OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arregnàssem
## Català
### Verb

arregnàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arregnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·reg·nàs·sem (4)
* Anagrames: arrangéssem, arrengàssem, engrassarem, engrassàrem
# arregnàs
## Català
### Verb

arregnàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arregnar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arregnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·reg·nàs (3)
* Anagrames: arranges, arrangés, esgranar, ganarres, garsaren
# arregnàsseu
## Català
### Verb

arregnàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arregnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·reg·nàs·seu (4)
* Anagrames: arrangésseu, arrengàsseu, asseguraren, engrassareu, engrassàreu, narreguessa
# arpionando
## Italià
### Verb

arpionando
* gerundi de arpionare
# arpionano
## Italià
### Verb

arpionano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de arpionare
# arpionare
## Italià

   * Pronúncia: /ar.pjoˈnaː.re/
   * Etimologia: Derivat de arpione.

### Verb

arpionare
* arponar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pio·nà·re (4)
# arpionarono
## Italià
### Verb

arpionarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de arpionare
# arpionammo
## Italià
### Verb

arpionammo
* primera persona plural (noi) del passat de arpionare
# arpiona
## Italià
### Verb

arpiona
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de arpionare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de arpionare
# arpionante
## Italià
### Verb

arpionante
* participi present de arpionare
# arpionai
## Italià
### Verb

arpionai
* primera persona singular (io) del passat de arpionare
# asclaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫəˈɾi.əw/, occidental /as.kɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

asclaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de asclar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·cla·rí·eu (4)
* Anagrames: acularies, escularia, lascaríeu
# asclaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫəˈɾi.əm/, occidental /as.kɫaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

asclaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de asclar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·cla·rí·em (4)
* Anagrames: calmaries, escamarli, escamarlí, lascaríem, mesclaria
# asclaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫəˈɾe/, occidental /as.kɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

asclaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de asclar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·cla·ré (3)
* Anagrames: aclares, aclarés, calar-se, calares, casaler, escalar, lacares, laceràs, lascaré
# arremolinau
## Català
### Verb

arremolinau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arremolinar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arremolinar.
# arremolinaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɫiˈna.βəs/ balear /ə.rə.mo.ɫiˈna.vəs/, /ə.rə.mu.ɫiˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.re.mo.ɫiˈna.βes/ valencià /a.re.mo.ɫiˈna.ves/, /a.re.mo.ɫiˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arremolinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arremolinar.
# arremolinen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɫi.nən/ balear /ə.rə.moˈɫi.nən/, /ə.rə.muˈɫi.nən/ Occidental: /a.re.moˈɫi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

arremolinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arremolinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arremolinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arremolinar.
# arremolinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɫiˈna.βə/ balear /ə.rə.mo.ɫiˈna.və/, /ə.rə.mu.ɫiˈna.və/ Occidental: nord-occidental /a.re.mo.ɫiˈna.βa/ valencià /a.re.mo.ɫiˈna.va/, /a.re.mo.ɫiˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arremolinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arremolinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arremolinar.
# arremolinaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɫiˈna.βən/ balear /ə.rə.mo.ɫiˈna.vən/, /ə.rə.mu.ɫiˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.re.mo.ɫiˈna.βen/ valencià /a.re.mo.ɫiˈna.ven/, /a.re.mo.ɫiˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arremolinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arremolinar.
# arremoline
## Català
### Verb

arremoline
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arremolinar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arremolinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arremolinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arremolinar.

### Miscel·lània

* Anagrames: enriolarem, enriolàrem
# arremolinassis
## Català
### Verb

arremolinassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremolinar.
# arterials
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.tə.ɾiˈaɫs/, occidental /aɾ.te.ɾiˈaɫs/
   * Rimes: -als

### Adjectiu

arterials inv. pl.
* Forma plural de arterial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·te·ri·als (4)
# arterialitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.tə.ɾi.ə.ɫiˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /ar.te.ɾi.a.ɫiˈd͡zes/, valencià /aɾ.te.ɾi.a.ɫiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

arterialitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arterialitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arterialitzar.

### Miscel·lània

* Anagrames: esterilitzara, esterilitzarà
# arterian
## Basc
### Nom

arterian
* inessiu definit singular de arteria

## Esperanto

   * Pronúncia: /ar.teˈri.an/

### Adjectiu

arterian
* acusatiu de arteria
# arteriam
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈteː.rɪ.am/

### Nom

artēriam
* acusatiu singular de artēria
# arroentis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈen.tis/ balear /ə.roˈen.tis/, /ə.ruˈen.tis/ Occidental: /a.roˈen.tis/
   * Rimes: -entis

### Verb

arroentis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arroentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·en·tis (4)
* Anagrames: anteriors, atresorin, enriostar, estorinar, estroniar, soterrani, tornaries
# arroentessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ənˈte.sin/ balear /ə.ro.ənˈte.sin/, /ə.ru.ənˈte.sin/ Occidental: /a.ro.enˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arroentessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroentar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ensostrarien
# arroentessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ənˈte.sis/ balear /ə.ro.ənˈte.sis/, /ə.ru.ənˈte.sis/ Occidental: /a.ro.enˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arroentessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·en·tes·sis (5)
* Anagrames: atresoressin, ensostraries
# arroento
## Català

   * Pronúncia: central /ə.ruˈen.tu/, occidental /a.roˈen.to/
   * Rimes: -ento

### Verb

arroento
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arroentar.
# arroenti
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈen.ti/ balear /ə.roˈen.ti/, /ə.ruˈen.ti/ Occidental: /a.roˈen.ti/
   * Rimes: -enti

### Verb

arroenti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arroentar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arroentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arroentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arroentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·en·ti (4)
* Anagrames: anterior, orientar, rotarien, torraien
# asseguros
## Català
### Verb

asseguros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assegurar.
# asseguràs
## Català
### Verb

asseguràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assegurar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assegurar.

### Miscel·lània

* Anagrama: garsàsseu
# asseguràieu
## Català
### Verb

asseguràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assegurar.
# asseguràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɣuˈɾa.ɾəm/, occidental /a.se.ɣuˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

asseguràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assegurar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assegurar.
# asseguràreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɣuˈɾa.ɾəw/, occidental /a.se.ɣuˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

asseguràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assegurar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assegurar.
# artigaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.ɣəˈɾas/, occidental /aɾ.ti.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

artigaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de artigar.
# artigaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.ɣəˈɾan/, occidental /aɾ.ti.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

artigaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de artigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·ga·ran (4)
* Anagrames: garantira, garantirà, targarina, traginara, traginarà
# artigaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.tiˈɣa.ɾən/, occidental /aɾ.tiˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

artigaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de artigar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb artigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·ga·ren (4)
* Anagrames: entrigarà, garantiré, integrara, integrarà, regitaran, tragarien, traginaré, triganera
# artigaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.ɣəˈɾi.ə/, occidental /aɾ.ti.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

artigaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de artigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de artigar.
# artigarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.ɣəˈɾi.ən/, occidental /aɾ.ti.ɣaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

artigarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de artigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·ga·ri·en (5)
* Anagrames: entrigaria, integraria
# assign
## Català
### Verb

assign
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assignar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sign (2)
* Anagrames: sagins, sagnis, signàs
# assignaies
## Català
### Verb

assignaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assignar.
# assigau
## Català antic
### Verb

assigau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de asseure
# assignaia
## Català
### Verb

assignaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assignar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assignar.
# assignam
## Català
### Verb

assignam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de assignar.
# asseiéssem
## Català
### Verb

asseiéssem
* (col·loquial central) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.
# asseiésseu
## Català
### Verb

asseiésseu
* (col·loquial central) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.
# asseiéveu
## Català
### Verb

asseiéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de asseure.
# assembla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈsɛm.bɫə/ balear /əˈsəm.bɫə/, /əˈsɛm.bɫə/ Occidental: /aˈsem.bɫa/

### Verb

assembla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de assemblar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb assemblar.
# atraguera
## Català
### Verb

atraguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraure.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraure.
# atraguen
## Català
### Verb

atraguen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atraure.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·guen (3)
* Anagrames: argentau, guantera
# asfaltessi
## Català
### Verb

asfaltessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfaltar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfaltar.
# asfalteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.fəɫˈtɛw/ balear /əs.fəɫˈtəw/, /əs.fəɫˈtɛw/ Occidental: /as.faɫˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

asfalteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de asfaltar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb asfaltar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb asfaltar.
# asfalten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈfaɫ.tən/, occidental /asˈfaɫ.ten/
   * Rimes: -alten

### Verb

asfalten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de asfaltar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb asfaltar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb asfaltar.
# asfaltes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈfaɫ.təs/, occidental /asˈfaɫ.tes/
   * Rimes: -altes

### Verb

asfaltes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de asfaltar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb asfaltar.

### Miscel·lània

* Anagrama: faltessa
# asfaltessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.fəɫˈte.sis/, occidental /as.faɫˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

asfaltessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfaltar.
# asfaltesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.fəɫˈte.səs/, occidental /as.faɫˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

asfaltesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfaltar.
# asfaltessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.fəɫˈte.sin/, occidental /as.faɫˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

asfaltessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfaltar.
# asfaltessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.fəɫˈte.sən/, occidental /as.faɫˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

asfaltessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfaltar.
# assonésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈne.səw/ balear /ə.soˈne.səw/, /ə.suˈne.səw/ Occidental: /a.soˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assonésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assonar.
# assonàssiu
## Català
### Verb

assonàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assonar.
# assonàssim
## Català
### Verb

assonàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assonar.
# assonàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈna.βəw/ balear /ə.soˈna.vəw/, /ə.suˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.soˈna.βew/ valencià /a.soˈna.vew/, /a.soˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

assonàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assonar.
# assonàsseu
## Català
### Verb

assonàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assonar.
# assonéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈne.səm/ balear /ə.soˈne.səm/, /ə.suˈne.səm/ Occidental: /a.soˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

assonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assonar.
# assonàssem
## Català
### Verb

assonàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assonar.
# aterrissàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.riˈsa.βəm/, balear /ə.tə.riˈsa.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.te.riˈsa.βem/ valencià /a.te.riˈsa.vem/, /a.te.riˈsa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

aterrissàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de aterrissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·ris·sà·vem (5)
* Anagrama: travessaríem
# aterrissí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.riˈsi/, occidental /a.te.riˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

aterrissí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aterrissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·ris·sí (4)
# aterrissàssem
## Català
### Verb

aterrissàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrissar.

#### Variants

* aterrisséssim, aterrisséssem, aterrissàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·ris·sàs·sem (5)
# aterrissàsseu
## Català
### Verb

aterrissàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrissar.

#### Variants

* aterrisséssiu, aterrissésseu, aterrissàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·ris·sàs·seu (5)
# aterrissésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.riˈse.səw/, occidental /a.te.riˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aterrissésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrissar.

#### Variants

* aterrisséssiu, aterrissàsseu, aterrissàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·ris·sés·seu (5)
# aterrisséssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.riˈse.sim/, occidental /a.te.riˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aterrisséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrissar.

#### Variants

* aterrisséssem, aterrissàssem, aterrissàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·ris·sés·sim (5)
# aterrisséssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.riˈse.siw/, occidental /a.te.riˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aterrisséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrissar.

#### Variants

* aterrissésseu, aterrissàsseu, aterrissàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·ris·sés·siu (5)
# aterrissàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.riˈsa.βəw/, balear /ə.tə.riˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.te.riˈsa.βew/ valencià /a.te.riˈsa.vew/, /a.te.riˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

aterrissàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aterrissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·ris·sà·veu (5)
* Anagrama: travessaríeu
# aterrissés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.riˈses/, occidental /a.te.riˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

aterrissés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrissar.

#### Variants

* [1] aterrissara
* [2] aterrissara

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·ris·sés (4)
* Anagrames: arrestessi, aterressis, retirasses, trairesses
# aterrisséssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.riˈse.səm/, occidental /a.te.riˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aterrisséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrissar.

#### Variants

* aterrisséssim, aterrissàssem, aterrissàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·ris·sés·sem (5)
# assistent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sisˈten/ balear /ə.sisˈtent/, /ə.sisˈten/ Occidental: nord-occidental /a.sisˈten/ valencià /a.sisˈtent/, /a.sisˈten/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De assistir.

### Nom

assistent m. ‎(plural assistents, femení assistenta)
* Persona que treballa d'ajudant d'un altre.
    L'assistent del laboratori recollirà les mostres.

#### Sinònims

auxiliar

#### Traduccions

* Anglès: assistant $^{(en)}$, attendant $^{(en)}$
* Castellà: asistente $^{(es)}$
* Francès: assistant $^{(fr)}$
* Italià: assistente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sis·tent (3)
* Anagrames: assentits, tastessin, testassin, tintasses

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# assistenta infantil
## Català
### Nom

assistenta infantil f. ‎(plural assistentes infantils)
* Forma femenina de assistent infantil.
# assistentes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sisˈten.təs/, occidental /a.sisˈten.tes/
   * Rimes: -entes

### Nom

assistentes f. pl.
* Forma plural de assistenta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sis·ten·tes (4)
* Anagrames: assentistes, estantisses
# assistentes infantils
## Català
### Nom

assistentes infantils f. pl.
* Forma plural de assistenta infantil.
# assistenta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sisˈten.tə/, occidental /a.sisˈten.ta/
   * Rimes: -enta

### Nom

assistenta f. ‎(plural assistentes)
* Forma femenina de assistent.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sis·ten·ta (4)
* Anagrames: assentista, atestassin, estantissa, setanta-sis
# assistents infantils
## Català
### Nom

assistents infantils m. pl.
* Forma plural de assistent infantil.
# assistesc
## Català
### Verb

assistesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assistir.
# assistent infantil
## Català
### Nom

assistent infantil m. ‎(plural assistents infantils, femení assistenta infantil)
* auxiliar d'educador d'escola bressol

### Vegeu també

* assistent infantil. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# atzufaven
## Català
### Verb

atzufaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atzufar.
# atzufessis
## Català
### Verb

atzufessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atzufar.
# atzufin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈd͡zu.fin/, occidental /aˈd͡zu.fin/
   * Rimes: -ufin

### Verb

atzufin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atzufar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atzufar.
# atzufeu
## Català
### Verb

atzufeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb atzufar.
# atzufen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈd͡zu.fən/, occidental /aˈd͡zu.fen/
   * Rimes: -ufen

### Verb

atzufen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de atzufar.
# atzufessin
## Català
### Verb

atzufessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atzufar.
# atzufi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈd͡zu.fi/, occidental /aˈd͡zu.fi/
   * Rimes: -ufi

### Verb

atzufi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atzufar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atzufar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atzufar.
# atzufaves
## Català
### Verb

atzufaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atzufar.
# atzufes
## Català
### Verb

atzufes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de atzufar.
# athletically
## Anglès

   * Etimologia: De athletic i el sufix -ally.

### Adverbi

athletically ‎(comparatiu more athletically, superlatiu most athletically)
* atlèticament