OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# mireguéssom
## Català
### Verb

mireguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·re·gués·som (4)
* Anagrama: moriguéssem
# mireguessa
## Català
### Verb

mireguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·re·gues·sa (4)
* Anagrames: agrimésseu, areguéssim, armegéssiu, asseriguem, emigràsseu, maregéssiu
# mireguesses
## Català
### Verb

mireguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mirar.
# mireguéssou
## Català
### Verb

mireguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·re·gués·sou (4)
* Anagrama: moriguésseu
# miregueu
## Català
### Verb

miregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb mirar.
# miregués
## Català
### Verb

miregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·re·gués (3)
* Anagrames: seguirem, seguírem, siguerem, siguérem
# mireguessen
## Català
### Verb

mireguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·re·gues·sen (4)
* Anagrama: enriguéssem
# mire-oeufs
## Francès
### Nom

mire-oeufs m. ‎(plural invariable)
* Ovoscopi (aparell emprat per a fer el miratge).

### Vegeu també

* ↑ D.O.G.C. 5553
# mireguem
## Català
### Verb

mireguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb mirar.
# mirréssiu
## Català

   * Pronúncia: /miˈre.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

mirréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mirrar.
# mirus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmiː.rʊs/
   * Etimologia: Del protoidoeuropeu *smei- ‎(«rialla, sorpresa»).

### Adjectiu

mīrus m., mīra f., mīrum n.
* sorprenent, meravellós

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | mīrus | mīra | mīrum | mīrī | mīrae | mīra |
| Vocatiu | mīre | mīra | mīrum | mīrī | mīrae | mīra |
| Acusatiu | mīrum | mīram | mīrum | mīrōs | mīrās | mīra |
| Genitiu | mīrī | mīrae | mīrī | mīrōrum | mīrārum | mīrōrum |
| Datiu | mīrō | mīrae | mīrō | mīrīs | mīrīs | mīrīs |
| Ablatiu | mīrō | mīrā | mīrō | mīrīs | mīrīs | mīrīs |

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wörterbuch, 1959, p.967-968
# mirvada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mirˈba.ðə/, balear /miɾˈva.ðə/ Occidental: nord-occidental /mirˈβa.ða/ valencià /miɾˈva.ða/, /miɾˈβa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

mirvada
* Participi femení singular del verb mirvar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mir·va·da (3)
# mirrí
## Català

   * Pronúncia: /miˈri/
   * Rimes: -i

### Verb

mirrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de mirrar.
# mirto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈmiɾ.to/
       Americà: alt /ˈmiɾ.t(o)/, baix /ˈmiɾ.to/
   * Rimes: -iɾto
   * Etimologia: Del llatí myrtus.

### Nom

mirto m. ‎(plural mirtos)
* murtra (Myrtus communis)

#### Sinònims

* arrayán, murta

### Miscel·lània

* Síl·labes: mir·to (2)

## Italià

   * Pronúncia: /ˈmir.to/
   * Etimologia: Del llatí myrtus, del grec antic μύρτος ‎(mýrtos).

### Nom

mirto m. ‎(plural mirti)
* murtra (Myrtus communis)

#### Sinònims

* mortella

### Miscel·lània

* Síl·labes: mìr·to (2)
# mirtos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈmiɾ.tos/, meridional /ˈmiɾ.toh/
       Americà: alt /ˈmiɾ.t(o)s/, baix /ˈmiɾ.toh/, austral /ˈmiɾ.tos/
   * Rimes: -iɾtos

### Nom

mirtos m. pl.
* forma plural de mirto

### Miscel·lània

* Síl·labes: mir·tos (2)
* Heterograma de 6 lletres (imorst)
* Anagrames: ritmos, trismo
# mirs
## Català antic
### Verb

mirs
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de mirar
# mirti
## Italià

   * Pronúncia: /ˈmir.ti/

### Nom

mirti m. pl.
* forma plural de mirto
# mirum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmiː.rʊm/

### Adjectiu

mīrum
* nominatiu neutre singular de mīrus
* vocatiu neutre singular de mīrus
* acusatiu masculí singular de mīrus
* acusatiu neutre singular de mīrus
# mirva
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈmir.bə/, balear /ˈmiɾ.və/ Occidental: nord-occidental /ˈmir.βa/ valencià /ˈmiɾ.va/, /ˈmiɾ.βa/

### Verb

mirva
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de mirvar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb mirvar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mir·va (2)
* Anagrama: viram
# mestressegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məs.tɾə.səˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /mes.tɾe.seˈʒe.sew/, valencià /mes.tɾe.seˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

mestressegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mestressejar.
# mestressegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məs.tɾə.səˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /mes.tɾe.seˈʒe.sem/, valencià /mes.tɾe.seˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

mestressegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mestressejar.
# mestressegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məs.tɾə.səˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /mes.tɾe.seˈʒe.sin/, valencià /mes.tɾe.seˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

mestressegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mestressejar.
# mestressegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məs.tɾə.səˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /mes.tɾe.seˈʒe.sis/, valencià /mes.tɾe.seˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

mestressegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mestressejar.
# mestressegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məs.tɾə.səˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /mes.tɾe.seˈʒe.ses/, valencià /mes.tɾe.seˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

mestressegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mestressejar.
# migpartira
## Català
### Verb

migpartira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb migpartir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb migpartir.
# migpartiran
## Català
### Verb

migpartiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de migpartir.
# migpartirien
## Català
### Verb

migpartirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de migpartir.
# migpartir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌmit͡ʃ.pərˈti/ Occidental: nord-occidental /ˌmit͡ʃ.parˈti/ valencià /ˌmit͡ʃ.paɾˈtiɾ/, /ˌmit͡ʃ.paɾˈti/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: migpartí
   * Etimologia: De mig i partir, segle XIX.

### Verb

migpartir trans.
* Partir pel mig.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: migparteixo, migparteix, migpartim

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: mig·par·tir (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# migpartireu
## Català
### Verb

migpartireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de migpartir.
# migpartiria
## Català
### Verb

migpartiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de migpartir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de migpartir.
# migpartiries
## Català
### Verb

migpartiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de migpartir.
# migpartiren
## Català
### Verb

migpartiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de migpartir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb migpartir.
# migpartires
## Català
### Verb

migpartires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de migpartir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb migpartir.
# meningis
## Llatí

   * Pronúncia: /mɛˈnɪŋ.ɡɪs/

### Nom

meningis
* genitiu singular de meninx
# meningismus
## Anglès
### Nom

meningismus ‎(incomptable)
* meningisme

### Vegeu també

* meningismus. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# meninge
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈniɲ.ʒə/, occidental /meˈniɲ.d͡ʒe/
   * Etimologia: Del grec antic μῆνιγξ ‎(mêninx, «membrana»), segle XVII.

### Nom

meninge f. ‎(plural meninges)
* Cadascuna de les membranes que envolten el sistema nerviós central.

#### Hipònims

* duramàter
* aracnoide
* piamàter

#### Derivats

* meningi
* meningitis

#### Traduccions

* Alemany: Hirnhaut $^{(de)}$ f.
* Anglès: meninx $^{(en)}$
* Castellà: meninge $^{(es)}$ f.
* Francès: méninge $^{(fr)}$ f.
* Gallec: meninxe $^{(gl)}$ f.
* Italià: meninge $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·nin·ge (3)
* Anagrames: geminen, menegin

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Anglès
### Nom

meninge ‎(plural meninges)
* forma alternativa de meninx

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \meˈniŋ.xe\, meridional \meˈniŋ.he\
       Americà: alt \meˈniŋ.x(e)\, baix \meˈniŋ.he\, austral \meˈniŋ.xe\
   * Rimes: -inxe
   * Etimologia: Del grec antic μῆνιγξ ‎(mêninx, «membrana»).

### Nom

meninge f. ‎(plural meninges)
* meninge

#### Hipònims

* duramadre
* aracnoides
* piamadre

#### Derivats

* meníngeo
* meningitis

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·nin·ge (3)
* Anagrama: geminen

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre meninge

## Llatí

   * Pronúncia: /mɛˈnɪŋ.ɡɛ/

### Nom

meninge
* ablatiu singular de meninx
# meningem
## Llatí

   * Pronúncia: /mɛˈnɪŋ.ɡɛm/

### Nom

meningem
* acusatiu singular de meninx
# meningibus
## Llatí

   * Pronúncia: /mɛˈnɪŋ.ɡɪ.bʊs/

### Nom

meningibus
* datiu plural de meninx
* ablatiu plural de meninx
# meningitides
## Anglès
### Nom

meningitides
* forma plural de meningitis
# meningism
## Anglès
### Nom

meningism ‎(comptable i incomptable, plural meningisms)
* (Patologia) meningisme

### Vegeu també

* meningism. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# meninges
## Català
### Nom

meninges f. pl.
* Forma plural de meninge.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·nin·ges (3)

## Anglès
### Nom

meninges
* forma plural de meninx

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \meˈniŋ.xes\, meridional \meˈniŋ.heh\
       Americà: alt \meˈniŋ.x(e)s\, baix \meˈniŋ.heh\, austral \meˈniŋ.xes\
   * Rimes: -inxes

### Nom

meninges f. pl.
* forma plural de meninge

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·nin·ges (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /mɛˈnɪŋ.ɡeːs/

### Nom

meningēs
* nominatiu plural de meninx
* vocatiu plural de meninx
* acusatiu plural de meninx
* (Terminologia Anatomica) meninge

### Vegeu també

* meninges. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# meningi
## Llatí

   * Pronúncia: /mɛˈnɪŋ.ɡiː/

### Nom

meningī
* datiu singular de meninx
# meningisms
## Anglès
### Nom

meningisms
* forma plural de meningism
# moderno
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \moˈðeɾ.no\
       Americà: alt /moˈdeɾ.no/, baix \moˈðeɾ.no\
   * Rimes: -eɾno

### Adjectiu

moderno m. ‎(femení moderna, plural masculí modernos, plural femení modernas)
* modern

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·der·no (3)
# modernizzazione
## Italià

   * Pronúncia: /mo.der.nid.d͡zatˈt͡sjoː.ne/

### Nom

modernizzazione f. ‎(plural modernizzazioni)
* modernització

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·der·niz·za·zió·ne (6)
# modernizzazioni
## Italià

   * Pronúncia: /mo.der.nid.d͡zatˈt͡sjoː.ni/

### Nom

modernizzazioni f. pl.
* forma plural de modernizzazione
# modero
## Català
### Verb

modero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de moderar.

### Miscel·lània

* Anagrama: odorem
# modernizacions
## Occità

   * Pronúncia: /mu.deɾ.ni.zaˈsjus/

### Nom

modernizacions f. pl.
* forma plural de modernizacion
# modernización
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \mo.ðeɾ.ni.θaˈθjon\, meridional \mo.ðeɾ.ni.θaˈθjoŋ\
       Americà: alt /mo.deɾ.ni.s(a)ˈsjon/, baix \mo.ðeɾ.ni.saˈsjoŋ\, austral \mo.ðeɾ.ni.saˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

modernización f. ‎(plural modernizaciones)
* modernització

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·der·ni·za·ción (5)
# modernizaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \mo.ðeɾ.ni.θaˈθjo.nes\, meridional \mo.ðeɾ.ni.θaˈθjo.neh\
       Americà: alt /mo.deɾ.ni.s(a)ˈsjo.nes/, baix \mo.ðeɾ.ni.saˈsjo.neh\, austral \mo.ðeɾ.ni.saˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

modernizaciones f. pl.
* forma plural de modernización
# modernos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \moˈðeɾ.nos\, meridional \moˈðeɾ.noh\
       Americà: alt /moˈdeɾ.n(o)s/, baix \moˈðeɾ.noh\, austral \moˈðeɾ.nos\
   * Rimes: -eɾnos

### Adjectiu

modernos m. pl.
* forma plural de moderno
# mesurareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.zu.ɾəˈɾɛw/ balear /mə.zu.ɾəˈɾəw/, /mə.zu.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /me.zu.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

mesurareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de mesurar.
# mesurarives
## Català
### Verb

mesurarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de mesurar.
# mesuraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.zuˈɾa.ɾən/, occidental /me.zuˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

mesuraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de mesurar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mesurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·su·ra·ren (4)
* Anagrames: numerares, remuneràs
# mesurariva
## Català
### Verb

mesurariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de mesurar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de mesurar.
# moixonet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.ʃuˈnɛt/ balear /mo.ʃoˈnət/, /mu.ʃuˈnɛt/ Occidental: nord-occidental /moj.ʃoˈnet/ valencià /moj.ʃoˈnet/, /mo.ʃoˈnet/
   * Rimes: -ɛt

### Nom

moixonet m. ‎(plural moixonets)
* cabeçuda
* joell
* moixó
* serclet

### Miscel·lània

* Síl·labes: moi·xo·net (3)

### Vegeu també

* moixonet. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# moja
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈmo.xa/, meridional /ˈmo.ha/
       Americà: alt /ˈmo.x(a)/, baix /ˈmo.ha/, austral /ˈmo.xa/
   * Rimes: -oxa

### Verb

moja
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb mojar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb mojar

#### Variants

* [2]: (voseo) mojá

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ja (2)
* Anagrames: jamo, jamó, majo, majó

## Occità

   * Pronúncia: /ˈmu.d͡ʒo̞/

### Nom

moja f. ‎(plural mojas)
* (botànica) cist, estepa (planta del gènere Cistus)

## Polonès

   * Pronúncia: /ˈmɔ.ja/

### Pronom

moja
* nominatiu i vocatiu femení singular de mój

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ja (2)
# moixina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muˈʃi.nə/ balear /moˈʃi.nə/, /muˈʃi.nə/ Occidental: nord-occidental /mojˈʃi.na/ valencià /mojˈʃi.na/, /moˈʃi.na/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: De moix i el sufix -ina.

### Nom

moixina f. ‎(plural moixines)
* Peix de la família dels esciliorínids de color gris amb grans taques marrons (Galeus melastomus).
* gatvaire

#### Sinònims

* caçó, gat de fonera, gata moixa, gata moixina, gatvaire, moixa, mussola, pinta-roja
* (arcaismes, localismes) moisina, moxina, muixina, mujina, musina, muxina, pinta-rotja

#### Hiperònims

* taurons > esciliorínids

#### Traduccions

* Anglès: blackmouth catshark $^{(en)}$
* Asturià: baquía $^{(ast)}$, bacha $^{(ast)}$, golayu $^{(ast)}$
* Castellà: bocanegra $^{(es)}$, pintarroja bocanegra $^{(es)}$
* Francès: chien espagnol $^{(fr)}$, chien spagnol $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: moi·xi·na (3)
* Anagrama: amoixin

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat
# moixoni
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muˈʃɔ.ni/ balear /moˈʃɔ.ni/, /muˈʃɔ.ni/ Occidental: nord-occidental /mojˈʃɔ.ni/ valencià /mojˈʃɔ.ni/, /moˈʃɔ.ni/
   * Rimes: -ɔni
   * Etimologia: De moix per la qualitat de silenciós, amb derivació popular, segle XX.

### Interjecció

moixoni
* mutis

### Miscel·lània

* Síl·labes: moi·xo·ni (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# mesas de cronometraje
## Castellà
### Nom

mesas de cronometraje f. pl.
* forma plural de mesa de cronometraje
# mesas de árbitro
## Castellà
### Nom

mesas de árbitro f. pl.
* forma plural de mesa de árbitro
# mesas de billar
## Castellà
### Nom

mesas de billar f. pl.
* forma plural de mesa de billar
# mesas de anotación
## Castellà
### Nom

mesas de anotación f. pl.
* forma plural de mesa de anotación
# mesaríeu
## Català
### Verb

mesaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de mesar.
# mesas de anotadores
## Castellà
### Nom

mesas de anotadores f. pl.
* forma plural de mesa de anotadores
# mesas de auxiliares
## Castellà
### Nom

mesas de auxiliares f. pl.
* forma plural de mesa de auxiliares
# mesas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈme.sas/, meridional /ˈme.sah/
       Americà: alt /ˈme.s(a)s/, baix /ˈme.sah/, austral /ˈme.sas/
   * Rimes: -esas

### Nom

mesas f. pl.
* forma plural de mesa

## Gallec

   * Pronúncia: /ˈme.sɐs/

### Nom

mesas f. pl.
* forma plural de mesa
# mesasses
## Català
### Verb

mesasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mesar.

### Miscel·lània

* Anagrama: samesses
# mesassen
## Català
### Verb

mesassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·sas·sen (3)
* Anagrames: anséssem, manesses, massenes, menasses, samessen, sanéssem
# munerem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmuː.nɛ.rɛm/

### Nom

mūnerem
* acusatiu singular de mūnus
# mundus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmʊn.dʊs/
   * Etimologia:
       Nom: De l'etrusc 𐌌𐌖𐌈|(muθ, «pou, inframón»)
       Adjectiu: De l'arrel indoeuropea *mh₂nd- («guarnir»)

### Nom

mundus m. ‎(genitiu mundī)
* Clot on els romans enterraven un grapat de terra del seu lloc d'origen quan fundaven una nova ciutat.
* inframón, univers invertit.
* Primer magatzem de gra de la ciutat de Roma.
* Humanitat
* Decoració, guarniment, ornament

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | mundus | mundī |
| Vocatiu | munde | mundī |
| Acusatiu | mundum | mundōs |
| Genitiu | mundī | mundōrum |
| Datiu | mundō | mundīs |
| Ablatiu | mundō | mundīs |

### Adjectiu

mundus m., munda f., mundum n. ‎(comparatiu mundior, superlatiu mundissimus)
* guarnit, decorat

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | mundus | munda | mundum | mundī | mundae | munda |
| Vocatiu | munde | munda | mundum | mundī | mundae | munda |
| Acusatiu | mundum | mundam | mundum | mundōs | mundās | munda |
| Genitiu | mundī | mundae | mundī | mundōrum | mundārum | mundōrum |
| Datiu | mundō | mundae | mundō | mundīs | mundīs | mundīs |
| Ablatiu | mundō | mundā | mundō | mundīs | mundīs | mundīs |

### Vegeu també

* ↑ Plutarc. "Vides paral·leles: Romulus", 11.
* ↑ W. Warde Fowler. "Mundus Patet". Journal of Roman Studies, nº2, 1912, 25–26, 35–36.
* ↑ Macrobi,"Commentarius ex Cicerone in Somnium Scipionis" 1.16.18
* ↑ Sext Pompeu Fest,"De Verborum Significatione" 261 L2
* ↑ W. Warde Fowler. "Mundus Patet". ed. Journal of Roman Studies, nº2, 1912, 25–33.
# munere
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmuː.nɛ.rɛ/

### Nom

mūnere
* ablatiu singular de mūnus
# modernista
## Català

   * Pronúncia: (masculí)
       Oriental: central /mu.ðərˈnis.tə/ balear /mo.ðəɾˈnis.tə/, /mu.ðərˈnis.tə/ Occidental: /mo.ðeɾˈnis.te/
   * Rimes: -iste
   * Pronúncia: (femení)
       Oriental: central /mu.ðərˈnis.tə/ balear /mo.ðəɾˈnis.tə/, /mu.ðərˈnis.tə/ Occidental: /mo.ðeɾˈnis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: De modern i el sufix -ista, segle XIX.

### Adjectiu

modernista inv. ‎(plural modernistes)
* Relatiu o pertanyent al modernisme.

#### Traduccions
### Nom

modernista m. f. ‎(plural modernistes)
* Seguidor o partidari del modernisme

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·der·nis·ta (4)
* Heterograma de 10 lletres (adeimnorst)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# modernisation
## Francès

   * Pronúncia: /mɔ.dɛʁ.ni.zaˈsjɔ̃/

### Nom

modernisation f. ‎(plural modernisations)
* modernització
# modernisme
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.ðərˈniz.mə/ balear /mo.ðəɾˈniz.mə/, /mu.ðərˈniz.mə/ Occidental: /mo.ðeɾˈniz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De modern i el sufix -isme

### Nom

modernisme m. ‎(plural modernismes)
* Tendència a desprendre’s de les tradicions adoptant gustos i idees moderns.
* (sovint en majúscula) Moviment cultural occidental, especialment arquitectònic i decoratiu, de final del segle XIX i principi del segle XX, caracteritzat per l'ús de formes i motius molt innovadors.
* Moviment religiós d’innovació de la tradició de l’Església amb l’evolució de la doctrina, la disciplina i el magisteri eclesiàstic.

#### Notes

Com a període temporal delimitat, i per evitar ambigüitats, se sol escriu amb majúscula: Modernisme.

#### Traduccions

* Anglès: modernism $^{(en)}$
* Castellà: modernismo $^{(es)}$ m.
* Francès: modernisme $^{(fr)}$ m.
* Anglès: modernism $^{(en)}$, art nouveau $^{(en)}$
* Castellà: modernismo $^{(es)}$ m.
* Francès: Art nouveau $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·der·nis·me (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# modernigoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /mo.derˈni.ɡoj/

### Nom

modernigoj
* forma plural de modernigo
# modernigo
## Esperanto

   * Pronúncia: /mo.derˈni.ɡo/

### Nom

modernigo ‎(acusatiu modernigon, plural modernigoj, plural acusatiu modernigojn)
* modernització
# modernigojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /mo.derˈni.ɡojn/

### Nom

modernigojn
* acusatiu plural de modernigo
# modernigon
## Esperanto

   * Pronúncia: /mo.derˈni.ɡon/

### Nom

modernigon
* acusatiu de modernigo
# modernisations
## Francès

   * Pronúncia: /mɔ.dɛʁ.ni.zaˈsjɔ̃/

### Nom

modernisations f. pl.
* forma plural de modernisation
# mirallejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ɾə.ʎəˈʒa.βəw/ balear /mi.ɾə.ʎəˈd͡ʒa.vəw/, /mi.ɾə.jəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /mi.ɾa.ʎeˈʒa.βew/ valencià /mi.ɾa.ʎeˈd͡ʒa.vew/, /mi.ɾa.ʎeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

mirallejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de mirallejar.
# miranda
## Català

   * Pronúncia: oriental /miˈɾan.ðə/, occidental /miˈɾan.ða/
   * Rimes: -anda
   * Etimologia: Probablement del llatí miranda.

### Nom

miranda f. ‎(plural mirandes)
* Lloc des del qual es té una vista panoràmica.
    Ex.: A dalt del turó hi ha restes d'un antic castell i una miranda fantàstica.

#### Sinònims

* mirador

#### Traduccions

* Anglès: lookout $^{(en)}$
* Castellà: miranda $^{(es)}$
* Francès: belvédère $^{(fr)}$
* Italià: prospettiva $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·ran·da (3)
* Anagrames: dimanar, madrina, mandarí, midaran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# mirallejàssem
## Català
### Verb

mirallejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mirallejar.