OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desposseiríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.səjˈɾi.əw/ balear /dəs.po.səjˈɾi.əw/, /dəs.pu.səjˈɾi.əw/ Occidental: /des.po.sejˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

desposseiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desposseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pos·sei·rí·eu (5)
# dolcege
## Català
### Verb

dolcege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dolcejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dolcejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dolcejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dolcejar.

#### Variants

* [1] dolcejo, dolcegi, dolceig
* [2] dolcegi
* [3] dolcegi
* [4] dolcegi

### Miscel·lània

* Síl·labes: dol·ce·ge (3)
# dolceges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duɫˈsɛ.ʒəs/ balear /doɫˈsə.ʒəs/, /duɫˈsɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /doɫˈse.ʒes/, valencià /doɫˈse.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

dolceges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de dolcejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dolcejar.

#### Variants

* [2] dolcegis

### Miscel·lània

* Síl·labes: dol·ce·ges (3)
# dolare
## Llatí

   * Pronúncia: /dɔˈlaː.rɛ/

### Verb

dolāre
* infinitiu del present actiu de dolō
# dolas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.laːs/

### Verb

dolās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de dolō
# dolatum
## Llatí

   * Pronúncia: /dɔˈlaː.tʊm/

### Verb

dolātum
* supí acusatiu de dolō
# dolcegem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duɫ.səˈʒɛm/ balear /doɫ.səˈʒəm/, /duɫ.səˈʒɛm/ Occidental: nord-occidental /doɫ.seˈʒem/, valencià /doɫ.seˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

dolcegem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de dolcejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb dolcejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb dolcejar.

#### Variants

* [1] dolcejam

### Miscel·lània

* Síl·labes: dol·ce·gem (3)
# dolcegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duɫˈsɛ.ʒən/ balear /doɫˈsə.ʒən/, /duɫˈsɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /doɫˈse.ʒen/, valencià /doɫˈse.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

dolcegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de dolcejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb dolcejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb dolcejar.

#### Variants

* [2] dolcegin
* [3] dolcegin

### Miscel·lània

* Síl·labes: dol·ce·gen (3)
# dolcegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duɫ.səˈʒe.sən/ balear /doɫ.səˈʒe.sən/, /duɫ.səˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /doɫ.seˈʒe.sen/, valencià /doɫ.seˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

dolcegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dolcejar.

#### Variants

* dolcegessin, dolcejassin, dolcejassen, dolcejaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: dol·ce·ges·sen (4)
# dolavi
## Llatí

   * Pronúncia: /dɔˈlaː.wiː/

### Verb

dolāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de dolō
# dolce
## Italià

   * Pronúncia: /ˈdol.t͡ʃe/
   * Etimologia: Del llatí dulcis.

### Adjectiu

dolce inv. ‎(plural dolci)
* dolç

### Nom

dolce m. ‎(plural dolci)
* dolç, dolçor

### Miscel·lània

* Síl·labes: dól·ce (2)

### Vegeu també

* Diccionari Treccani
# dipòsits controlats
## Català
### Nom

dipòsits controlats m. pl.
* Forma plural de dipòsit controlat.
# diquelar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /di.kəˈɫa/ Occidental: nord-occidental /di.keˈɫa/ valencià /di.keˈɫaɾ/, /di.keˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del caló diquelar ‎(dikəlá), del romaní dikhel ‎(«mirar, vigilar»), del sànscrit *देक्षति ‎(dekṣati). Cognat de l’hindi देखना ‎(dekhnā).

### Verb

diquelar trans.
* (argot) mirar, albirar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: diquelo, diquela, diquelem

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·que·lar (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeilqru)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB

## Caló català

   * Pronúncia: /di.kəˈla/
   * Etimologia: Del romaní dikhel ‎(«mirar, vigilar»), del sànscrit *देक्षति ‎(dekṣati).

### Verb

diquelar ‎(dikəlá)
* veure, mirar
    «De la mutzí d'un aranyí van nyisquerbà un dicaló; un busnó en diquelava panant: —Quin sambambanó!» (Juli Vallmitjana, Sota Montjuïc, 1908)De la pell d’un gat en van treure un mocador; un paio s’ho mirava dient: —Quina cosa més bonica!

#### Conjugació

| | man | ell/ella |
| present d’ind. | | diquela (dikélə) |
| imperfet d’ind. | diquelava (dikəlábə) | diquelava (dikəlábə) |
| imperfet de subj. | diquelés (dikəlés) | diquelés (dikəlés) |

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33

## Caló espanyol

   * Etimologia: Del romaní dikhel ‎(«mirar, vigilar»), del sànscrit *देक्षति ‎(dekṣati).

### Verb

diquelar ‎(dikelár)
* veure

#### Sinònims

* dicar, endicar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /di.keˈlaɾ/
       Americà: alt /di.k(e)ˈlaɾ/, baix /di.keˈlaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del caló diquelar, del romaní dikhel ‎(«mirar, vigilar»), del sànscrit *देक्षति ‎(dekṣati).

### Verb

diquelar trans. ‎(present diquelo, passat diquelé, futur diquelaré)
* (argot) comprendre, copsar

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·que·lar (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeilqru)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre diquelar
# diquelaran
## Català
### Verb

diquelaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de diquelar.
# dique
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈdi.ke/
       Americà: alt /ˈdi.k(e)/, baix /ˈdi.ke/
   * Rimes: -ike
   * Etimologia: Del neerlandès dijk.

### Nom

dique m. ‎(plural diques)
* dic
    «El Loira corría turbulento, y su crecida amenazaba desbordar los viejos diques del pequeño pueblo de Meung.» ((Perez-Reverte, Arturo. El club Dumas, 2007. Madrid: Punto de Lectura, 1993, 250. ISBN 978-84-663-2070-2.))(afegiu la traducció en català)

#### Compostos i expressions

* dique de marea
* dique flotante
* dique seco

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·que (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre dique
# diquela
## Català
### Verb

diquela
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de diquelar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb diquelar.

## Caló català

   * Pronúncia: /diˈke.lə/

### Verb

diquela ‎(dikélə)
* tercera persona singular del present d'indicatiu de diquelar
# dispiacessi
## Italià
### Verb

dispiacessi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de dispiacere
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de dispiacere
# dispiacessimo
## Italià
### Verb

dispiacessimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de dispiacere
# dispiaceva
## Italià
### Verb

dispiaceva
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de dispiacere
# dispiacevamo
## Italià
### Verb

dispiacevamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de dispiacere
# dispiacevate
## Italià
### Verb

dispiacevate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de dispiacere
# dispiaceste
## Italià
### Verb

dispiaceste
* segona persona plural (voi) del passat de dispiacere
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de dispiacere
# dispiacesti
## Italià
### Verb

dispiacesti
* segona persona singular (tu) del passat de dispiacere
# dispiacete
## Italià
### Verb

dispiacete
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de dispiacere
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de dispiacere
# dispiacetevi
## Italià
### Verb

dispiacetevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de dispiacersi
# dispiacevano
## Italià
### Verb

dispiacevano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de dispiacere
# desaplicadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.pɫiˌka.ðəˈmen/ balear /də.zə.pɫiˌka.ðəˈment/, /də.zə.pɫiˌka.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /de.za.pɫiˌka.ðaˈmen/ valencià /de.za.pɫiˌka.ðaˈment/, /de.za.pɫiˌka.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De desaplicat i el sufix -ment.

### Adverbi

desaplicadament
* D'una manera desaplicada.

#### Antònims

* aplicadament

#### Traduccions

* Anglès: lazily $^{(en)}$
* Castellà: desaplicadamente $^{(es)}$
* Italià: svogliatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·pli·ca·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desapercebuts
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.pər.səˈβuts/, occidental /de.za.peɾ.seˈbuts/
   * Rimes: -uts

### Adjectiu

desapercebuts m. pl.
* Forma plural de desapercebut.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·per·ce·buts (5)
# desapercibidamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.sa.peɾ.θiˌβi.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /d(e).sa.peɾ.siˌbi.daˈmen.te/, baix \de.sa.peɾ.siˌβi.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De desapercibido i el sufix -mente.

### Adverbi

desapercibidamente
* desapercebudament

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sa·per·ci·bi·da·men·te (8)
# desapiadadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.pi.əˌða.ðəˈmen/ balear /də.zə.pi.əˌða.ðəˈment/, /də.zə.pi.əˌða.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /de.za.pi.aˌða.ðaˈmen/ valencià /de.za.pi.aˌða.ðaˈment/, /de.za.pi.aˌða.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De desapiadat i el sufix -ment.

### Adverbi

desapiadadament
* D'una manera desapiadada.

#### Sinònims

* despietadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·pi·a·da·da·ment (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desapiadat
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.pi.əˈðat/, occidental /de.za.pi.aˈðat/
   * Rimes: -at

### Adjectiu

desapiadat m. ‎(femení desapiadada, plural masculí desapiadats, plural femení desapiadades)
* Forma alternativa de despietat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·pi·a·dat (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# drunkest
## Anglès
### Adjectiu

drunkest
* forma superlativa de drunk
# druvfläder
## Suec

   * Etimologia: De druva ‎(«raïm») i fläder ‎(«saüc, soguer»).

### Nom

druvfläder c. ‎(sense plural)
* (botànica) saüc racemós, saüc vermell, sabuc (Sambucus racemosa)

#### Sinònims

* druvhyll

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# druïdessa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾu.iˈðɛ.sə/ balear /dɾu.iˈðə.sə/, /dɾu.iˈðɛ.sə/ Occidental: /dɾu.iˈðe.sa/
   * Rimes: -ɛsa
   * Etimologia: De druida i el sufix -essa, segle XIX.

### Nom

druïdessa f. ‎(plural druïdesses)
* Dona druida.

#### Traduccions

* Anglès: druidess $^{(en)}$
* Castellà: druidesa $^{(es)}$ f.
* Francès: druidesse $^{(fr)}$ f.
* Italià: druidessa $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dru·ï·des·sa (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# drunkard
## Anglès
### Nom

drunkard ‎(plural drunkards)
* borratxo
# drunkards
## Anglès
### Nom

drunkards
* forma plural de drunkard
# drunker
## Anglès
### Adjectiu

drunker
* forma comparativa de drunk
# drusa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdɾu.zə/, occidental /ˈdɾu.za/
   * Rimes: -uza
   * Etimologia: Del francès druse, de l'alemany Druse.

### Nom

drusa f. ‎(plural druses)
* Formació mineral en la qual els cristalls d'un o més tipus de minerals s'organitzen al voltant d'un nucli que sol ser un altre cristall.
* (medicina, normalment en plural) Acumulació groga o blanca de material extracel·lular entre les capes de la retina.

#### Traduccions

* Castellà: drusa $^{(es)}$ f.

### Adjectiu

drusa f. ‎(plural druses)
* Forma femenina de drus.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dru·sa (2)
* Anagrames: ardus, duràs, surda

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈdɾu.sa/
       Americà: alt /ˈd͡zu.s(a)/, baix /ˈdɾu.sa/
   * Rimes: -usa
   * Etimologia: Del francès druse, de l'alemany Druse.

### Nom

drusa f. ‎(plural drusas)
* drusa
* (medicina) drusa

### Adjectiu

drusa f. ‎(plural drusas)
* forma plural de druso

### Miscel·lània

* Síl·labes: dru·sa (2)
* Anagrames: duras, durás, rudas, sudar, surda, urdas, urdás

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre drusa
# drusas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdɾu.sas/, meridional /ˈdɾu.sah/
       Americà: alt /ˈd͡zu.s(a)s/, baix /ˈdɾu.sah/, austral /ˈdɾu.sas/
   * Rimes: -usas

### Nom

drusas f. pl.
* forma plural de drusa

### Adjectiu

drusas f. pl.
* forma plural de drusa

### Miscel·lània

* Síl·labes: dru·sas (2)
* Anagrames: surdas, surdás
# druses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdɾu.zəs/, occidental /ˈdɾu.zes/
   * Rimes: -uzes

### Nom

druses f. pl.
* Forma plural de drusa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dru·ses (2)
* Anagrama: surdes
# destral d'argent
## Català
### Nom

destral d'argent f. ‎(plural destrals d'argent)
* peix destral

### Vegeu també

* destral d'argent. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# destrals d'argent
## Català
### Nom

destrals d'argent f. pl.
* Forma plural de destral d'argent.
# destraleta d'argent
## Català
### Nom

destraleta d'argent f. ‎(plural destraletes d'argent)
* peix destral

### Vegeu també

* destraleta d'argent. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# destral
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈtɾaɫ/, occidental /desˈtɾaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí dextrāle(m), acusatiu de dextrālis ‎(«[destral] manejable»), de dextra ‎(«mà dreta»), segle XII.

### Nom

destral f. ‎(plural destrals)
* Eina de tall formada per un aceró tallant i compacte encaixat en un dels extrems d'un mànec allargat, utilitzat sobretot per tallar soques.

#### Variants

* estral (valencià), restal (alguerès)

#### Sinònims

* picassa, pigassa

#### Derivats

* destralejar

#### Traduccions

* Alemany: Axt $^{(de)}$, Beil $^{(de)}$
* Anglès: axe $^{(en)}$
* Basc: aizkora $^{(eu)}$
* Castellà: hacha $^{(es)}$ f.
* Danès: økse $^{(da)}$ c.
* Eslovac: sekera $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: sekira $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: hakilo $^{(eo)}$
* Finès: kirves $^{(fi)}$
* Francès: hache $^{(fr)}$ f.
* Gallec: machado $^{(gl)}$ m.
* Grec: τσεκούρι $^{(el)}$ n. ‎(tsekuri)
* Grec antic: ἀξίνη $^{(grc)}$ f. ‎(axínē)
* Irlandès: tua $^{(ga)}$ f.
* Islandès: öxi $^{(is)}$ f.
* Italià: scure $^{(it)}$ f.
* Japonès: 斧 $^{(ja)}$
* Llatí: securis $^{(la)}$ f.
* Maltès: mannara $^{(mt)}$ f.
* Neerlandès: bijl $^{(nl)}$ f.
* Occità: destral $^{(oc)}$ f.
* Polonès: topór $^{(pl)}$ m., siekiera $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: machado $^{(pt)}$ m.
* Quítxua: k'acha $^{(qu)}$
* Retoromànic: sigir $^{(rm)}$ f., siir $^{(rm)}$ f.
* Romanès: topor $^{(ro)}$ n., secure $^{(ro)}$ f.
* Romaní: tover $^{(rom)}$ m.
* Rus: топо́р $^{(ru)}$ m. ‎(topor)
* Sànscrit: परशु $^{(sa)}$ m.
* Sard: destrale $^{(sc)}$
* Sicilià: sciunetta $^{(scn)}$ f.
* Txec: sekera $^{(cs)}$ f.
* Vènet: sigureto $^{(vec)}$
* Xinès: 斧頭 $^{(zh)}$ ‎(斧头, fǔtóu)

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tral (2)
* Heterograma de 7 lletres (adelrst)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# destra
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdes.tɾə/, occidental /ˈdes.tɾa/
   * Rimes: -estɾa
   * Homòfon: destre

### Adjectiu

destra f. ‎(plural destres)
* Forma femenina de destre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tra (2)
* Heterograma de 6 lletres (aderst)
* Anagrames: adrets, detràs, tardes, tardés

## Italià

   * Pronúncia: /ˈdɛ.stra/

### Adjectiu

destra f. ‎(plural destre)
* forma femenina de destro
# destralada
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾəˈɫa.ðə/, occidental /des.tɾaˈɫa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De destral i el sufix -ada, segle XVI.

### Nom

destralada f. ‎(plural destralades)
* Cop de destral.
* (golf) Cop defectuós en què el bastó toca a terra abans de l'impacte, de manera que la bola recorre una distància molt curta.

#### Traduccions

* Castellà: hachazo $^{(es)}$
* Anglès: chili-dip $^{(en)}$, chunk $^{(en)}$, fat shot $^{(en)}$, heavy shot $^{(en)}$
* Castellà: mangazo $^{(es)}$, rabazo $^{(es)}$
* Francès: coup gras $^{(fr)}$, frappé gras $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tra·la·da (4)

### Vegeu també

* destralada. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# destraletes d'argent
## Català
### Nom

destraletes d'argent f. pl.
* Forma plural de destraleta d'argent.
# dit gros
## Català
### Nom

dit gros m. ‎(plural dits grossos)
* (anatomia) polze
# dit mestre
## Català
### Nom

dit mestre m. ‎(plural dits mestres)
* índex
# dit polze
## Català
### Nom

dit polze m. ‎(plural dits polzes)
* (anatomia) polze
# dit llarg
## Català
### Nom

dit llarg m. ‎(plural dits llargs)
* dit del cor
# dit menuell
## Català
### Nom

dit menuell m. ‎(plural dits menuells)
* menovell
# dit menut
## Català
### Nom

dit menut m. ‎(plural dits menuts)
* menovell
# dit mitger
## Català
### Nom

dit mitger m. ‎(plural dits mitgers)
* dit del cor
# dit pols
## Català

   * Etimologia: Del verb polsar.

### Nom

dit pols m. ‎(plural dits polsos)
* (eivissenc) polze
# dit llépol
## Català
### Nom

dit llépol m. ‎(plural dits llépols)
* dit del cor
# dit petit
## Català
### Nom

dit petit m. ‎(plural dits petits)
* menovell
# dispersiones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dis.peɾˈsjo.nes/, meridional /dih.peɾˈsjo.neh/
       Americà: alt /dis.peɾˈsjo.n(e)s/, baix /dih.peɾˈsjo.neh/, austral /dih.peɾˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

dispersiones f. pl.
* forma plural de dispersión
# disperso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /disˈpeɾ.so/, meridional /dihˈpeɾ.so/
       Americà: alt /d(i)sˈpeɾ.so/, baix /dihˈpeɾ.so/
   * Rimes: -eɾso

### Adjectiu

disperso m. ‎(femení dispersa, plural masculí dispersos, plural femení dispersas)
* dispers

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·per·so (3)
# dispersión
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dis.peɾˈsjon/, meridional \dih.peɾˈsjoŋ\
       Americà: alt /d(i)s.peɾˈsjon/, baix \dih.peɾˈsjoŋ\, austral /dih.peɾˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

dispersión f. ‎(plural dispersiones)
* dispersió

#### Sinònims

* variabilidad

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·per·sión (3)

### Vegeu també

* dispersión. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# dispersum
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈpɛr.sʊm/

### Verb

dispersum
* supí acusatiu de dispergō
# dispersió
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.pər.siˈo/, occidental /dis.peɾ.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí dispersio.

### Nom

dispersió f. ‎(plural dispersions)
* Desviació d'un conjunt de valors respecte a un valor central, que generalment correspon a la mitjana aritmètica.
* Canvi de direcció d'un raig.

#### Sinònims

* variabilitat

#### Traduccions

* Alemany: Verteilung $^{(de)}$ f., Streuung $^{(de)}$ f.
* Anglès: dispersion $^{(en)}$, variability $^{(en)}$
* Castellà: dispersión $^{(es)}$ f., variabilidad $^{(es)}$ f.
* Francès: dispersion $^{(fr)}$ f., variabilité $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·per·si·ó (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* dispersió. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# dispersos
## Català

   * Pronúncia: oriental /disˈpɛr.sus/, occidental /disˈpɛɾ.sos/
   * Rimes: -ɛɾsos

### Adjectiu

dispersos m. pl.
* Forma plural de dispers.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·per·sos (3)
* Anagrames: dropessis, pedrissos

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /disˈpeɾ.sos/, meridional /dihˈpeɾ.soh/
       Americà: alt /disˈpeɾ.s(o)s/, baix /dihˈpeɾ.soh/, austral /dihˈpeɾ.sos/
   * Rimes: -eɾsos

### Adjectiu

dispersos m. pl.
* forma plural de disperso
# disperses
## Català

   * Pronúncia: oriental /disˈpɛr.səs/, occidental /disˈpɛɾ.ses/
   * Rimes: -ɛɾses

### Adjectiu

disperses f. pl.
* Forma plural de dispersa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·per·ses (3)
* Anagrames: pedrisses, perdessis
# dispersi
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈpɛr.siː/

### Verb

dispersī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de dispergō
# dispersion
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪˈspɜː(ɹ)ʒən/

### Nom

dispersion ‎(plural dispersions)
* dispersió

#### Sinònims

* variability

### Vegeu també

* dispersion. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].

## Francès

   * Pronúncia: /dis.pɛʁˈsjɔ̃/

### Nom

dispersion f. ‎(plural dispersions)
* dispersió

#### Sinònims

* variabilité

### Vegeu també

* dispersion. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# dunbalarentzat
## Basc
### Nom

dunbalarentzat
* benefactiu definit singular de dunbal
# dunbalean
## Basc
### Nom

dunbalean
* inessiu definit singular de dunbal
# dunbalek
## Basc
### Nom

dunbalek
* ergatiu indefinit de dunbal
* ergatiu definit plural de dunbal
# dunbalen
## Basc
### Nom

dunbalen
* genitiu definit plural de dunbal
* genitiu indefinit de dunbal
# dunbalengatik
## Basc
### Nom

dunbalengatik
* causal indefinit de dunbal
* causal definit plural de dunbal
# dunbalei
## Basc
### Nom

dunbalei
* datiu definit plural de dunbal
# dunbalekin
## Basc
### Nom

dunbalekin
* comitatiu indefinit de dunbal
* comitatiu definit plural de dunbal
# dunbaleko
## Basc
### Nom

dunbaleko
* genitiu locatiu definit singular de dunbal
# dunbalari
## Basc
### Nom

dunbalari
* datiu definit singular de dunbal
# dunbalaz
## Basc
### Nom

dunbalaz
* instrumental definit singular de dunbal
# doktrinamenduko
## Basc
### Nom

doktrinamenduko
* genitiu locatiu definit singular de doktrinamendu
# doktrinamenduraino
## Basc
### Nom

doktrinamenduraino
* terminatiu definit singular de doktrinamendu
# doktrinamendurekin
## Basc
### Nom

doktrinamendurekin
* comitatiu indefinit de doktrinamendu
# doktrinamenduren
## Basc
### Nom

doktrinamenduren
* genitiu indefinit de doktrinamendu
# doktrinamenduetarantz
## Basc
### Nom

doktrinamenduetarantz
* al·latiu direccional definit plural de doktrinamendu
# doktrinamenduez
## Basc
### Nom

doktrinamenduez
* instrumental definit plural de doktrinamendu
# doktrinamenduk
## Basc
### Nom

doktrinamenduk
* ergatiu indefinit de doktrinamendu
# doktrinamendura
## Basc
### Nom

doktrinamendura
* al·latiu definit singular de doktrinamendu
# doktrinamenduetatik
## Basc
### Nom

doktrinamenduetatik
* ablatiu definit plural de doktrinamendu
# doktrinamendurantz
## Basc
### Nom

doktrinamendurantz
* al·latiu direccional definit singular de doktrinamendu
# desenteranyinàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈna.ɾəw/, occidental /de.zen.te.ɾa.ɲiˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

desenteranyinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de desenteranyinar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* [2] desenteranyinéssiu, desenteranyinésseu, desenteranyinàssiu, desenteranyinàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nà·reu (7)
# desenteranyinàssim
## Català
### Verb

desenteranyinàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* desenteranyinéssim, desenteranyinéssem, desenteranyinàssem, desenteranyinàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nàs·sim (7)
# desenteranyinà
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈna/, occidental /de.zen.te.ɾa.ɲiˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

desenteranyinà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de desenteranyinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nà (6)