OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# cortés
## Català
### Adjectiu

cortés m. ‎(femení cortesa, plural masculí cortesos, plural femení corteses)
* (valencià) Forma alternativa de cortès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·tés (2)
* Heterograma de 6 lletres (ceorst)
* Anagrames: coster, escrot, rectos, sector, torces, torcés, tresco

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /koɾˈtes/, meridional /koɾˈteh/
       Americà: alt /k(o)ɾˈtes/, baix /koɾˈteh/, austral /koɾˈtes/
   * Rimes: -es

### Adjectiu

cortés m. ‎(femení cortesa, plural masculí corteses, plural femení cortesas)
* cortès

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·tés (2)
* Heterograma de 6 lletres (ceorst)
# cortrenqués
## Català
### Verb

cortrenqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cortrencar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cortrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·tren·qués (3)
# cortrenquésseu
## Català
### Verb

cortrenquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cortrencar.

#### Variants

* cortrenquéssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·tren·qués·seu (4)
# cortrenquéssim
## Català
### Verb

cortrenquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cortrencar.

#### Variants

* cortrenquéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·tren·qués·sim (4)
# cortrenquí
## Català
### Verb

cortrenquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de cortrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·tren·quí (3)
# plauran
## Català
### Verb

plauran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de plaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plau·ran (2)
* Anagrama: planura
# plauries
## Català
### Verb

plauries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de plaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plau·ri·es (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeilprsu)
* Anagrama: piulares
# plaudo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈplaw.doː/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *pleh₂k-, la mateixa arrel que va donar plēctō i plangō.

### Verb

plaudō ‎(1a present$^?$), plaudis ‎(2a present), plaudere ‎(infinitiu), plausī ‎(perfet), plausum ‎(supí)
* copejar
* aplaudir
* batre les ales
# plaure
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈplaw.ɾə/, occidental /ˈplaw.ɾe/
   * Rimes: -awɾe
   * Etimologia: Del llatí placēre, segle XII.

### Verb

plaure intr.
* Agradar, ésser grat.
* Abellir, venir de gust.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: plac, plau, plaem

#### Sinònims

* agradar, alegrar, animar, delectar, divertir, enamorar, encegar, enllaminir, entusiasmar, escalfar, excitar, refocil·lar, seduir.
* abellir, acceptar, acontentar, afalagar, agradar, atraure, complaure, delectar, encantar, escaure, satisfer.

#### Traduccions

* Anglès: please $^{(en)}$
* Castellà: placer $^{(es)}$
* Francès: plaire $^{(fr)}$
* Italià: piacere $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: AGRADAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: plau·re (2)
* Heterograma de 6 lletres (aelpru)
* Anagrames: parleu, pelura, pleura

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: plaure
# plauen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpɫa.wən/, occidental /ˈpɫa.wen/
   * Rimes: -awen

### Verb

plauen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de plaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·uen (2)
* Heterograma de 6 lletres (aelnpu)
* Anagrama: planeu
# plauria
## Català
### Verb

plauria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de plaure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de plaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plau·ri·a (3)
* Anagrames: piulara, piularà
# plaureu
## Català
### Verb

plaureu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de plaure.
# plaurien
## Català
### Verb

plaurien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de plaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plau·ri·en (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeilnpru)
* Anagrama: piularen
# plaudis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈplaw.dɪs/

### Verb

plaudis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de plaudō
# cremàsseu
## Català
### Verb

cremàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cremar.

#### Variants

* cremeguéssou, creméssiu, cremésseu, cremàssiu, cremàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·màs·seu (3)
* Anagrama: creuàssem
# cremos
## Català
### Verb

cremos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cremar.

#### Variants

* cremis, cremes

### Miscel·lània

* Anagrama: moresc
# cremàieu
## Català
### Verb

cremàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de cremar.

#### Variants

* cremavo, cremàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·mà·ieu (3)
* Anagrama: creuàiem
# cremàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾəˈma.ɾəm/, occidental /kɾeˈma.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

cremàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de cremar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cremar.

#### Variants

* [2] cremeguéssom, creméssim, creméssem, cremàssim, cremàssem
# cremàssem
## Català
### Verb

cremàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cremar.

#### Variants

* cremeguéssom, creméssim, creméssem, cremàssim, cremàrem
# cremàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾəˈma.ɾəw/, occidental /kɾeˈma.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

cremàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de cremar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cremar.

#### Variants

* [2] cremeguéssou, creméssiu, cremésseu, cremàssiu, cremàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·mà·reu (3)
* Anagrames: creuarem, creuàrem
# cremà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾəˈma/, occidental /kɾeˈma/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: cremar

### Verb

cremà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de cremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·mà (2)
* Anagrames: carem, Carme, cream, macer, recam
# prometa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾuˈmɛ.tə/ balear /pɾoˈmə.tə/, /pɾuˈmɛ.tə/ Occidental: /pɾoˈme.ta/
   * Rimes: -ɛta

### Verb

prometa
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb prometre.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb prometre.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb prometre.

#### Variants

* [1] prometi
* [2] prometi, prometo
* [3] prometi

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·me·ta (3)
* Heterograma de 7 lletres (aemoprt)
* Anagrames: aportem, atropem, empotar, optarem, optàrem, toparem, topàrem
# prometeguessa
## Català
### Verb

prometeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb prometre.

#### Variants

* prometessi, prometessa, prometés, prometera

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·me·te·gues·sa (5)
# promet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾuˈmɛt/ balear /pɾoˈmət/, /pɾuˈmɛt/ Occidental: /pɾoˈmet/
   * Rimes: -ɛt

### Verb

promet
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de prometre.
* (valencià, balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de prometre.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb prometre.

#### Variants

* [1] promete
* [2] prometo, prometi

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·met (2)
* Heterograma de 6 lletres (emoprt)
* Anagrames: portem, tempro, trempo, trempó, trompe
# promete
## Català
### Verb

promete
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de prometre.

#### Variants

* promet

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·me·te (3)
* Anagrames: permeto, tempero
# prometeguesses
## Català
### Verb

prometeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb prometre.

#### Variants

* prometessis, prometesses, prometeres

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·me·te·gues·ses (5)
# prometeguéssou
## Català
### Verb

prometeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb prometre.

#### Variants

* prometéssiu, prometésseu, prometéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·me·te·gués·sou (5)
# prometeguessen
## Català
### Verb

prometeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb prometre.

#### Variants

* prometessin, prometessen, prometeren

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·me·te·gues·sen (5)
* Anagrames: entropesseguem, penetreguéssom
# prometegués
## Català
### Verb

prometegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb prometre.

#### Variants

* prometés, prometera

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·me·te·gués (4)
# prometeguéssom
## Català
### Verb

prometeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb prometre.

#### Variants

* prometéssim, prometéssem, prometérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·me·te·gués·som (5)
# alluentarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.ən.təˈɾi.ən/, occidental /a.ʎu.en.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

alluentarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de alluentar.
# alluentareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎu.ən.təˈɾɛw/ balear /ə.ʎu.ən.təˈɾəw/, /ə.ʎu.ən.təˈɾɛw/ Occidental: /a.ʎu.en.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alluentareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de alluentar.
# alluentaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.ən.təˈɾi.əs/, occidental /a.ʎu.en.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

alluentaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de alluentar.
# alluentarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎu.ən.təˈɾɛm/ balear /ə.ʎu.ən.təˈɾəm/, /ə.ʎu.ən.təˈɾɛm/ Occidental: /a.ʎu.en.taˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

alluentarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de alluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·en·ta·rem (5)
* Anagrames: llamentareu, llamentàreu, manlleutaré
# alluentaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.ən.təˈɾi.ə/, occidental /a.ʎu.en.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

alluentaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de alluentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de alluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·en·ta·ri·a (6)
* Anagrama: ataüllarien
# alluentares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.ənˈta.ɾəs/, occidental /a.ʎu.enˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

alluentares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de alluentar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alluentar.
# alluentarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.ən.təˈɾa/, occidental /a.ʎu.en.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

alluentarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de alluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·en·ta·rà (5)
* Anagrama: ataüllaren
# alluentaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.ən.təˈɾas/, occidental /a.ʎu.en.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

alluentaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de alluentar.
# alluentaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.ən.təˈɾe/, occidental /a.ʎu.en.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

alluentaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de alluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·en·ta·ré (5)
* Anagrames: tenallareu, tenallàreu
# alluentaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.ənˈta.ɾən/, occidental /a.ʎu.enˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

alluentaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de alluentar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alluentar.
# constel·lació
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuns.təɫ.ɫə.siˈo/, /kuns.tə.ɫə.siˈo/ balear /kons.təɫ.ɫə.siˈo/, /kuns.təɫ.ɫə.siˈo/ Occidental: /kons.teɫ.ɫa.siˈo/, /kons.te.ɫa.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí constellatio, segle XIX

### Nom

constel·lació f. ‎(plural constel·lacions)
* Grup d'estels que hom ha agrupat i batejat de forma arbitrària
    La constel·lació de l'Ossa Menor
* Grup d'elements, particularment de grans dimensions
    Una constel·lació d'administratius.
* (astrologia) Suposada configuració dels astres en un moment donat, que afecta el caràcter d'una persona.
    Va néixer sota una certa constel·lació.

#### Traduccions

* Alemany: Sternbild $^{(de)}$ n., Konstellation $^{(de)}$ f.
* Anglès: constellation $^{(en)}$
* Búlgar: съзве́здие $^{(bg)}$ n. ‎(sazvèzdie)
* Castellà: constelación $^{(es)}$ f.
* Coreà: 별자리 $^{(ko)}$ ‎(byeoljari)
* Danès: stjernebillede $^{(da)}$ c.
* Eslovac: súhvezdie $^{(sk)}$ n.
* Eslovè: ozvezdje $^{(sl)}$ n.
* Esperanto: konstelacio $^{(eo)}$
* Estonià: tähtkuju $^{(et)}$
* Feroès: stjørnumerki $^{(fo)}$ n.
* Francès: constellation $^{(fr)}$ f.
* Friülà: constelazion $^{(fur)}$ f.
* Grec: αστερισμός $^{(el)}$ m. ‎(asterismós)
* Grec antic: ἀστερισμός $^{(grc)}$ m. ‎(asterismós)
* Gujarati: તારામંડળ $^{(gu)}$ n.
* Hebreu: קבוצת כוכבים $^{(he)}$ f.
* Hindi: तारामंडल $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: csillagkép $^{(hu)}$
* Ido: stelaro $^{(io)}$
* Indonesi: konstelasi $^{(id)}$
* Irlandès: réaltbhuíon $^{(ga)}$ f.
* Islandès: stjörnumerki $^{(is)}$ n.
* Italià: costellazione $^{(it)}$ f.
* Japonès: 星座 $^{(ja)}$
* Luxemburguès: Konstellatioun $^{(lb)}$ f.
* Macedoni: соѕвездие $^{(mk)}$ n.
* Noruec: konstellasjon $^{(no)}$ m.
* Polonès: gwiazdozbiór $^{(pl)}$ m., konstelacja $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: constelação $^{(pt)}$ f.
* Romanès: constelație $^{(ro)}$ f.
* Rus: созве́здие $^{(ru)}$ n. ‎(sozvézdie)
* Suahili: kundinyota $^{(sw)}$
* Suec: stjärnbild $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: бурҷ $^{(tg)}$
* Tagal: talanyo $^{(tl)}$
* Turc: takımyıldız $^{(tr)}$
* Txec: souhvězdí $^{(cs)}$ n.
* Ucraïnès: сузі́р'я $^{(uk)}$ n. ‎(suzíria)
* Vietnamita: chòm sao $^{(vi)}$
* Xinès: 星座 $^{(zh)}$ ‎(xīngzuò)

### Miscel·lània

* Síl·labes: cons·tel·la·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# consten
## Català
### Verb

consten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de constar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb constar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb constar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cons·ten (2)
* Anagrama: contens
# consternas
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈstɛr.naːs/

### Verb

cōnsternās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de cōnsternō
# constellation
## Anglès
### Nom

constellation ‎(plural constellations)
* constel·lació

## Francès
### Nom

constellation f. ‎(plural constellations)
* constel·lació
# constellations
## Anglès
### Nom

constellations
* forma plural de constellation

## Francès
### Nom

constellations f. pl.
* forma plural de constellation
# consternare
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.stɛrˈnaː.rɛ/

### Verb

cōnsternāre
* infinitiu del present actiu de cōnsternō
# costat feble
## Català
### Nom

costat feble m. ‎(plural costats febles)
* (basquetbol) Zona d'una pista de joc allunyada del punt on es juga la pilota, que generalment està ocupada per pocs jugadors.
* (futbol americà) Costat de la formació d'un equip atacant amb menys jugadors perquè no hi figura el receptor interior.

#### Traduccions

* Anglès: help side $^{(en)}$, weak side $^{(en)}$
* Castellà: lado débil $^{(es)}$
* Francès: côté faible $^{(fr)}$
* Anglès: weak side $^{(en)}$
* Castellà: lado débil $^{(es)}$

### Vegeu també

* costat feble. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# costat obert
## Català
### Nom

costat obert m. ‎(plural costats oberts)
* (rugbi) Zona d'un camp de joc compresa entre una melé ordenada, una melé espontània o un mol, i la línia de toc més allunyada.

#### Traduccions

* Anglès: open side $^{(en)}$
* Castellà: lado abierto $^{(es)}$
* Francès: côté ouvert $^{(fr)}$, grand côté $^{(fr)}$

### Vegeu també

* costat obert. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# costat fort
## Català
### Nom

costat fort m. ‎(plural costats forts)
* (basquetbol) Zona d'una pista de joc on es juga la pilota, que generalment està ocupada per força jugadors.
* (futbol americà) Costat de la formació d'un equip atacant amb més jugadors perquè hi figura el receptor interior.

#### Traduccions

* Anglès: strong side $^{(en)}$
* Castellà: lado fuerte $^{(es)}$
* Francès: côté fort $^{(fr)}$
* Anglès: strong side $^{(en)}$
* Castellà: lado fuerte $^{(es)}$
* Francès: côté fort $^{(fr)}$

### Vegeu també

* costat fort. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# amorinton
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈrin.ton/

### Verb

amorinton
* acusatiu de amorinto
# amoris
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈmo.ris/

### Verb

amoris
* passat de amori

## Llatí

   * Pronúncia: /aˈmoː.rɪs/

### Nom

amōris
* genitiu singular de amor
# amoritajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈri.tajn/

### Verb

amoritajn
* acusatiu plural de amorita
# amoritan
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈri.tan/

### Verb

amoritan
* acusatiu de amorita
# amorinto
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈrin.to/

### Verb

amorinto ‎(plural amorintoj, acusatiu amorinton, plural acusatiu amorintojn)
* participi actiu nominal passat de amori
# amorita
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈri.ta/

### Verb

amorita ‎(plural amoritaj, acusatiu amoritan, plural acusatiu amoritajn)
* participi passiu passat de amori
# amorinte
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈrin.te/

### Verb

amorinte
* participi actiu adverbial passat de amori
# amoritaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈri.taj/

### Verb

amoritaj
* forma plural de amorita
# amorintoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈrin.toj/

### Verb

amorintoj
* forma plural de amorinto
# amorintojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈrin.tojn/

### Verb

amorintojn
* acusatiu plural de amorinto
# anatomitzesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.tu.miˈd͡ze.səs/ balear /ə.nə.to.miˈd͡ze.səs/, /ə.nə.tu.miˈd͡ze.səs/ Occidental: nord-occidental /a.na.to.miˈd͡ze.ses/, valencià /a.na.to.miˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

anatomitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatomitzar.
# anatomitzessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.tu.miˈd͡ze.sin/ balear /ə.nə.to.miˈd͡ze.sin/, /ə.nə.tu.miˈd͡ze.sin/ Occidental: nord-occidental /a.na.to.miˈd͡ze.sin/, valencià /a.na.to.miˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

anatomitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatomitzar.
# anatomitzessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.tu.miˈd͡ze.sis/ balear /ə.nə.to.miˈd͡ze.sis/, /ə.nə.tu.miˈd͡ze.sis/ Occidental: nord-occidental /a.na.to.miˈd͡ze.sis/, valencià /a.na.to.miˈze.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

anatomitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatomitzar.
# anatomitzessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.tu.miˈd͡ze.sən/ balear /ə.nə.to.miˈd͡ze.sən/, /ə.nə.tu.miˈd͡ze.sən/ Occidental: nord-occidental /a.na.to.miˈd͡ze.sen/, valencià /a.na.to.miˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

anatomitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatomitzar.
# anatomitzen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.tuˈmi.d͡zən/ balear /ə.nə.toˈmi.d͡zən/, /ə.nə.tuˈmi.d͡zən/ Occidental: nord-occidental /a.na.toˈmi.d͡zen/, valencià /a.na.toˈmi.zen/
   * Rimes: -idzen

### Verb

anatomitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de anatomitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb anatomitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb anatomitzar.
# anatomitzeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.tu.miˈd͡zɛw/ balear /ə.nə.to.miˈd͡zəw/, /ə.nə.tu.miˈd͡zɛw/ Occidental: nord-occidental /a.na.to.miˈd͡zew/, valencià /a.na.to.miˈzew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

anatomitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de anatomitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb anatomitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb anatomitzar.
# anatomitzi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.tuˈmi.d͡zi/ balear /ə.nə.toˈmi.d͡zi/, /ə.nə.tuˈmi.d͡zi/ Occidental: nord-occidental /a.na.toˈmi.d͡zi/, valencià /a.na.toˈmi.zi/
   * Rimes: -idzi

### Verb

anatomitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anatomitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb anatomitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb anatomitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb anatomitzar.
# constàveu
## Català
### Verb

constàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de constar.
# constésseu
## Català
### Verb

constésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb constar.
# constéssim
## Català
### Verb

constéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb constar.
# consté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ko(n)sˈte/, meridional \ko(ŋ)hˈte\
       Americà: alt /k(o)nsˈte/, baix \ko(ŋ)hˈte\, austral /ko(n)hˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

consté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb constar
# constéssem
## Català
### Verb

constéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb constar.
# constàssiu
## Català
### Verb

constàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb constar.
# constàsseu
## Català
### Verb

constàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb constar.
# constàssim
## Català
### Verb

constàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb constar.
# constés
## Català
### Verb

constés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb constar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb constar.
# prevegesses
## Català
### Verb

prevegesses
* (col·loquial oriental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb preveure.
# prevegos
## Català
### Verb

prevegos
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb preveure.
# prevegessi
## Català
### Verb

prevegessi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb preveure.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb preveure.
# prevegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾə.βəˈʒɛw/ balear /pɾə.vəˈʒəw/, /pɾə.vəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /pɾe.βeˈʒew/ valencià /pɾe.veˈd͡ʒew/, /pɾe.βeˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

prevegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb preveure.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb preveure.
# prevegessen
## Català
### Verb

prevegessen
* (col·loquial oriental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb preveure.