OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esllavissaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ʎə.βiˈsa.βən/, balear /əz.ʎə.viˈsa.vən/ Occidental: nord-occidental /ez.ʎa.βiˈsa.βen/ valencià /ez.ʎa.viˈsa.ven/, /ez.ʎa.βiˈsa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esllavissaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esllavissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·sa·ven (5)
# esllavissassin
## Català
### Verb

esllavissassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esllavissar-se.

#### Variants

* esllavissessin, esllavissessen, esllavissassen, esllavissaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·sas·sin (5)
# esllavissat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ʎə.βiˈsat/, balear /əz.ʎə.viˈsat/ Occidental: nord-occidental /ez.ʎa.βiˈsat/ valencià /ez.ʎa.viˈsat/, /ez.ʎa.βiˈsat/
   * Rimes: -at

### Verb

esllavissat
* Participi masculí singular del verb esllavissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·sat (4)
* Anagrama: tavellassis
# esllavisse
## Català
### Verb

esllavisse
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esllavissar-se.

#### Variants

* esllavissi

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·se (4)
* Anagrames: allevessis, esllisaves
# esllavissara
## Català
### Verb

esllavissara
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esllavissar-se.

#### Variants

* esllavissés, esllavissàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·sa·ra (5)
# esllavissant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ʎə.βiˈsan/ balear /əz.ʎə.viˈsant/, /əz.ʎə.viˈsan/ Occidental: nord-occidental /ez.ʎa.βiˈsan/ valencià /ez.ʎa.viˈsant/, /ez.ʎa.βiˈsan/
   * Rimes: -ant

### Verb

esllavissant
* Gerundi del verb esllavissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·sant (4)
* Anagrama: ventallassis
# esllavissaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ʎə.βiˈsa.ɾən/, balear /əz.ʎə.viˈsa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ez.ʎa.βiˈsa.ɾen/ valencià /ez.ʎa.viˈsa.ɾen/, /ez.ʎa.βiˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esllavissaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esllavissar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esllavissar-se.

#### Variants

* [2] esllavissessin, esllavissessen, esllavissassin, esllavissassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·sa·ren (5)
# esllavissa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ʎəˈβi.sə/, balear /əz.ʎəˈvi.sə/ Occidental: nord-occidental /ez.ʎaˈβi.sa/ valencià /ez.ʎaˈvi.sa/, /ez.ʎaˈβi.sa/
   * Rimes: -isa

### Verb

esllavissa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esllavissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·sa (4)
* Anagrames: allevassis, esllissava
# esllavissar
## Català
### Verb

esllavissar
* Forma de l'infinitiu esllavissar-se.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esllavisso, esllavissa, esllavissem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·sar (4)
# esllavissaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ʎə.βi.səˈɾan/, balear /əz.ʎə.vi.səˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ez.ʎa.βi.saˈɾan/ valencià /ez.ʎa.vi.saˈɾan/, /ez.ʎa.βi.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esllavissaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esllavissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·sa·ran (5)
# escaiolarien
## Català
### Verb

escaiolarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escaiolar.
# escaiolaries
## Català
### Verb

escaiolaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de escaiolar.
# escaiolassen
## Català
### Verb

escaiolassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaiolar.
# escaiolaràs
## Català
### Verb

escaiolaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escaiolar.
# escaiolaré
## Català
### Verb

escaiolaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de escaiolar.
# escaiolaríeu
## Català
### Verb

escaiolaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de escaiolar.
# escaiolasses
## Català
### Verb

escaiolasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaiolar.
# escorranqui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈraŋ.ki/ balear /əs.koˈraŋ.ki/, /əs.kuˈraŋ.ki/ Occidental: /es.koˈraŋ.ki/
   * Rimes: -aŋki

### Verb

escorranqui
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escorrancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·ran·qui (4)
* Anagrama: conqueriràs
# escorranquin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈraŋ.kin/ balear /əs.koˈraŋ.kin/, /əs.kuˈraŋ.kin/ Occidental: /es.koˈraŋ.kin/
   * Rimes: -aŋkin

### Verb

escorranquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escorrancar.
# escorranqués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəŋˈkes/ balear /əs.ko.rəŋˈkes/, /əs.ku.rəŋˈkes/ Occidental: /es.ko.raŋˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

escorranqués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorrancar.
# escorre
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈko.rə/, occidental /esˈko.re/
   * Rimes: -ore

### Verb

escorre
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escórrer.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escórrer.

#### Variants

* [1] escorr
* [2] escorr

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·re (3)
# escorredor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəˈðo/ balear /əs.ko.rəˈðo/, /əs.ku.rəˈðo/ Occidental: nord-occidental /es.ko.reˈðo/ valencià /es.ko.reˈðoɾ/, /es.ko.reˈðo/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De escórrer i el sufix -dor, segle XIII.

### Adjectiu

escorredor m. ‎(femení escorredora, plural masculí escorredors, plural femení escorredores)
* D’un nus, un llaç, que es pot afluixar o desfer escorrent-lo.

#### Relacionats

* escorredís

#### Traduccions

* Anglès: running $^{(en)}$
* Castellà: corredizo $^{(es)}$
* Francès: coulant $^{(fr)}$

### Nom

escorredor m. ‎(plural escorredors)
* Lloc preparat perquè s’hi escorri un líquid.
* Conducte, depressió, per on s’escorren les aigües.
* Aparell per a escórrer a pressió.
* escorreplats

#### Relacionats

* escorredora

#### Traduccions

* Anglès: drainboard $^{(en)}$
* Castellà: escurridero $^{(es)}$ m.
* Castellà: escurridero $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·re·dor (4)
* Anagrama: corredores

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# escorranquessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəŋˈke.sən/ balear /əs.ko.rəŋˈke.sən/, /əs.ku.rəŋˈke.sən/ Occidental: /es.ko.raŋˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

escorranquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorrancar.

#### Variants

* escorranquessin
# escorrancà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəŋˈka/ balear /əs.ko.rəŋˈka/, /əs.ku.rəŋˈka/ Occidental: /es.ko.raŋˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

escorrancà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escorrancar.

### Miscel·lània

* Anagrames: cerca-raons, corsecaran
# escorranquen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈraŋ.kən/ balear /əs.koˈraŋ.kən/, /əs.kuˈraŋ.kən/ Occidental: /es.koˈraŋ.ken/
   * Rimes: -aŋken

### Verb

escorranquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escorrancar.
# escorranquessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəŋˈke.sin/ balear /əs.ko.rəŋˈke.sin/, /əs.ku.rəŋˈke.sin/ Occidental: /es.ko.raŋˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

escorranquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorrancar.

#### Variants

* escorranquessen
# espessiguéreu
## Català
### Verb

espessiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de espessir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* [1] espessíreu
* [2] espessiguésseu, espessíssiu, espessísseu, espessíreu
# espessiguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɣe.səm/, occidental /es.pe.siˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

espessiguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessigar.

#### Variants

* espessiguéssim, espessigàssim, espessigàssem

### Verb

espessiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* espessiguérem, espessíssim, espessíssem, espessírem
# espessigà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɣa/, occidental /es.pe.siˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

espessigà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de espessigar.
# espessigués
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɣes/, occidental /es.pe.siˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

espessigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessigar.

#### Variants

* [1] espessigàs
* [2] espessigàs

### Verb

espessigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* [1] espessissi, espessiguera, espessís, espessira
* [2] espessiguera, espessís, espessira
# espessiguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɣe.səw/, occidental /es.pe.siˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

espessiguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessigar.

#### Variants

* espessiguéssiu, espessigàssiu, espessigàsseu

### Verb

espessiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* espessiguéreu, espessíssiu, espessísseu, espessíreu
# espessiguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɣe.sim/, occidental /es.pe.siˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

espessiguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessigar.

#### Variants

* espessiguéssem, espessigàssim, espessigàssem
# espessiguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɣe.siw/, occidental /es.pe.siˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

espessiguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessigar.

#### Variants

* espessiguésseu, espessigàssiu, espessigàsseu
# espessiguéveu
## Català
### Verb

espessiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de espessir.

#### Variants

* espessíveu, espessíeu
# espessiguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɣi/, occidental /es.pe.siˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

espessiguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de espessigar.
# esmenam
## Català
### Verb

esmenam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esmenar.

#### Variants

* esmenem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·nam (3)
# esmenades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.məˈna.ðəs/, occidental /ez.meˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

esmenades
* Participi femení plural del verb esmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·na·des (4)
# esmenada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.məˈna.ðə/, occidental /ez.meˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

esmenada
* Participi femení singular del verb esmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·na·da (4)
# esmenant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.məˈnan/ balear /əz.məˈnant/, /əz.məˈnan/ Occidental: nord-occidental /ez.meˈnan/ valencià /ez.meˈnant/, /ez.meˈnan/
   * Rimes: -ant

### Verb

esmenant
* Gerundi del verb esmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·nant (3)
# esmenar-se
## Català
### Verb

esmenar-se
* Forma pronominal de esmenar.

### Miscel·lània

* Anagrames: ameressen, arenéssem, asserenem, remenessa
# esmenaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.məˈna.ɾən/, occidental /ez.meˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esmenaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esmenar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmenar.

#### Variants

* [2] esmenessin, esmenessen, esmenassin, esmenassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·na·ren (4)
# esmenar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.məˈna/ Occidental: nord-occidental /ez.meˈna/ valencià /ez.meˈnaɾ/, /ez.meˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: esmenà
   * Etimologia: Del català antic emenar amb canvi al prefix es-, del llatí ēmendāre, de ē- ‎(«ex») i mendum ‎(«errada»), segle XIII.

### Verb

esmenar trans., pron. ‎(pronominal esmenar-se)
* corregir
* (dret) Rectificar una llei, una sentència.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esmeno, esmena, esmenem Vocal rizotònica: /ɛ/, /e/

#### Traduccions

* Anglès: amend $^{(en)}$
* Castellà: enmendar $^{(es)}$
* Esperanto: ĝustigi $^{(eo)}$
* Francès: amender $^{(fr)}$
* Italià: emendare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·nar (3)
* Anagrames: maneres, menar-se, menares, mesaren, remenàs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esmenaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.mə.nəˈɾan/, occidental /ez.me.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esmenaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·na·ran (4)
# esmenarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mə.nəˈɾɛm/ balear /əz.mə.nəˈɾəm/, /əz.mə.nəˈɾɛm/ Occidental: /ez.me.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esmenarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·na·rem (4)
# escalfassin
## Català
### Verb

escalfassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escalfar.
# escalfau
## Català
### Verb

escalfau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escalfar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escalfar.
# escalfasses
## Català
### Verb

escalfasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escalfar.
# escalfassis
## Català
### Verb

escalfassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escalfar.
# escalfaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəɫ.fəˈɾi.əw/, occidental /es.kaɫ.faˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

escalfaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de escalfar.
# escalfassen
## Català
### Verb

escalfassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escalfar.
# esplomissessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɫu.miˈse.sən/ balear /əs.pɫo.miˈse.sən/, /əs.pɫu.miˈse.sən/ Occidental: /es.pɫo.miˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esplomissessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esplomissar.

#### Variants

* esplomissessin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plo·mis·ses·sen (5)
# esplomissesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɫu.miˈse.səs/ balear /əs.pɫo.miˈse.səs/, /əs.pɫu.miˈse.səs/ Occidental: /es.pɫo.miˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esplomissesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esplomissar.

#### Variants

* esplomissessis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plo·mis·ses·ses (5)
# esplomissessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɫu.miˈse.sis/ balear /əs.pɫo.miˈse.sis/, /əs.pɫu.miˈse.sis/ Occidental: /es.pɫo.miˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esplomissessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esplomissar.

#### Variants

* esplomissesses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plo·mis·ses·sis (5)
# esplomissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɫuˈmi.sin/ balear /əs.pɫoˈmi.sin/, /əs.pɫuˈmi.sin/ Occidental: /es.pɫoˈmi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

esplomissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esplomissar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esplomissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plo·mis·sin (4)
# esplomisso
## Català
### Verb

esplomisso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esplomissar.

#### Variants

* esplomissi

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plo·mis·so (4)
# esplomissà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɫu.miˈsa/ balear /əs.pɫo.miˈsa/, /əs.pɫu.miˈsa/ Occidental: /es.pɫo.miˈsa/
   * Rimes: -a

### Verb

esplomissà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esplomissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plo·mis·sà (4)
* Anagrama: aplomessis
# esplomissessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɫu.miˈse.sin/ balear /əs.pɫo.miˈse.sin/, /əs.pɫu.miˈse.sin/ Occidental: /es.pɫo.miˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esplomissessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esplomissar.

#### Variants

* esplomissessen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plo·mis·ses·sin (5)
# esplomisseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɫu.miˈsɛw/ balear /əs.pɫo.miˈsəw/, /əs.pɫu.miˈsɛw/ Occidental: /es.pɫo.miˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esplomisseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esplomissar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esplomissar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esplomissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plo·mis·seu (4)
* Anagrama: esploméssiu
# esplomissi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɫuˈmi.si/ balear /əs.pɫoˈmi.si/, /əs.pɫuˈmi.si/ Occidental: /es.pɫoˈmi.si/
   * Rimes: -isi

### Verb

esplomissi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esplomissar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esplomissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esplomissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esplomissar.

#### Variants

* [1] esplomisso

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plo·mis·si (4)
# esplomissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɫuˈmi.sis/ balear /əs.pɫoˈmi.sis/, /əs.pɫuˈmi.sis/ Occidental: /es.pɫoˈmi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

esplomissis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esplomissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plo·mis·sis (4)
# escuché
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kuˈt͡ʃe/, meridional /eh.kuˈt͡ʃe/
       Americà: alt /es.k(u)ˈt͡ʃe/, baix /eh.kuˈt͡ʃe/
   * Rimes: -e

### Verb

escuché
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb escuchar
# escucharé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.ku.t͡ʃaˈɾe/, meridional /eh.ku.t͡ʃaˈɾe/
       Americà: alt /es.k(u).t͡ʃaˈɾe/, baix /eh.ku.t͡ʃaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escucharé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb escuchar
# escuchar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kuˈt͡ʃaɾ/, meridional /eh.kuˈt͡ʃaɾ/
       Americà: alt /es.k(u)ˈt͡ʃaɾ/, baix /eh.kuˈt͡ʃaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

escuchar ‎(present escucho, passat escuché, futur escucharé)
* escoltar
* (informal, Andalusia, Amèrica) sentir, oir

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·char (3)
# escucho
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈku.t͡ʃo/, meridional /ehˈku.t͡ʃo/
       Americà: alt /esˈku.t͡ʃ(o)/, baix /ehˈku.t͡ʃo/
   * Rimes: -utʃo

### Verb

escucho
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb escuchar
# escudar-se
## Català
### Verb

escudar-se
* Forma pronominal de escudar.

### Miscel·lània

* Anagrames: cardésseu, escurades
# escarnesques
## Català
### Verb

escarnesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* escarnixes, escarnixos, escarneixis, escarnisques, escarnesquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nes·ques (4)
* Anagrama: acresquessen

## Català antic
### Verb

escarnesques
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de escarnir
# escarnesquis
## Català
### Verb

escarnesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* escarnixes, escarnixos, escarnesques, escarneixis, escarnisques

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nes·quis (4)
* Anagrames: acresquessin, escarnisques
# escarnidor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kər.niˈðo/ Occidental: nord-occidental /es.kar.niˈðo/, valencià /es.kaɾ.niˈðoɾ/ Informal: nord-occidental /as.kar.niˈðo/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De escarnir i el sufix -dor.

### Adjectiu

escarnidor m. ‎(femení escarnidora, plural masculí escarnidors, plural femení escarnidores)
* Que té l'efecte de càstig públic, aconseguit a través de la burla.

#### Traduccions

* Anglès: scoffer $^{(en)}$
* Castellà: escarnecedor $^{(es)}$
* Francès: raillerie $^{(fr)}$
* Italià: scherno $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ni·dor (4)
* Anagrames: arredonisc, considerar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# escarnesqui
## Català
### Verb

escarnesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escarnir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escarnir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escarnir.

#### Variants

* [1] escarnixa, escarnesca, escarneixi, escarnisca
* [2] escarnixa, escarnixo, escarnesca, escarneixi, escarnisca
* [3] escarneixi, escarnisca

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nes·qui (4)
* Anagrames: encaresquis, encarisques
# escarnesquin
## Català
### Verb

escarnesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escarnir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escarnir.

#### Variants

* [1] escarnixen, escarnesquen, escarneixin, escarnisquen
* [2] escarneixin, escarnisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nes·quin (4)
* Anagrama: escarnisquen
# escarnia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kərˈni.ə/, occidental /es.kaɾˈni.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

escarnia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escarnir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escarnir.

#### Variants

* [1] escarniva, escarnigueva
* [2] escarniva, escarnigueva

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ni·a (4)
* Anagrames: canàries, casarien, escainar, escaïnar, saciaren

## Català antic
### Verb

escarnia
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de escarnir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de escarnir
# escarnides
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kərˈni.ðəs/, occidental /es.kaɾˈni.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

escarnides
* Participi femení plural del verb escarnir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ni·des (4)
* Anagrames: adrecessin, ascendires, desencisar, dissecaren, escandires
# escarnidora
## Català
### Adjectiu

escarnidora f. ‎(plural escarnidores)
* Forma femenina de escarnidor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ni·do·ra (5)
* Anagrames: arredonisca, considerara, considerarà