OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# suplique
## Català

   * Pronúncia: occidental /suˈpɫi.ke/
   * Rimes: -ike

### Verb

suplique
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de suplicar.
    Forma valenciana: [jo] suplico, suplique, suplic o supliqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb suplicar.
    [Que jo] supliqui o suplique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb suplicar.
    [Que ell/ella/vostè] supliqui o suplique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb suplicar.
    Supliqui o suplique [ell/ella/vostè].
# suplicàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /su.pɫiˈka.βəw/, /su.pɫiˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /su.pɫiˈka.βɛw/, /su.pɫiˈka.ɛw/ valencià /su.pɫiˈka.vew/, /su.pɫiˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

suplicàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de suplicar.
# supliqueguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /su.pɫi.keˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

supliqueguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb suplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] supliquem.
# supliqueguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /su.pɫi.keˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

supliqueguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb suplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] supliquessin, supliquessen, suplicassin, suplicassen o suplicaren.
# suplicàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.pɫiˈka.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

suplicàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb suplicar.
    [Nosaltres] supliquéssim, supliquéssem, suplicàssem, suplicàssim o suplicàrem.
# suplicàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.pɫiˈka.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

suplicàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb suplicar.
    [Vosaltres/vós] supliquéssiu, supliquésseu, suplicàsseu, suplicàssiu o suplicàreu.
# sulcus terminalis
## Llatí
### Nom

sulcus terminalis
* (Terminologia Anatomica) solc terminal de l'aurícula dreta

### Vegeu també

* sulcus terminalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# sulcus tubae auditivae
## Llatí
### Nom

sulcus tubae auditivae
* (Terminologia Anatomica) solc de la trompa auditiva, solc de la trompa d'Eustaqui

#### Sinònims

* sulcus tubae auditoriae

### Vegeu també

* sulcus tubae auditivae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# suldati
## Maltès

   * Pronúncia: /sʊldɐtɪ/

### Nom

suldati
* forma plural de suldat
# sulcus tali
## Llatí
### Nom

sulcus tali
* (Terminologia Anatomica) solc astragalí

### Vegeu també

* sulcus tali. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# sulcus tympanicus
## Llatí
### Nom

sulcus tympanicus
* (Terminologia Anatomica) solc timpànic

### Vegeu també

* sulcus tympanicus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# sulcus venae cavae
## Llatí
### Nom

sulcus venae cavae
* (Terminologia Anatomica) solc de la vena cava, solc vertical dret del fetge

### Vegeu també

* sulcus venae cavae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# sulcus venae subclaviae
## Llatí
### Nom

sulcus venae subclaviae
* (Terminologia Anatomica) solc de la vena subclàvia

### Vegeu també

* sulcus venae subclaviae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# sulcus terminalis linguae
## Llatí
### Nom

sulcus terminalis linguae
* (Terminologia Anatomica) solc terminal de la llengua

### Vegeu també

* sulcus terminalis linguae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# suldat
## Maltès

   * Pronúncia: /sʊldɐt/

### Nom

suldat m. ‎(plural suldati)
* soldat
# sulcus tubae auditoriae
## Llatí
### Nom

sulcus tubae auditoriae
* (Terminologia Anatomica) solc de la trompa auditiva, solc de la trompa d'Eustaqui

#### Sinònims

* sulcus tubae auditivae

### Vegeu també

* sulcus tubae auditoriae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# siulam
## Català
### Verb

siulam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de siular.

#### Variants

* siulem

### Miscel·lània

* Síl·labes: siu·lam (2)
* Heterograma de 6 lletres (ailmsu)
* Anagrames: maulis, miulàs
# siular
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /siwˈɫa/ Occidental: nord-occidental /siwˈɫa/ valencià /siwˈɫaɾ/, /siwˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: siulà
   * Etimologia: Del llatí sībĭlare, segle XIII.

### Verb

siular intr., trans.
* (dialectal) Forma alternativa de xiular.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: siulo, siula, siulem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: siu·lar (2)
* Heterograma de 6 lletres (ailrsu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Atles Lingüístic del Domini Català
# siulada
## Català

   * Pronúncia: oriental /siwˈɫa.ðə/, occidental /siwˈɫa.ða/
   * Rimes: -ada

### Nom

siulada f. ‎(plural siulades)
* Forma alternativa de xiulada.

### Verb

siulada
* Participi femení singular del verb siular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: siu·la·da (3)
# siulades
## Català

   * Pronúncia: oriental /siwˈɫa.ðəs/, occidental /siwˈɫa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

siulades f. pl.
* Forma plural de siulada.

### Verb

siulades
* Participi femení plural del verb siular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: siu·la·des (3)
* Anagrama: adulessi
# siul
## Català
### Verb

siul
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de siular.

#### Variants

* siulo

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
# siularan
## Català

   * Pronúncia: oriental /siw.ɫəˈɾan/, occidental /siw.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

siularan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de siular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: siu·la·ran (3)
# siulant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siwˈɫan/ balear /siwˈɫant/, /siwˈɫan/ Occidental: nord-occidental /siwˈɫan/ valencià /siwˈɫant/, /siwˈɫan/
   * Rimes: -ant

### Verb

siulant
* Gerundi del verb siular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: siu·lant (2)
* Heterograma de 7 lletres (ailnstu)
* Anagrames: insulta, insultà, lituans
# siularem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siw.ɫəˈɾɛm/ balear /siw.ɫəˈɾəm/, /siw.ɫəˈɾɛm/ Occidental: /siw.ɫaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

siularem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de siular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: siu·la·rem (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeilmrsu)
* Anagrama: miulares
# siuatl
## Nàhuatl de la Huasteca central
### Nom

siuatl
* dona
# siula
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsiw.ɫə/, occidental /ˈsiw.ɫa/
   * Rimes: -iwla

### Verb

siula
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de siular.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb siular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: siu·la (2)
# stekelstaartibis
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De stekel ‎(«espina, punxa»), staart ‎(«cua») i ibis ‎(«ibis»), compost comparable a l'alemany Spitzschwanzibis o el suec spetsstjärtad ibis (vegeu també l'anglès sharp-tailed ibis).

### Nom

stekelstaartibis m. ‎(plural stekelstaartibissen)
* (ornitologia) ibis cuallag (Cercibis oxycerca)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# stejărișului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

stejărișului
* genitiu i datiu definit singular de stejăriș
# stejărișurilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

stejărișurilor
* genitiu i datiu definit plural de stejăriș
* vocatiu plural de stejăriș
# stele
## Anglès

   * Pronúncia: /stiːl/

### Nom

stele ‎(plural steles)
* estela

#### Sinònims

* stela

### Vegeu també

* stele. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# stejărișurile
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

stejărișurile
* nominatiu i acusatiu definit plural de stejăriș
# stelae
## Anglès
### Nom

stelae
* forma plural de stela
# steles
## Anglès
### Nom

steles
* forma plural de stele
# stejărișuri
## Romanès
### Nom

stejărișuri
* forma plural de stejăriș
# stela
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈstiːlə/

### Nom

stela ‎(plural stelae)
* estela

#### Sinònims

* stele

### Vegeu també

* stela. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# tabaquejàrem
## Català
### Verb

tabaquejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de tabaquejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tabaquejar.
# tabaquejàreu
## Català
### Verb

tabaquejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de tabaquejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tabaquejar.
# tabaquejàssem
## Català
### Verb

tabaquejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tabaquejar.
# tabaquejaves
## Català
### Verb

tabaquejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tabaquejar.
# tabaquejà
## Català
### Verb

tabaquejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de tabaquejar.
# tabaquejaven
## Català
### Verb

tabaquejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de tabaquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·ba·que·ja·ven (5)
* Anagrama: banquetejava
# tabaquejo
## Català
### Verb

tabaquejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tabaquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·ba·que·jo (4)
* Anagrama: bajoqueta
# tabaquejàs
## Català
### Verb

tabaquejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tabaquejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tabaquejar.
# tabaquejàsseu
## Català
### Verb

tabaquejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tabaquejar.
# tabaquejàssim
## Català
### Verb

tabaquejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tabaquejar.
# supondríeu
## Català
### Verb

supondríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de supondre.
# suponeven
## Català
### Verb

suponeven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de supondre.
# suponeves
## Català
### Verb

suponeves
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de supondre.
# suponen
## Català

   * Pronúncia: oriental /suˈpɔ.nən/, occidental /suˈpɔ.nen/
   * Rimes: -ɔnen

### Verb

suponen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de supondre.
# suponeva
## Català
### Verb

suponeva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de supondre.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de supondre.
# suponem
## Català
### Verb

suponem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de supondre.
# suponeu
## Català
### Verb

suponeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de supondre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb supondre.
# suponga
## Català
### Verb

suponga
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb supondre.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb supondre.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb supondre.

### Miscel·lània

* Anagrama: opugnàs
# supremum
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊˈpreː.mʊm/

### Adjectiu

suprēmum
* nominatiu neutre singular de suprēmus
* vocatiu neutre singular de suprēmus
* acusatiu masculí singular de suprēmus
* acusatiu neutre singular de suprēmus
# supresiones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /su.pɾeˈsjo.nes/, meridional /su.pɾeˈsjo.neh/
       Americà: alt /su.pɾeˈsjo.n(e)s/, baix /su.pɾeˈsjo.neh/, austral /su.pɾeˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

supresiones f. pl.
* forma plural de supresión
# supresión
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /su.pɾeˈsjon/, meridional \su.pɾeˈsjoŋ\
       Americà: alt /su.p(ɾe)ˈsjon/, baix \su.pɾeˈsjoŋ\, austral /su.pɾeˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

supresión f. ‎(plural supresiones)
* supressió

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pre·sión (3)
# supremos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /suˈpɾe.mos/, meridional /suˈpɾe.moh/
       Americà: alt /suˈpɾe.m(o)s/, baix /suˈpɾe.moh/, austral /suˈpɾe.mos/
   * Rimes: -emos

### Adjectiu

supremos m. pl.
* forma plural de supremo

## Llatí

   * Pronúncia: /sʊˈpreː.moːs/

### Adjectiu

suprēmōs
* acusatiu masculí plural de suprēmus
# supresiones de superficies ocultas
## Castellà
### Nom

supresiones de superficies ocultas f. pl.
* forma plural de supresión de superficies ocultas
# supremo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /suˈpɾe.mo/
       Americà: alt /s(u)ˈpɾe.mo/, baix /suˈpɾe.mo/
   * Rimes: -emo

### Adjectiu

supremo m. ‎(femení suprema, plural masculí supremos, plural femení supremas)
* suprem

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pre·mo (3)
* Heterograma de 7 lletres (emoprsu)

## Llatí

   * Pronúncia: /sʊˈpreː.moː/

### Adjectiu

suprēmō
* datiu masculí singular de suprēmus
* datiu neutre singular de suprēmus
* ablatiu masculí singular de suprēmus
* ablatiu neutre singular de suprēmus
# supremus
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊˈpreː.mʊs/
   * Etimologia: Derivat de superus.

### Adjectiu

suprēmus m., suprēma f., suprēmum n.
* suprem , el més alt
    «supremus mons» (Juli Cèsar, De Bello Gallico, XXII)La muntanya més alta.
* darrer, fúnebre, mortal
    «supremus honor» (Virgili, Eneida, XI.61)honors fúnebres
* extrem, suprem
    «suprema macies» (Virgili, Eneida, IV)extrema magror

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | suprēmus | suprēma | suprēmum | suprēmī | suprēmae | suprēma |
| Vocatiu | suprēme | suprēma | suprēmum | suprēmī | suprēmae | suprēma |
| Acusatiu | suprēmum | suprēmam | suprēmum | suprēmōs | suprēmās | suprēma |
| Genitiu | suprēmī | suprēmae | suprēmī | suprēmōrum | suprēmārum | suprēmōrum |
| Datiu | suprēmō | suprēmae | suprēmō | suprēmīs | suprēmīs | suprēmīs |
| Ablatiu | suprēmō | suprēmā | suprēmō | suprēmīs | suprēmīs | suprēmīs |

#### Antònims

* īnfimus
# supremis
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊˈpreː.miːs/

### Adjectiu

suprēmīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de suprēmus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de suprēmus
# supremorum
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊ.preːˈmoː.rʊm/

### Adjectiu

suprēmōrum
* genitiu masculí plural de suprēmus
* genitiu neutre plural de suprēmus
# somrivia
## Català
### Verb

somrivia
* (col·loquial central, septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de somriure.
* (col·loquial central, septentrional) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de somriure.

#### Variants

* [1] somriïva, somrieva, somreia
* [2] somriïva, somrieva, somreia

### Miscel·lània

* Anagrama: somriïva
# somrivies
## Català
### Verb

somrivies
* (col·loquial central, septentrional) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de somriure.

#### Variants

* somriïves, somrieves, somreies

### Miscel·lània

* Anagrama: somriïves
# somrivéssiu
## Català
### Verb

somrivéssiu
* (col·loquial central) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb somriure.

#### Variants

* somriésseu, somriguéssou, somriguéssiu, somriguésseu, somriguéreu
# somriérem
## Català antic
### Verb

somriérem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de somriure
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de somriure

#### Variants

* [1] somriguérem
* [2] somriéssem, somriguéssem, somriguérem
# somrivés
## Català
### Verb

somrivés
* (col·loquial central) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb somriure.
* (col·loquial central) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb somriure.

#### Variants

* [1] somriés, somriguessa, somriguessi, somrigués, somriguera
* [2] somriés, somriguessi, somrigués, somriguera
# somrivéssim
## Català
### Verb

somrivéssim
* (col·loquial central) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb somriure.

#### Variants

* somriéssem, somriguéssom, somriguéssim, somriguéssem, somriguérem
# somrivien
## Català
### Verb

somrivien
* (col·loquial central, septentrional) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de somriure.

#### Variants

* somriïven, somrieven, somreien

### Miscel·lània

* Anagrama: somriïven
# somriviü
## Català
### Verb

somriviü
* (col·loquial central, septentrional) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de somriure.

#### Variants

* somriíveu, somriívou, somriéveu, somrèieu, somréieu
# somrié
## Català antic
### Verb

somrié
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de somriure

#### Variants

* somrís, somrigué
# tataupatinamo
## Suec

   * Etimologia: De tataupa i tinamo ‎(«tinamú»), denominació científica (ja des de Temminck, 1815) i internacional (cf. l'anglès tataupa tinamou) que incorpora el nom local guaraní ynambú tataupá, recollit ja per Félix de Azara entre 1802-1805 i interpretat per ell com a «ynambú de la llar, ynambú casolà», però potser relacionat més aviat amb la paraula guaraní per a «foc» com a reflex del folklore local.

### Nom

tataupatinamo c. ‎(plural indefinit tataupatinamoer, plural definit tataupatinamoerna)
* (ornitologia) tinamú tataupà (Crypturellus tataupa)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# tattering
## Anglès
### Verb

tattering
* gerundi de tatter
# tatematsuru
## Japonès
### Verb

tatematsuru
* forma romaji de 奉る
# tataravós
## Gallec

   * Pronúncia: /ta.ta.ɾaˈβos/

### Nom

tataravós m. pl.
* forma plural de tataravó

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·ta·ra·vós (4)

## Portuguès

   * Pronúncia: (pendent)

### Nom

tataravós f. pl.
* forma plural de tataravó
# tatter
## Anglès
### Nom

tatter ‎(plural tatters)
* parrac

### Verb

tatter ‎(3a persona singular present tatters, gerundi tattering, passat i participi tattered)
* afiganyar
# tattered
## Anglès
### Verb

tattered
* passat i participi de tatter
# tataravó
## Gallec

   * Pronúncia: /ta.ta.ɾaˈβo/
   * Etimologia: Del prefix tatara- i avó.

### Nom

tataravó m. ‎(plural tataravós, femení tataravoa)
* rebesavi

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·ta·ra·vó (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre tataravó

## Portuguès

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

tataravó f. ‎(plural tataravós)
* rebesàvia

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Priberam da Língua Portuguesa sobre tataravó
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Estraviz sobre tataravó
# tatters
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈtætəz/

### Nom

tatters
* forma plural de tatter

### Verb

tatters
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de tatter
# supression d'éléments indésirables
## Francès
### Nom

supression d'éléments indésirables f. ‎(plural supressions d'éléments indésirables)
* (videojocs) eliminació

### Vegeu també

* supression d'éléments indésirables. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# supresión de superficies ocultas
## Castellà
### Nom

supresión de superficies ocultas f. ‎(plural supresiones de superficies ocultas)
* (videojocs) eliminació de parts ocultes

#### Sinònims

* eliminación de caras ocultas
* occlusion culling

### Vegeu també

* supresión de superficies ocultas. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# supressió
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.pɾə.siˈo/, occidental /su.pɾe.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí suppressiō.

### Nom

supressió f. ‎(plural supressions)
* Quedar sense efecte; deixar d'existir.
    Una de les primeres proposicions presentades a les corts del 1820 després de l'obertura (juliol), demanava la supressió dels delmes a partir de l'any següent.
    El Papa, abans de prendre aquesta decisió, havia reunit una comissió de prelats per demanarlos el seu parer sobre aquell assumpte, essent la major part partidaris de la supressió.

#### Sinònims

* eliminació, destitució, abolició

#### Traduccions

* Anglès: suppression $^{(en)}$
* Castellà: supressión $^{(es)}$
* Francès: suppression $^{(fr)}$
* Grec: κατάργηση $^{(el)}$ ‎(katàrgissi)
* Portuguès: supressão $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pres·si·ó (4)
* Anagrama: opressius

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
* ↑ Gaspar Feliu i Montfort, La clerecia catalana durant el trienni liberal, 1972
* ↑ Josep-Maria Sans i Travé, La fi dels templers catalans, 2010
# suprématie
## Francès

   * Pronúncia: /sy.pʁe.maˈsi/

### Nom

suprématie f. ‎(plural suprématies)
* supremacia
# suprématies
## Francès

   * Pronúncia: /sy.pʁe.maˈsi/

### Nom

suprématies f. pl.
* forma plural de suprématie
# supressions d'éléments indésirables
## Francès
### Nom

supressions d'éléments indésirables f. pl.
* forma plural de supression d'éléments indésirables
# stregoni
## Italià

   * Pronúncia: /streˈɡoː.ni/

### Nom

stregoni m. pl.
* eixarmadors, encantadors, bruixots.
# stregoneria
## Italià

   * Pronúncia: /stre.ɡo.neˈriː.a/
   * Etimologia: Derivat de stregone.

### Nom

stregoneria f. ‎(plural stregonerie)
* eixarm, bruixeria

### Miscel·lània

* Síl·labes: stre·go·ne·rì·a (5)
# strengthening
## Anglès
### Verb

strengthening
* gerundi de strengthen
# strengthen
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

strengthen ‎(3a persona singular present strengthens, gerundi strengthening, passat i participi strengthened)
* enfortir, afermar
# strengthened
## Anglès
### Verb

strengthened
* passat i participi de strengthen
# strength
## Anglès
### Nom

strength ‎(plural strengths)
* força
# stregone
## Italià

   * Pronúncia: /streˈɡoː.ne/

### Nom

stregone m. ‎(plural stregoni, femení stregona)
* Eixarmador (encantador, bruixot).

### Nom

stregone f. pl.
* forma plural de stregona

### Miscel·lània

* Síl·labes: stre·gó·ne (3)
# stregonerie
## Italià

   * Pronúncia: /stre.ɡo.neˈriː.e/

### Nom

stregonerie f. pl.
* forma plural de stregoneria
# strengthens
## Anglès
### Verb

strengthens
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de strengthen
# stregona
## Italià

   * Pronúncia: /streˈɡoː.na/

### Nom

stregona f. ‎(plural stregone)
* eixarmadora, encantadora

### Miscel·lània

* Síl·labes: stre·gó·na (3)
* Heterograma de 8 lletres (aegnorst)
# tafureges
## Català
### Verb

tafureges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de tafurejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb tafurejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·fu·re·ges (4)
* Anagrames: trafegues, trafegués
# tafuregessen
## Català
### Verb

tafuregessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tafurejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·fu·re·ges·sen (5)
* Anagrama: trafeguessen
# tafuregesses
## Català
### Verb

tafuregesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tafurejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·fu·re·ges·ses (5)
* Anagrama: trafeguesses