OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# defuites
## Català
### Verb

defuites
* (balear) Participi femení plural del verb defugir.

#### Variants

* defugides

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fui·tes (3)
# defujo
## Català
### Verb

defujo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de defugir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* [1] defuig, defugi
* [2] defugi, defuja

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·jo (3)
* Heterograma de 6 lletres (defjou)
# defujos
## Català
### Verb

defujos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* defugis, defuges

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·jos (3)
* Heterograma de 7 lletres (defjosu)
# demolives
## Català
### Verb

demolives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de demolir.

#### Variants

* demolies

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·li·ves (4)
# demolixes
## Català
### Verb

demolixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de demolir.

#### Variants

* demoleixes

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·li·xes (4)
# demolí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.muˈɫi/ balear /də.moˈɫi/, /də.muˈɫi/ Occidental: /de.moˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

demolí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de demolir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de demolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·lí (3)
* Heterograma de 6 lletres (deilmo)
* Anagrames: modeli, modelí

## Castellà

   * Pronúncia: /de.moˈli/
   * Rimes: -i

### Verb

demolí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb demoler
# demoliven
## Català
### Verb

demoliven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de demolir.

#### Variants

* demolien

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·li·ven (4)
# demolix
## Català
### Verb

demolix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de demolir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb demolir.

#### Variants

* [1] demoleix
* [2] demoleix

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·lix (3)
* Heterograma de 7 lletres (deilmox)
# demolivo
## Italià
### Verb

demolivo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de demolire
# demolixen
## Català
### Verb

demolixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de demolir.

#### Variants

* demoleixen

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·li·xen (4)
# demolivi
## Italià
### Verb

demolivi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de demolire
# demolixo
## Català
### Verb

demolixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de demolir.

#### Variants

* demoleix, demoleixo, demolesc, demoleixi, demolisc

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·li·xo (4)
# demolì
## Italià
### Verb

demolì
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de demolire
# coveting
## Anglès
### Verb

coveting
* gerundi de covet
# covidiana
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.βi.ðiˈa.nə/ balear /ko.vi.ðiˈa.nə/, /ku.vi.ðiˈa.nə/ Occidental: nord-occidental /ko.βi.ðiˈa.na/ valencià /ko.vi.ðiˈa.na/, /ko.βi.ðiˈa.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

covidiana f. ‎(plural covidianes)
* Forma femenina de covidià.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·vi·di·a·na (5)
* Anagrama: convidaia

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ko.βiˈðja.na\
       Americà: alt /k(o).biˈdja.na/, baix \ko.βiˈðja.na\
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

covidiana f. ‎(plural covidianas)
* forma femenina de covidiano

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·vi·dia·na (4)
# covets
## Anglès
### Verb

covets
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de covet
# covidianas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ko.βiˈðja.nas\, meridional \ko.βiˈðja.nah\
       Americà: alt /ko.biˈdja.n(a)s/, baix \ko.βiˈðja.nah\, austral \ko.βiˈðja.nas\
   * Rimes: -anas

### Adjectiu

covidianas f. pl.
* forma plural de covidiana

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·vi·dia·nas (4)
# covidianes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.βi.ðiˈa.nəs/ balear /ko.vi.ðiˈa.nəs/, /ku.vi.ðiˈa.nəs/ Occidental: nord-occidental /ko.βi.ðiˈa.nes/ valencià /ko.vi.ðiˈa.nes/, /ko.βi.ðiˈa.nes/
   * Rimes: -anes

### Adjectiu

covidianes f. pl.
* Forma plural de covidiana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·vi·di·a·nes (5)
* Anagrama: convidaies
# covetously
## Anglès

   * Etimologia: De covetous i el sufix -ly.

### Adverbi

covetously ‎(comparatiu more covetously, superlatiu most covetously)
* cobejosament
# covidiano
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ko.βiˈðja.no\
       Americà: alt /k(o).biˈdja.no/, baix \ko.βiˈðja.no\
   * Rimes: -ano
   * Etimologia: De covid i el sufix -iano, segle XXI.

### Adjectiu

covidiano m. ‎(femení covidiana, plural masculí covidianos, plural femení covidianas)
* covidià

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·vi·dia·no (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario Histórico de la Lengua Española sobre covidiano
# covidianos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ko.βiˈðja.nos\, meridional \ko.βiˈðja.noh\
       Americà: alt /ko.biˈdja.n(o)s/, baix \ko.βiˈðja.noh\, austral \ko.βiˈðja.nos\
   * Rimes: -anos

### Adjectiu

covidianos m. pl.
* forma plural de covidiano

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·vi·dia·nos (4)
# depengueres
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pəŋˈɡe.ɾəs/, occidental /de.peŋˈɡe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

depengueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de dependre.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dependre.
# depengueriva
## Català
### Verb

depengueriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de dependre.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de dependre.
# depengueriven
## Català
### Verb

depengueriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de dependre.
# depenguereu
## Català
### Verb

depenguereu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de dependre.
# depengueries
## Català
### Verb

depengueries
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de dependre.

### Miscel·lània

* Anagrama: penedigueres
# depenguerives
## Català
### Verb

depenguerives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de dependre.
# depengueren
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pəŋˈɡe.ɾən/, occidental /de.peŋˈɡe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

depengueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de dependre.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dependre.
# depengueria
## Català
### Verb

depengueria
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de dependre.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de dependre.

### Miscel·lània

* Anagrama: penediguera
# depenguerien
## Català
### Verb

depenguerien
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de dependre.

### Miscel·lània

* Anagrama: penedigueren
# decentralizations
## Anglès
### Nom

decentralizations
* forma plural de decentralization
# decentralizzazione
## Italià

   * Pronúncia: /de.t͡ʃen.tra.lid.d͡zatˈt͡sjoː.ne/

### Nom

decentralizzazione f. ‎(plural decentralizzazioni)
* descentralització

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cen·tra·liz·za·zió·ne (7)
# decepcionades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.səp.si.uˈna.ðəs/ balear /də.səp.si.oˈna.ðəs/, /də.səp.si.uˈna.ðəs/ Occidental: /de.sep.si.oˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

decepcionades
* Participi femení plural del verb decepcionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cep·ci·o·na·des (6)
# decentralizzazioni
## Italià

   * Pronúncia: /de.t͡ʃen.tra.lid.d͡zatˈt͡sjoː.ni/

### Nom

decentralizzazioni f. pl.
* forma plural de decentralizzazione
# decepcion
## Català
### Verb

decepcion
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de decepcionar.

#### Variants

* decepciono, decepcione

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cep·ci·on (4)
# decepcionada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.səp.si.uˈna.ðə/ balear /də.səp.si.oˈna.ðə/, /də.səp.si.uˈna.ðə/ Occidental: /de.sep.si.oˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

decepcionada
* Participi femení singular del verb decepcionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cep·ci·o·na·da (6)
# decepciona
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.səp.siˈo.nə/, occidental /de.sep.siˈo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

decepciona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de decepcionar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb decepcionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cep·ci·o·na (5)
# decepcionam
## Català
### Verb

decepcionam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de decepcionar.

#### Variants

* decepcionem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cep·ci·o·nam (5)
# decepcionant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.səp.si.uˈnan/ balear /də.səp.si.oˈnant/, /də.səp.si.uˈnan/ Occidental: nord-occidental /de.sep.si.oˈnan/ valencià /de.sep.si.oˈnant/, /de.sep.si.oˈnan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: Adjectiu: De decepcionar, calc del castellà decepcionar, segle XX.

### Verb

decepcionant
* Gerundi del verb decepcionar.

### Adjectiu

decepcionant inv. ‎(plural decepcionants)
* (castellanisme) decebedor

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cep·ci·o·nant (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre decepcionant
# decepcionants
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.səp.si.uˈnans/ balear /də.səp.si.oˈnans/, /də.səp.si.uˈnans/ Occidental: /de.sep.si.oˈnans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

decepcionants inv. pl.
* Forma plural de decepcionant.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cep·ci·o·nants (5)
# delegassis
## Català
### Verb

delegassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* deleguessis, deleguesses, delegasses, delegares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gas·sis (4)
# delegat
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈɣat/, occidental /de.ɫeˈɣat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí delegatus, segle XVII.

### Adjectiu

delegat m. ‎(femení delegada, plural masculí delegats, plural femení delegades)
* Que s'obté per delegació.

#### Compostos i expressions

* conseller delegat

#### Traduccions

* Anglès: delegate $^{(en)}$
* Castellà: delegado $^{(es)}$ m.

### Nom

delegat m. ‎(plural delegats, femení delegada)
* Persona en qui es delega alguna facultat o poder.

#### Traduccions

* Alemany: Abgeordnete $^{(de)}$ m., Delegierte $^{(de)}$ m.
* Anglès: delegate $^{(en)}$
* Castellà: delegado $^{(es)}$ m.

### Verb

delegat
* Participi masculí singular del verb delegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gat (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# delegates
## Anglès
### Nom

delegates
* forma plural de delegate
# delegats de camp
## Català
### Nom

delegats de camp m. pl.
* Forma plural de delegat de camp.
# delegat de classe
## Català
### Nom

delegat de classe m. ‎(plural delegats de classe, femení delegada de classe)
* Estudiant que és elegit pels seus companys de classe com a representant de les seves inquietuds davant dels equips docent i directiu d'un centre educatiu.

#### Traduccions

* Anglès: class representative $^{(en)}$
* Castellà: delegado de clase $^{(es)}$
* Francès: délégué de classe $^{(fr)}$

### Vegeu també

* delegat de classe. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# delegat de pista
## Català
### Nom

delegat de pista m. ‎(plural delegats de pista, femení delegada de pista)
* (esports de pilota) delegat de camp

### Vegeu també

* delegat de pista. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# delegat de camp
## Català
### Nom

delegat de camp m. ‎(plural delegats de camp, femení delegada de camp)
* (esports de pilota) Persona designada per un club com a representant en els partits jugats en el camp de joc propi, que s'encarrega de resoldre les eventualitats extraesportives d'un partit i de respondre davant de l'àrbitre dels incidents aliens al joc.

#### Sinònims

* delegat de pista

#### Traduccions

* Castellà: delegado de campo $^{(es)}$, delegado de pista $^{(es)}$
* Francès: délégué adjoint $^{(fr)}$, délégué au terrain $^{(fr)}$

### Vegeu també

* delegat de camp. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# delegate
## Anglès
### Adjectiu

delegate ‎(comparatiu more delegate, superlatiu most delegate)
* delegat

### Nom

delegate ‎(plural delegates)
* delegat
# delegats de classe
## Català
### Nom

delegats de classe m. pl.
* Forma plural de delegat de classe.
# desahucios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.saˈu.θjos/, meridional /de.saˈu.θjoh/
       Americà: alt /de.saˈu.s(jo)s/, baix /de.saˈu.sjoh/, austral /de.saˈu.sjos/
   * Rimes: -uθjos

### Nom

desahucios m. pl.
* forma plural de desahucio
# desaiguar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəjˈɣwa/ Occidental: nord-occidental /de.zajˈɣwa/ valencià /de.zajˈɣwaɾ/, /de.zajˈɣwa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desaiguà
   * Etimologia: Del prefix des- i aigua, calc del castellà desaguar.

### Verb

desaiguar trans.
* (castellanisme) desguassar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desaiguo, desaigua, desaigüem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ai·guar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desahucio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /de.saˈu.θjo/
       Americà: alt /d(e).saˈu.sjo/, baix /de.saˈu.sjo/
   * Rimes: -uθjo
   * Etimologia: De desahuciar.

### Nom

desahucio m. ‎(plural desahucios)
* desnonament

#### Sinònims

* desalojo

### Verb

desahucio
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb desahuciar

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sa·hu·cio (4)
* Heterograma de 9 lletres (acdehiosu)

### Vegeu també

* desahucio. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 30 setembre 2014].
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre desahucio
# cuidéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kujˈðe.səm/ Occidental: nord-occidental /kujˈðe.sem/ valencià /kujˈðe.sem/, /kwiˈðe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

cuidéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuidar.
# cuidí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kujˈði/ Occidental: nord-occidental /kujˈði/ valencià /kujˈði/, /kwiˈði/
   * Rimes: -i

### Verb

cuidí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de cuidar.
# cuidésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kujˈðe.səw/ Occidental: nord-occidental /kujˈðe.sew/ valencià /kujˈðe.sew/, /kwiˈðe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

cuidésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuidar.
# cuidéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kujˈðe.sim/ Occidental: nord-occidental /kujˈðe.sim/ valencià /kujˈðe.sim/, /kwiˈðe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

cuidéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuidar.
# cuidéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kujˈðe.siw/ Occidental: nord-occidental /kujˈðe.siw/ valencià /kujˈðe.siw/, /kwiˈðe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

cuidéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuidar.
# cuidés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kujˈðes/ Occidental: nord-occidental /kujˈðes/ valencià /kujˈðes/, /kwiˈðes/
   * Rimes: -es

### Verb

cuidés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuidar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuidar.

### Miscel·lània

* Anagrames: eduïsc, escudi, escudí
# demolisce
## Italià
### Verb

demolisce
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de demolire
# demolisco
## Italià
### Verb

demolisco
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de demolire
# demolishes
## Anglès
### Verb

demolishes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de demolish
# demolished
## Anglès
### Verb

demolished
* passat i participi de demolish
# demolishing
## Anglès
### Verb

demolishing
* gerundi de demolish
# demolisquen
## Català
### Verb

demolisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb demolir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb demolir.

#### Variants

* [1] demoleixin, demolesquin
* [2] demoleixin, demolesquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·lis·quen (4)
* Anagrama: demolesquin
# demolisques
## Català
### Verb

demolisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb demolir.

#### Variants

* demoleixis, demolesquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·lis·ques (4)
* Anagrama: demolesquis
# demolish
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪˈmɑ:lɪʃ/ àudio (EUA)
   * Etimologia: Del llatí demoliri o demolire.

### Verb

demolish ‎(3a persona singular present demolishes, gerundi demolishing, passat i participi demolished)
* demolir (tirar a terra, desfer).
# demolisci
## Italià
### Verb

demolisci
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de demolire
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de demolire
# demoliscono
## Italià
### Verb

demoliscono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de demolire
# decoloresses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾe.səs/ balear /də.ko.ɫoˈɾe.səs/, /də.ku.ɫuˈɾe.səs/ Occidental: /de.ko.ɫoˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

decoloresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* decoloressis, decolorassis, decolorasses, decolorares
# decoloreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾɛw/ balear /də.ko.ɫoˈɾəw/, /də.ku.ɫuˈɾɛw/ Occidental: /de.ko.ɫoˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

decoloreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de decolorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb decolorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb decolorar.

#### Variants

* [1] decolorau
* [3] decolorau
# decolore
## Català
### Verb

decolore
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de decolorar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb decolorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb decolorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb decolorar.

#### Variants

* [1] decoloro, decolori, decolor
* [2] decolori
* [3] decolori
* [4] decolori
# decolores
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kuˈɫo.ɾəs/ balear /də.koˈɫo.ɾəs/, /də.kuˈɫo.ɾəs/ Occidental: /de.koˈɫo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Verb

decolores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de decolorar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* [2] decoloris

### Miscel·lània

* Anagrama: descolore
# decoloressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾe.sən/ balear /də.ko.ɫoˈɾe.sən/, /də.ku.ɫuˈɾe.sən/ Occidental: /de.ko.ɫoˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

decoloressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* decoloressin, decolorassin, decolorassen, decoloraren
# decoloressin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾe.sin/ balear /də.ko.ɫoˈɾe.sin/, /də.ku.ɫuˈɾe.sin/ Occidental: /de.ko.ɫoˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

decoloressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* decoloressen, decolorassin, decolorassen, decoloraren
# decoloressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾe.sis/ balear /də.ko.ɫoˈɾe.sis/, /də.ku.ɫuˈɾe.sis/ Occidental: /de.ko.ɫoˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

decoloressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* decoloresses, decolorassis, decolorasses, decolorares

### Miscel·lània

* Anagrama: descoloressi
# decoloren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kuˈɫo.ɾən/ balear /də.koˈɫo.ɾən/, /də.kuˈɫo.ɾən/ Occidental: /de.koˈɫo.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

decoloren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de decolorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb decolorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb decolorar.

#### Variants

* [2] decolorin
* [3] decolorin
# decoloressi
## Català
### Verb

decoloressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* [1] decolorés, decoloràs, decolorara
* [2] decolorés, decoloràs, decolorara

### Miscel·lània

* Anagrama: descolories
# desanim
## Català
### Verb

desanim
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desanimar.

#### Variants

* desanimo, desanime, desanimi

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·nim (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeimns)
* Anagrames: adinsem, demanis, medians, minades
# desanido
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.saˈni.ðo\
       Americà: alt /d(e).saˈni.do/, baix \de.saˈni.ðo\
   * Rimes: -ido

### Verb

desanido
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb desanidar
# desanima
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəˈni.mə/, occidental /de.zaˈni.ma/
   * Rimes: -ima

### Verb

desanima
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desanimar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desanimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·ma (4)
* Anagrames: amanides, animades, mainades
# desanimades
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.niˈma.ðəs/, occidental /de.za.niˈma.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

desanimades
* Participi femení plural del verb desanimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·ma·des (5)
# desanidé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.sa.niˈðe\
       Americà: alt /d(e).sa.niˈde/, baix \de.sa.niˈðe\
   * Rimes: -e

### Verb

desanidé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb desanidar
# desanimada
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.niˈma.ðə/, occidental /de.za.niˈma.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

desanimada
* Participi femení singular del verb desanimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·ma·da (5)
# desanimadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.niˌma.ðəˈmen/ balear /də.zə.niˌma.ðəˈment/, /də.zə.niˌma.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /de.za.niˌma.ðaˈmen/ valencià /de.za.niˌma.ðaˈment/, /de.za.niˌma.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De desanimar i el sufix -ment.

### Adverbi

desanimadament
* D'una manera desanimada.

#### Sinònims

* descoratjadament

#### Antònims

* animosament

#### Traduccions

* Castellà: desanimadamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·ma·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot