OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# habitaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.βi.taˈɾi.vu/

### Verb

habitaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de habitar.
    Forma algueresa per [vosaltres/vós] habitaríeu.
# habitassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βiˈta.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

habitassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb habitar.
    [Ells/elles/vostès] habitessin, habitessen, habitassen, habitassin o habitaren.
# habitaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βi.təˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.βi.taˈɾi.ɛw/, valencià /a.βi.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew
   * Homòfon: evitaríeu

### Verb

habitaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de habitar.
# habitassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βiˈta.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

habitassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb habitar.
    [Tu] habitessis, habitesses, habitasses, habitassis o habitares.
# habitat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βiˈtat/, occidental /a.biˈtat/
   * Rimes: -at
   * Homòfon: evitat

### Adjectiu

habitat m. ‎(femení habitada, plural masculí habitats, plural femení habitades)
* Amb habitants.

#### Traduccions

* Alemany: bewohnt $^{(de)}$

### Verb

habitat
* Participi masculí singular del verb habitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·bi·tat (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC

## Anglès
### Nom

habitat ‎(plural habitats)
* hàbitat

### Vegeu també

* habitat. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].

## Francès
### Nom

habitat m. ‎(plural habitats)
* hàbitat
# habitassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βiˈta.sən/, occidental /a.biˈta.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

habitassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb habitar.
    [Ells/elles/vostès] habitessin, habitessen, habitassen, habitassin o habitaren.
# habitas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈha.bɪ.taːs/

### Adjectiu

habitās
* acusatiu femení plural de habitus

### Verb

habitās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de habitō
# habitasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βiˈta.səs/, occidental /a.biˈta.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

habitasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb habitar.
    [Tu] habitessis, habitesses, habitasses, habitassis o habitares.
# humanicé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /u.ma.niˈθe/
       Americà: alt /u.ma.n(i)ˈse/, baix /u.ma.niˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

humanicé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb humanizar
# humanas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /uˈma.nas/, meridional /uˈma.nah/
       Americà: alt /uˈma.n(a)s/, baix /uˈma.nah/, austral /uˈma.nas/
   * Rimes: -anas

### Adjectiu

humanas f. pl.
* forma plural de humana
# humanidad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \u.ma.niˈðað\, meridional \u.ma.niˈða(ð)\
       Americà: alt /u.ma.niˈdad/, baix \u.ma.niˈðað\, austral \u.ma.niˈðad\
   * Rimes: -ad
   * Etimologia: Del llatí humanĭtas.

### Nom

humanidad f. ‎(plural humanidades)
* humanitat

#### Relacionats

* humano

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·ma·ni·dad (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre humanidad
# humanidades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \u.ma.niˈða.ðes\, meridional \u.ma.niˈða.ðeh\
       Americà: alt /u.ma.niˈda.d(e)s/, baix \u.ma.niˈða.ðeh\, austral \u.ma.niˈða.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

humanidades f. pl.
* humanitats
* forma plural de humanidad

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·ma·ni·da·des (5)

### Vegeu també

* humanidades. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# humanisation
## Francès

   * Pronúncia: /y.ma.ni.zaˈsjɔ̃/

### Nom

humanisation f. ‎(plural humanisations)
* humanització

#### Derivats

* déshumanisation
# human sciences
## Anglès
### Nom

human sciences
* ciències humanes

### Vegeu també

* human sciences. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# humanament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˌma.nəˈmen/ balear /uˌma.nəˈment/, /uˌma.nəˈmen/ Occidental: nord-occidental /uˌma.naˈmen/ valencià /uˌma.naˈment/, /uˌma.naˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De humà i el sufix -ment.

### Adverbi

humanament
* D’una manera humana, amb humanitat.

#### Traduccions

* Anglès: humanly $^{(en)}$
* Castellà: humanamente $^{(es)}$
* Francès: humainement $^{(fr)}$
* Italià: umanamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·ma·na·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# humanamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /uˌma.naˈmen.te/
       Americà: alt /uˌma.naˈmen.t(e)/, baix /uˌma.naˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De humano i el sufix -mente.

### Adverbi

humanamente
* humanament

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·ma·na·men·te (5)
# hovoriť
## Eslovac

   * Pronúncia: /ˈɦɔ.vɔ.rɪc/
   * Etimologia: Del protoeslau *govoriti ‎(«parlar»).

### Verb

hovoriť
* parlar
    Hovorím po slovensky. ― Parlo eslovac.
    Ja hovoril som po katalánsky. ― Parlava català.

#### Conjugació

Conjugació :
| Aspecte imperfectiu |||||||
| Nombre | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Persona | 1a | 2a | 3a | 1a | 2a | 3a |
| Present | hovorím | hovoríš | hovorí | hovoríme | hovoríte | hovoria |
| Passat | hovoril som | hovoril si | hovoril | hovorili sme | hovorili sve | hovorili |
| Futur | budem hovoriť | budeš hovoriť | bude hovoriť | budeme hovoriť | budete hovoriť | budú hovoriť |
# however
## Anglès

   * Pronúncia: RU /hɑʊˈɛvə/, EUA /haʊˈɛvɚ/ àudio (EUA)

### Adverbi

however ‎(no comparable)
* però, tanmateix, nogensmenys

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# hoy
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈoi/
   * Rimes: -oi
   * Etimologia: Del llatí hodie.

### Adverbi

hoy
* avui

#### Relacionats

* ayer ‎(«ahir»)
* mañana ‎(«demà»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre hoy
# hoyo de desempate
## Castellà
### Nom

hoyo de desempate m. ‎(plural hoyos de desempate)
* (golf) forat de desempat

### Vegeu també

* hoyo de desempate. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# hovercraft
## Català
### Nom

hovercraft m. ‎(plural hovercrafts)
* aerolliscador

### Miscel·lània

* Síl·labes: ho·ver·craft (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈhɒv.ə.kɹɑːft/, /ˈhɒv.ə.kɹæft/, /ˈhʌv.ə.kɹɑːft/, /ˈhʌv.ə.kɹæft/
   * Etimologia: De hover i craft.

### Nom

hovercraft ‎(plural hovercrafts o hovercraft)
* aerolliscador
# housing estates
## Anglès
### Nom

housing estates
* forma plural de housing estate
# hovykangy
## Guaraní

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: De hovy ‎(«blau») i kangy ‎(«fluix»).

### Adjectiu

hovykangy
* blau cel

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en guaraní
# how
## Anglès

   * Pronúncia: /haʊ/ àudio (RU) àudio (EUA)

### Adverbi

how ‎(no comparable)
* com
# hoyo
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈo.ʝo/ americà: austral \ˈo.ʒo\
   * Rimes: -oʝo

### Nom

hoyo m. ‎(plural hoyos)
* clot
* (golf) forat

#### Sinònims

* agujero

### Miscel·lània

* Síl·labes: ho·yo (2)

### Vegeu també

* hoyo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# handicapassen
## Català
### Verb

handicapassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb handicapar.
# handicapasses
## Català
### Verb

handicapasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb handicapar.
# handicapassin
## Català
### Verb

handicapassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb handicapar.
# implementassis
## Català
### Verb

implementassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb implementar.
# implementaves
## Català
### Verb

implementaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de implementar.
# implemente
## Català
### Verb

implemente
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de implementar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb implementar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb implementar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb implementar.
# implementaven
## Català
### Verb

implementaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de implementar.
# implemented
## Anglès
### Verb

implemented
* passat i participi de implement
# implementau
## Català
### Verb

implementau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de implementar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb implementar.
# implementava
## Català
### Verb

implementava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de implementar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de implementar.
# immoles
## Català
### Verb

immoles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de immolar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb immolar.
# immolegueu
## Català
### Verb

immolegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb immolar.
# immolegués
## Català
### Verb

immolegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb immolar.
# immoleguéssom
## Català
### Verb

immoleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb immolar.
# immoleguéssou
## Català
### Verb

immoleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb immolar.
# immolen
## Català

   * Pronúncia: oriental /imˈmɔ.ɫən/, occidental /imˈmɔ.ɫen/
   * Rimes: -ɔlen

### Verb

immolen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de immolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb immolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb immolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mo·len (3)
* Anagrama: molinem
# immolesses
## Català
### Verb

immolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb immolar.
# immolessa
## Català
### Verb

immolessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb immolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mo·les·sa (4)
* Anagrames: amoléssim, miolàssem
# immolessen
## Català
### Verb

immolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb immolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mo·les·sen (4)
* Anagrama: molinéssem
# igbá irú
## Ioruba
### Nom

igbá irú
* Bot. (Parkia biglobosa Benth.) Néré.
   * Sinònims: igbá, ìgbárú, igbá ìyèré

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 563. ISBN 2-7068-1302-4.
# igbantẹtẹ
## Ioruba
### Nom

igbantẹtẹ
* Bot. Planta desconeguda.

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, p. 563. ISBN 2-7068-1302-4.
# igbá adá lójú
## Ioruba
### Nom

igbá adá lójú
* Bot. (Salacia sp.).

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 562. ISBN 2-7068-1302-4.
# igbósùn
## Ioruba
### Nom

igbósùn
* Bot. Planta desconeguda.

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 563. ISBN 2-7068-1302-4.
# igi ajé
## Ioruba
### Nom

igi ajé
* Bot. (Distemonanthus benthamianus Baill.).

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 563. ISBN 2-7068-1302-4.
# igbagodo
## Ioruba
### Nom

igbagodo
* Bot. Planta desconeguda.

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 562. ISBN 2-7068-1302-4.
# igbá
## Ioruba
### Nom

igbá
* Bot. (Lagenaria siceraria (Molina) Standl.) Carbassera vinera.
* Bot. (Parkia biglobosa (Jacq.) Benth.) Néré.
* Bot. (Solanum incanum L.).

#### Variants

   * [3]: igbó

#### Sinònims

   * [1]: igbánláhun
   * [2]: igbá irú, igbá ìyèré, ìgbárú
   * [3]: ìgbá ajá, ìgbà òyìbó, ìgbáigún

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, p. 562. ISBN 2-7068-1302-4.
# igbá ìyèré
## Ioruba
### Nom

igbá ìyèré
* Bot. (Parkia biglobosa Benth.) Néré.
   * Sinònims: igbá, igbá irú, ìgbárú

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 563. ISBN 2-7068-1302-4.
# igbánláhun
## Ioruba
### Nom

igbánláhun
* Bot. (Lagenaria siceraria (Molina) Standl.) Carbassera vinera.

#### Sinònims

   * igbá

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, p. 563. ISBN 2-7068-1302-4.
# igbó
## Ioruba
### Nom

igbó
* Bot. (Cannabis sativa L.) Cànem.

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 563. ISBN 2-7068-1302-4.
# impacientar-se
## Català
### Verb

impacientar-se
* Forma pronominal de impacientar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'impaciento, s'impacienta, ens impacientem Vocal rizotònica: /e/

### Miscel·lània

* Anagrama: impacientares
# impacientaren
## Català
### Verb

impacientaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de impacientar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impacientar.
# impacientares
## Català
### Verb

impacientares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de impacientar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impacientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pa·ci·en·ta·res (6)
* Anagrama: impacientar-se
# impacientareu
## Català
### Verb

impacientareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de impacientar.
# impacientara
## Català
### Verb

impacientara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impacientar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impacientar.
# impacientaria
## Català
### Verb

impacientaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de impacientar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de impacientar.
# impacientaran
## Català
### Verb

impacientaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de impacientar.
# heldulekuraino
## Basc
### Nom

heldulekuraino
* terminatiu definit singular de helduleku
# heldulekuren
## Basc
### Nom

heldulekuren
* genitiu indefinit de helduleku
# heldulekurengatik
## Basc
### Nom

heldulekurengatik
* causal indefinit de helduleku
# heldulekuez
## Basc
### Nom

heldulekuez
* instrumental definit plural de helduleku
# heldulekura
## Basc
### Nom

heldulekura
* al·latiu definit singular de helduleku
# heldulekurantz
## Basc
### Nom

heldulekurantz
* al·latiu direccional definit singular de helduleku
# heldulekurentzat
## Basc
### Nom

heldulekurentzat
* benefactiu indefinit de helduleku
# heldulekuk
## Basc
### Nom

heldulekuk
* ergatiu indefinit de helduleku
# heldulekuko
## Basc
### Nom

heldulekuko
* genitiu locatiu definit singular de helduleku
# heldulekurekin
## Basc
### Nom

heldulekurekin
* comitatiu indefinit de helduleku
# imputerebbe
## Italià
### Verb

imputerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de imputare
# imputerebbero
## Italià
### Verb

imputerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de imputare
# imputeguéssom
## Català
### Verb

imputeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imputar.
# imputeguéssou
## Català
### Verb

imputeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb imputar.
# imputen
## Català

   * Pronúncia: oriental /imˈpu.tən/, occidental /imˈpu.ten/
   * Rimes: -uten

### Verb

imputen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de imputar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb imputar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb imputar.
# imputerai
## Italià
### Verb

imputerai
* segona persona singular (tu) del futur de imputare
# imputegués
## Català
### Verb

imputegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb imputar.
# imputer un temps mort
## Francès
### Verb

imputer un temps mort
* (basquetbol) carregar un temps mort

### Vegeu també

* imputer un temps mort. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# imputeranno
## Italià
### Verb

imputeranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de imputare
# imparties
## Català
### Verb

imparties
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de impartir.
# impartiguera
## Català
### Verb

impartiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.
# impartiguessen
## Català
### Verb

impartiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.
# impartiguesses
## Català
### Verb

impartiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.

### Miscel·lània

* Anagrama: espitraguéssim
# impartigueu
## Català
### Verb

impartigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb impartir.
# impartien
## Català
### Verb

impartien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de impartir.

### Miscel·lània

* Anagrama: pintaríem
# impartigueren
## Català
### Verb

impartigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de impartir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.
# impartigueres
## Català
### Verb

impartigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de impartir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.
# implantàs
## Català
### Verb

implantàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.
# implantàssiu
## Català
### Verb

implantàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.
# implantàssem
## Català
### Verb

implantàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.
# implantàsseu
## Català
### Verb

implantàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plan·tàs·seu (4)
* Anagrama: apuntaléssim
# implantàssim
## Català
### Verb

implantàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.
# implantés
## Català
### Verb

implantés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.
# implantàveu
## Català
### Verb

implantàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de implantar.
# implanté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /im.planˈte/, meridional \im.plaŋˈte\
       Americà: alt /im.planˈte/, baix \im.plaŋˈte\, austral /im.planˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

implanté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb implantar
# impeditiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pə.ðiˈtiw/, occidental /im.pe.ðiˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí impeditīvus, segle XIV.

### Adjectiu

impeditiu m. ‎(femení impeditiva, plural masculí impeditius, plural femení impeditives)
* allò que pot impedir, destorbar o embarassar

#### Traduccions

* Castellà: impeditivo $^{(es)}$
* Italià: impeditivo $^{(it)}$
* Llatí: qui empêche $^{(la)}$, embarrassant $^{(la)}$, gênant $^{(la)}$
* Llatí: impedire $^{(la)}$ valens

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·di·tiu (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# impeditivas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \im.pe.ðiˈti.βas\, meridional \im.pe.ðiˈti.βah\
       Americà: alt /im.pe.diˈti.b(a)s/, baix \im.pe.ðiˈti.βah\, austral \im.pe.ðiˈti.βas\
   * Rimes: -ibas

### Adjectiu

impeditivas f. pl.
* forma plural de impeditiva
# impeditivos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \im.pe.ðiˈti.βos\, meridional \im.pe.ðiˈti.βoh\
       Americà: alt /im.pe.diˈti.b(o)s/, baix \im.pe.ðiˈti.βoh\, austral \im.pe.ðiˈti.βos\
   * Rimes: -ibos

### Adjectiu

impeditivos m. pl.
* forma plural de impeditivo
# impedissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pəˈði.sin/, occidental /im.peˈði.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

impedissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impedir.
# impedissis
## Català
### Verb

impedissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impedir.
# impedit
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pəˈðit/, occidental /im.peˈðit/
   * Rimes: -it

### Nom

impedit m. ‎(plural impedits, femení impedida)
* Malalt que no pot valer-se.

#### Traduccions

* Castellà: impedido $^{(es)}$
* Llatí: impeditus $^{(la)}$

### Adjectiu

impedit m. ‎(femení impedida, plural masculí impedits, plural femení impedides)
* Que no pot valer-se.

#### Traduccions

* Castellà: impedido $^{(es)}$
* Llatí: membris captus $^{(la)}$

### Verb

impedit
* Participi masculí singular del verb impedir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·dit (3)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# impeditivo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.pe.ðiˈti.βo\
       Americà: alt /im.p(e).diˈti.bo/, baix \im.pe.ðiˈti.βo\
   * Rimes: -ibo

### Adjectiu

impeditivo m. ‎(femení impeditiva, plural masculí impeditivos, plural femení impeditivas)
* impeditiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·di·ti·vo (5)