OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# adollaràs
## Català
### Verb

adollaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·lla·ràs (4)
* Anagrames: sadollara, sadollarà
# adollaré
## Català
### Verb

adollaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·lla·ré (4)
* Anagrames: oradella, orellada
# adollaríeu
## Català
### Verb

adollaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adollar.
# adollarien
## Català
### Verb

adollarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adollar.
# adollarà
## Català
### Verb

adollarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adollar.
# adattereste
## Italià
### Verb

adattereste
* segona persona plural (voi) del condicional de adattare
# adatterà
## Italià
### Verb

adatterà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de adattare
# adatti
## Italià
### Verb

adatti
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de adattare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de adattare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de adattare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de adattare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de adattare
# adatteremo
## Italià
### Verb

adatteremo
* primera persona plural (noi) del futur de adattare
# adatteresti
## Italià
### Verb

adatteresti
* segona persona singular (tu) del condicional de adattare
# adatterete
## Italià
### Verb

adatterete
* segona persona plural (voi) del futur de adattare
# adatterò
## Italià
### Verb

adatterò
* primera persona singular (io) del futur de adattare
# adattiamo
## Italià
### Verb

adattiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de adattare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de adattare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de adattare
# adattiate
## Italià
### Verb

adattiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de adattare
# adattiamoci
## Italià
### Verb

adattiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de adattarsi
# acorruàssem
## Català
### Verb

acorruàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
# acorruo
## Català
### Verb

acorruo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acorruar.
# acorrueu
## Català
### Verb

acorrueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acorruar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acorruar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acorruar.
# acorruu
## Català
### Verb

acorruu
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acorruar.
# acorruà
## Català
### Verb

acorruà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acorruar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·ru·à (4)
* Anagrama: arrocau
# acorruàreu
## Català
### Verb

acorruàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acorruar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
# acorruàs
## Català
### Verb

acorruàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
# acorruàssim
## Català
### Verb

acorruàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
# acorruàrem
## Català
### Verb

acorruàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acorruar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
# acorruàsseu
## Català
### Verb

acorruàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
# afanyava
## Català
### Verb

afanyava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afanyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afanyar.
# afanyaves
## Català
### Verb

afanyaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afanyar.
# afanyavi
## Català
### Verb

afanyavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afanyar.
# afanye
## Català
### Verb

afanye
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afanyar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afanyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afanyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afanyar.
# afanyeguessen
## Català
### Verb

afanyeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanyar.
# afanyaven
## Català
### Verb

afanyaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afanyar.
# afanyavo
## Català
### Verb

afanyavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afanyar.
# afanyeguessa
## Català
### Verb

afanyeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanyar.
# afanyeguesses
## Català
### Verb

afanyeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanyar.
# afanyeguem
## Català
### Verb

afanyeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb afanyar.
# adoctrinàs
## Català

   * Pronúncia: balear /ə.ðot.tɾiˈnas/, /ə.ðuk.tɾiˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

adoctrinàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoctrinar.
    [Jo] adoctrinés, adoctrinàs o adoctrinara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoctrinar.
    [Ell/ella/vostè] adoctrinés, adoctrinàs o adoctrinara.

## Català antic
### Verb

adoctrinàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de adoctrinar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de adoctrinar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de adoctrinar

#### Variants

* [1] adoctrinàrets, adoctrinàreu
* [2] adoctrinara
* [3] adoctrinara
# adoctrinàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuk.tɾiˈna.səm/ balear /ə.ðok.tɾiˈna.səm/, /ə.ðuk.tɾiˈna.səm/ Occidental: /a.ðok.tɾiˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

adoctrinàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoctrinar.
    [Nosaltres] adoctrinéssim, adoctrinéssem, adoctrinàssem, adoctrinàssim o adoctrinàrem.

## Català antic
### Verb

adoctrinàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de adoctrinar

#### Variants

* adoctrinàrem
# adoctrinos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðokˈtɾi.nos/

### Verb

adoctrinos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adoctrinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] adoctrinis o adoctrines.
# adoctrins
## Català antic
### Verb

adoctrins
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de adoctrinar
# adoctrinà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuk.tɾiˈna/, occidental /a.ðok.tɾiˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: adoctrinar

### Verb

adoctrinà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de adoctrinar.
    [Ell/ella/vostè] adoctrinà o va adoctrinar.

## Català antic
### Verb

adoctrinà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de adoctrinar
# adoctrinàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðok.tɾiˈna.jew/

### Verb

adoctrinàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adoctrinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] adoctrinàveu.
# adoctrinàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuk.tɾiˈna.ɾəm/, occidental /a.ðok.tɾiˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

adoctrinàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adoctrinar.
    [Nosaltres] adoctrinàrem o vam/vàrem adoctrinar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoctrinar.
    Forma valenciana: [nosaltres] adoctrinéssim, adoctrinéssem, adoctrinàssem, adoctrinàssim o adoctrinàrem.

## Català antic
### Verb

adoctrinàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de adoctrinar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de adoctrinar

#### Variants

* [1] adoctrinam
* [2] adoctrinàssem
# adoctrinàrets
## Català antic
### Verb

adoctrinàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de adoctrinar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de adoctrinar

#### Variants

* [1] adoctrinàs, adoctrinàreu
* [2] adoctrinàssets, adoctrinàsseu, adoctrinàreu
# adoctrinàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuk.tɾiˈna.ɾəw/, occidental /a.ðok.tɾiˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

adoctrinàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adoctrinar.
    [Vosaltres/vós] adoctrinàreu o vau/vàreu adoctrinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoctrinar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] adoctrinéssiu, adoctrinésseu, adoctrinàsseu, adoctrinàssiu o adoctrinàreu.

## Català antic
### Verb

adoctrinàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de adoctrinar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de adoctrinar

#### Variants

* [1] adoctrinàs, adoctrinàrets
* [2] adoctrinàssets, adoctrinàsseu, adoctrinàrets
# adquirís
## Català
### Verb

adquirís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adquirir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adquirir.
# adquirísseu
## Català
### Verb

adquirísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adquirir.
# adquisiciones del lenguaje
## Castellà
### Nom

adquisiciones del lenguaje f. pl.
* forma plural de adquisición del lenguaje
# adquiríreu
## Català
### Verb

adquiríreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adquirir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adquirir.
# adquiríssem
## Català
### Verb

adquiríssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adquirir.
# adquiríssim
## Català
### Verb

adquiríssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adquirir.
# adquisicions del llenguatge
## Català
### Nom

adquisicions del llenguatge f. pl.
* Forma plural de adquisició del llenguatge.
# adquirírem
## Català
### Verb

adquirírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adquirir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adquirir.
# adquiríssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ət.kiˈɾi.siw/, balear /ək.kiˈɾi.siw/ Occidental: /at.kiˈɾi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

adquiríssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adquirir.
# adventisto
## Romanès
### Nom

adventisto
* vocatiu singular de adventistă
# adventistului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

adventistului
* genitiu i datiu definit singular de adventist
# adventitiously
## Anglès

   * Etimologia: De adventitious i el sufix -ly.

### Adverbi

adventitiously ‎(comparatiu more adventitiously, superlatiu most adventitiously)
* adventíciament
# adventiști
## Romanès
### Nom

adventiști
* forma plural de adventist
# adventistul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

adventistul
* nominatiu i acusatiu definit singular de adventist
# adventistule
## Romanès
### Nom

adventistule
* vocatiu singular de adventist
# adventistă
## Romanès
### Nom

adventistă f. ‎(plural adventiste, masculí adventist)
* adventista

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | adventistă | adventista | (niște) | adventiste | adventistele |
| Genitiu-datiu | (unei) | adventiste | adventistei | (unor) | adventiste | adventistelor |
| Vocatiu | | adventistă, adventisto | adventistă, adventisto | | adventistelor | adventistelor |
# adventiștii
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

adventiștii
* nominatiu i acusatiu definit plural de adventist
# adventiștilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

adventiștilor
* genitiu i datiu definit plural de adventist
* vocatiu plural de adventist
# actualitzessa
## Català
### Verb

actualitzessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzessin
## Català
### Verb

actualitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ək.tu.əˈɫi.d͡zəs/ Occidental: nord-occidental /ak.tu.aˈɫi.d͡zes/, valencià /ak.tu.aˈɫi.zes/
   * Rimes: -idzes

### Verb

actualitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de actualitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzeguéssou
## Català
### Verb

actualitzeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzeguéssom
## Català
### Verb

actualitzeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzessen
## Català
### Verb

actualitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzessi
## Català
### Verb

actualitzessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb actualitzar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzen
## Català
### Verb

actualitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de actualitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb actualitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb actualitzar.
# actualitzesses
## Català
### Verb

actualitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb actualitzar.
# afebliguésseu
## Català
### Verb

afebliguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeblir.
# afebliguéveu
## Català
### Verb

afebliguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afeblir.
# afeblim
## Català
### Verb

afeblim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afeblir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb afeblir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb afeblir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fe·blim (3)
* Heterograma de 7 lletres (abefilm)
* Anagrama: afiblem
# afeblir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəbˈbɫi/, /ə.fəˈβɫi/ balear /ə.fəbˈbɫi/ Occidental: nord-occidental /a.febˈbɫi/, /a.feˈβɫi/ valencià /a.feˈbɫiɾ/, /a.feˈβɫi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: afeblí
   * Etimologia: Del prefix a-, feble i la desinència -ir.

### Verb

afeblir trans., pron. ‎(pronominal afeblir-se)
* Fer tornar més feble.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afebleixo, afebleix, afeblim

#### Sinònims

* debilitar, aclameir

#### Derivats

* afebliment

#### Traduccions

* Alemany: schwächen $^{(de)}$, entkräften $^{(de)}$
* Anglès: weaken $^{(en)}$
* Castellà: debilitar $^{(es)}$
* Francès: affaiblir $^{(fr)}$, se debiliter $^{(fr)}$
* Gallec: debilitar $^{(gl)}$
* Portuguès: debilitar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fe·blir (3)
* Heterograma de 7 lletres (abefilr)
* Anagrama: friable

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# afeblir-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəˈβɫir.sə/ balear /ə.fəˈbɫiɾ.sə/, /ə.fə.bɫirˈsə/ Occidental: /a.feˈbɫiɾ.se/
   * Rimes: -iɾse

### Verb

afeblir-se
* Forma pronominal de afeblir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'afebleixo, s'afebleix, ens afeblim

### Miscel·lània

* Anagrama: afeblires
* Síl·labes: a·fe·blir·se (4)
# afebliran
## Català
### Verb

afebliran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afeblir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fe·bli·ran (4)
* Anagrama: afiblaren
# afeblira
## Català
### Verb

afeblira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeblir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeblir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fe·bli·ra (4)
* Anagrama: afiblaré
# afganas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \avˈɣa.nas\, meridional \ahˈɣa.nah\
       Americà: alt \avˈɣa.n(a)s\, baix \ahˈɣa.nah\, austral \ahˈɣa.nas\
   * Rimes: -anas

### Adjectiu

afganas f. pl.
* forma plural de afgana

### Nom

afganas f. pl.
* forma plural de afgana
# afganaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /afˈɡa.naj/

### Adjectiu

afganaj
* forma plural de afgana
# afganajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /afˈɡa.najn/

### Adjectiu

afganajn
* acusatiu plural de afgana
# afganan
## Esperanto

   * Pronúncia: /afˈɡa.nan/

### Adjectiu

afganan
* acusatiu de afgana
# afganesos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əv.ɣəˈnɛ.zus/ balear /əv.ɣəˈnə.zos/, /əv.ɣəˈnɛ.zus/ Occidental: /av.ɣaˈne.zos/
   * Rimes: -ɛzos

### Adjectiu

afganesos m. pl.
* Forma plural de afganès.

### Nom

afganesos m. pl.
* Forma plural de afganès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: af·ga·ne·sos (4)
* Anagrama: afogassen
# affronts
## Anglès
### Verb

affronts
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de affront

## Francès

   * Pronúncia: /aˈfʁɔ̃/

### Nom

affronts m. pl.
* forma plural de affront
# afganeses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əv.ɣəˈnɛ.zəs/ balear /əv.ɣəˈnə.zəs/, /əv.ɣəˈnɛ.zəs/ Occidental: /av.ɣaˈne.zes/
   * Rimes: -ɛzes

### Adjectiu

afganeses f. pl.
* Forma plural de afganesa.

### Nom

afganeses f. pl.
* Forma plural de afganesa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: af·ga·ne·ses (4)
* Anagrama: agafessen
# adulaies
## Català
### Verb

adulaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adular.
# adular
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /a.ðuˈɫa/ valencià /a.ðuˈɫaɾ/, /a.ðuˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: adulà
   * Etimologia: Del llatí adulari.

### Verb

adular trans.
* Lloar falsament per aconseguir un benefici.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adulo, adula, adulem

#### Derivats

* adulació

#### Sinònims

* llagotejar, llepar (figurat).

#### Traduccions

* Anglès: flatter $^{(en)}$, adulate $^{(en)}$
* Castellà: adular $^{(es)}$
* Esperanto: flati $^{(eo)}$
* Italià: adulare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·lar (3)
* Anagrama: ràdula

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: adular
# adularan
## Català
### Verb

adularan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adular.
# adularen
## Català
### Verb

adularen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adular.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adular.
# adulaien
## Català
### Verb

adulaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adular.
# adulam
## Català
### Verb

adulam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·lam (3)
* Anagrames: Dalmau, Daumal, maldau
# adulares
## Català
### Verb

adulares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adular.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adular.
# adulara
## Català
### Verb

adulara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adular.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adular.
# adularem
## Català
### Verb

adularem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de adular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·la·rem (4)
* Anagrames: maldareu, maldàreu
# afectessin
## Català
### Verb

afectessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fec·tes·sin (4)
* Anagrama: infectessa
# afectesses
## Català
### Verb

afectesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afectar.
# afectessa
## Català
### Verb

afectessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afectar.
# afectessi
## Català
### Verb

afectessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afectar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afectar.
# afecti
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɛk.ti/, occidental /aˈfɛk.ti/
   * Rimes: -ɛkti

### Verb

afecti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afectar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afectar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afectar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afectar.
# afecten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɛk.tən/, occidental /aˈfɛk.ten/
   * Rimes: -ɛkten

### Verb

afecten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afectar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afectar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afectar.
# afectessen
## Català
### Verb

afectessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afectar.
# afectessis
## Català
### Verb

afectessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afectar.
# afecteu
## Català
### Verb

afecteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afectar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afectar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afectar.
# acurçaria
## Català
### Verb

acurçaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acurçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acurçar.
# acurçarien
## Català
### Verb

acurçarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acurçar.
# acurçaran
## Català
### Verb

acurçaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acurçar.
# acurçareu
## Català
### Verb

acurçareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acurçar.
# acurçara
## Català
### Verb

acurçara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acurçar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acurçar.