OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# anthropomorphique
## Francès
### Adjectiu

anthropomorphique inv. ‎(plural anthropomorphiques)
* antropomòrfic -a
# anthropologies sociales
## Francès
### Nom

anthropologies sociales f. pl.
* forma plural de anthropologie sociale
# anthropologists
## Anglès
### Nom

anthropologists
* forma plural de anthropologist
# anthropometric
## Anglès
### Adjectiu

anthropometric
* antropomètric
# anthropology
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌænθɹəˈpɒlədʒi/ àudio (EUA)

### Nom

anthropology ‎(incomptable)
* antropologia

### Vegeu també

* anthropology. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# anthropometries
## Anglès
### Nom

anthropometries
* forma plural de anthropometry
# anthropometry
## Anglès

   * Pronúncia: /ænθrəʊˈpɒmɪtrɪ/
   * Etimologia: Del prefix anthropo- i el sufix -metry, calc del francès anthropométrie.

### Nom

anthropometry ‎(comptable i incomptable, plural anthropometries)
* (antropologia) antropometria

### Vegeu també

* anthropometry. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# anthropologist
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌæn.θɹoʊˈpɑl.ə.d͡ʒɪst/, /ˌæn.θɹəˈpɑl.ə.d͡ʒɪst/ àudio (EUA)
   * Etimologia: De anthropology i el sufix -ist.

### Nom

anthropologist ‎(plural anthropologists)
* antropòleg
# anthropomorphiques
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.trɔ.pɔ.mɔʁˈfik/

### Adjectiu

anthropomorphiques inv. pl.
* forma plural de anthropomorphique
# amillaramientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.mi.ʎa.ɾaˈmjen.tos/, meridional \a.mi.ʝa.ɾaˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /a.mi.ʝa.ɾaˈmjen.t(o)s/, baix \a.mi.ʝa.ɾaˈmjeŋ.toh\, austral \a.mi.ʒa.ɾaˈmjen.tos\
   * Rimes: -entos

### Nom

amillaramientos m. pl.
* forma plural de amillaramiento
# amino
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈmi.nu/ balear /əˈmi.no/, /əˈmi.nu/ Occidental: /aˈmi.no/
   * Rimes: -ino
   * Etimologia: Del prefix amino-, de l'anglès amine ‎(«amina»), de ammonia ‎(«amoníac»), del llatí sal ammoniacus, perquè es va trobar prop del temple egipci d'Amon.

### Adjectiu

amino inv. inv.
* Relatiu a l’amina.

### Nom

amino m. ‎(plural aminos)
* grup amino

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·no (3)
* Anagrames: amoín, animo, manoi, nomia

## Castellà

   * Pronúncia: /aˈmi.no/
   * Rimes: -ino
   * Etimologia: De amina.

### Nom

amino m. ‎(plural aminos)
* amino, grup amino

#### Derivats

* amínico

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·no (3)
* Anagrames: animo, animó, ánimo, imano, imanó, manió, miona, -nomía, omaní, omina, ominá

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre amino

## Italià
### Verb

amino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de amare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de amare
# aminocaproic acids
## Anglès
### Nom

aminocaproic acids
* forma plural de aminocaproic acid
# amillarament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mi.ʎə.ɾəˈmen/ balear /ə.mi.ʎə.ɾəˈment/, /ə.mi.ʎə.ɾəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.mi.ʎa.ɾaˈmen/ valencià /a.mi.ʎa.ɾaˈment/, /a.mi.ʎa.ɾaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del castellà amillaramiento, i aquesta del castellà antic mill ‎(«mil»)

### Nom

amillarament m. ‎(plural amillaraments)
* Padró municipal de béns, habitualment immobles, on l'administració no ha fet el cadastre.

#### Traduccions

* Castellà: amillaramiento $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·lla·ra·ment (5)
* Anagrama: emmalaltiran

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# aminocaproic acid
## Anglès
### Nom

aminocaproic acid ‎(plural aminocaproic acids)
* àcid aminocaproic

### Vegeu també

* aminocaproic acid. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# amili
## Italià

   * Pronúncia: /ˈaː.mi.li/

### Adjectiu

amili inv. pl.
* forma plural de amile

### Nom

amili m. pl.
* forma plural de amile

### Miscel·lània

* Síl·labes: à·mi·li (3)
* Anagrama: limai
# amin
## Català

   * Pronúncia: /ˈa.min/
   * Rimes: -amin

### Verb

amin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·min (2)
* Anagrames: anim, ànim, mani, maní, mina, minà, niam
# aminos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈmi.nus/ balear /əˈmi.nos/, /əˈmi.nus/ Occidental: /aˈmi.nos/
   * Rimes: -inos

### Nom

aminos m. pl.
* Forma plural de amino.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·nos (3)
* Heterograma de 6 lletres (aimnos)
* Anagrames: animos, mansió, mansoi, Simona, somnia, somnià

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈmi.nos/, meridional /aˈmi.noh/
       Americà: alt /aˈmi.n(o)s/, baix /aˈmi.noh/, austral /aˈmi.nos/
   * Rimes: -inos

### Nom

aminos m. pl.
* forma plural de amino

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·nos (3)
* Heterograma de 6 lletres (aimnos)
* Anagrames: amnios, ánimos, mionas, omanís, ominas, ominás
# amillaramiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.mi.ʎa.ɾaˈmjen.to/, meridional \a.mi.ʝa.ɾaˈmjeŋ.to\
       Americà: alt /a.mi.ʝa.ɾaˈmjen.t(o)/, baix \a.mi.ʝa.ɾaˈmjeŋ.to\, austral \a.mi.ʒa.ɾaˈmjen.to\
   * Rimes: -ento

### Nom

amillaramiento m. ‎(plural amillaramientos)
* amillarament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·lla·ra·mien·to (6)
# al·lucinessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈne.sə/, occidental /aɫ.ɫu.siˈne.sa/
       Informal: /aɫ.ɫu.siˈne.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

al·lucinessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] al·lucinés, al·lucinàs o al·lucinara.
# al·lucinessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.siˈne.si/, balear /əɫ.ɫu.siˈne.si/ alguerès /al.ɫu.siˈne.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

al·lucinessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] al·lucinés, al·lucinàs o al·lucinara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] al·lucinés, al·lucinàs o al·lucinara.
# al·lucinessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈne.sin/, occidental /aɫ.ɫu.siˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

al·lucinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Ells/elles/vostès] al·lucinessin, al·lucinessen, al·lucinassen, al·lucinassin o al·lucinaren.
# al·lucines
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫuˈsi.nəs/, occidental /aɫ.ɫuˈsi.nes/
   * Rimes: -ines

### Verb

al·lucines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de al·lucinar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Que tu] al·lucinis o al·lucines; [tu] no al·lucinis o al·lucines.
# al·lucini
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫuˈsi.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

al·lucini
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de al·lucinar.
    Forma septentrional: [jo] al·lucino, al·lucine, al·lucín o al·lucini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Que jo] al·lucini o al·lucine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Que ell/ella/vostè] al·lucini o al·lucine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb al·lucinar.
    Al·lucini o al·lucine [ell/ella/vostè].

#### Sinònims

* al·lucín, forma antiga pel subjuntiu.
* al·lucino, forma col·loquial pel subjuntiu.
# al·lucinen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫuˈsi.nən/, occidental /aɫ.ɫuˈsi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

al·lucinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de al·lucinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Que ells/elles/vostès] al·lucinin o al·lucinen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb al·lucinar.
    Al·lucinin o al·lucinen [ells/elles/vostès].
# al·lucinessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈne.sən/, occidental /aɫ.ɫu.siˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

al·lucinessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Ells/elles/vostès] al·lucinessin, al·lucinessen, al·lucinassen, al·lucinassin o al·lucinaren.

#### Sinònims

* al·lucineguessen, forma col·loquial.
# al·lucinesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈne.səs/, occidental /aɫ.ɫu.siˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

al·lucinesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Tu] al·lucinessis, al·lucinesses, al·lucinasses, al·lucinassis o al·lucinares.

#### Sinònims

* al·lucineguesses, forma col·loquial.
# al·lucinessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈne.sis/, occidental /aɫ.ɫu.siˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

al·lucinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Tu] al·lucinessis, al·lucinesses, al·lucinasses, al·lucinassis o al·lucinares.
# al·lucineu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈnɛw/, occidental /aɫ.ɫu.siˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

al·lucineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de al·lucinar.
    [Vosaltres/vós] al·lucineu o al·lucinau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Que vosaltres/vós] al·lucineu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb al·lucinar.
    Al·lucineu o al·lucinau [vosaltres/vós].

#### Sinònims

* al·lucinegueu, forma col·loquial pel subjuntiu.
# anati
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.na.tiː/

### Nom

anatī
* datiu singular de anas
# anathemata
## Llatí

   * Pronúncia: /a.naˈtʰɛ.ma.ta/

### Nom

anathemata
* nominatiu plural de anathema
* vocatiu plural de anathema
* acusatiu plural de anathema
# anathematum
## Llatí

   * Pronúncia: /a.naˈtʰɛ.ma.tʊm/

### Nom

anathematum
* genitiu plural de anathema
# anathemati
## Llatí

   * Pronúncia: /a.naˈtʰɛ.ma.tiː/

### Nom

anathematī
* datiu singular de anathema
# anatemă
## Romanès
### Nom

anatemă f. ‎(plural anateme)
* anatema

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | anatemă | anatema | (niște) | anateme | anatemele |
| Genitiu-datiu | (unei) | anateme | anatemei | (unor) | anateme | anatemelor |
| Vocatiu | | anatemă, anatemo | anatemă, anatemo | | anatemelor | anatemelor |
# anathematis
## Llatí

   * Pronúncia: /a.naˈtʰɛ.ma.tɪs/

### Nom

anathematis
* genitiu singular de anathema
# anathemate
## Llatí

   * Pronúncia: /a.naˈtʰɛ.ma.tɛ/

### Nom

anathemate
* ablatiu singular de anathema
# anathematibus
## Llatí

   * Pronúncia: /a.na.tʰɛˈma.tɪ.bʊs/

### Nom

anathematibus
* datiu plural de anathema
* ablatiu plural de anathema
# anates
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.na.teːs/

### Nom

anatēs
* nominatiu plural de anas
* vocatiu plural de anas
* acusatiu plural de anas
# anathema
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈna.tʰɛ.ma/
   * Etimologia: Del grec ἀνάθεμα ‎(anáthema, «quelcom dedicat a algú»).

### Nom

anathema n. ‎(genitiu anathematis)
* anatema

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | anathema | anathemata |
| Vocatiu | anathema | anathemata |
| Acusatiu | anathema | anathemata |
| Genitiu | anathematis | anathematum |
| Datiu | anathematī | anathematibus |
| Ablatiu | anathemate | anathematibus |
# amatone
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈto.nə/, occidental /a.maˈto.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

amatone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amatonar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amatonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amatonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amatonar.
# amatonau
## Català
### Verb

amatonau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amatonar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amatonar.
# amatonaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.tuˈna.βəs/ balear /ə.mə.toˈna.vəs/, /ə.mə.tuˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ma.toˈna.βes/ valencià /a.ma.toˈna.ves/, /a.ma.toˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

amatonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amatonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·to·na·ves (5)
* Anagrama: amonestava
# amatonen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈto.nən/, occidental /a.maˈto.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

amatonen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amatonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amatonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amatonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·to·nen (4)
* Anagrama: anomenat
# amatones
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈto.nəs/, occidental /a.maˈto.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

amatones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de amatonar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amatonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·to·nes (4)
* Anagrames: amonesta, amonestà
# amatonava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.tuˈna.βə/ balear /ə.mə.toˈna.və/, /ə.mə.tuˈna.və/ Occidental: nord-occidental /a.ma.toˈna.βa/ valencià /a.ma.toˈna.va/, /a.ma.toˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

amatonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amatonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amatonar.
# amatonaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.tuˈna.βən/ balear /ə.mə.toˈna.vən/, /ə.mə.tuˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ma.toˈna.βen/ valencià /a.ma.toˈna.ven/, /a.ma.toˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

amatonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amatonar.
# amatonessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.tuˈne.sən/ balear /ə.mə.toˈne.sən/, /ə.mə.tuˈne.sən/ Occidental: /a.ma.toˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

amatonessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatonar.
# amatonesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.tuˈne.səs/ balear /ə.mə.toˈne.səs/, /ə.mə.tuˈne.səs/ Occidental: /a.ma.toˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

amatonesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·to·nes·ses (5)
* Anagrama: amonestessa
# andouille
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃ˈduj/

### Nom

andouille f. ‎(plural andouilles)
* botifarra
* babau
# andosol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈsɔɫ/ balear /ən.doˈsɔɫ/, /ən.duˈsɔɫ/ Occidental: /an.doˈsɔɫ/
   * Rimes: -ɔl
   * Etimologia: Del japonès 暗 ‎(an, «fosc»), 土 ‎(do, «sòl») i sòl.

### Nom

andosol m. ‎(plural andosols)
* Sòl amb un horitzó vítric o àndic.

#### Variants

* andosòl (grafia obsoleta)

#### Traduccions

* Anglès: andosol $^{(en)}$
* Castellà: andosol $^{(es)}$
* Francès: andosol $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·do·sol (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat
# andosòl
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈsɔɫ/ balear /ən.doˈsɔɫ/, /ən.duˈsɔɫ/ Occidental: /an.doˈsɔɫ/
   * Rimes: -ɔl

### Nom

andosòl m. ‎(plural andosòls)
* Grafia obsoleta des del 2017 de andosol.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·do·sòl (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# andouilles
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃ˈduj/

### Nom

andouilles f. pl.
* forma plural de andouille
# andanara
## Català
### Verb

andanara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb andanar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb andanar.
# andammo
## Italià
### Verb

andammo
* primera persona plural (noi) del passat de andare
# andanam
## Català
### Verb

andanam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de andanar.
# andanar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.dəˈna/ Occidental: nord-occidental /an.daˈna/ valencià /an.daˈnaɾ/, /an.daˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: andanà
   * Etimologia: De andana.

### Verb

andanar trans.
* Preparar una embarcació per sortir a navegar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: andano, andana, andanem

#### Traduccions

* Castellà: aparejar $^{(e)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·da·nar (3)
* Anagrama: nadaran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# andan
## Català
### Verb

andan
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de andanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·dan (2)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈan.dan/, meridional \ˈaŋ.daŋ\
       Americà: alt /ˈan.dan/, baix \ˈaŋ.daŋ\, austral /ˈan.dan/
   * Rimes: -andan

### Verb

andan
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) del present de subjuntiu del verb andar

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·dan (2)
* Anagrama: nadan
# andana
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈda.nə/, occidental /anˈda.na/
   * Rimes: -ana
   * Etimologia: Potser de l'italià indagine ‎(«filera de paranys que posa un caçador»).

### Nom

andana f. ‎(plural andanes)
* Filera de naus.
* Estris de pescador col·locats sobre una dàrsena en filera.
* Franja de terra a la vora d'un moll.
* Construcció a la vora de les vies en una estació, on els passatgers esperen per pujar al tren.
* Línia de farratge que resta al camp després de segar.
* (valencià) golfa

#### Traduccions

* Anglès: platform $^{(en)}$
* Basc: nasa $^{(eu)}$
* Castellà: andén $^{(es)}$
* Francès: quai $^{(fr)}$
* Italià: piattaforma $^{(it)}$

### Verb

andana
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de andanar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb andanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·da·na (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# anticipació
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ti.si.pə.siˈo/, occidental /an.ti.si.pa.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí anticipatio, segle XIV.

### Nom

anticipació f. ‎(plural anticipacions)
* Esdeveniment abans del temps previst.
* pressentiment

#### Traduccions

* Alemany: Vorausahnung $^{(de)}$ f., Vorfreude $^{(de)}$ f., Erwartung $^{(de)}$ f.
* Anglès: anticipation $^{(en)}$
* Búlgar: очакване $^{(bg)}$ n. ‎(otxakvane)
* Castellà: anticipación $^{(es)}$
* Finès: varautuminen $^{(fi)}$
* Francès: anticipation $^{(fr)}$
* Gallec: anticipación $^{(gl)}$ f.
* Georgià: მოლოდინი $^{(ka)}$ ‎(molòdini)
* Italià: anticipazione $^{(it)}$ f.
* Llatí: anticipatio $^{(la)}$ f.
* Romanès: anticipație $^{(ro)}$ f.
* Rus: ожида́ние $^{(ru)}$ n. ‎(ojidànie)

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·ci·pa·ci·ó (6)
# anticipa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tiˈsi.pə/, occidental /an.tiˈsi.pa/
   * Rimes: -ipa

### Verb

anticipa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de anticipar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb anticipar.
# anticipaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /an.ti.θi.paˈθjo.nes/, meridional \aŋ.ti.θi.paˈθjo.neh\
       Americà: alt /an.t(i).si.paˈsjo.nes/, baix \aŋ.ti.si.paˈsjo.neh\, austral /an.ti.si.paˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

anticipaciones f. pl.
* forma plural de anticipación
# anticipadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ti.siˌpa.ðəˈmen/ balear /ən.ti.siˌpa.ðəˈment/, /ən.ti.siˌpa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /an.ti.siˌpa.ðaˈmen/ valencià /an.ti.siˌpa.ðaˈment/, /an.ti.siˌpa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De anticipat i el sufix -ment.

### Adverbi

anticipadament
* D'una manera anticipada.

#### Traduccions

* Anglès: anticipatedly $^{(en)}$, anticipately $^{(en)}$
* Castellà: anticipadamente $^{(es)}$
* Italià: anticipatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·ci·pa·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# anticipador
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \an.ti.θi.paˈðoɾ\, meridional \aŋ.ti.θi.paˈðoɾ\
       Americà: alt /an.t(i).si.paˈdoɾ/, baix \aŋ.ti.si.paˈðoɾ\, austral \an.ti.si.paˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Adjectiu

anticipador m. ‎(femení anticipadora, plural masculí anticipadores, plural femení anticipadoras)
* anticipant

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·ci·pa·dor (5)
# anticipadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \an.ti.θiˌpa.ðaˈmen.te\, meridional \aŋ.ti.θiˌpa.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /an.t(i).siˌpa.daˈmen.te/, baix \aŋ.ti.siˌpa.ðaˈmen.te\, austral \an.ti.siˌpa.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De anticipado i el sufix -mente.

### Adverbi

anticipadamente
* anticipadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·ci·pa·da·men·te (7)
# anticipación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /an.ti.θi.paˈθjon/, meridional \aŋ.ti.θi.paˈθjoŋ\
       Americà: alt /an.t(i).si.paˈsjon/, baix \aŋ.ti.si.paˈsjoŋ\, austral /an.ti.si.paˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

anticipación f. ‎(plural anticipaciones)
* Anticipació

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·ci·pa·ción (5)
# angeliquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒə.ɫiˈki/, occidental /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

angeliquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de angelicar.
# angeliquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒə.ɫiˈke.səw/, occidental /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

angeliquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb angelicar.
# angelitzam
## Català
### Verb

angelitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de angelitzar.
# angeliquéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒə.ɫiˈke.siw/, occidental /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

angeliquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb angelicar.
# angelitz
## Català
### Verb

angelitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de angelitzar.
# angelitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɲ.ʒəˈɫi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /aɲ.d͡ʒeˈɫi.d͡za/, valencià /aɲ.d͡ʒeˈɫi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

angelitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de angelitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb angelitzar.
# anodizzazioni
## Italià

   * Pronúncia: /a.no.did.d͡zatˈt͡sjoː.ni/

### Nom

anodizzazioni f. pl.
* forma plural de anodizzazione
# anodontia
## Anglès
### Nom

anodontia ‎(comptable i incomptable, plural anodontias)
* (medicina) anodòncia

### Vegeu també

* anodontia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# anodontias
## Anglès
### Nom

anodontias
* forma plural de anodontia