OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# jova
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈʒo.βə/, balear /ˈʒo.və/ Occidental: nord-occidental /ˈʒɔ.βa/ valencià /ˈd͡zɔ.va/, /ˈd͡zɔ.βa/
   * Rimes: -ɔva
   * Homòfon: jove
   * Etimologia: Del llatí juga, plural de jugum ‎(«jou»), segle XI.

### Nom

jova f. ‎(plural joves)
* (antic) Parella de bous amb jou.
* (històric) Obligació feudal de treballar la terra del senyor, originalment llaurar una jornada amb una parella de bous.
* Prestació obligatòria en treballs d’utilitat pública.

#### Relacionats

* jover

#### Traduccions

* Anglès: corvee $^{(en)}$
* Castellà: angaria $^{(es)}$ f.
* Francès: corvée $^{(fr)}$ f.
* Anglès: corvee $^{(en)}$
* Castellà: hacendera $^{(es)}$ f., corvea $^{(es)}$ f.
* Francès: corvée $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: jo·va (2)
* Anagrames: ajov $^{(alfagrama)}$, javo

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# journée
## Francès
### Nom

journée f. ‎(plural journées)
* dia, diada, jornada
# journées
## Francès

   * Pronúncia: /ʒuʁˈne/

### Nom

journées f. pl.
* forma plural de journée
# jours
## Francès

   * Pronúncia: /ʒuʁ/

### Nom

jours m. pl.
* forma plural de jour
# joust
## Anglès

   * Pronúncia: /dʒaʊst/ àudio (EUA)

### Nom

joust ‎(plural jousts)
* justa

### Verb

joust ‎(3a persona singular present jousts, gerundi jousting, passat i participi jousted)
* justar
# jousting
## Anglès
### Verb

jousting
* gerundi de joust
# jousts
## Anglès
### Nom

jousts
* forma plural de joust

### Verb

jousts
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de joust
# joval
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒuˈβaɫ/ balear /ʒoˈvaɫ/, /ʒuˈvaɫ/ Occidental: nord-occidental /d͡ʒoˈβaɫ/ valencià /d͡ʒoˈvaɫ/, /d͡ʒoˈβaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: De jou i el sufix -al.

### Nom

joval m. ‎(plural jovals)
* (pallarès, ribagorçà) llinda

### Miscel·lània

* Síl·labes: jo·val (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# ambivalente
## Alemany

   * Pronúncia: /ambivaˈlɛntə/

### Adjectiu

ambivalente
* forma declinada de ambivalent

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \am.bi.βaˈlen.te\, meridional \am.bi.βaˈleŋ.te\
       Americà: alt /am.bi.baˈlen.t(e)/, baix \am.bi.βaˈleŋ.te\, austral \am.bi.βaˈlen.te\
   * Rimes: -ente

### Adjectiu

ambivalente inv. ‎(plural ambivalentes)
* ambivalent

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·va·len·te (5)

## Italià

   * Pronúncia: /am.bi.vaˈlɛn.te/

### Adjectiu

ambivalente inv. ‎(plural ambivalenti)
* ambivalent

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·va·lèn·te (5)
# ambivalentem
## Alemany

   * Pronúncia: /ambivaˈlɛntəm/

### Adjectiu

ambivalentem
* forma declinada de ambivalent
# ambivalenten
## Alemany

   * Pronúncia: /ambivaˈlɛntn̩/

### Adjectiu

ambivalenten
* forma declinada de ambivalent
# ambito
## Italià
### Verb

ambito m. ‎(femení ambita, plural masculí ambiti, plural femení ambite)
* participi passat masculí singular de ambire
# ambitum
## Llatí

   * Pronúncia: /amˈbiː.tʊm/

### Verb

ambītum
* supí acusatiu de ambiō
# ambiva
## Italià
### Verb

ambiva
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de ambire
# ambivalenter
## Alemany

   * Pronúncia: /ambivaˈlɛntɐ/

### Adjectiu

ambivalenter
* forma comparativa de ambivalent
# ambitiouser
## Anglès
### Adjectiu

ambitiouser (alternatiu more ambitious)
* (rar) Forma comparativa de ambitious
# ambitiously
## Anglès

   * Etimologia: De ambitious i el sufix -ly.

### Adverbi

ambitiously ‎(comparatiu more ambitiously, superlatiu most ambitiously)
* ambiciosament
# jugadores de balonmano
## Castellà
### Nom

jugadores de balonmano m. pl.
* forma plural de jugador de balonmano
# jugadores de bochas
## Castellà
### Nom

jugadores de bochas m. pl.
* forma plural de jugador de bochas
# jugadores de bolos
## Castellà
### Nom

jugadores de bolos m. pl.
* forma plural de jugador de bolos
# jugadores de beisbol
## Català
### Nom

jugadores de beisbol f. pl.
* Forma plural de jugadora de beisbol.
# jugadores de ataque
## Castellà
### Nom

jugadores de ataque m. pl.
* forma plural de jugador de ataque
# jugadores de baloncesto
## Castellà
### Nom

jugadores de baloncesto m. pl.
* forma plural de jugador de baloncesto
# jugadores de basquetbol
## Català
### Nom

jugadores de basquetbol f. pl.
* Forma plural de jugadora de basquetbol.
# jugadores de bitlles
## Català
### Nom

jugadores de bitlles f. pl.
* Forma plural de jugadora de bitlles.
# jugadores de billar
## Català
### Nom

jugadores de billar f. pl.
* Forma plural de jugadora de billar.
# jugadores de botxes
## Català
### Nom

jugadores de botxes f. pl.
* Forma plural de jugadora de botxes.
# invitésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.biˈte.səw/, occidental /im.biˈte.sew/
       Informal: /im.biˈte.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

invitésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    [Vosaltres/vós] invitéssiu, invitésseu, invitàsseu, invitàssiu o invitàreu.
# invitéssiu
## Català

   * Pronúncia: /im.biˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

invitéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    [Vosaltres/vós] invitéssiu, invitésseu, invitàsseu, invitàssiu o invitàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·tés·siu (4)
* Anagrama: insistíveu
# invités
## Català

   * Pronúncia: /im.biˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

invités
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.

#### Variants

* invitàs, invitara

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·tés (3)
* Anagrames: envisti, investi, investí, visiten

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.viˈte/

### Nom

invités m. pl.
* forma plural de invité
# invius
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪn.wɪ.ʊs/
   * Etimologia: De in-, via, literalment «sense camí».

### Adjectiu

invius m., invia f., invium n.
* inviable
* impassable
* impenetrable

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | invius | invia | invium | inviī | inviae | invia |
| Vocatiu | invie | invia | invium | inviī | inviae | invia |
| Acusatiu | invium | inviam | invium | inviōs | inviās | invia |
| Genitiu | inviī | inviae | inviī | inviōrum | inviārum | inviōrum |
| Datiu | inviō | inviae | inviō | inviīs | inviīs | inviīs |
| Ablatiu | inviō | inviā | inviō | inviīs | inviīs | inviīs |

#### Sinònims

* inaccessus, devius

### Vegeu també

* Charlton T. Lewis, Charles Short, A Latin Dictionary, Oxford: Clarendon Press, 1879, invius
# invitéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.biˈte.səm/, occidental /im.biˈte.sem/
       Informal: /im.biˈte.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

invitéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    [Nosaltres] invitéssim, invitéssem, invitàssem, invitàssim o invitàrem.
# invitéssim
## Català

   * Pronúncia: /im.biˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

invitéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    [Nosaltres] invitéssim, invitéssem, invitàssem, invitàssim o invitàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·tés·sim (4)
* Anagrama: insistívem
# invium
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪn.wɪ.ʊm/

### Adjectiu

invium
* nominatiu neutre singular de invius
* vocatiu neutre singular de invius
* acusatiu masculí singular de invius
* acusatiu neutre singular de invius
# invitées
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.viˈte/

### Nom

invitées f. pl.
* forma plural de invitée
# invití
## Català

   * Pronúncia: /im.biˈti/, /iɱ.viˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

invití
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de invitar.
    [Jo] invití o em vaig invitar.
# invoc
## Català
### Verb

invoc
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de invocar.
# anatematitzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nə.tə.mə.ti.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.na.te.ma.ti.d͡zaˈɾa/, valencià /a.na.te.ma.ti.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

anatematitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de anatematitzar.
# anatematitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nə.tə.mə.tiˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.na.te.ma.tiˈd͡za.ɾen/, valencià /a.na.te.ma.tiˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

anatematitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de anatematitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatematitzar.
# anatematitzara
## Català
### Verb

anatematitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatematitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatematitzar.
# anatematitzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.tə.mə.ti.d͡zəˈɾɛw/ balear /ə.nə.tə.mə.ti.d͡zəˈɾəw/, /ə.nə.tə.mə.ti.d͡zəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.na.te.ma.ti.d͡zaˈɾew/, valencià /a.na.te.ma.ti.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

anatematitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de anatematitzar.
# anatematitzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nə.tə.mə.ti.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.na.te.ma.ti.d͡zaˈɾi.a/, valencià /a.na.te.ma.ti.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

anatematitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de anatematitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de anatematitzar.
# anatematitzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nə.tə.mə.ti.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.na.te.ma.ti.d͡zaˈɾi.es/, valencià /a.na.te.ma.ti.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

anatematitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de anatematitzar.
# anatematitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nə.tə.mə.ti.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.na.te.ma.ti.d͡zaˈɾan/, valencià /a.na.te.ma.ti.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

anatematitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de anatematitzar.
# anatematitzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nə.tə.mə.ti.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.na.te.ma.ti.d͡zaˈɾi.en/, valencià /a.na.te.ma.ti.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

anatematitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de anatematitzar.
# anatematitzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nə.tə.mə.tiˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.na.te.ma.tiˈd͡za.ɾes/, valencià /a.na.te.ma.tiˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

anatematitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de anatematitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatematitzar.
# anguniejàssem
## Català
### Verb

anguniejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anguniejar.
# anguniejàssim
## Català
### Verb

anguniejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anguniejar.
# angunien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡuˈni.ən/, occidental /aŋ.ɡuˈni.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

angunien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de anguniar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb anguniar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb anguniar.
# anguniessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡu.niˈe.sən/, occidental /aŋ.ɡu.niˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

anguniessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anguniar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ennuegassin
# anguniejàsseu
## Català
### Verb

anguniejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anguniejar.
# anguniejàssiu
## Català
### Verb

anguniejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anguniejar.
# anguniejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡu.ni.əˈʒa.βəw/ balear /əŋ.ɡu.ni.əˈd͡ʒa.vəw/, /əŋ.ɡu.ni.əˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡu.ni.eˈʒa.βew/ valencià /aŋ.ɡu.ni.eˈd͡ʒa.vew/, /aŋ.ɡu.ni.eˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

anguniejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de anguniejar.
# jugueguéssom
## Català
### Verb

jugueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb jugar.
# jugueguéssou
## Català
### Verb

jugueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb jugar.
# juguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈʒu.ɣən/, occidental /ˈd͡ʒu.ɣen/
   * Rimes: -uɡen

### Verb

juguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de jugar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb jugar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb jugar.
# jugues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈʒu.ɣəs/, occidental /ˈd͡ʒu.ɣes/
   * Rimes: -uɡes

### Verb

jugues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de jugar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb jugar.
# juguegueu
## Català
### Verb

juguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb jugar.
# juguessa
## Català
### Verb

juguessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb jugar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ju·gues·sa (3)
* Anagrama: jugàsseu
# juguegués
## Català
### Verb

juguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb jugar.
# juguessen
## Català
### Verb

juguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb jugar.
# juguesses
## Català
### Verb

juguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb jugar.
# amnistiaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.nis.tiˈa.βən/, balear /əm.nis.tiˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /am.nis.tiˈa.βen/ valencià /am.nis.tiˈa.ven/, /am.nis.tiˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

amnistiaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amnistiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·nis·ti·a·ven (5)
# amnistiats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.nis.tiˈats/, occidental /am.nis.tiˈats/
   * Rimes: -ats

### Verb

amnistiats
* Participi masculí plural del verb amnistiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·nis·ti·ats (4)
# amnistiau
## Català
### Verb

amnistiau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amnistiar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amnistiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·nis·ti·au (4)
# amnistiek
## Basc
### Nom

amnistiek
* ergatiu definit plural de amnistia
# amnistiava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.nis.tiˈa.βə/, balear /əm.nis.tiˈa.və/ Occidental: nord-occidental /am.nis.tiˈa.βa/ valencià /am.nis.tiˈa.va/, /am.nis.tiˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

amnistiava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amnistiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amnistiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·nis·ti·a·va (5)
# amnistiaz
## Basc
### Nom

amnistiaz
* instrumental indefinit de amnistia
* instrumental definit singular de amnistia
# amnistie
## Català
### Verb

amnistie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amnistiar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amnistiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amnistiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amnistiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·nis·ti·e (4)
* Anagrames: instàiem, maitines

## Francès

   * Pronúncia: /am.nisˈti/

### Nom

amnistie f. ‎(plural amnisties)
* amnistia

## Romanès

   * Pronúncia: /am.nisˈti.e/
   * Etimologia: Del francès amnistie.

### Nom

amnistie f. ‎(plural amnistii)
* amnistia

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | amnistie | amnistia | (niște) | amnistii | amnistiile |
| Genitiu-datiu | (unei) | amnistii | amnistiei | (unor) | amnistii | amnistiilor |
| Vocatiu | | amnistie | amnistie | | amnistii | amnistii |
# amnistiatzat
## Basc
### Nom

amnistiatzat
* prolatiu indefinit de amnistia
# amnistiaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.nis.tiˈa.βəs/, balear /əm.nis.tiˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /am.nis.tiˈa.βes/ valencià /am.nis.tiˈa.ves/, /am.nis.tiˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

amnistiaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amnistiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·nis·ti·a·ves (5)
# amnistiei
## Basc
### Nom

amnistiei
* datiu definit plural de amnistia

## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

amnistiei
* genitiu i datiu definit singular de amnistie
# ameboideos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.me.βoiˈðe.os\, meridional \a.me.βoiˈðe.oh\
       Americà: alt /a.me.boiˈde.(o)s/, baix \a.me.βoiˈðe.oh\, austral \a.me.βoiˈðe.os\
   * Rimes: -eos

### Adjectiu

ameboideos m. pl.
* forma plural de ameboideo
# amebomas
## Anglès
### Nom

amebomas
* forma plural de ameboma
# ameboma
## Anglès

   * Etimologia: De ameba i el sufix -oma.

### Nom

ameboma ‎(plural amebomas o amebomata)
* (medicina) ameboma

### Vegeu també

* ameboma. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# ameboideas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.me.βoiˈðe.as\, meridional \a.me.βoiˈðe.ah\
       Americà: alt /a.me.boiˈde.(a)s/, baix \a.me.βoiˈðe.ah\, austral \a.me.βoiˈðe.as\
   * Rimes: -eas

### Adjectiu

ameboideas f. pl.
* forma plural de ameboidea
# amebomata
## Anglès
### Nom

amebomata
* forma plural de ameboma
# ameboidea
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.me.βoiˈðe.a\
       Americà: alt /a.me.boiˈde.a/, baix \a.me.βoiˈðe.a\
   * Rimes: -ea

### Adjectiu

ameboidea f. ‎(plural ameboideas)
* forma femenina de ameboideo
# ameboideo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.me.βoiˈðe.o\
       Americà: alt /a.me.boiˈde.o/, baix \a.me.βoiˈðe.o\
   * Rimes: -eo

### Adjectiu

ameboideo m. ‎(femení ameboidea, plural masculí ameboideos, plural femení ameboideas)
* ameboide

#### Variants

* ameboide

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·boi·de·o (5)
# amela
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈmɛ.ɫə/ Occidental: nord-occidental /aˈmɛ.ɫa/ valencià /aˈmɛ.ɫa/, /aˈmɛ.ɫɛ/
   * Rimes: -ɛla

### Verb

amela
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de amelar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·la (3)
# ambianțele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

ambianțele
* nominatiu i acusatiu definit plural de ambianță
# ambianțelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

ambianțelor
* genitiu i datiu definit plural de ambianță
* vocatiu plural de ambianță
# ambianțo
## Romanès
### Nom

ambianțo
* vocatiu singular de ambianță
# ambianță
## Romanès

   * Etimologia: Del francès ambiance

### Nom

ambianță f. ‎(plural ambianțe)
* ambient

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | ambianță | ambianța | (niște) | ambianțe | ambianțele |
| Genitiu-datiu | (unei) | ambianțe | ambianței | (unor) | ambianțe | ambianțelor |
| Vocatiu | | ambianță, ambianțo | ambianță, ambianțo | | ambianțelor | ambianțelor |
# ambiate
## Italià
### Verb

ambiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de ambire
# ambicion
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /əm.bi.siˈon/, alguerès /am.bi.siˈon/
   * Rimes: -on

### Verb

ambicion
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ambicionar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] ambiciono, ambicione, ambicion o ambicioni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Que jo] ambicion, forma antiga per [que jo] ambicioni o ambicione.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Que ell/ella/vostè] ambicion, forma antiga per [que ell/ella/vostè] ambicioni o ambicione.

## Occità

   * Pronúncia: /am.biˈsju/
   * Àudio: Bearn

### Nom

ambicion f. ‎(plural ambicions)
* ambició
# ambianța
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

ambianța
* nominatiu i acusatiu definit singular de ambianță
# ambianței
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

ambianței
* genitiu i datiu definit singular de ambianță
# ambianțe
## Romanès
### Nom

ambianțe
* forma plural de ambianță
* genitiu i datiu indefinit singular de ambianță
# ambiciona
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.siˈo.nə/, occidental /am.bi.siˈo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

ambiciona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ambicionar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ambicionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·ci·o·na (5)
* Anagrama: combinaia
# angeluaz
## Basc
### Nom

angeluaz
* instrumental definit singular de angelu
# angeluei
## Basc
### Nom

angeluei
* datiu definit plural de angelu
# angeluek
## Basc
### Nom

angeluek
* ergatiu definit plural de angelu
# angeluekin
## Basc
### Nom

angeluekin
* comitatiu definit plural de angelu
# angeluen
## Basc
### Nom

angeluen
* genitiu definit plural de angelu
# angeluari
## Basc
### Nom

angeluari
* datiu definit singular de angelu
# angeluetako
## Basc
### Nom

angeluetako
* genitiu locatiu definit plural de angelu
# angeluengatik
## Basc
### Nom

angeluengatik
* causal definit plural de angelu
# angeluentzat
## Basc
### Nom

angeluentzat
* benefactiu definit plural de angelu
# angeluarentzat
## Basc
### Nom

angeluarentzat
* benefactiu definit singular de angelu
# ionitzéssim
## Català
### Verb

ionitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ionitzar.
# ionitzí
## Català
### Verb

ionitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ionitzar.
# ionized
## Anglès
### Verb

ionized
* passat i participi de ionize
# ionqui
## Català

   * Pronúncia: /ˈjɔŋ.ki/
   * Parònim: ianqui
   * Etimologia: Del castellà yonqui, de l'anglès junkie, segle XX.

### Nom

ionqui m. f. ‎(plural ionquis)
* (castellanisme, col·loquial) jonqui
    «—No, per favor. Estic fart d'injeccions. Tenc els braços més picats que un ionqui.» (Ponç Pons, Lokus, 2009)
    «No existeixen tots els bars on passàveu hores de felicitat. Han obert comerços xinesos i indis. A la nit la plaça Gomila esdevé un solar abandonat on malviuen els ionquis i les prostitutes. Tot té un aire de la fi del món, de la fi del vostre món.» (Biel Acrollam, Acrollam, 2008)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ion·qui (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, ésAdir
# ionitzéssiu
## Català
### Verb

ionitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ionitzar.
# ionizes
## Anglès
### Verb

ionizes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de ionize
# ionizing
## Anglès
### Verb

ionizing
* gerundi de ionize