OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aborna
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβor.nə/, occidental /aˈboɾ.na/
   * Rimes: -oɾna

### Verb

aborna
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abornar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·na (3)
* Anagrames: abaron, abonar, abraon, Arbona, rabona
# aboriginal
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌæb.əˈɹɪd͡ʒ.n̩.l̩/, /ˌæb.əˈɹɪd͡ʒ.ɪn.l̩/ àudio (RU)

### Adjectiu

aboriginal ‎(comparatiu more aboriginal, superlatiu most aboriginal)
* aborigen

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# aboriginalities
## Anglès
### Nom

aboriginalities
* forma plural de aboriginality
# aboriri
## Llatí

   * Pronúncia: /a.bɔˈriː.riː/

### Verb

aborīrī
* infinitiu del present actiu de aborior
# plasmarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəz.məˈɾa/, occidental /pɫaz.maˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

plasmarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de plasmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plas·ma·rà (3)
# plasmarívem
## Català
### Verb

plasmarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de plasmar.

#### Variants

* plasmaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: plas·ma·rí·vem (4)
# plasmas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈplaz.mas/, meridional /ˈplah.mah/
       Americà: alt /ˈplaz.m(a)s/, baix /ˈplah.mah/, austral /ˈplah.mas/
   * Rimes: -azmas

### Nom

plasmas m. pl.
* forma plural de plasma

### Verb

plasmas
* segona persona del singular (tú) del present d’indicatiu del verb plasmar

#### Variants

* (voseo) plasmás

### Miscel·lània

* Síl·labes: plas·mas (2)
# plasmariven
## Català
### Verb

plasmariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de plasmar.

#### Variants

* plasmarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: plas·ma·ri·ven (4)
# plasmarives
## Català
### Verb

plasmarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de plasmar.

#### Variants

* plasmaries

### Miscel·lània

* Síl·labes: plas·ma·ri·ves (4)
# plasmaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəz.məˈɾi.əm/, occidental /pɫaz.maˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

plasmaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de plasmar.

#### Variants

* plasmarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: plas·ma·rí·em (4)
# plasmaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəz.məˈɾas/, occidental /pɫaz.maˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

plasmaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de plasmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plas·ma·ràs (3)
# plasmaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəz.məˈɾi.əw/, occidental /pɫaz.maˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

plasmaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de plasmar.

#### Variants

* plasmaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: plas·ma·rí·eu (4)
# plasmaríveu
## Català
### Verb

plasmaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de plasmar.

#### Variants

* plasmaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: plas·ma·rí·veu (4)
# presupuesté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /pɾe.su.pwesˈte/, meridional /pɾe.su.pwehˈte/
       Americà: alt /pɾe.su.p(we)sˈte/, baix /pɾe.su.pwehˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

presupuesté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb presupuestar
# preséssem
## Català antic
### Verb

preséssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de prendre
# presupuestó
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /pɾe.su.pwesˈto/, meridional /pɾe.su.pwehˈto/
       Americà: alt /pɾe.su.p(we)sˈto/, baix /pɾe.su.pwehˈto/
   * Rimes: -o

### Verb

presupuestó
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb presupuestar

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·su·pues·tó (4)
* Anagrama: superpuesto
# presés
## Català antic
### Verb

presés
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de prendre
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de prendre
# presupuse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /pɾe.suˈpu.se/
       Americà: alt /p(ɾe).suˈpu.se/, baix /pɾe.suˈpu.se/
   * Rimes: -use

### Verb

presupuse
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb presuponer

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·su·pu·se (4)
* Anagrama: superpuse
# presència
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾəˈzɛn.si.ə/, (gironí) /pɾəˈzen.si.ə/, occidental /pɾeˈzɛn.si.a/
   * Rimes: -ɛnsia
   * Etimologia: Del llatí praesentia, segle XIV.

### Nom

presència f. ‎(plural presències)
* Condició d'ésser o estar present en un lloc.
    Es trobava en presència de tots els seus amics.
* Aparença, particularment quan és bona.
    Aquella dona tenia molt bona presència.

#### Antònims

* absència

#### Relacionats

* acte de presència
* presència d'esperit
* presència digital

#### Traduccions

* Alemany: Anwesenheit $^{(de)}$
* Anglès: presence $^{(en)}$
* Àrab: حُضُور‎ $^{(ar)}$ m.
* Belarús: прысу́тнасць $^{(be)}$ f. ‎(prissútnasts)
* Búlgar: присъ́ствие $^{(bg)}$ n. ‎(prissàstvie)
* Castellà: presencia $^{(es)}$
* Coreà: 출석 $^{(ko)}$ ‎(chulseok)
* Danès: tilstedeværelse $^{(da)}$ c.
* Eslovac: prítomnosť $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: prisotnost $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: ĉeesto $^{(eo)}$
* Finès: läsnäolo $^{(fi)}$
* Francès: présence $^{(fr)}$ f.
* Gallec: presenza $^{(gl)}$ f.
* Georgià: დასწრება $^{(ka)}$ ‎(dastsreba)
* Grec: παρουσία $^{(el)}$ f. ‎(parussia)
* Grec antic: παρουσία $^{(grc)}$ f. ‎(parousía)
* Hebreu: נוכחות‎ $^{(he)}$ f.
* Hindi: मौजूदगी $^{(hi)}$ f.
* Hongarès: jelenlét $^{(hu)}$
* Indonesi: kehadiran $^{(id)}$
* Irlandès: láithreacht $^{(ga)}$ f.
* Italià: presenza $^{(it)}$ f.
* Japonès: 存在 $^{(ja)}$
* Llatí: praesentia $^{(la)}$ f.
* Llengua de signes catalana: HAVER-HI $^{(csc)}$
* Neerlandès: aanwezigheid $^{(nl)}$ f.
* Occità: preséncia $^{(oc)}$ f.
* Polonès: obecność $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: presença $^{(pt)}$ f.
* Romanès: prezență $^{(ro)}$ f.
* Rus: прису́тствие $^{(ru)}$ n. ‎(prissútstvie)
* Serbocroat: присуство $^{(sh)}$ n., prisustvo $^{(sh)}$, присутност $^{(sh)}$, prisutnost $^{(sh)}$ f.
* Suec: närvaro $^{(sv)}$
* Txec: přítomnost $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: прису́тність $^{(uk)}$ f. ‎(prissútnist)
* Xinès: 存在 $^{(zh)}$ ‎(cúnzài)

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·sèn·ci·a (4)
* Anagrames: pencaries, pescarien

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# presérem
## Català antic
### Verb

presérem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de prendre
# presérets
## Català antic
### Verb

presérets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de prendre
# preséreu
## Català antic
### Verb

preséreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de prendre
# Steve
## Anglès

   * Pronúncia: /stiːv/

### Nom propi

Steve
* Prenom masculí hipocorístic de Steven
* Prenom masculí hipocorístic de Stephen
* Prenom femení hipocorístic de Stephanie
# Stephen
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈstiːvən/
   * Etimologia: Del llatí Stephanus, del grec antic Στέφανος ‎(Stéphanos), de στέφανος ‎(stéphanos, «corona»).

### Nom propi

Stephen
* Prenom masculí, equivalent al català Esteve.
* Cognom d’origen patronímic

#### Relacionats

* (variant) Steven
* (hipocorístics) Steve, Stevie, Steenie
* (femení) Stephanie
# Sternbilder
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʃtɛʁnˌbɪldɐ/ àudio

### Nom

Sternbilder
* forma plural de Sternbild
# Sternbildes
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʃtɛʁnbɪldəs/

### Nom

Sternbildes
* genitiu singular de Sternbild
# Sternbild
## Alemany
### Nom

Sternbild n. ‎(genitiu Sternbilds o Sternbildes, plural Sternbilder)
* constel·lació

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nominatiu | das | Sternbild | die | Sternbilder |
| Genitiu | des | Sternbilds Sternbildes | der | Sternbilder |
| Datiu | dem | Sternbild Sternbilde | den | Sternbildern |
| Acusatiu | das | Sternbild | die | Sternbilder |
# Sternbilde
## Alemany
### Nom

Sternbilde
* (literari) datiu singular de Sternbild
# Steuerhinterziehung
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʃtɔɪ̯ɐhɪntɐˌʦiːʊŋ/
   * Etimologia: Compost de Steuer i Hinterziehung.

### Nom

Steuerhinterziehung f. ‎(genitiu Steuerhinterziehung, plural Steuerhinterziehungen)
* evasió fiscal

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nominatiu | die | Steuerhinterziehung | die | Steuerhinterziehungen |
| Genitiu | der | Steuerhinterziehung | der | Steuerhinterziehungen |
| Datiu | der | Steuerhinterziehung | den | Steuerhinterziehungen |
| Acusatiu | die | Steuerhinterziehung | die | Steuerhinterziehungen |

### Vegeu també

* Steuerhinterziehung. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 30 setembre 2014].
# Steuerhinterziehungen
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʃtɔɪ̯ɐhɪntɐˌʦiːʊŋən/

### Nom

Steuerhinterziehungen
* forma plural de Steuerhinterziehung
# Sternbildern
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʃtɛʁnbɪldɐn/

### Nom

Sternbildern
* datiu plural de Sternbild
# Sternbilds
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʃtɛʁnbɪlt͡s/

### Nom

Sternbilds
* genitiu singular de Sternbild
# piulegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piwˈɫɛ.ʒi/ balear /piwˈɫə.ʒi/, /piwˈɫɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /piwˈɫe.ʒi/, valencià /piwˈɫe.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

piulegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de piulejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb piulejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb piulejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb piulejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: piu·le·gi (3)
* Anagrama: piuleig
# piulegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piwˈɫɛ.ʒin/ balear /piwˈɫə.ʒin/, /piwˈɫɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /piwˈɫe.ʒin/, valencià /piwˈɫe.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

piulegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb piulejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb piulejar.
# piulegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /piw.ɫəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫeˈʒe.sin/, valencià /piw.ɫeˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

piulegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
# piuleguem
## Català
### Verb

piuleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb piular.
# piulegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piwˈɫɛ.ʒis/ balear /piwˈɫə.ʒis/, /piwˈɫɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /piwˈɫe.ʒis/, valencià /piwˈɫe.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

piulegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb piulejar.
# piuleguessa
## Català
### Verb

piuleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb piular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: piu·le·gues·sa (4)
* Anagrama: apleguéssiu
# piulegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /piw.ɫəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫeˈʒe.sen/, valencià /piw.ɫeˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

piulegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
# piulegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /piw.ɫəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫeˈʒe.ses/, valencià /piw.ɫeˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

piulegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
# piulegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /piw.ɫəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫeˈʒe.sis/, valencià /piw.ɫeˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

piulegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
# piulegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piw.ɫəˈʒɛw/ balear /piw.ɫəˈʒəw/, /piw.ɫəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫeˈʒew/, valencià /piw.ɫeˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

piulegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de piulejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb piulejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb piulejar.
# acabar por
## Castellà
### Verb

acabar por
* acabar per
# acabar per
## Català

   * Etimologia: Potser calc del castellà acabar por.

### Verb

acabar per
* (seguit d'infinitiu) Usat per a introduir una acció que, al final, s'ha esdevingut, fins i tot si no era l'esperada.

#### Traduccions

* Castellà: acabar por $^{(es)}$

### Notes

Una construcció sinònima d'aquesta és l'adhesió al mateix verb acabar d'una forma en gerundi del segon verb. Per exemple, acabar per explotar i acabar explotant tenen un significat idèntic. Ara bé, ni l'una ni l'altra són opcions normativament reconegudes.

### Vegeu també

* Obres de referència: ésAdir
# acabar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kəˈβar.sə/ balear /ə.kəˈbaɾ.sə/, /ə.kə.bərˈsə/ Occidental: /a.kaˈbaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

acabar-se
* Forma pronominal de acabar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'acabo, s'acaba, ens acabem

#### Variants

* (septentrional, alguerès) s’acabar

### Miscel·lània

* Anagrama: acabares
# acabar com el rosari de l'aurora
## Català

   * Etimologia: Pels aldarulls entre devots i anticlericals produïts durant el Sexenni revolucionari (1868-1875) per la pràctica col·lectiva i pública del rosari de l'aurora.

### Verb

acabar com el rosari de l'aurora
* Acabar malament, acabar amb baralles, fracassar.

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, GEC, DSFF
# acabar de
## Català
### Verb

acabar de
* (davant infinitiu) Haver finalitzat l’acció adés.
    Acabem de sortir de casa.
* (davant infinitiu, castellanisme) Fer adés.
    Acaben de presentar el projecte.
* (davant infinitiu, negatiu) No arribar a.
    No ho acabo d’entendre.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB, Optimot
# acabara
## Català

   * Pronúncia: valencià /a.kaˈβa.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

acabara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabar.
    [Jo] acabés, acabàs o acabara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabar.
    [Ell/ella/vostè] acabés, acabàs o acabara.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.kaˈβa.ɾa\
       Americà: alt /a.k(a)ˈba.ɾa/, baix \a.kaˈβa.ɾa\
   * Rimes: -aɾa

### Verb

acabara
* primera persona del singular (yo) de l’imperfet de subjuntiu del verb acabar
    [Yo] acabara = [Jo] acabés, acabàs o acabara.
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l’imperfet de subjuntiu del verb acabar
    [Él/ella/usted] acabara = [Ell/ella/vostè] acabés, acabàs o acabara.
# acabança
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβan.sə/, occidental /a.kaˈban.sa/
   * Rimes: -ansa
   * Etimologia: De acabar i el sufix -ança, segle XIV.

### Nom

acabança f. ‎(plural acabances)
* acabament
* (plural) acaballes

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ban·ça (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# acabar amb
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kəˈβa.əm/ Occidental: nord-occidental /a.kaˈβa.am/, valencià /a.kaˈβaɾ.am/
   * Etimologia: Com a sinònim de exterminar és un calc semàntic del castellà acabar con del segle XX.

### Verb

acabar amb intr.
* acordar
* (castellanisme) exterminar, extingir, finalitzar
    «Encara avui dia es pretén, amb aquests hashtags, donar visibilitat al problema i lluitar per aconseguir acabar amb el masclisme a la indústria.» (Anaís Díaz, «El masclisme als Oscars: un conflicte al llarg de la història», L'Universitari, Universitat Pompeu Fabra, març 2022)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, Optimot, ésAdir
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre acabar
# acabar els menuts
## Català
### Verb

acabar els menuts
* Acabar les forces.
    Ja no puc pus! He acabat els menuts.
# profetia
## Suec

   * Pronúncia: /²prʊfɛˈtsiːa/
   * Etimologia: Del llatí prophetia, del grec clàssic προφητεία ‎(prophēteía).

### Nom

profetia c.
* profecia
* (figurat) profecia

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Indefinit | Definit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu | profetia | profetian | profetior | profetiorna |
| Genitiu | profetias | profetians | profetiors | profetiornas |
# profetera
## Suec

   * Pronúncia: /prʊfɛ'teːra/
   * Etimologia: De profet ‎(«profeta») i el sufix -era.

### Verb

profetera ‎(present profeterar, pretèrit profeterade, supí profeterat, imperatiu profetera)
* profetitzar
# profetessa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.fəˈtɛ.sə/ balear /pɾo.fəˈtə.sə/, /pɾu.fəˈtɛ.sə/ Occidental: /pɾo.feˈte.sa/
   * Rimes: -ɛsa
   * Etimologia: De profeta i el sufix -essa.

### Nom

profetessa f. ‎(plural profetesses)
* Dona profeta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·fe·tes·sa (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# profeta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾuˈfe.tə/ balear /pɾoˈfe.tə/, /pɾuˈfe.tə/ Occidental: /pɾoˈfe.ta/
   * Rimes: -eta
   * Etimologia: Del llatí prophēta, del grec antic προφήτης ‎(prophḗtēs), segle XII.

### Nom

profeta m. f. ‎(plural profetes, femení profeta o profetessa)
* Missatger de Déu.
* Persona que preveu el futur.

#### Traduccions

* Afrikaans: profeet $^{(af)}$
* Albanès: profet $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Prophet $^{(de)}$ m.
* Anglès: prophet $^{(en)}$
* Àrab: نَبِيّ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: մարգարե $^{(hy)}$ ‎(margarè)
* Asturià: profeta $^{(ast)}$ m. f.
* Belarús: праро́к $^{(be)}$ m. ‎(prarok)
* Bengalí: নবী $^{(bn)}$
* Búlgar: проро́к $^{(bg)}$ m. ‎(prorok)
* Castellà: profeta $^{(es)}$ m. f.
* Coreà: 선지자 $^{(ko)}$ ‎(seonjija)
* Danès: profet $^{(da)}$ c.
* Eslovac: prorok $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: prerok $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: profeto $^{(eo)}$
* Estonià: prohvet $^{(et)}$
* Feroès: profetur $^{(fo)}$ m.
* Finès: profeetta $^{(fi)}$
* Francès: prophète $^{(fr)}$ m.
* Gallec: profeta $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: proffwyd $^{(cy)}$ m.
* Georgià: წინასწარმეტყველი $^{(ka)}$ ‎(tsinastsarmètkveli)
* Grec: προφήτης $^{(el)}$ m. ‎(profitis)
* Grec antic: προφήτης $^{(grc)}$ m. ‎(prophḗtēs)
* Hebreu: נָבִיא‎ $^{(he)}$ m.
* Hindi: नबी $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: próféta $^{(hu)}$
* Ídix: נבֿיא‎ $^{(yi)}$ m.
* Indonesi: nabi $^{(id)}$
* Irlandès: fáidh $^{(ga)}$ m.
* Islandès: spámaður $^{(is)}$ m.
* Italià: profeta $^{(it)}$ m.
* Japonès: 預言者 $^{(ja)}$
* Kazakh: пайғамбар $^{(kk)}$ ‎(payğambar/paigambar)
* Kirguís: пайгамбар $^{(ky)}$ ‎(paigambar)
* Kurd: resûl $^{(ku)}$
* Letó: pravietis $^{(lv)}$ m.
* Lituà: pranašas $^{(lt)}$ m.
* Llatí: propheta $^{(la)}$ m.
* Neerlandès: profeet $^{(nl)}$ m.
* Noruec: profet $^{(no)}$ m.
* Persa: پیامبر‎ $^{(fa)}$
* Polonès: prorok $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: profeta $^{(pt)}$ m.
* Romanès: profet $^{(ro)}$ m., proroc $^{(ro)}$ m.
* Rus: проро́к $^{(ru)}$ m. ‎(prorok)
* Serbocroat: пророк $^{(sh)}$, prorok $^{(sh)}$ m.
* Suahili: nabii $^{(sw)}$
* Suec: profet $^{(sv)}$ c.
* Tagal: propeta $^{(tl)}$
* Tàtar: пәйгамбәр $^{(tt)}$
* Turc: peygamber $^{(tr)}$, nabi $^{(tr)}$
* Txec: prorok $^{(cs)}$ m.
* Uzbek: nabi $^{(uz)}$
* Vietnamita: nhà tiên tri $^{(vi)}$
* Volapük: profetan $^{(vo)}$
* Xinès: 先知 $^{(zh)}$ ‎(xiānzhī)

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·fe·ta (3)
* Heterograma de 7 lletres (aefoprt)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# profetisk
## Suec

   * Pronúncia: /prʊ'feːtɪsk/
   * Etimologia: De profet i el sufix -isk.

### Adj

profetisk
* (religió) profètic
* (en sentit figurat) profètic
# proficient
## Anglès

   * Pronúncia: /pɹəˈfɪʃ.ənt/ àudio (EUA)

### Adjectiu

proficient ‎(comparatiu more proficient, superlatiu most proficient)
* capaç, competent, avesat, hàbil

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# abossat
## Català
### Verb

abossat
* Participi masculí singular del verb abossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bos·sat (3)
* Anagrama: abastos
# abossau
## Català
### Verb

abossau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abossar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abossar.
# abossava
## Català
### Verb

abossava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abossar.
# abossaves
## Català
### Verb

abossaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bos·sa·ves (4)
* Anagrama: esbossava
# abossasses
## Català
### Verb

abossasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abossar.
# abossassin
## Català
### Verb

abossassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abossar.
# abossaven
## Català
### Verb

abossaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abossar.
# abossassen
## Català
### Verb

abossassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abossar.
# abossassis
## Català
### Verb

abossassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abossar.
# acceptàs
## Català
### Verb

acceptàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acceptar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acceptar.
# acceptà
## Català
### Verb

acceptà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acceptar.
# accepts
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

accepts
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de accept
# acceptum
## Llatí

   * Pronúncia: /akˈkɛp.tʊm/

### Verb

acceptum
* supí acusatiu de accipiō
# acceptàreu
## Català
### Verb

acceptàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acceptar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acceptar.
# acceptos
## Català
### Verb

acceptos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acceptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·cep·tos (3)
* Anagrama: capcotes
# acceptàrem
## Català
### Verb

acceptàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acceptar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acceptar.
# acceptàssem
## Català
### Verb

acceptàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acceptar.
# acceptàieu
## Català
### Verb

acceptàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acceptar.
# primeres ensenyances
## Català
### Nom

primeres ensenyances f. pl.
* Forma plural de primera ensenyança.
# primeres línies ofensives
## Català
### Nom

primeres línies ofensives f. pl.
* Forma plural de primera línia ofensiva.
# primeres parts
## Català
### Nom

primeres parts f. pl.
* Forma plural de primera part.
# primeres persones
## Català
### Nom

primeres persones f. pl.
* Forma plural de primera persona.
# primeres en defensa
## Català
### Nom

primeres en defensa f. pl.
* Forma plural de primera en defensa.
# primeres entrenadores
## Castellà
### Nom

primeres entrenadores m. pl.
* forma plural de primer entrenador
# primeres línies defensives
## Català
### Nom

primeres línies defensives f. pl.
* Forma plural de primera línia defensiva.
# primeres servidores
## Català
### Nom

primeres servidores f. pl.
* Forma plural de primera servidora.
# primeres línies
## Català
### Nom

primeres línies f. pl.
* Forma plural de primera línia.
# primeres receptores
## Català
### Nom

primeres receptores f. pl.
* Forma plural de primera receptora.
# abaixàssim
## Català
### Verb

abaixàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abaixar.