comportament, com a resultat de la manipulació de les associacions entre estímuls i respostes.

#### Traduccions

* Anglès: conditioning $^{(en)}$
* Castellà: condicionamiento $^{(es)}$
* Francès: conditionnement $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·di·ci·o·na·ment (6)

### Vegeu també

* condicionament. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# condiciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.diˈθjo.nes/, meridional \koŋ.diˈθjo.neh\
       Americà: alt /kon.diˈsjo.n(e)s/, baix \koŋ.diˈsjo.neh\, austral /kon.diˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

condiciones f. pl.
* forma plural de condición
# condicionamientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.di.θjo.naˈmjen.tos/, meridional \koŋ.di.θjo.naˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /kon.di.sjo.naˈmjen.t(o)s/, baix \koŋ.di.sjo.naˈmjeŋ.toh\, austral /kon.di.sjo.naˈmjen.tos/
   * Rimes: -entos

### Nom

condicionamientos m. pl.
* forma plural de condicionamiento
# condició
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.di.siˈo/ balear /kon.di.siˈo/, /kun.di.siˈo/ Occidental: /kon.di.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí conditio, segle XIV.

### Nom

condició f. ‎(plural condicions)
* Allò que és necessari perquè una cosa pugui ser.
* Cadascuna de les coses que es consideren indispensables per acceptar un acord.
* Allò que afecta persones, coses, viatges, projectes, etc.
    Les condicions del mar no permetien desplegar totes les veles.
* Estat en què es troben persones o coses.
    La casa és barata, però està en una condició molt dolenta.
* Estatus o càrrec d'algú.
    Té la condició d'advocat.
* (informàtica) Expressió que determina si s'executa o no un bloc de comandes (bifurcació o salt condicional) o si s'assigna un valor o un altre (assignació condicional)

#### Sinònims

* Condició [1] (allò que és necessari ...): premissa
* Condició [2] (... per acceptar un acord): requisit
* Condició [3] (allò que afecta...): circumstància
* Condició [4] (estat de persones i coses): estat, situació
* Condició [5] (estatus): estatus, càrrec, rang

#### Derivats

* condicionar
* condicional

#### Traduccions

* Alemany: Bedingung $^{(de)}$ f.
* Anglès: condition $^{(en)}$
* Armeni: պայման $^{(hy)}$ ‎(paiman)
* Castellà: condición $^{(es)}$
* Coreà: 조건 $^{(ko)}$ ‎(jogeon)
* Eslovac: podmienka $^{(sk)}$ f.
* Esperanto: kondiĉo $^{(eo)}$
* Francès: condition $^{(fr)}$ f.
* Gallec: condición $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: amod $^{(cy)}$ m.
* Grec: προϋπόθεση $^{(el)}$ f. ‎(prupóthessi)
* Hongarès: feltétel $^{(hu)}$
* Ídix: תּנאַי‎ $^{(yi)}$ m.
* Indonesi: kondisi $^{(id)}$
* Irlandès: coinníoll $^{(ga)}$ m.
* Italià: condizione $^{(it)}$ f.
* Japonès: 条件 $^{(ja)}$
* Noruec: vilkår $^{(no)}$ n.
* Occità: condicion $^{(oc)}$ f.
* Polonès: warunek $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: condição $^{(pt)}$ f.
* Romanès: condiţie $^{(ro)}$ f.
* Rus: усло́вие $^{(ru)}$ n. ‎(uslóvie)
* Suec: villkor $^{(sv)}$ n.
* Ucraïnès: умо́ва $^{(uk)}$ f. ‎(umova)
* Xinès: 条件 $^{(zh)}$ ‎(tiáojiàn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·di·ci·ó (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# condicionamiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.di.θjo.naˈmjen.to/, meridional \koŋ.di.θjo.naˈmjeŋ.to\
       Americà: alt /kon.d(i).sjo.naˈmjen.to/, baix \koŋ.di.sjo.naˈmjeŋ.to\, austral /kon.di.sjo.naˈmjen.to/
   * Rimes: -ento

### Nom

condicionamiento m. ‎(plural condicionamientos)
* condicionament

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·di·cio·na·mien·to (6)

### Vegeu també

* condicionamiento. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# condicionaments
## Català
### Nom

condicionaments m. pl.
* Forma plural de condicionament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·di·ci·o·na·ments (6)
* Anagrama: condimentacions
# condicionalmente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.di.θjoˌnalˈmen.te/, meridional \koŋ.di.θjoˌnalˈmen.te\
       Americà: alt /kon.d(i).sjoˌnalˈmen.te/, baix \koŋ.di.sjoˌnalˈmen.te\, austral /kon.di.sjoˌnalˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De condicional i el sufix -mente.

### Adverbi

condicionalmente
* condicionalment

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·di·cio·nal·men·te (6)
# colpbol
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkɔɫˈβɔɫ/, occidental /ˌkoɫˈbɔɫ/
   * Rimes: -ɔl
   * Etimologia: De colp i l'anglès ball per analogia amb esports de pilota com futbol, handbol, etc. Encunyat pel valencià Juanjo Bendicho el 1997.

### Nom

colpbol m. ‎(només en singular)
* Esport de pilota practicat entre dos equips mixtos de set jugadors, que consisteix a introduir una pilota a la porteria contrària impulsant-la amb colps amb la mà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: colp·bol (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DNV
# colpege
## Català
### Verb

colpege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de colpejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb colpejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb colpejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb colpejar.

#### Variants

* [1] colpejo, colpegi, colpeig
* [2] colpegi, colpejo
* [3] colpegi, colpejo
* [4] colpegi

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·pe·ge (3)
# colpegeguéssom
## Català
### Verb

colpegeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb colpejar.

#### Variants

* colpegéssim, colpegéssem, colpejàssim, colpejàssem, colpejàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·pe·ge·gués·som (5)
# colpegegueu
## Català
### Verb

colpegegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb colpejar.

#### Variants

* colpegeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·pe·ge·gueu (4)
# colpegeguessen
## Català
### Verb

colpegeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb colpejar.

#### Variants

* colpegessin, colpegessen, colpejassin, colpejassen, colpejaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·pe·ge·gues·sen (5)
# colpegeguesses
## Català
### Verb

colpegeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb colpejar.

#### Variants

* colpegessis, colpegesses, colpejassis, colpejasses, colpejares

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·pe·ge·gues·ses (5)
# colpegeguem
## Català
### Verb

colpegeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb colpejar.

#### Variants

* colpegem

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·pe·ge·guem (4)
# colpegeguessa
## Català
### Verb

colpegeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb colpejar.

#### Variants

* colpegessi, colpegessa, colpegés, colpejàs, colpejara

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·pe·ge·gues·sa (5)
# colpegegués
## Català
### Verb

colpegegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb colpejar.

#### Variants

* colpegés, colpejàs, colpejara

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·pe·ge·gués (4)
# colpegeguéssou
## Català
### Verb

colpegeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb colpejar.

#### Variants

* colpegéssiu, colpegésseu, colpejàssiu, colpejàsseu, colpejàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·pe·ge·gués·sou (5)
# compondríeu
## Català
### Verb

compondríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de compondre.
# componem
## Català
### Verb

componem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de compondre.
# compondries
## Català
### Verb

compondries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de compondre.
# compondrà
## Català
### Verb

compondrà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de compondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pon·drà (3)
* Anagrama: Camprodon
# componen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kumˈpɔ.nən/ balear /komˈpɔ.nən/, /kumˈpɔ.nən/ Occidental: /komˈpɔ.nen/
   * Rimes: -ɔnen

### Verb

componen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de compondre.
# compondria
## Català
### Verb

compondria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de compondre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de compondre.
# compondrien
## Català
### Verb

compondrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de compondre.
# compondràs
## Català
### Verb

compondràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de compondre.
# compondré
## Català
### Verb

compondré
* Primera persona del singular (jo) del futur de compondre.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kom.ponˈdɾe/, meridional \kom.poŋˈdɾe\
       Americà: alt /kom.p(o)nˈd͡ze/, baix \kom.poŋˈdɾe\, austral /kom.ponˈdɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

compondré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb componer
# ciutat
## Català

   * Pronúncia: /siwˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí cīuitās, segle XII.

### Nom

ciutat f. ‎(plural ciutats)
* Municipi d'elevada població.

#### Sinònims

* metròpolis, població, urbs
* plaça, població

#### Derivats

* ciutadà
* ciutadania
* ciutadejar
* ciutat dual

#### Traduccions

* Abkhaz: ақалақь $^{(ab)}$
* Afrikaans: stad $^{(af)}$
* Aimara: marka $^{(ay)}$
* Alamànic: stadt $^{(gsw)}$
* Albanès: qytet $^{(sq)}$
* Alemany: Stadt $^{(de)}$
* Amhàric: ከተማ $^{(am)}$
* Anglès: city $^{(en)}$
* Anglès antic: burg $^{(ang)}$
* Àrab: مدينة $^{(ar)}$
* Aragonès: ciudat $^{(an)}$
* Armeni: քաղաք $^{(hy)}$ ‎(kakhak)
* Asturià: ciudá $^{(ast)}$ f.
* Banjar: kuta $^{(bjn)}$
* Basc: hiri $^{(eu)}$
* Belarús: го́рад $^{(be)}$ ‎(hórad)
* Bretó: kêr $^{(br)}$
* Búlgar: грaд $^{(bg)}$ ‎(grad)
* Castellà: ciudad $^{(es)}$
* Cors: cita $^{(co)}$
* Croat: grad $^{(hr)}$
* Danès: by $^{(da)}$ c.
* Eslovac: mesto $^{(sk)}$ n.
* Eslovè: mesto $^{(sl)}$
* Esperanto: urbo $^{(eo)}$
* Francès: ville $^{(fr)}$
* Francoprovençal: vila $^{(frp)}$
* Frisó occidental: stêd $^{(fy)}$
* Friülà: citât $^{(fur)}$, vile $^{(fur)}$ f.
* Gagaús: kasaba $^{(gag)}$
* Gallec: cidade $^{(gl)}$ f.
* Grec: πόλη $^{(el)}$ ‎(poli)
* Hawaià: kūlanakauhale $^{(haw)}$
* Hebreu: עיר $^{(he)}$
* Hongarès: város $^{(hu)}$
* Italià: città $^{(it)}$ f.
* Japonès: 都市 $^{(ja)}$ f.
* Llatí: urbs $^{(la)}$ f., civitas $^{(la)}$ f.
* Manx: balley $^{(gv)}$
* Neerlandès: stad $^{(nl)}$ f.
* Occità: vila $^{(oc)}$, ciutat $^{(oc)}$
* Polonès: miasto $^{(pl)}$
* Portuguès: cidade $^{(pt)}$ f.
* Retoromànic: citad $^{(rm)}$ f.
* Romanès: oraș $^{(ro)}$ n., cetate $^{(ro)}$ f.
* Romaní: fòro $^{(rom)}$ m.
* Rus: го́род $^{(ru)}$ ‎(górod)
* Serbocroat: град $^{(sh)}$ f., grad $^{(sh)}$
* Sicilià: cità $^{(scn)}$ f.
* Suahili: mji $^{(sw)}$
* Tadjik: шаҳр $^{(tg)}$
* Tagal: lungsod $^{(tl)}$
* Tàtar: кала $^{(tt)}$
* Turc: şehir $^{(tr)}$
* Txec: město $^{(cs)}$ n.
* Wolof: dëkk $^{(wo)}$
* Xinès gan: 城市 $^{(gan)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ciu·tat (2)
* Anagrama: cuitat

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: ciutat

## Occità

   * Pronúncia: /siwˈtat/
   * Àudio: Bearn

### Nom

ciutat f. ‎(plural ciutats)
* ciutat, vila

#### Sinònims

* vila
# ciutadillencs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siw.tə.ðiˈʎɛŋs/ balear /siw.tə.ðiˈʎəŋks/, /siw.tə.ðiˈʎɛŋks/ Occidental: nord-occidental /siw.ta.ðiˈʎeŋs/ valencià /siw.ta.ðiˈʎeŋks/, /siw.ta.ðiˈʎeŋs/
   * Rimes: -ɛŋks

### Nom

ciutadillencs m. pl.
* Forma plural de ciutadillenc.

### Adjectiu

ciutadillencs m. pl.
* Forma plural de ciutadillenc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ciu·ta·di·llencs (4)
# ciutat dual
## Català
### Nom

ciutat dual f. ‎(plural ciutats duals)
* Ciutat en què és poden diferenciar fàcilment els diferents grups socials i econòmics dels ciutadans que habitualment s'agrupen en un lloc concret de la ciutat anomenats guetos.

#### Traduccions

* Castellà: ciudad dual $^{(es)}$
# ciutadà
## Català

   * Pronúncia: oriental /siw.təˈða/, occidental /siw.taˈða/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De ciutat i el sufix -à, segle XIV.

### Nom

ciutadà m. ‎(plural ciutadans, femení ciutadana)
* Habitant d'una ciutat.
* Membre d'un estat.

#### Derivats

* ciutadanatge
* ciutadania
* conciutadà

#### Traduccions

* Afrikaans: burger $^{(af)}$
* Albanès: shtetas $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Bürger $^{(de)}$ m.
* Anglès: citizen $^{(en)}$
* Àrab: مُوَاطِن‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: քաղաքացի $^{(hy)}$ ‎(kakhakatxí)
* Belarús: грамадзя́нін $^{(be)}$ m. ‎(hramadzianin)
* Bengalí: নাগরিক $^{(bn)}$
* Búlgar: гра́жданин $^{(bg)}$ m. ‎(gràjdanin)
* Castellà: ciudadano $^{(es)}$
* Coreà: 국민 $^{(ko)}$ ‎(gungmin)
* Danès: borger $^{(da)}$ c., statsborger $^{(da)}$ c.
* Eslovac: občan $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: državljan $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: civitano $^{(eo)}$
* Estonià: kodanik $^{(et)}$
* Finès: kansalainen $^{(fi)}$
* Francès: cotoyen $^{(fr)}$
* Gallec: citadán $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: dinesydd $^{(cy)}$ m.
* Georgià: მოქალაქე $^{(ka)}$ ‎(mokàlake)
* Grec: πολίτης $^{(el)}$ m. f. ‎(politis)
* Grec antic: πολίτης $^{(grc)}$ m. ‎(polítēs)
* Hebreu: אֶזרָח‎ $^{(he)}$ m.
* Hindi: नागरिक $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: állampolgár $^{(hu)}$
* Ídix: בירגער‎ $^{(yi)}$ m.
* Irlandès: saoránach $^{(ga)}$ m.
* Islandès: ríkisborgari $^{(is)}$ m.
* Italià: cittadino $^{(it)}$
* Japonès: 市民 $^{(ja)}$
* Kazakh: азамат $^{(kk)}$ ‎(azamat)
* Kirguís: гражданин $^{(ky)}$ ‎(gradjdanin)
* Letó: pilsonis $^{(lv)}$ m.
* Lituà: pilietis $^{(lt)}$ m.
* Llatí: civis $^{(la)}$ m. f.
* Macedoni: државјанин $^{(mk)}$ m.
* Maltès: ċittadin $^{(mt)}$ m.
* Maori: kirirarau $^{(mi)}$
* Mongol: иргэн $^{(mn)}$
* Neerlandès: burger $^{(nl)}$ m.
* Noruec: borger $^{(no)}$ m.
* Occità: ciutadan $^{(oc)}$ m.
* Paixtu: وګړى $^{(ps)}$ m.
* Persa: شهروند‎ $^{(fa)}$
* Polonès: obywatel $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: cidadão $^{(pt)}$ m.
* Romanès: cetățean $^{(ro)}$ m.
* Rus: граждани́н $^{(ru)}$ m. ‎(grajdanín)
* Serbocroat: др̀жављанин $^{(sh)}$, državljanin $^{(sh)}$ m.
* Suahili: mwananchi $^{(sw)}$
* Suec: medborgare $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: гражданин $^{(tg)}$
* Tagal: mamamayan $^{(tl)}$
* Tai: พลเมือง $^{(th)}$
* Tàtar: ватандаш $^{(tt)}$
* Turc: yurttaş $^{(tr)}$
* Txec: občan $^{(cs)}$ m.
* Ucraïnès: громадя́нин $^{(uk)}$ m. ‎(hromadianin)
* Urdú: شہری‎ $^{(ur)}$ m.
* Uzbek: grajdan $^{(uz)}$
* Vietnamita: công dân $^{(vi)}$
* Xinès: 公民 $^{(zh)}$ ‎(gōngmín)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ciu·ta·dà (3)
* Anagrama: cuitada

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ciutat santa
## Català

   * Etimologia: Per la seva rellevància religiosa, segle XV.

### Nom

ciutat santa f. ‎(plural ciutats santes)
* (religió) Ciutat cabdal per a certa creenca religiosa, com ara Jerusalem en les religions abrahàmiques i Roma al catolicisme.
    «Dihuytenament, per los dotze àngels sobre les dotze portes de la ciutat santa; han guardat y guarden les portes de la sancta Sgleya los gloriosos apòstols.» (Joan Roís de Corella, Lo Cartoxà, pàg. 548, 1496)

#### Sinònims

* ciutat sagrada

#### Relacionats

* ciutat simbòlica

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GDLC, DSFF
# ciutat universitària
## Català
### Nom

ciutat universitària f. ‎(plural ciutats universitàries)
* Conjunt considerable i integrat d'edificis, zones de circulació i àrees de serveis que pertanyen a una universitat i que formen una petita ciutat especialitzada dins una àrea urbana.

#### Traduccions

* Anglès: city university $^{(en)}$, university city $^{(en)}$
* Castellà: ciudad universitaria $^{(es)}$
* Francès: cité universitaire $^{(fr)}$

### Vegeu també

* ciutat universitària. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# ciutats
## Català

   * Pronúncia: /siwˈtats/
   * Rimes: -ats

### Nom

ciutats f. pl.
* Forma plural de ciutat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ciu·tats (2)
* Anagrama: cuitats

## Occità

   * Pronúncia: /siwˈtat͡s/

### Nom

ciutats f. pl.
* forma plural de ciutat
# ciutat educativa
## Català
### Nom

ciutat educativa f. ‎(plural ciutats educatives)
* ciutat educadora

### Vegeu també

* ciutat educativa. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# ciutat educadora
## Català
### Nom

ciutat educadora f. ‎(plural ciutats educadores)
* Municipi que porta a terme un projecte educatiu que pretén involucrar tots els sectors socials de la població i que s'estén a totes les àrees de la vida ciutadana, com són medi ambient, salut, cultura, educació, esport, mobilitat, etc.

#### Sinònims

* ciutat educativa

#### Traduccions

* Anglès: educational hub $^{(en)}$
* Castellà: ciudad educadora $^{(es)}$, ciudad educativa $^{(es)}$
* Francès: cité éducative $^{(fr)}$

### Vegeu també

* ciutat educadora. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# ciutadillenques
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siw.tə.ðiˈʎɛŋ.kəs/ balear /siw.tə.ðiˈʎəŋ.kəs/, /siw.tə.ðiˈʎɛŋ.kəs/ Occidental: /siw.ta.ðiˈʎeŋ.kes/
   * Rimes: -ɛŋkes

### Nom

ciutadillenques f. pl.
* Forma plural de ciutadillenca.

### Adjectiu

ciutadillenques f. pl.
* Forma plural de ciutadillenca.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ciu·ta·di·llen·ques (5)
# comunicació verbal
## Català
### Nom

comunicació verbal f. ‎(plural comunicacions verbals)
* Comunicació en què la informació es transmet per mitjà de la paraula.

#### Traduccions

* Anglès: verbal communication $^{(en)}$
* Castellà: comunicación verbal $^{(es)}$
* Francès: communication verbale $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* comunicació verbal. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# comunicación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ko.mu.ni.kaˈθjon/, meridional \ko.mu.ni.kaˈθjoŋ\
       Americà: alt /ko.mu.ni.k(a)ˈsjon/, baix \ko.mu.ni.kaˈsjoŋ\, austral /ko.mu.ni.kaˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

comunicación f. ‎(plural comunicaciones)
* comunicació

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·mu·ni·ca·ción (5)

### Vegeu també

* comunicación. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].