OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# cop.
## Castellà
### Abreviatura

cop.
* forma abreujada de copulativa
# coordonnatrice
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ.ɔʁ.dɔ.naˈtʁis/

### Nom

coordonnatrice f. ‎(plural coordonnatrices)
* forma femenina de coordonnateur
# coordonnées
## Francès
### Nom

coordonnées f. pl.
* forma plural de coordonnée
# coordonnateurs
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ.ɔʁ.dɔ.naˈtœʁ/

### Nom

coordonnateurs m. pl.
* forma plural de coordonnateur
# cop al cos
## Català
### Nom

cop al cos m. ‎(plural cops al cos)
* (tennis) Cop fort dirigit al cos de l'adversari, generalment a prop de la xarxa, per a obligar-lo a fer una tornada forçada.

#### Traduccions

* Anglès: body stroke $^{(en)}$
* Castellà: golpe al cuerpo $^{(es)}$

### Vegeu també

* cop al cos. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cop alt
## Català
### Nom

cop alt m. ‎(plural cops alts)
* (bàdminton) cop amb mà alta

### Vegeu també

* cop alt. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# cop amb efecte lateral
## Català
### Nom

cop amb efecte lateral m. ‎(plural cops amb efecte lateral)
* (tennis de taula) Cop executat de manera que s'imprimeix un efecte lateral a la pilota.

#### Notes

En la tornada d'un cop amb efecte lateral, la pilota surt projectada cap a la dreta o cap a l'esquerra.

#### Traduccions

* Anglès: sidespin stroke $^{(en)}$
* Castellà: golpe con efecto lateral $^{(es)}$
* Francès: coup à effet latéral $^{(fr)}$

### Vegeu també

* cop amb efecte lateral. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# coordonnée
## Francès
### Nom

coordonnée f. ‎(plural coordonnées)
* coordenada
# creixirives
## Català
### Verb

creixirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de creixir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: crei·xi·ri·ves (4)
# creixis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈkɾe.ʃis/ Occidental: nord-occidental /ˈkɾej.ʃis/ valencià /ˈkɾej.ʃis/, /ˈkɾe.ʃis/

### Verb

creixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb créixer.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb creixir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: crei·xis (2)
# creixireu
## Català
### Verb

creixireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de creixir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: crei·xi·reu (3)
# creixiràs
## Català
### Verb

creixiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de creixir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: crei·xi·ràs (3)
# creixirívem
## Català
### Verb

creixirívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de creixir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: crei·xi·rí·vem (4)
# creixiré
## Català
### Verb

creixiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de creixir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: crei·xi·ré (3)
# creixiríveu
## Català
### Verb

creixiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de creixir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: crei·xi·rí·veu (4)
# creixiriva
## Català
### Verb

creixiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de creixir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de creixir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: crei·xi·ri·va (4)
# creixiriven
## Català
### Verb

creixiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de creixir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: crei·xi·ri·ven (4)
# creixirà
## Català
### Verb

creixirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de creixir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: crei·xi·rà (3)
# condemnavo
## Català
### Verb

condemnavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de condemnar.

#### Variants

* condemnàieu, condemnàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·na·vo (4)
# condemneguessa
## Català
### Verb

condemneguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb condemnar.

#### Variants

* condemnessi, condemnessa, condemnés, condemnàs, condemnara

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·ne·gues·sa (5)
# condemneguessen
## Català
### Verb

condemneguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb condemnar.

#### Variants

* condemnessin, condemnessen, condemnassin, condemnassen, condemnaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·ne·gues·sen (5)
# condemnegueu
## Català
### Verb

condemnegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb condemnar.

#### Variants

* condemneu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·ne·gueu (4)
# condemneguéssou
## Català
### Verb

condemneguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb condemnar.

#### Variants

* condemnéssiu, condemnésseu, condemnàssiu, condemnàsseu, condemnàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·ne·gués·sou (5)
# condemne
## Català
### Verb

condemne
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de condemnar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb condemnar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb condemnar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb condemnar.

#### Variants

* [1] condemno, condemni, condemn
* [2] condemni, condemno
* [3] condemni, condemno
* [4] condemni

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·ne (3)
# condemnegués
## Català
### Verb

condemnegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb condemnar.

#### Variants

* condemnessi, condemnés, condemnàs, condemnara

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·ne·gués (4)
# condemneguéssom
## Català
### Verb

condemneguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb condemnar.

#### Variants

* condemnéssim, condemnéssem, condemnàssim, condemnàssem, condemnàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·ne·gués·som (5)
# condemneguem
## Català
### Verb

condemneguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb condemnar.

#### Variants

* condemnem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·ne·guem (4)
# condemneguesses
## Català
### Verb

condemneguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb condemnar.

#### Variants

* condemnessis, condemnesses, condemnassis, condemnasses, condemnares

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·ne·gues·ses (5)
# conclouria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋ.kɫowˈɾi.ə/ balear /koŋ.kɫowˈɾi.ə/, /kuŋ.kɫowˈɾi.ə/ Occidental: /koŋ.kɫowˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

conclouria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de concloure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de concloure.

#### Variants

* [1] conclogueria, conclogueriva
* [2] conclogueria, conclogueriva

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·clou·ri·a (4)
# conclouríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋ.kɫowˈɾi.əm/ balear /koŋ.kɫowˈɾi.əm/, /kuŋ.kɫowˈɾi.əm/ Occidental: /koŋ.kɫowˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

conclouríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de concloure.

#### Variants

* conclogueríem, concloguerívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·clou·rí·em (4)
# concloureu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋ.kɫowˈɾɛw/ balear /koŋ.kɫowˈɾəw/, /kuŋ.kɫowˈɾɛw/ Occidental: /koŋ.kɫowˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

concloureu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de concloure.

#### Variants

* concloguereu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·clou·reu (3)
# concloure
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋˈkɫɔw.ɾə/ balear /koŋˈkɫɔw.ɾə/, /kuŋˈkɫɔw.ɾə/ Occidental: /koŋˈkɫɔw.ɾe/
   * Rimes: -ɔwɾe
   * Etimologia: Del llatí conclūdere ‎(«cloure»), segle XIV.

### Verb

concloure trans., intr.
* acabar (donar fi)
* Adoptar un acord, una solució.
* Arribar a una deducció tenint en compte unes premisses.
    Va concloure que, donades les circumstàncies, havia de fugir de la ciutat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: concloc, conclou, concloem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Variants

* concluir, en alguerès.

#### Sinònims

* (arribar a una solució) acordar, convenir, decidir, determinar, disposar, estipular, resoldre
* (arribar a una deducció) argüir, cloure, col·legir, deduir, desprendre, induir, inferir

#### Traduccions

* Alemany: schlussfolgern $^{(de)}$, schließen $^{(de)}$
* Anglès: conclude $^{(en)}$
* Castellà: concluir $^{(es)}$
* Francès: conclure $^{(fr)}$
* Italià: concludere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·clou·re (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: concloure
# conclourem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋ.kɫowˈɾɛm/ balear /koŋ.kɫowˈɾəm/, /kuŋ.kɫowˈɾɛm/ Occidental: /koŋ.kɫowˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

conclourem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de concloure.

#### Variants

* concloguerem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·clou·rem (3)
# conclourien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋ.kɫowˈɾi.ən/ balear /koŋ.kɫowˈɾi.ən/, /kuŋ.kɫowˈɾi.ən/ Occidental: /koŋ.kɫowˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

conclourien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de concloure.

#### Variants

* concloguerien, conclogueriven

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·clou·ri·en (4)
# conclourà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋ.kɫowˈɾa/ balear /koŋ.kɫowˈɾa/, /kuŋ.kɫowˈɾa/ Occidental: /koŋ.kɫowˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

conclourà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de concloure.

#### Variants

* concloguerà

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·clou·rà (3)
# conclouré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋ.kɫowˈɾe/ balear /koŋ.kɫowˈɾe/, /kuŋ.kɫowˈɾe/ Occidental: /koŋ.kɫowˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

conclouré
* Primera persona del singular (jo) del futur de concloure.

#### Variants

* conclogueré

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·clou·ré (3)
# conclouries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋ.kɫowˈɾi.əs/ balear /koŋ.kɫowˈɾi.əs/, /kuŋ.kɫowˈɾi.əs/ Occidental: /koŋ.kɫowˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

conclouries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de concloure.

#### Variants

* conclogueries, concloguerives

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·clou·ri·es (4)
# conclouràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋ.kɫowˈɾas/ balear /koŋ.kɫowˈɾas/, /kuŋ.kɫowˈɾas/ Occidental: /koŋ.kɫowˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

conclouràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de concloure.

#### Variants

* conclogueràs

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·clou·ràs (3)
# com si tal cosa
## Català
### Adverbi

com si tal cosa
* com si res
    «—¿Y D. Antón?—preguntarán vostés. —Don Antón, tan fresch com si tal cosa.» (P. K., Cosas del mónstruo dins de «La campana de Gràcia», núm. 1087?, pàg. 1, Imprenta de Lluís Tasso, Barcelona, març 1890)
    «Jo encara estava ben despert, però ella, no sé si per qüestió de gustos o per orgull, no ha tingut mai el costum d’iniciar els jocs eròtics: es va girar i començà a dormir com si tal cosa.» (Josep Franco, Les potències de l'ànima, pàg. 358, 1997)
    «I és que a pesar dels pocs turistes que ens vénen a veure i, sobretot, del pocs doblers que es pensen gastar, aquí, al nostre petit i singular regne no ens queixam gaire i, a més, ens conformam amb poca cosa. Deixam que sigui la inèrcia qui ens torni a situar a la casella de sortida i com si tal cosa aguantam idea rere idea de l'il·luminat de torn amb l'escepticisme que ens caracteritza.» (Kika Rodríguez, L'espectacle de la crisi, DBalears, jul. 2009)
    «Havia deixat de ser mestressa dels meus pensaments. Era com si fossin manllevats, no sortien pas del meu cervell; anaven i venien com volien, es passejaven per dins meu com si tal cosa i de sobte desapareixien, però no recordo ni quins eren.» (Anna Salgot i de Marçay, Notícies del passat: XIX Premi de Novel·la "Valldaura-Memorial Pere Calders" de 2013, Servei de Publicacions de la Universitat Autònoma de Barcelona, 2013, ISBN 9788449038990)

#### Sinònims

* com aquell qui res, fred com el gel, com un gel, com qui sent ploure, com qui no n’és res, com si sentís ploure

#### Compostos i expressions

* fer com si tal cosa

#### Relacionats

* fer l'orni

#### Traduccions
### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB, DSFF, PCCD
# com ànima que porta el dimoni
## Català
### Adverbi

com ànima que porta el dimoni
* Molt ràpidament.
    «El monarca tenia molt clar que, si volia reforçar el pes de la corona, les principals ciutats havien de ser incorporades al patrimoni reial. Per tal raó, es va desviar del seu camí, i es va presentar a Morella, com ànima que porta el dimoni.» (Carles Xavier Recio Alfaro, València: història d'una nacionalitat, 1993)

#### Sinònims

* a correcuita

#### Traduccions

* Anglès: hell for leather $^{(en)}$
# com cal
## Català
### Adverbi

com cal
* De la manera que ha d'ésser, de la manera justa, com pertoca.

#### Sinònims

* com ça (gal·licisme), com Déu mana (popular)

#### Traduccions

* Alemany: gebührend $^{(de)}$
* Castellà: como es debido $^{(es)}$
* Francès: comme il faut $^{(fr)}$
* Occità: coma cal $^{(oc)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DSFF
# com mil diables
## Català
### Adverbi

com mil diables
* ara
    Home, assegui's, com mil diables!

### Vegeu també

* ↑ Georges Feydeau, La Dame de chez Maxim: vodevil en tres actes, 1919
# com ça
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkɔm ˈsa/, occidental /ˌkom ˈsa/
   * Etimologia: Del francès comme ça ‎(«de tal manera», literalment «com això»).

### Adverbi

com ça
* com cal
    «Quan vaig arribar a casa en holmes se’m llançà com sempre al damunt, li vaig dir que per favor, que no m'atabalés, que avui no, que no estava com ça ni estava per jocs.» (Francesc Macià i Barrado, Pirates, 2000, ISBN 9788489890428)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DSFF
# com una casa
## Català
### Adjectiu

com una casa
* Gran, important.
    «Feia massa fred per a estar-se al carrer i tenia ja un constipat com una casa de pagès.»(Manuel de Seabra, Els exèrcits de Paluzie, 1982)

#### Traduccions

* Castellà: como un templo $^{(es)}$, como una catedral $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DSFF
# com més serem, més riurem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kom ˌme.səˌɾɛm ˌmez.riwˈɾɛm/ balear /kom ˌme.səˌɾəm ˌmez.riwˈɾəm/, /kom ˌme.səˌɾɛm ˌmez.riwˈɾɛm/ Occidental: /kom ˌme.seˌɾem ˌmez.riwˈɾem/

### Frase feta

com més serem, més riurem
* Indica que com més gent assisteixi a un esdeveniment, millor serà anar-hi.
* Es diu irònicament quan a algú altre li ha passat la mateixa desgràcia que a nosaltres, contra la qual ja havíem advertit.

#### Traduccions

* Anglès: the more the merrier $^{(en)}$
* Castellà: cuantos más, mejor $^{(es)}$
* Esperanto: en amaso eĉ morto estas pli gaja $^{(eo)}$
* Francès: plus nous serons, plus nous rirons $^{(fr)}$
* Suec: ju fler desto roligare $^{(sv)}$

### Vegeu també

* PCCD
# com peix a l'aigua
## Català

   * Etimologia: De l'observació de la natura: l'aigua és l'hàbitat natural dels peixos.

### Adverbi

com peix a l'aigua
* Còmode, còmodament, dit del qui es troba com si fos al seu ambient natural.
    «I tenint grip i febre, que vaig agafar veient una exhibició de trial a l'Índia, vaig comprar un bitllet d'avió i me'n vaig anar a Amèrica del Sud a veure el Dakar des de dins. Vaig seguir les tres últimes etapes i em vaig instal·lar als campaments. Va ser increïble. Estava com peix a l'aigua.»

#### Traduccions

* Anglès: like a duck takes to water $^{(en)}$
* Castellà: como pez en el agua $^{(es)}$
* Francès: comme un poisson dans l'eau $^{(fr)}$
* Italià: nel proprio elemento $^{(it)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DSFF
* ↑ Laia Sanz, Qui té la voluntat té la força, 2016
# com si res
## Català
### Adverbi

com si res
* Sense esforç, sense implicacions.

#### Traduccions
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB, DSFF
# com són ara
## Català

   * Etimologia: Forma plural de com és ara.

### Conjunció

com són ara
* (amb un referent plural) com ara, tals com

### Vegeu també

* Obres de referència: Optimot
# condemnàssem
## Català
### Verb

condemnàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb condemnar.

#### Variants

* condemneguéssom, condemnéssim, condemnéssem, condemnàssim, condemnàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·nàs·sem (4)
# condemnàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.dəmˈna.βəm/ balear /kon.dəmˈna.vəm/, /kun.dəmˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /kon.demˈna.βem/ valencià /kon.demˈna.vem/, /kon.demˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

condemnàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de condemnar.

#### Variants

* condemnàvom, condemnàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·nà·vem (4)
# condemnàssiu
## Català
### Verb

condemnàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb condemnar.

#### Variants

* condemneguéssou, condemnéssiu, condemnésseu, condemnàsseu, condemnàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·nàs·siu (4)
# condemnàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.dəmˈna.βəw/ balear /kon.dəmˈna.vəw/, /kun.dəmˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /kon.demˈna.βew/ valencià /kon.demˈna.vew/, /kon.demˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

condemnàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de condemnar.

#### Variants

* condemnavo, condemnàieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·nà·veu (4)
# condemnéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.dəmˈne.səm/ balear /kon.dəmˈne.səm/, /kun.dəmˈne.səm/ Occidental: /kon.demˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

condemnéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb condemnar.

#### Variants

* condemneguéssom, condemnéssim, condemnàssim, condemnàssem, condemnàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·nés·sem (4)
# condemnàsseu
## Català
### Verb

condemnàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb condemnar.

#### Variants

* condemneguéssou, condemnéssiu, condemnésseu, condemnàssiu, condemnàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·nàs·seu (4)
# condemnàssim
## Català
### Verb

condemnàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb condemnar.

#### Variants

* condemneguéssom, condemnéssim, condemnéssem, condemnàssem, condemnàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·nàs·sim (4)
# condemnàvom
## Català
### Verb

condemnàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de condemnar.

#### Variants

* condemnàiem, condemnàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·nà·vom (4)
# condemnés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.dəmˈnes/ balear /kon.dəmˈnes/, /kun.dəmˈnes/ Occidental: /kon.demˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

condemnés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb condemnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb condemnar.

#### Variants

* [1] condemnessi, condemnessa, condemneguessa, condemnàs, condemnara
* [2] condemnessi, condemnegués, condemnàs, condemnara

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·nés (3)
* Anagrama: condensem
# contravinguérem
## Català
### Verb

contravinguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de contravenir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb contravenir.

#### Variants

* [1] contravenguérem
* [2] contravinguéssim, contravinguéssem, contravenguéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·vin·gué·rem (5)
# contravinguésseu
## Català
### Verb

contravinguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb contravenir.

#### Variants

* contravinguéssiu, contravinguéreu, contravenguéssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·vin·gués·seu (5)
* Anagrama: contravenguéssiu
# contravinguéssiu
## Català
### Verb

contravinguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb contravenir.

#### Variants

* contravinguésseu, contravinguéreu, contravenguéssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·vin·gués·siu (5)
# contravinguí
## Català
### Verb

contravinguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de contravenir.

#### Variants

* contravenguí

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·vin·guí (4)
# contravé
## Català
### Verb

contravé
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de contravenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·vé (3)
* Heterograma de 8 lletres (acenortv)
* Anagrames: revocant, torcaven, trencavo
# contravingué
## Català
### Verb

contravingué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de contravenir.

#### Variants

* contravengué

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·vin·gué (4)
* Anagrames: contravengui, contravenguí
# contravingués
## Català
### Verb

contravingués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb contravenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb contravenir.

#### Variants

* [1] contravinguera, contravengués
* [2] contravinguera, contravengués

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·vin·gués (4)
* Anagrama: contravenguis
# contravinguéssem
## Català
### Verb

contravinguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb contravenir.

#### Variants

* contravinguéssim, contravinguérem, contravenguéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·vin·gués·sem (5)
* Anagrama: contravenguéssim
# contravinguéreu
## Català
### Verb

contravinguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de contravenir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb contravenir.

#### Variants

* [1] contravenguéreu
* [2] contravinguéssiu, contravinguésseu, contravenguéssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·vin·gué·reu (5)
# contravinguéssim
## Català
### Verb

contravinguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb contravenir.

#### Variants

* contravinguéssem, contravinguérem, contravenguéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·vin·gués·sim (5)
# criminalitzassin
## Català
### Verb

criminalitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb criminalitzar.

#### Variants

* criminalitzessin, criminalitzessen, criminalitzassen, criminalitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·mi·na·lit·zas·sin (6)
# criminalitzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾi.mi.nə.ɫi.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /kɾi.mi.na.ɫi.d͡zaˈɾa/, valencià /kɾi.mi.na.ɫi.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

criminalitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de criminalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·mi·na·lit·za·rà (6)
# criminalitzaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾi.mi.nə.ɫi.d͡zəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /kɾi.mi.na.ɫi.d͡zaˈɾi.em/, valencià /kɾi.mi.na.ɫi.zaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

criminalitzaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de criminalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·mi·na·lit·za·rí·em (7)
# criminalitzaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾi.mi.nə.ɫi.d͡zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /kɾi.mi.na.ɫi.d͡zaˈɾi.ew/, valencià /kɾi.mi.na.ɫi.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

criminalitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de criminalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·mi·na·lit·za·rí·eu (7)