OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# billar americà
## Català
### Nom

billar americà m. ‎(només en singular)
* Modalitat de billar de troneres d'origen nord-americà que es juga amb una bola blanca com a bola d'atac i diverses boles numerades de diferents colors, consistent a introduir les boles de colors a les troneres seguint unes regles variables segons cada disciplina.

#### Notes

La disciplina de billar americà més coneguda és la que es juga amb quinze boles de colors diferents numerades de l'1 al 15, una de les quals, la negra (corresponent al número 8), és la darrera que s'ha de fer entrar a les troneres.

#### Traduccions

* Anglès: pocket billiards $^{(en)}$, pool $^{(en)}$
* Castellà: billar americano $^{(es)}$, pool $^{(es)}$
* Francès: billard à blouses $^{(fr)}$, billard à poches $^{(fr)}$, billard américain $^{(fr)}$, pool $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* billar americà. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# billa
## Gallec
### Nom

billa f. ‎(plural billas)
* aixeta
# tantalitzàssem
## Català
### Verb

tantalitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tantalitzar.
# tantalitzés
## Català
### Verb

tantalitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tantalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tantalitzar.
# tantalitzàrem
## Català
### Verb

tantalitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de tantalitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tantalitzar.
# tantalitzàsseu
## Català
### Verb

tantalitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tantalitzar.
# tantalitzàveu
## Català
### Verb

tantalitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de tantalitzar.
# tantalitzàreu
## Català
### Verb

tantalitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de tantalitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tantalitzar.
# tantalitzàs
## Català
### Verb

tantalitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tantalitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tantalitzar.
# tantalitzàssim
## Català
### Verb

tantalitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tantalitzar.
# tantalitzàssiu
## Català
### Verb

tantalitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tantalitzar.
# tenístic
## Català

   * Pronúncia: oriental /təˈnis.tik/, occidental /teˈnis.tik/
   * Rimes: -istik

### Adjectiu

tenístic m. ‎(femení tenística, plural masculí tenístics, plural femení tenístiques)
* (tennis) tennístic

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·nís·tic (3)

### Vegeu també

* tenístic. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# teníveu
## Català
### Verb

teníveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de tenir.
# tenístico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /teˈnis.ti.ko/, meridional /teˈnih.ti.ko/
       Americà: alt /teˈnis.t(i).ko/, baix /teˈnih.ti.ko/
   * Rimes: -istiko

### Adjectiu

tenístico m. ‎(femení tenística, plural masculí tenísticos, plural femení tenísticas)
* tennístic

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·nís·ti·co (4)
# tenívem
## Català
### Verb

tenívem
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de tenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·ní·vem (3)
* Anagrama: temiven
# teníeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /təˈni.əw/, occidental /teˈni.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

teníeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de tenir.

## Català antic
### Verb

teníeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de tendre
# tenísticas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /teˈnis.ti.kas/, meridional /teˈnih.ti.kah/
       Americà: alt /teˈnis.ti.k(a)s/, baix /teˈnih.ti.kah/, austral /teˈnih.ti.kas/
   * Rimes: -istikas

### Adjectiu

tenísticas f. pl.
* forma plural de tenística
# tenísticos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /teˈnis.ti.kos/, meridional /teˈnih.ti.koh/
       Americà: alt /teˈnis.ti.k(o)s/, baix /teˈnih.ti.koh/, austral /teˈnih.ti.kos/
   * Rimes: -istikos

### Adjectiu

tenísticos m. pl.
* forma plural de tenístico
# entengueran
## Català
### Verb

entengueran
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de entendre.
# entengueres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.təŋˈɡe.ɾəs/, occidental /en.teŋˈɡe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

entengueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de entendre.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ten·gue·res (4)
* Anagrames: entrenegués, estengueren

## Català antic
### Verb

entengueres
* segona persona singular (tu) del passat de entendre
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de entendre

#### Variants

* [1] enteseres, entenguist, entenguest, entenist, entenest, enteneres
* [2] entesses, enteseres, entenguesses
# entenguerien
## Català
### Verb

entenguerien
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de entendre.
# entengueriva
## Català
### Verb

entengueriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de entendre.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de entendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ten·gue·ri·va (5)
* Anagrama: atengueriven
# entenguera
## Català
### Verb

entenguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entendre.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ten·gue·ra (4)
* Anagrama: atengueren

## Català antic
### Verb

entenguera
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de entendre
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de entendre

#### Variants

* [1] entesés, entesera, entengués
* [2] entesès, entesera, entengués
# entengueries
## Català
### Verb

entengueries
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de entendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ten·gue·ri·es (5)
* Anagrama: estenguerien
# entenguerem
## Català
### Verb

entenguerem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del futur de entendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ten·gue·rem (4)
* Anagrama: entreneguem
# entenguereu
## Català
### Verb

entenguereu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de entendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ten·gue·reu (4)
* Anagrama: entrenegueu
# entengueria
## Català
### Verb

entengueria
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de entendre.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de entendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ten·gue·ri·a (5)
* Anagrama: atenguerien
# entengueren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.təŋˈɡe.ɾən/, occidental /en.teŋˈɡe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

entengueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de entendre.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entendre.

## Català antic
### Verb

entengueren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de entendre
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de entendre

#### Variants

* [1] enteseren, enteneren
* [2] entesessen, enteseren, entenguessen
# surriaca
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.riˈa.kə/, occidental /su.riˈa.ka/

### Nom

surriaca f. ‎(plural surriaques)
* (arcaisme) Forma alternativa de xurriaca.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sur·ri·a·ca (4)
* Anagrames: arriscau, cruiaràs, crusaria

### Vegeu també

* surriaca. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# surrounding
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Adjectiu

surrounding ‎(no comparable)
* circumdant, al voltant, a l'entorn

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# surround
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

surround ‎(plural surrounds)
* voltant
* (tennis de taula) tanca

### Vegeu també

* surround. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# surta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsur.tə/, occidental /ˈsuɾ.ta/
   * Rimes: -uɾta

### Verb

surta
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb sortir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb sortir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sur·ta (2)
* Anagrames: Artús, aturs, aürts, traus, urats
# surrexi
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊrˈreːks.iː/

### Verb

surrēxī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de surgō
# surrounds
## Anglès
### Nom

surrounds
* forma plural de surround
# sursaut
## Francès

   * Pronúncia: /syʁˈso/ àudio

### Nom

sursaut m. ‎(plural sursauts)
* sobresalt
* (bàdminton) presalt

### Vegeu també

* sursaut. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# sursauts
## Francès

   * Pronúncia: /syʁˈsɔ/

### Nom

sursauts m. pl.
* forma plural de sursaut
# terbiul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

terbiul
* nominatiu i acusatiu definit singular de terbiu
# terbiului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

terbiului
* genitiu i datiu definit singular de terbiu
# terbolinam
## Català
### Verb

terbolinam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de terbolinar.
# terbiule
## Romanès
### Nom

terbiule
* vocatiu singular de terbiu
# terbolina
## Català
### Verb

terbolina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de terbolinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb terbolinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ter·bo·li·na (4)
* Heterograma de 9 lletres (abeilnort)
* Anagrames: atribolen, laberinto
# enramar-se
## Català
### Verb

enramar-se
* Forma pronominal de enramar.

### Miscel·lània

* Anagrama: remenaràs
# enrampar-se
## Català
### Verb

enrampar-se
* Forma pronominal de enrampar.

### Miscel·lània

* Anagrames: enasprarem, enaspràrem
# enrajoléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.ʒuˈɫe.siw/ balear /ən.rə.ʒoˈɫe.siw/, /ən.rə.ʒuˈɫe.siw/ Occidental: nord-occidental /en.ra.ʒoˈɫe.siw/, valencià /en.ra.d͡ʒoˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

enrajoléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrajolar.

#### Variants

* enrajoleguéssou, enrajolésseu, enrajolàssiu, enrajolàsseu, enrajolàreu
# enrajolí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.ʒuˈɫi/ balear /ən.rə.ʒoˈɫi/, /ən.rə.ʒuˈɫi/ Occidental: nord-occidental /en.ra.ʒoˈɫi/, valencià /en.ra.d͡ʒoˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

enrajolí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enrajolar.

### Miscel·lània

* Anagrama: noliejar
# enrajoléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.ʒuˈɫe.sim/ balear /ən.rə.ʒoˈɫe.sim/, /ən.rə.ʒuˈɫe.sim/ Occidental: nord-occidental /en.ra.ʒoˈɫe.sim/, valencià /en.ra.d͡ʒoˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

enrajoléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrajolar.

#### Variants

* enrajoleguéssom, enrajoléssem, enrajolàssim, enrajolàssem, enrajolàrem
# enrancir-se
## Català
### Verb

enrancir-se
* Forma pronominal de enrancir.

### Miscel·lània

* Anagrama: escarniren
# botxinejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.t͡ʃi.nə.ʒəˈɾan/ balear /bo.t͡ʃi.nə.ʒəˈɾan/, /bu.t͡ʃi.nə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /bo.t͡ʃi.ne.ʒaˈɾan/, valencià /bo.t͡ʃi.ne.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

botxinejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de botxinejar.
# botxinejam
## Català
### Verb

botxinejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de botxinejar.
# botxinejara
## Català
### Verb

botxinejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb botxinejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb botxinejar.
# botxinejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.t͡ʃi.nəˈʒa.ɾən/ balear /bo.t͡ʃi.nəˈd͡ʒa.ɾən/, /bu.t͡ʃi.nəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /bo.t͡ʃi.neˈʒa.ɾen/, valencià /bo.t͡ʃi.neˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

botxinejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de botxinejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb botxinejar.
# botxineja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.t͡ʃiˈnɛ.ʒə/ balear /bo.t͡ʃiˈnə.ʒə/, /bu.t͡ʃiˈnɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /bo.t͡ʃiˈne.ʒa/, valencià /bo.t͡ʃiˈne.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

botxineja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de botxinejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb botxinejar.
# botxinejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.t͡ʃi.nəˈʒa/ balear /bo.t͡ʃi.nəˈd͡ʒa/, /bu.t͡ʃi.nəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /bo.t͡ʃi.neˈʒa/ valencià /bo.t͡ʃi.neˈd͡ʒaɾ/, /bo.t͡ʃi.neˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: botxinejà
   * Etimologia: De botxí i el sufix -ejar.

### Verb

botxinejar trans.
* turmentar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: botxinejo, botxineja, botxinegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: bot·xi·ne·jar (4)
* Heterograma de 10 lletres (abeijnortx)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# envestissi
## Català
### Verb

envestissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb envestir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·tis·si (4)
* Anagrames: invitesses, visitessen
# envestissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəsˈti.sis/, balear /əɱ.vəsˈti.sis/ Occidental: nord-occidental /em.besˈti.sis/ valencià /eɱ.vesˈti.sis/, /em.besˈti.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

envestissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·tis·sis (4)
* Anagrama: investisses
# envestiven
## Català
### Verb

envestiven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de envestir.
# envestiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəsˈtiw/, balear /əɱ.vəsˈtiw/ Occidental: nord-occidental /em.besˈtiw/ valencià /eɱ.vesˈtiw/, /em.besˈtiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

envestiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de envestir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb envestir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·tiu (3)
* Anagrames: estuvien, sentíveu, vuitenes
# envestissen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəsˈti.sən/, balear /əɱ.vəsˈti.sən/ Occidental: nord-occidental /em.besˈti.sen/ valencià /eɱ.vesˈti.sen/, /em.besˈti.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

envestissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·tis·sen (4)
* Anagrama: inventesses
# envestisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəsˈti.səs/, balear /əɱ.vəsˈti.səs/ Occidental: nord-occidental /em.besˈti.ses/ valencià /eɱ.vesˈti.ses/, /em.besˈti.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

envestisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envestir.
# envestissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəsˈti.sin/, balear /əɱ.vəsˈti.sin/ Occidental: nord-occidental /em.besˈti.sin/ valencià /eɱ.vesˈti.sin/, /em.besˈti.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

envestissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·tis·sin (4)
* Anagrames: inventessis, investissen
# envestiva
## Català
### Verb

envestiva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de envestir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de envestir.
# esbandiguera
## Català
### Verb

esbandiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* [1] esbandigués, esbandissi, esbandís, esbandira
* [2] esbandigués, esbandissi, esbandís, esbandira

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·gue·ra (5)
# esbandiguesses
## Català
### Verb

esbandiguesses
* (col·loquial central, septentrional, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* esbandigueres, esbandissis, esbandisses, esbandires

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·gues·ses (5)
# esbandigueva
## Català
### Verb

esbandigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbandir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esbandir.

#### Variants

* [1] esbandiva, esbandia
* [2] esbandiva, esbandia

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·gue·va (5)
# esbandien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.ən/, occidental /ez.banˈdi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esbandien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esbandir.

#### Variants

* esbandiven, esbandigueven

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·en (4)
# esbandiguessen
## Català
### Verb

esbandiguessen
* (col·loquial central, septentrional, nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* esbandigueren, esbandissin, esbandissen, esbandiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·gues·sen (5)
# esbandigueres
## Català
### Verb

esbandigueres
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* esbandiguesses, esbandissis, esbandisses, esbandires

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·gue·res (5)
* Anagrama: banderegéssiu
# esbandigueren
## Català
### Verb

esbandigueren
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* esbandiguessen, esbandissin, esbandissen, esbandiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·gue·ren (5)
# esbandigueven
## Català
### Verb

esbandigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esbandir.

#### Variants

* esbandiven, esbandien

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·gue·ven (5)
# esbandides
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.ðəs/, occidental /ez.banˈdi.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

esbandides
* Participi femení plural del verb esbandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·des (4)
# esbandies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.əs/, occidental /ez.banˈdi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esbandies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esbandir.

#### Variants

* esbandives, esbandigueves

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·es (4)
# termenejassen
## Català
### Verb

termenejassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb termenejar.
# termenejassin
## Català
### Verb

termenejassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb termenejar.
# termenejau
## Català
### Verb

termenejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de termenejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb termenejar.
# termenejaré
## Català
### Verb

termenejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de termenejar.
# termenejasses
## Català
### Verb

termenejasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb termenejar.
# termenejaríeu
## Català
### Verb

termenejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de termenejar.
# termenejassis
## Català
### Verb

termenejassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb termenejar.
# taxares
## Català
### Verb

taxares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de taxar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb taxar.
# taxar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /təkˈsa/ Occidental: nord-occidental /takˈsa/ valencià /takˈsaɾ/, /takˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: taxà
   * Etimologia: Del llatí taxare.

### Verb

taxar trans.
* Posar preu a les coses, posar una taxa.
* Posar mètode, regla o mesura perquè no hi hagi excés en un subministrament.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: taxo, taxa, taxem

#### Traduccions

* Anglès: appraise $^{(en)}$
* Castellà: tasar $^{(es)}$
* Francès: taxer $^{(fr)}$
* Italià: calmierare $^{(it)}$
* Llatí: aestimo $^{(la)}$, taxo $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·xar (2)
* Anagrames: ratxa, ratxà

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 3
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# taxareu
## Català
### Verb

taxareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de taxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·xa·reu (3)
* Anagrama: xautaré
# taxaria
## Català
### Verb

taxaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de taxar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de taxar.
# taxare
## Llatí

   * Pronúncia: /taksˈaː.rɛ/

### Verb

taxāre
* infinitiu del present actiu de taxō
# taxaran
## Català
### Verb

taxaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de taxar.
# taxaren
## Català
### Verb

taxaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de taxar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb taxar.
# taxara
## Català
### Verb

taxara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb taxar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb taxar.
# entusiasmam
## Català
### Verb

entusiasmam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de entusiasmar.

#### Variants

* entusiasmem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tu·si·as·mam (5)
# entusiasmar-se
## Català
### Verb

entusiasmar-se
* Forma pronominal de entusiasmar.

### Miscel·lània

* Anagrama: entusiasmares
# entusiasma
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tu.ziˈaz.mə/, occidental /en.tu.ziˈaz.ma/
   * Rimes: -azma

### Verb

entusiasma
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de entusiasmar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb entusiasmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tu·si·as·ma (5)
* Anagrames: atenuàssim, imantàsseu, matinàsseu