OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# immoderadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.mu.ðəˌɾa.ðəˈmen/ balear /im.mo.ðəˌɾa.ðəˈment/, /im.mu.ðəˌɾa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /im.mo.ðeˌɾa.ðaˈmen/ valencià /im.mo.ðeˌɾa.ðaˈment/, /im.mo.ðeˌɾa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De immoderada i el sufix -ment.

### Adverbi

immoderadament
* D’una manera immoderada, sense moderació.

#### Traduccions

* Anglès: immoderately $^{(en)}$
* Castellà: inmoderadamente $^{(es)}$
* Francès: immodérément $^{(fr)}$
* Italià: immoderatamente $^{(it)}$, smoderatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mo·de·ra·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# immoderatamente
## Italià

   * Pronúncia: /im.mo.deˌra.taˈmen.te/
   * Etimologia: De immoderato i el sufix -mente.

### Adverbi

immoderatamente
* immoderadament

#### Variants

* smoderatamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mo·de·ra·ta·mén·te (7)
# immobilizes
## Anglès
### Verb

immobilizes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de immobilize
# immobilmente
## Italià

   * Pronúncia: /imˌmɔ.bilˈmen.te/
   * Etimologia: De immobile i el sufix -mente.

### Adverbi

immobilmente
* immòbilment

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mo·bil·mén·te (5)
# immoderately
## Anglès

   * Etimologia: De immoderate i el sufix -ly.

### Adverbi

immoderately ‎(comparatiu more immoderately, superlatiu most immoderately)
* immoderadament
# immobilized
## Anglès
### Verb

immobilized
* passat i participi de immobilize
# immoble
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /imˈmɔb.bɫə/, /imˈmɔ.βɫə/ balear /imˈmɔb.bɫə/ Occidental: nord-occidental /imˈmɔb.bɫe/, /imˈmɔ.βɫe/ valencià /imˈmɔ.bɫe/
   * Rimes: -ɔble
   * Etimologia: Del llatí immobĭlis, format pel prefix in ‎(«negació») i el verb movere ‎(«moure»), és a dir, «que no es pot moure».

### Nom

immoble m. ‎(plural immobles)
* Dit de la propietat de valor que no es pot transportar.
    Els edificis són béns immobles.

#### Traduccions

* Alemany: Immobilie $^{(de)}$
* Anglès: property $^{(en)}$
* Castellà: inmueble $^{(es)}$, bien raíz $^{(es)}$
* Francès: propiété $^{(fr)}$
* Italià: propietà $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mo·ble (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# immaginasse
## Italià
### Verb

immaginasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de immaginare
# immaginante
## Italià
### Verb

immaginante
* participi present de immaginare
# immaginantesi
## Italià
### Verb

immaginantesi
* participi present de immaginarsi
# immaginarsi
## Italià

   * Pronúncia: /im.ma.d͡ʒiˈnar.si/

### Verb

immaginarsi pron.
* forma pronominal de immaginare ‎(«imaginar-se»)
* figurar-se

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: im·ma·gi·nàr·si (5)
# immaginano
## Italià
### Verb

immaginano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de immaginare
# immaginare
## Italià

   * Pronúncia: /im.ma.d͡ʒiˈnaː.re/
   * Etimologia: Del llatí imaginari.

### Nom

immaginare m. ‎(només en singular)
* imaginació

### Verb

immaginare trans. ‎(pronominal immaginarsi)
* imaginar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: im·ma·gi·nà·re (5)
# immaginariamente
## Italià

   * Pronúncia: /im.ma.d͡ʒiˌna.rjaˈmen.te/
   * Etimologia: De immaginario i el sufix -mente.

### Adverbi

immaginariamente
* imaginàriament

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·ma·gi·na·ria·mén·te (7)
# immaginando
## Italià
### Verb

immaginando
* gerundi de immaginare
# immaginandosi
## Italià
### Verb

immaginandosi
* gerundi de immaginarsi
# immaginarono
## Italià
### Verb

immaginarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de immaginare
# igienizzerete
## Italià
### Verb

igienizzerete
* segona persona plural (voi) del futur de igienizzare
# igienizziate
## Italià
### Verb

igienizziate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de igienizzare
# igienizzino
## Italià
### Verb

igienizzino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de igienizzare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de igienizzare
# igienizzo
## Italià
### Verb

igienizzo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de igienizzare
# igienizzerà
## Italià
### Verb

igienizzerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de igienizzare
# igienizzerò
## Italià
### Verb

igienizzerò
* primera persona singular (io) del futur de igienizzare
# igienizzi
## Italià
### Verb

igienizzi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de igienizzare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de igienizzare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de igienizzare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de igienizzare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de igienizzare
# igienizziamo
## Italià
### Verb

igienizziamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de igienizzare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de igienizzare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de igienizzare
# igienizzeresti
## Italià
### Verb

igienizzeresti
* segona persona singular (tu) del condicional de igienizzare
# igienizzò
## Italià
### Verb

igienizzò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de igienizzare
# hidrogenaríeu
## Català
### Verb

hidrogenaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de hidrogenar.
# hidrogenassin
## Català
### Verb

hidrogenassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrogenar.
# hidrogenaràs
## Català
### Verb

hidrogenaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de hidrogenar.
# hidrogenaré
## Català
### Verb

hidrogenaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de hidrogenar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.ðɾo.xe.naˈɾe\, meridional \i.ðɾo.he.naˈɾe\
       Americà: alt /i.d͡zo.x(e).naˈɾe/, baix \i.ðɾo.he.naˈɾe\, austral \i.ðɾo.xe.naˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

hidrogenaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb hidrogenar
# hidrogenassen
## Català
### Verb

hidrogenassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrogenar.
# hidrogenassis
## Català
### Verb

hidrogenassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrogenar.
# hidrogenasses
## Català
### Verb

hidrogenasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrogenar.
# impetrares
## Català
### Verb

impetrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de impetrar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·tra·res (4)
* Anagrames: empitrar-se, prestaríem, tempraries, tremparies
# impetrareu
## Català
### Verb

impetrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·tra·reu (4)
* Anagrames: tempraríeu, tremparíeu
# impetrarà
## Català
### Verb

impetrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·tra·rà (4)
* Anagrames: apitrarem, apitràrem, tempirara, tempirarà, tempraria, traparíem, tremparia
# impetraríeu
## Català
### Verb

impetraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de impetrar.
# impetrarien
## Català
### Verb

impetrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de impetrar.
# impetraria
## Català
### Verb

impetraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de impetrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·tra·ri·a (5)
* Anagrames: apitraríem, tempiraria
# impetraràs
## Català
### Verb

impetraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de impetrar.
# impetraries
## Català
### Verb

impetraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de impetrar.
# impetraré
## Català
### Verb

impetraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·tra·ré (4)
* Anagrames: peritarem, peritàrem, permetria, repartíem, reptaríem, treparíem

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.pe.tɾaˈɾe/
       Americà: alt /im.pe.t͡s(a)ˈɾe/, baix /im.pe.tɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

impetraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb impetrar
# imagontojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡon.tojn/

### Verb

imagontojn
* acusatiu plural de imagonto
# imagonton
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡon.ton/

### Verb

imagonton
* acusatiu de imagonto
# imagotajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡo.tajn/

### Verb

imagotajn
* acusatiu plural de imagota
# imagotaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡo.taj/

### Verb

imagotaj
* forma plural de imagota
# imagote
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡo.te/

### Verb

imagote
* participi passiu adverbial futur de imagi
# imagos
## Esperanto

   * Pronúncia: /iˈma.ɡos/

### Verb

imagos
* futur de imagi
# imagotoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡo.toj/

### Verb

imagotoj
* forma plural de imagoto
# imagota
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡo.ta/

### Verb

imagota ‎(plural imagotaj, acusatiu imagotan, plural acusatiu imagotajn)
* participi passiu futur de imagi
# imagotan
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡo.tan/

### Verb

imagotan
* acusatiu de imagota
# imagoto
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡo.to/

### Verb

imagoto ‎(plural imagotoj, acusatiu imagoton, plural acusatiu imagotojn)
* participi passiu nominal futur de imagi
# indemnitzàveu
## Català
### Verb

indemnitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de indemnitzar.
# indemnitzéssiu
## Català
### Verb

indemnitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnitzéssim
## Català
### Verb

indemnitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnitzés
## Català
### Verb

indemnitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnitzí
## Català
### Verb

indemnitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de indemnitzar.
# indemnitzéssem
## Català
### Verb

indemnitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnitzésseu
## Català
### Verb

indemnitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnizar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.dem.niˈθaɾ/, meridional \iŋ.dem.niˈθaɾ\
       Americà: alt /in.dem.n(i)ˈsaɾ/, baix \iŋ.dem.niˈsaɾ\, austral /in.dem.niˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De indemne i -izar.

### Verb

indemnizar trans. ‎(present indemnizo, passat indemnicé, futur indemnizaré)
* indemnitzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dem·ni·zar (4)
# impietosiate
## Italià
### Verb

impietosiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de impietosire
# impietosii
## Italià
### Verb

impietosii
* primera persona singular (io) del passat de impietosire
# impietosimmo
## Italià
### Verb

impietosimmo
* primera persona plural (noi) del passat de impietosire
# impietosirebbero
## Italià
### Verb

impietosirebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de impietosire
# impietosiamo
## Italià
### Verb

impietosiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de impietosire
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de impietosire
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de impietosire
# impietosirai
## Italià
### Verb

impietosirai
* segona persona singular (tu) del futur de impietosire
# impietosire
## Italià

   * Pronúncia: /im.pje.toˈsiː.re/
   * Etimologia: Del prefix in- i pietoso.

### Verb

impietosire trans. ‎(pronominal impietosirsi)
* commoure, apiadar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pie·to·sì·re (5)
# impietosiamoci
## Italià
### Verb

impietosiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de impietosirsi
# impietosiranno
## Italià
### Verb

impietosiranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de impietosire
# impietosirebbe
## Italià
### Verb

impietosirebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de impietosire
# hsb
## Multilingüe
### Símbol

hsb
* Codi de llengua ISO 639-2 de l'alt sòrab.
# huaycotinamoe
## Neerlandès

   * Etimologia: De l'anglès huayco tinamou, amb un primer element que deu reflectir el nom en espanyol local huaipo / guaipo, del quítxua waypu.

### Nom

huaycotinamoe m. ‎(plural huaycotinamoes)
* (ornitologia) tinamú colltacat (Rhynchotus maculicollis)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
# hubs
## Anglès
### Nom

hubs
* forma plural de hub
# ht
## Multilingüe
### Símbol

ht
* Codi de llengua ISO 639-1 de l'haitià.
# hteti
## Serbocroat

   * Pronúncia: /'xtê.ti/ és la pronúncia general i recomanada en el registre formal. Tanmateix, alguns dialectes emmudeixen la 'h' i pronuncien /'tê.ti/
   * Etimologia: Del protoeslau *xъtěti, cognat del rus хотеть ‎(khotet) i de l’ucraïnès хотіти ‎(khotiti).

### Verb

hteti ‎(imperfectiu)
* (transitiu) voler, desitjar
    Hoću da učim katalonski. ― Vull aprendre català.
* (reflexiu, impersonal, informal) abellir, venir de gust, apetir
    Nije mi se htelo da idem na čas. ― No m'abellia anar a classe.

#### Variants

* htjeti (principalment Croàcia, Bòsnia i Hercegovina)
# huaycotinamo
## Suec

   * Etimologia: Manlleu de l'anglès huayco tinamou, denominació que incorpora el qítxua waypu, nom genèric de diverses espècies de tinamú locals.

### Nom

huaycotinamo c. ‎(plural indefinit huaycotinamoer, plural definit huaycotinamoerna)
* (ornitologia) tinamú colltacat (Rhynchotus maculicollis)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# hub
## Anglès

   * Pronúncia: /hʌb/

### Nom

hub ‎(plural hubs)
* botó, rodet (d’una roda, d’un volant)
* (informàtica) repetidor (punt de connexió amb múltiples ports)
* (informàtica) concentrador (punt central d'una xarxa que transmet les dades als nodes)
* plataforma (de recepció i distribució de mercaderies)
* aeroport de connexió (centre de connexió de vols d’una companyia)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en anglès
# hube
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈu.βe\
       Americà: alt /ˈu.be/, baix \ˈu.βe\
   * Rimes: -ube

### Verb

hube
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb haber
# hrívnia
## Català

   * Pronúncia: /ˈχɾif.ni.a/
   * Etimologia: De l’ucraïnès гри́вня ‎(hrívnia).

### Nom

hrívnia f.
* Unitat monetària d’Ucraïna.

#### Relacionats

* UAH (codi)

#### Traduccions

* Anglès: hryvnia $^{(en)}$
* Castellà: hryvnia $^{(es)}$ f.
* Francès: hryvnia $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hrív·ni·a (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: Termcat, ésAdir
# hu
## Multilingüe
### Símbol

hu
* Codi de llengua ISO 639-1 de l'hongarès.
# immigres
## Català
### Verb

immigres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de immigrar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb immigrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mi·gres (3)
* Anagrames: esgrimim, immergís
# immigresses
## Català
### Verb

immigresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb immigrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mi·gres·ses (4)
* Anagrames: esgrimíssem, immergisses
# immigrazione
## Italià

   * Pronúncia: /im.mi.ɡratˈt͡sjoː.ne/

### Nom

immigrazione f. ‎(plural immigrazioni)
* immigració

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mi·gra·zió·ne (5)
# immigren
## Català
### Verb

immigren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de immigrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb immigrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb immigrar.
# immigrem
## Català
### Verb

immigrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de immigrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb immigrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb immigrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mi·grem (3)
* Anagrama: immergim
# immigressen
## Català
### Verb

immigressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb immigrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mi·gres·sen (4)
* Anagrama: immergissen
# immigrazioni
## Italià

   * Pronúncia: /im.mi.ɡratˈt͡sjoː.ni/

### Nom

immigrazioni f. pl.
* forma plural de immigrazione
# immigressin
## Català
### Verb

immigressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb immigrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mi·gres·sin (4)
* Anagrama: immergissin
# immigressis
## Català
### Verb

immigressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb immigrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mi·gres·sis (4)
* Anagrames: esgrimíssim, immergissis
# immigre
## Català
### Verb

immigre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de immigrar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb immigrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb immigrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb immigrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mi·gre (3)
* Anagrama: immergí
# implic
## Català

   * Pronúncia: /imˈpɫik/
   * Rimes: -ik

### Verb

implic
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de implicar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] implico, implique, implic o impliqui.
# implicaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.pɫiˈka.jes/

### Verb

implicaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de implicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] implicaves.
# implicaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.pɫiˈka.jɛ/, /im.pɫiˈka.je/

### Verb

implicaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de implicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] implicava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de implicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] implicava.
# implicaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.pɫiˈka.jen/

### Verb

implicaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de implicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] implicaven.
# implicai
## Italià
### Verb

implicai
* primera persona singular (io) del passat de implicare
# implica
## Català

   * Pronúncia: oriental /imˈpɫi.kə/, occidental /imˈpɫi.ka/
   * Rimes: -ika

### Verb

implica
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de implicar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb implicar.

## Italià
### Verb

implica
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de implicare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de implicare
# implicacion
## Occità

   * Pronúncia: /im.pli.kaˈsju/

### Nom

implicacion f. ‎(plural implicacions)
* implicació
# indicibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈdɪ.kɪ.bʊs/

### Nom

indicibus
* datiu plural de index
* ablatiu plural de index
# indicieguem
## Català
### Verb

indicieguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb indiciar.
# indiciavi
## Català
### Verb

indiciavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de indiciar.
# indiciaves
## Català
### Verb

indiciaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de indiciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·a·ves (5)
* Anagrama: vindicaies
# indiciblement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.diˌsib.bɫəˈmen/, /in.diˌsi.βɫəˈmen/ balear /in.diˌsib.bɫəˈment/, /in.diˌsib.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /in.diˌsib.bɫeˈmen/, /in.diˌsi.βɫeˈmen/ valencià /in.diˌsi.bɫeˈment/, /in.diˌsi.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De indicible i el sufix -ment.

### Adverbi

indiciblement
* D’una manera indicible.

#### Sinònims

* indescriptiblement, inefablement, inexplicablement

#### Traduccions

* Anglès: unspeakably $^{(en)}$, indescribably $^{(en)}$
* Castellà: indeciblemente $^{(es)}$
* Francès: indiciblement $^{(fr)}$
* Italià: indicibilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·ble·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# indiciaven
## Català
### Verb

indiciaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de indiciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·a·ven (5)
* Anagrames: incendiavi, vindicaien
# indiciau
## Català
### Verb

indiciau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de indiciar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb indiciar.
# indiciavo
## Català
### Verb

indiciavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de indiciar.
# indicie
## Català
### Verb

indicie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de indiciar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb indiciar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb indiciar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb indiciar.
# indiciava
## Català
### Verb

indiciava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de indiciar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de indiciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·a·va (5)
* Anagrama: vindicaia
# humanitzassen
## Català
### Verb

humanitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb humanitzar.
# humanitzassin
## Català
### Verb

humanitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb humanitzar.
# humanitzau
## Català
### Verb

humanitzau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de humanitzar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb humanitzar.
# humanitzaríveu
## Català
### Verb

humanitzaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de humanitzar.
# humanitzassis
## Català
### Verb

humanitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb humanitzar.
# humanitzasses
## Català
### Verb

humanitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb humanitzar.
# humanitzava
## Català
### Verb

humanitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de humanitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de humanitzar.
# humanitzaven
## Català
### Verb

humanitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de humanitzar.
# individuegueu
## Català
### Verb

individuegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb individuar.
# individuaven
## Català
### Verb

individuaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de individuar.