OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arrambéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbe.səm/, occidental /a.ramˈbe.sem/
       Informal: /a.ramˈbe.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrambéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    [Nosaltres] arrambéssim, arrambéssem, arrambàssem, arrambàssim o arrambàrem.

#### Sinònims

* arrambeguéssom, forma col·loquial.
# arrambéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbe.siw/, occidental /a.ramˈbe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arrambéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    [Vosaltres/vós] arrambéssiu, arrambésseu, arrambàsseu, arrambàssiu o arrambàreu.

#### Sinònims

* arrambeguéssou, forma col·loquial.
# arrambàssiu
## Català

   * Pronúncia: /ə.rəmˈba.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

arrambàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    [Vosaltres/vós] arrambéssiu, arrambésseu, arrambàsseu, arrambàssiu o arrambàreu.
# arrambésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbe.səw/, occidental /a.ramˈbe.sew/
       Informal: /a.ramˈbe.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

arrambésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    [Vosaltres/vós] arrambéssiu, arrambésseu, arrambàsseu, arrambàssiu o arrambàreu.

#### Sinònims

* arrambeguéssou, forma col·loquial.
# arrambí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbi/, occidental /a.ramˈbi/
   * Rimes: -i

### Verb

arrambí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrambar.
    [Jo] arrambí o em vaig arrambar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·bí (3)
* Anagrama: arribam
# arrambàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəmˈba.βəw/, balear /ə.rəmˈba.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ramˈba.βew/ valencià /a.ramˈba.vew/, /a.ramˈba.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arrambàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrambar.

#### Variants

* (col·loquial) arrambavo, arrambàieu
# arrambéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbe.sim/, occidental /a.ramˈbe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrambéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    [Nosaltres] arrambéssim, arrambéssem, arrambàssem, arrambàssim o arrambàrem.

#### Sinònims

* arrambeguéssom, forma col·loquial.
# ataüllaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.u.ʎəˈɾi.əs/, occidental /a.ta.u.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ataüllaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ataüllar.
# ataüllaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.u.ʎəˈɾi.əw/, occidental /a.ta.u.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ataüllaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ataüllar.
# ataüllarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.u.ʎəˈɾa/, occidental /a.ta.u.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

ataüllarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ataüllar.
# ataüllassen
## Català
### Verb

ataüllassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataüllar.
# ataüllasses
## Català
### Verb

ataüllasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataüllar.
# ataüllaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.u.ʎəˈɾas/, occidental /a.ta.u.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

ataüllaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ataüllar.
# ataüllaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.u.ʎəˈɾi.ə/, occidental /a.ta.u.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ataüllaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ataüllar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ataüllar.
# atraça
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtɾa.sə/, occidental /aˈtɾa.sa/
   * Rimes: -asa

### Verb

atraça
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de atraçar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb atraçar.
# atraçam
## Català
### Verb

atraçam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de atraçar.
# atraçar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.tɾəˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.tɾaˈsa/ valencià /a.tɾaˈsaɾ/, /a.tɾaˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: atraçà
   * Etimologia: Del prefix a- i traçar.

### Verb

atraçar trans.
* Fer anar directe cap a algú.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: atraço, atraça, atracem

#### Sinònims

* adreçar

#### Traduccions

* Castellà: encaminar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·çar (3)
* Anagrames: traçara, traçarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# assolellàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ɫəˈʎa.ɾəw/ balear /ə.so.ɫəˈʎa.ɾəw/, /ə.su.ɫəˈja.ɾəw/ Occidental: /a.so.ɫeˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

assolellàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assolellar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolellar.
# assolellà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ɫəˈʎa/ balear /ə.so.ɫəˈʎa/, /ə.su.ɫəˈja/ Occidental: /a.so.ɫeˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

assolellà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assolellar.
# assolellàs
## Català
### Verb

assolellàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolellar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolellar.
# assolellin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈɫɛ.ʎin/ balear /ə.soˈɫə.ʎin/, /ə.suˈɫɛ.jin/ Occidental: /a.soˈɫe.ʎin/
   * Rimes: -ɛʎin

### Verb

assolellin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assolellar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assolellar.
# assolellis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈɫɛ.ʎis/ balear /ə.soˈɫə.ʎis/, /ə.suˈɫɛ.jis/ Occidental: /a.soˈɫe.ʎis/
   * Rimes: -ɛʎis

### Verb

assolellis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assolellar.
# assolellos
## Català
### Verb

assolellos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assolellar.
# assolellàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ɫəˈʎa.ɾəm/ balear /ə.so.ɫəˈʎa.ɾəm/, /ə.su.ɫəˈja.ɾəm/ Occidental: /a.so.ɫeˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

assolellàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assolellar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolellar.
# assolello
## Català

   * Pronúncia: central /ə.suˈɫɛ.ʎu/, occidental /a.soˈɫe.ʎo/
   * Rimes: -ɛʎo

### Verb

assolello
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assolellar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assolellar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assolellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: solellosa
# assolellàieu
## Català
### Verb

assolellàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assolellar.
# arrebarengan
## Basc
### Nom

arrebarengan
* inessiu indefinit de arreba
* inessiu definit singular de arreba
# arrebarengana
## Basc
### Nom

arrebarengana
* al·latiu definit singular de arreba
* al·latiu indefinit de arreba
# arrebarenganaino
## Basc
### Nom

arrebarenganaino
* terminatiu definit singular de arreba
* terminatiu indefinit de arreba
# arrebaren
## Basc
### Nom

arrebaren
* genitiu definit singular de arreba
* genitiu indefinit de arreba
# arrebarenganako
## Basc
### Nom

arrebarenganako
* genitiu locatiu indefinit de arreba
* genitiu locatiu definit singular de arreba
# arreba
## Basc

   * Pronúncia: /a.re.ba/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

arreba anim.
* germana d’un home

#### Declinació

Nom comú animat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
arreba
arreba
arrebak
Ergatiu
arrebak
arrebak
arrebek
Datiu
arrebari
arrebari
arrebei
Genitiu
arrebaren
arrebaren
arreben
Comitatiu
arrebarekin
arrebarekin
arrebekin
Benefactiu
arrebarentzat
arrebarentzat
arrebentzat
Instrumental
arrebaz
arrebaz
arrebez
Partitiu
arrebarik
Prolatiu
arrebatzat
Causal
arrebarengatik
arrebarengatik
arrebengatik
Locatius
Inessiu
arrebarengan
arrebarengan
arrebengan
Ablatiu
arrebarengandik
arrebarengandik
arrebengandik
Al·latiu
arrebarengana
arrebarengana
arrebengana
Terminatiu
arrebarenganaino
arrebarenganaino
arrebenganaino
Al·l. direcional
arrebarenganantz
arrebarenganantz
arrebenganantz
Gen. locatiu
arrebarenganako
arrebarenganako
arrebenganako :

#### Relacionats

* ahizpa (germana d’una dona)
# arrebak
## Basc
### Nom

arrebak
* absolutiu definit plural de arreba
* ergatiu definit singular de arreba
* ergatiu indefinit de arreba
# arrebarekin
## Basc
### Nom

arrebarekin
* comitatiu indefinit de arreba
* comitatiu definit singular de arreba
# arrebarenganantz
## Basc
### Nom

arrebarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de arreba
* al·latiu direccional indefinit de arreba
# arrebarengandik
## Basc
### Nom

arrebarengandik
* ablatiu indefinit de arreba
* ablatiu definit singular de arreba
# assamarrassen
## Català
### Verb

assamarrassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·ras·sen (5)
* Anagrama: arramassassen
# assamarrasses
## Català
### Verb

assamarrasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·ras·ses (5)
* Anagrama: arramassasses
# assamarrats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.məˈrats/, occidental /a.sa.maˈrats/
   * Rimes: -ats

### Verb

assamarrats
* Participi masculí plural del verb assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·rats (4)
* Anagrama: arramassats
# assamarrarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.mə.rəˈɾa/, occidental /a.sa.ma.raˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assamarrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·ra·rà (5)
* Anagrames: arramassara, arramassarà
# assamarraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.mə.rəˈɾe/, occidental /a.sa.ma.raˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

assamarraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·ra·ré (5)
* Anagrama: arramassaré
# assamarraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.mə.rəˈɾi.əs/, occidental /a.sa.ma.raˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assamarraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·ra·ri·es (6)
* Anagrama: arramassaries
# assamarraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.mə.rəˈɾas/, occidental /a.sa.ma.raˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

assamarraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·ra·ràs (5)
* Anagrama: arramassaràs
# assamarraríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.mə.rəˈɾi.əm/, occidental /a.sa.ma.raˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

assamarraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·ra·rí·em (6)
* Anagrama: arramassaríem
# assamarraríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.mə.rəˈɾi.əw/, occidental /a.sa.ma.raˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

assamarraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·ra·rí·eu (6)
* Anagrama: arramassaríeu
# assamarrat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.məˈrat/, occidental /a.sa.maˈrat/
   * Rimes: -at

### Verb

assamarrat
* Participi masculí singular del verb assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·rat (4)
* Anagrama: arramassat
# aves
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈa.βes\, meridional \ˈa.βeh\
       Americà: alt /ˈa.b(e)s/, baix \ˈa.βeh\, austral \ˈa.βes\
   * Rimes: -abes

### Nom

aves f. pl.
* forma plural de ave

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ves (2)
* Anagrama: veas

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.weːs/

### Nom

avēs
* nominatiu plural de avis
* vocatiu plural de avis
* acusatiu plural de avis

### Verb

avēs
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de aveō

## Portuguès
### Nom

aves f. pl.
* forma plural de ave
# averías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βeˈɾi.as\, meridional \a.βeˈɾi.ah\
       Americà: alt /a.beˈɾi.(a)s/, baix \a.βeˈɾi.ah\, austral \a.βeˈɾi.as\
   * Rimes: -ias

### Nom

averías f. pl.
* forma plural de avería
# aves de corral
## Castellà
### Nom

aves de corral f. pl.
* forma plural de ave de corral
# avería
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βeˈɾi.a\
       Americà: alt /a.beˈɾi.a/, baix \a.βeˈɾi.a\
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: [1] De ave. [2] Del català avaria.

### Nom

avería f. ‎(plural averías)
* aviram

#### Variants

* averío

### Nom

avería f. ‎(plural averías)
* avaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ve·rí·a (4)
* Anagrama: aviare
# atetosi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈtɔ.zi/, occidental /a.teˈtɔ.zi/
   * Rimes: -ɔzi

### Nom

atetosi f. ‎(plural atetosis)
* Síndrome caracteritzada per la producció de moviments involuntaris, lents i d'una gran amplitud, de la cara i sobretot de les extremitats superiors, causada principalment per lesions cerebrals.

#### Traduccions

* Anglès: athetosis $^{(en)}$
* Castellà: atetosis $^{(es)}$
* Francès: athétose $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·to·si (4)

### Vegeu també

* atetosi. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# atetzat
## Basc
### Nom

atetzat
* prolatiu indefinit de ate
# atetarantz
## Basc
### Nom

atetarantz
* al·latiu direccional indefinit de ate
# atetatik
## Basc
### Nom

atetatik
* ablatiu indefinit de ate
# atetik
## Basc
### Nom

atetik
* ablatiu definit singular de ate
# ateus
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtɛws/, occidental /aˈtɛws/
   * Rimes: -ɛws

### Adjectiu

ateus m. pl.
* Forma plural de ateu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·teus (2)
* Anagrames: autes, estau, tesau
# atez
## Basc
### Nom

atez
* instrumental indefinit de ate
# atetaraino
## Basc
### Nom

atetaraino
* terminatiu indefinit de ate
# ateu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtɛw/, occidental /aˈtɛw/
   * Rimes: -ɛw
   * Etimologia: Del grec antic ἄθεος ‎(átheos, «sense déu»), compost de ἀ- ‎(a-, «no») i θεός ‎(theós, «déu»).

### Adjectiu

ateu m. ‎(femení atea, plural masculí ateus, plural femení atees)
* Persona que creu que Déu no existeix.

#### Traduccions

* Afrikaans: ateïs $^{(af)}$
* Anglès: atheist $^{(en)}$
* Àrab: مُلْحِد‎ $^{(ar)}$
* Armeni: աթեիստ $^{(hy)}$ ‎(ateist)
* Castellà: ateo $^{(es)}$
* Coreà: 무신론자 $^{(ko)}$ ‎(musillonja)
* Finès: ateisti $^{(fi)}$
* Francès: athée $^{(fr)}$
* Hindi: नास्तिक $^{(hi)}$
* Hongarès: ateista $^{(hu)}$
* Irlandès: aindiachaí $^{(ga)}$
* Islandès: trúleysingi $^{(is)}$
* Italià: ateo $^{(it)}$
* Japonès: 無神論者 $^{(ja)}$
* Sànscrit: धन्य $^{(sa)}$
* Turc: ateist $^{(tr)}$
* Xinès: 無神論者 $^{(zh)}$ ‎(无神论者, wúshénlùnzhě)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·teu (2)
* Anagrames: aute, teua
# atalbés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təɫˈβes/, occidental /a.taɫˈbes/
   * Rimes: -es

### Verb

atalbés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalbar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalbar.

#### Variants

* [1] atalbara
* [2] atalbara

### Miscel·lània

* Anagrames: astable, establa, establà
# atalbàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.təɫˈβa.βəw/, balear /ə.təɫˈba.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.taɫˈβa.βew/ valencià /a.taɫˈba.vew/, /a.taɫˈβa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

atalbàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atalbar.
# atalbéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təɫˈβe.səm/, occidental /a.taɫˈbe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

atalbéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalbar.

#### Variants

* atalbàssem, atalbàrem
# atalbésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təɫˈβe.səw/, occidental /a.taɫˈbe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

atalbésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalbar.

#### Variants

* atalbàsseu, atalbàreu
# atales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈta.les/, meridional /aˈta.leh/
       Americà: alt /aˈta.l(e)s/, baix /aˈta.leh/, austral /aˈta.les/
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

atales inv. pl.
* forma plural de atal

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ta·les (3)
* Anagrames: alaste, alatés, aletas, alteas, alteás, asalte, asalté, elatas, estala, lateas, lateás, salate, sálate, saleta, saltea, salteá, talase, táleas, tésala
# atalbí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təɫˈβi/, occidental /a.taɫˈbi/
   * Rimes: -i

### Verb

atalbí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de atalbar.

### Miscel·lània

* Anagrames: abalit, abaltí, ablaït, talibà
# atalla
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈta.ʎə/, occidental /aˈta.ʎa/
   * Rimes: -aʎa

### Verb

atalla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de atallar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb atallar.
# atribolar-se
## Català
### Verb

atribolar-se
* Forma pronominal de atribolar.

### Miscel·lània

* Anagrames: atribolares, obliteraràs
# atriboladament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾi.βuˌɫa.ðəˈmen/ balear /ə.tɾi.boˌɫa.ðəˈment/, /ə.tɾi.buˌɫa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.tɾi.βoˌɫa.ðaˈmen/ valencià /a.tɾi.boˌɫa.ðaˈment/, /a.tɾi.βoˌɫa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De atribolat i el sufix -ment.

### Adverbi

atriboladament
* D'una manera atribolada.

#### Traduccions

* Anglès: bewilderedly $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tri·bo·la·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# atribolam
## Català
### Verb

atribolam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de atribolar.
# atribolar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾi.βuˈɫa/ balear /ə.tɾi.boˈɫa/, /ə.tɾi.buˈɫa/ Occidental: nord-occidental /a.tɾi.βoˈɫa/ valencià /a.tɾi.boˈɫaɾ/, /a.tɾi.βoˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: atribolà
   * Etimologia: Del prefix a- i tribular.

### Verb

atribolar trans., pron. ‎(pronominal atribolar-se)
* Quedar-se en un estat d'ànim afectat per la pressió de les emocions.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: atribolo, atribola, atribolem Vocal rizotònica: /o/

#### Variants

* atribular (valencià)

#### Traduccions

* Anglès: bewilder $^{(en)}$
* Castellà: atolondrar $^{(es)}$
* Esperanto: aflikti $^{(eo)}$
* Francès: troubler $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tri·bo·lar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# atribolara
## Català
### Verb

atribolara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribolar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribolar.
# atribolaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾi.βu.ɫəˈɾan/ balear /ə.tɾi.bo.ɫəˈɾan/, /ə.tɾi.bu.ɫəˈɾan/ Occidental: /a.tɾi.bo.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

atribolaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de atribolar.
# atrobaré
## Català antic
### Verb

atrobaré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de atrobar
# atrobassen
## Català antic
### Verb

atrobassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de atrobar

#### Variants

* atrobaren
# atrobaríem
## Català antic
### Verb

atrobaríem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del condicional de atrobar
# atrobaríets
## Català antic
### Verb

atrobaríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de atrobar

#### Variants

* atrobaríeu
# atrobats
## Català antic
### Verb

atrobats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de atrobar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de atrobar

#### Variants

* [1] atrobau
* [2] atrobau
# atrobau
## Català antic
### Verb

atrobau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de atrobar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de atrobar

#### Variants

* [1] atrobats
* [2] atrobats
# atrobaríeu
## Català antic
### Verb

atrobaríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de atrobar

#### Variants

* atrobaríets
# atrobasses
## Català antic
### Verb

atrobasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de atrobar

#### Variants

* atrobares
# atrobast
## Català antic
### Verb

atrobast
* segona persona singular (tu) del passat de atrobar

#### Variants

* atrobist, atrobares
# atrobat
## Català antic
### Verb

atrobat
* participi masculí singular de atrobar
# atzufam
## Català
### Verb

atzufam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de atzufar.
# atzufar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.d͡zuˈfa/ Occidental: nord-occidental /a.d͡zuˈfa/ valencià /a.d͡zuˈfaɾ/, /a.d͡zuˈfa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: atzufà
   * Etimologia: De l'italià azzuffare.

### Verb

atzufar trans.
* (mallorquí) escalfar, pegar

#### Traduccions

* Anglès: hit $^{(en)}$
* Castellà: zurrar $^{(es)}$
* Francès: frapper $^{(fr)}$
* Italià: azzuffare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: at·zu·far (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# atzufa
## Català
### Verb

atzufa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de atzufar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb atzufar.
# atzucac
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.d͡zuˈkak/, occidental /a.d͡zuˈkak/
   * Rimes: -ak
   * Etimologia: De l'àrab الزقاق ‎(az-zuqâq, «el carreró, carrer estret»), segle XIII. En escacs, calc de l’alemany Zugzwang.

### Nom

atzucac m. ‎(plural atzucacs)
* Carrer o camí sense sortida.
    Si segueixes per aquest carrer, aniràs a petar a un atzucac, cal que reculis.
* Situació de difícil solució.
    Ens hem ficat en un bon atzucac, no ens en sortirem pas.
* (web) Pàgina que no té enllaços cap a altres pàgines.
* (escacs) Posició igualada on el jugador que ha de moure, pel fet de moure, empitjora la seva posició.

#### Sinònims

* (carrer sense sortida) cul-de-sac
* (situació difícil) laberint

#### Traduccions

* Alemany: Sackgasse $^{(de)}$ f.
* Anglès: cul-de-sac $^{(en)}$ n., impasse $^{(en)}$ n.
* Castellà: callejón sin salida $^{(es)}$ m.
* Francès: cul-de-sac $^{(fr)}$ m., impasse $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: at·zu·cac (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# atzuf
## Català
### Verb

atzuf
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atzufar.
# atzufaran
## Català
### Verb

atzufaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de atzufar.
# assenyaléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɲəˈɫe.sim/, occidental /a.se.ɲaˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

assenyaléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assenyalar.
# assenyalàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ɲəˈɫa.βəw/, balear /ə.sə.ɲəˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.se.ɲaˈɫa.βew/ valencià /a.se.ɲaˈɫa.vew/, /a.se.ɲaˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

assenyalàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assenyalar.
# assenyalésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɲəˈɫe.səw/, occidental /a.se.ɲaˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assenyalésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assenyalar.