OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# argument
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈmen/ balear /əɾ.ɣuˈment/, /ər.ɣuˈmen/ Occidental: nord-occidental /ar.ɣuˈmen/ valencià /aɾ.ɣuˈment/, /aɾ.ɣuˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí argumentum ‎(«justificació»), segle XIV.

### Nom

argument m. ‎(plural arguments)
* Explicació que es dóna en suport d'un raonament o d'una hipòtesi.
* Resum de les idees principals expressades en una narració ja sigui escrita (novel·la, conte, etc.) o representada (obra teatral, pel·lícula).
* En programació informàtica, valor expressat en una funció.

#### Traduccions

* Albanès: argument $^{(sq)}$
* Alemany: Argument $^{(de)}$ n.
* Anglès: argument $^{(en)}$
* Àrab: حُجَّة‎ $^{(ar)}$ f.
* Armeni: փաստարկ $^{(hy)}$ ‎(pastark)
* Belarús: абгрунтава́нне $^{(be)}$ n. ‎(abhruntavanne)
* Bretó: arguz $^{(br)}$ m.
* Búlgar: аргумент $^{(bg)}$ m. ‎(argument)
* Castellà: argumento $^{(es)}$
* Danès: argument $^{(da)}$ n.
* Eslovè: argument $^{(sl)}$ m.
* Finès: argumentti $^{(fi)}$
* Francès: argument $^{(fr)}$
* Gallec: argumento $^{(gl)}$ m.
* Georgià: არგუმენტი $^{(ka)}$ ‎(argúmenti)
* Grec: επιχείρημα $^{(el)}$ n. ‎(epikhírima)
* Grec antic: ἔλεγχος $^{(grc)}$ m. ‎(élenkhos)
* Hebreu: טענה‎ $^{(he)}$ f.
* Hongarès: érv $^{(hu)}$
* Irlandès: argóint $^{(ga)}$ f.
* Italià: argomento $^{(it)}$
* Kazakh: дәлел $^{(kk)}$ ‎(dälel/dalel)
* Kirguís: негиз $^{(ky)}$ ‎(neguiz)
* Letó: arguments $^{(lv)}$ m.
* Llatí: argumentum $^{(la)}$ n.
* Neerlandès: argument $^{(nl)}$ n.
* Polonès: argument $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: argumento $^{(pt)}$ m.
* Romanès: argument $^{(ro)}$ n.
* Rus: обоснова́ние $^{(ru)}$ n. ‎(obosnovànie)
* Suec: argument $^{(sv)}$ n.
* Turc: delil $^{(tr)}$
* Txec: argument $^{(cs)}$ m.
* Ucraïnès: обґрунтува́ння $^{(uk)}$ n. ‎(obgruntuvànnia)
* Vietnamita: lý lẽ $^{(vi)}$
* Xinès: 論點 $^{(zh)}$ ‎(论点, lùndiǎn)

### Verb

argument
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de argumentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·ment (3)
* Heterograma de 8 lletres (aegmnrtu)
* Anagrama: remugant

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# argumentaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.ɣu.men.taˈθjo.nes\, meridional \aɾ.ɣu.meŋ.taˈθjo.neh\
       Americà: alt \aɾ.ɣu.men.t(a)ˈsjo.nes\, baix \aɾ.ɣu.meŋ.taˈsjo.neh\, austral \aɾ.ɣu.men.taˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

argumentaciones f. pl.
* forma plural de argumentación
# arguivate
## Italià
### Verb

arguivate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de arguire
# arguivo
## Italià
### Verb

arguivo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de arguire
# argumenta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡuˈmen.tə/, occidental /aɾ.ɣuˈmen.ta/
   * Rimes: -enta

### Verb

argumenta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de argumentar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb argumentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·men·ta (4)
* Anagrames: amuntegar, augmentar

## Llatí

   * Pronúncia: /ar.ɡuːˈmɛn.ta/

### Nom

argūmenta
* nominatiu plural de argūmentum
* vocatiu plural de argūmentum
* acusatiu plural de argūmentum
# arguivi
## Italià
### Verb

arguivi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arguire
# argulls
## Català antic
### Nom

argulls
* forma plural de argull
# assolviate
## Italià
### Verb

assolviate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de assolvere
# assolvo
## Italià
### Verb

assolvo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de assolvere
# assolvono
## Italià
### Verb

assolvono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de assolvere
# assolvevi
## Italià
### Verb

assolvevi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assolvere
# assolvevo
## Italià
### Verb

assolvevo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de assolvere
# assolàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈɫa.ɾəm/ balear /ə.soˈɫa.ɾəm/, /ə.suˈɫa.ɾəm/ Occidental: /a.soˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

assolàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assolar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolar.
# assolviamo
## Italià
### Verb

assolviamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de assolvere
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de assolvere
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de assolvere
# assolà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈɫa/ balear /ə.soˈɫa/, /ə.suˈɫa/ Occidental: /a.soˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

assolà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assolar.
# assolàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈɫa.ɾəw/ balear /ə.soˈɫa.ɾəw/, /ə.suˈɫa.ɾəw/ Occidental: /a.soˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

assolàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assolar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolar.
# assolvi
## Italià
### Verb

assolvi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de assolvere
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de assolvere
# arropareu
## Català
### Verb

arropareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arropar.
# arroparien
## Català
### Verb

arroparien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pa·ri·en (5)
* Anagrama: aporrinaré
# arroparà
## Català
### Verb

arroparà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arropar.
# arroparé
## Català
### Verb

arroparé
* Primera persona del singular (jo) del futur de arropar.

### Miscel·lània

* Anagrames: perorara, perorarà

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ro.paˈɾe/
       Americà: alt /a.ro.p(a)ˈɾe/, baix /a.ro.paˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arroparé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb arropar
# arropares
## Català
### Verb

arropares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arropar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropar.

### Miscel·lània

* Anagrama: peroraràs
# arroparies
## Català
### Verb

arroparies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arropar.
# arroparen
## Català
### Verb

arroparen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arropar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropar.

### Miscel·lània

* Anagrama: peroraran
# arroparia
## Català
### Verb

arroparia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arropar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arropar.
# arroparàs
## Català
### Verb

arroparàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arropar.
# atarteréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.təˈɾe.sim/, occidental /a.taɾ.teˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

atarteréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atarterar.
# atarterí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.təˈɾi/, occidental /a.taɾ.teˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

atarterí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de atarterar.
# ataujía
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.tauˈxi.a/, meridional /a.tauˈhi.a/
       Americà: alt /a.t(au)ˈxi.a/, baix /a.tauˈhi.a/, austral /a.tauˈxi.a/
   * Rimes: -ia

### Nom

ataujía f. ‎(plural ataujías)
* (Arts) atauxia

#### Sinònims

* taujía

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tau·jí·a (4)

### Vegeu també

* ataujía. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# ataujías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.tauˈxi.as/, meridional /a.tauˈhi.ah/
       Americà: alt /a.tauˈxi.(a)s/, baix /a.tauˈhi.ah/, austral /a.tauˈxi.as/
   * Rimes: -ias

### Nom

ataujías f. pl.
* forma plural de ataujía
# atarterésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.təˈɾe.səw/, occidental /a.taɾ.teˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

atarterésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atarterar.
# atau
## Occità

   * Pronúncia: /aˈtaw/
   * Àudio: Bearn

### Adverbi

atau
* (gascó) forma alternativa de atal ‎(«així»)

#### Sinònims

* com aquò
# atarteréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.təˈɾe.siw/, occidental /a.taɾ.teˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

atarteréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atarterar.
# arraconeguessa
## Català
### Verb

arraconeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
# arraconavo
## Català
### Verb

arraconavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arraconar.
# arraconeguesses
## Català
### Verb

arraconeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
# arraconegués
## Català
### Verb

arraconegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
# arraconeguéssom
## Català
### Verb

arraconeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
# arraconeguéssou
## Català
### Verb

arraconeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
# arraconeguem
## Català
### Verb

arraconeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arraconar.
# arraconeguessen
## Català
### Verb

arraconeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
# arraconegueu
## Català
### Verb

arraconegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arraconar.
# atordigueven
## Català
### Verb

atordigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atordir.
# atordigué
## Català
### Verb

atordigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de atordir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de atordir.
# atordiguéreu
## Català
### Verb

atordiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de atordir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atordir.
# atordiguéssem
## Català
### Verb

atordiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atordir.
# atordiguésseu
## Català
### Verb

atordiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atordir.
# atordigueva
## Català
### Verb

atordigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atordir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atordir.
# atordiguérem
## Català
### Verb

atordiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de atordir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atordir.
# atordigués
## Català
### Verb

atordigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atordir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atordir.
# atordigueves
## Català
### Verb

atordigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atordir.
# audimutités
## Francès
### Nom

audimutités f. pl.
* forma plural de audimutité
# audio
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaw.dɪ.oː/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *au̯ēi- («percebre, entendre»).

### Verb

audiō ‎(1a present$^?$), audīs ‎(2a present), audīre ‎(infinitiu), audīvī ‎(perfet), audītum ‎(supí)
* sentir, jo sento
    Non eum querentem quisquam audivit.Mai l'he sentit queixar-se.
* escoltar, jo escolto
    Lautumias Syracusanas omnes audistis, plerique nostis.Els grecs de Siracusa us han escoltat, molts de vosaltres ja els coneixeu.
* creure, seguir l'opinió d'algú
    audio ― estic d'acord, crec en això.
    non audio ― no estic d'acord.
* anomenar, tenir reputació
    Rexque paterque audisti coram.Tu et fas dir rei i pare.

### Vegeu també

* ↑ Julius Pokorny, Indogermanisches Etymologisches Woerterbuch, p.78
# audio-visual aid
## Anglès
### Nom

audio-visual aid
* mitjà audiovisual

#### Sinònims

* audiovisual media
* audiovisual medium

### Vegeu també

* audio-visual aid. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# audio-visual method
## Anglès
### Nom

audio-visual method
* mètode audiovisual

#### Sinònims

* audiovisual method

### Vegeu també

* audio-visual method. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# audio book
## Anglès
### Nom

audio book ‎(plural audio books)
* audiollibre

#### Variants

* audiobook

#### Sinònims

* talking book

### Vegeu també

* audio book. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
* Obres de referència: Collins, Dict
# audio-visual classroom
## Anglès
### Nom

audio-visual classroom
* aula d'audiovisuals

### Vegeu també

* audio-visual classroom. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# audiobook
## Anglès

   * Pronúncia: britànic /ˈɔː.di.əʊ.bʊk/, americà /ˈɑː.di.oʊ.bʊk/
   * Etimologia: Del prefix audio- i book, segle XX.

### Nom

audiobook ‎(plural audiobooks)
* audiollibre
    «Watters also recommends foregoing the typical paper book, and instead buying an e-book version or an audiobook.» (Leah Asmelash, «Why Authors and Booksellers Want You to Order Your Holiday Gifts Now», CNN, set. 2021)Watters també recomana defugir el típic llibre en paper i comprar un llibre electrònic o un audiollibre en lloc d'aquest.

#### Variants

* audio book

### Vegeu també

* Obres de referència: Merriam, Collins, Cambridge, Dict
# audimutité
## Francès
### Nom

audimutité f. ‎(plural audimutités)
* audiomudesa

### Vegeu també

* audimutité. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# audio-oral method
## Anglès
### Nom

audio-oral method
* mètode audiolingual

#### Sinònims

* audiolingual method

### Vegeu també

* audio-oral method. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# audio books
## Anglès
### Nom

audio books
* forma plural de audio book
# articulen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.tiˈku.ɫən/, occidental /aɾ.tiˈku.ɫen/
   * Rimes: -ulen

### Verb

articulen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de articular.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb articular.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb articular.
# articulejàssem
## Català
### Verb

articulejàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb articulejar.
# articulejàsseu
## Català
### Verb

articulejàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb articulejar.
# articulejo
## Català
### Verb

articulejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de articulejar.
# articulejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ti.ku.ɫəˈʒa.ɾəm/ balear /əɾ.ti.ku.ɫəˈd͡ʒa.ɾəm/, /ər.ti.ku.ɫəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ar.ti.ku.ɫeˈʒa.ɾem/, valencià /aɾ.ti.ku.ɫeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

articulejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de articulejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb articulejar.
# articulejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ti.ku.ɫəˈʒa.ɾəw/ balear /əɾ.ti.ku.ɫəˈd͡ʒa.ɾəw/, /ər.ti.ku.ɫəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ar.ti.ku.ɫeˈʒa.ɾew/, valencià /aɾ.ti.ku.ɫeˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

articulejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de articulejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb articulejar.
# articulejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ti.ku.ɫəˈʒa.βəw/ balear /əɾ.ti.ku.ɫəˈd͡ʒa.vəw/, /ər.ti.ku.ɫəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ar.ti.ku.ɫeˈʒa.βew/ valencià /aɾ.ti.ku.ɫeˈd͡ʒa.vew/, /aɾ.ti.ku.ɫeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

articulejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de articulejar.
# articulejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ti.ku.ɫəˈʒa/ balear /əɾ.ti.ku.ɫəˈd͡ʒa/, /ər.ti.ku.ɫəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ar.ti.ku.ɫeˈʒa/, valencià /aɾ.ti.ku.ɫeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

articulejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de articulejar.
# atermenis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tərˈmɛ.nis/ balear /ə.təɾˈmə.nis/, /ə.tərˈmɛ.nis/ Occidental: /a.teɾˈme.nis/
   * Rimes: -ɛnis

### Verb

atermenis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atermenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·me·nis (4)
* Anagrames: enemistar, ermitanes, estimaren, tensaríem
# atermeno
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tərˈmɛ.nu/, occidental /a.terˈme.no/
   * Rimes: -ɛno

### Verb

atermeno
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atermenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·me·no (4)
* Anagrames: entomaré, menoreta, moreneta, ometeran
# atermenàssem
## Català
### Verb

atermenàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atermenar.
# atermenin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tərˈmɛ.nin/ balear /ə.təɾˈmə.nin/, /ə.tərˈmɛ.nin/ Occidental: /a.teɾˈme.nin/
   * Rimes: -ɛnin

### Verb

atermenin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atermenar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atermenar.
# atermenàrem
## Català
### Verb

atermenàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de atermenar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atermenar.
# atermenàreu
## Català
### Verb

atermenàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de atermenar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atermenar.
# atermenà
## Català
### Verb

atermenà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de atermenar.
# atermenàs
## Català
### Verb

atermenàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atermenar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atermenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·me·nàs (4)
* Anagrames: esmentara, esmentarà
# atermeneu
## Català
### Verb

atermeneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de atermenar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb atermenar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb atermenar.
# atermeni
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tərˈmɛ.ni/ balear /ə.təɾˈmə.ni/, /ə.tərˈmɛ.ni/ Occidental: /a.teɾˈme.ni/
   * Rimes: -ɛni

### Verb

atermeni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atermenar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atermenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atermenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atermenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·me·ni (4)
* Anagrames: entràiem, rentàiem, trenàiem
# atxikimenduarentzat
## Basc
### Nom

atxikimenduarentzat
* benefactiu definit singular de atxikimendu
# atxikimenduaz
## Basc
### Nom

atxikimenduaz
* instrumental definit singular de atxikimendu
# atxikimenduengatik
## Basc
### Nom

atxikimenduengatik
* causal definit plural de atxikimendu
# atxikimenduaren
## Basc
### Nom

atxikimenduaren
* genitiu definit singular de atxikimendu
# atxikimenduarengatik
## Basc
### Nom

atxikimenduarengatik
* causal definit singular de atxikimendu
# atxikimenduekin
## Basc
### Nom

atxikimenduekin
* comitatiu definit plural de atxikimendu
# atxikimenduek
## Basc
### Nom

atxikimenduek
* ergatiu definit plural de atxikimendu
# atxikimenduen
## Basc
### Nom

atxikimenduen
* genitiu definit plural de atxikimendu
# atxikimenduari
## Basc
### Nom

atxikimenduari
* datiu definit singular de atxikimendu
# atxikimenduei
## Basc
### Nom

atxikimenduei
* datiu definit plural de atxikimendu
# arreplegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.rə.pɫəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.re.pɫeˈɣa/ valencià /a.re.pɫeˈɣaɾ/, /a.re.pɫeˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arreplegà
   * Etimologia: Del prefix a- i replegar, segle XIX.

### Verb

arreplegar trans., pron. ‎(pronominal arreplegar-se)
* Recollir i reunir coses disperses.
* Atrapar a algú.
* (pronominal) Ajuntar-se en un mateix lloc.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arreplego, arreplega, arrepleguem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* acumular, ajuntar, aplegar, barrejar, compilar, concentrar, recollir, recopilar, replegar,reunir, sumar
* (atrapar) argollar

#### Hipònims

* abassegar, adinerar, collir, espigolar, femejar, ramassar, rasclar, rastellar, rebalsar, tirassar

#### Traduccions

* Anglès: gather $^{(en)}$
* Castellà: recoger $^{(es)}$
* Francès: ramasser $^{(fr)}$
* Occità: amassar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ple·gar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: arreplegar
# arreplegar-se
## Català
### Verb

arreplegar-se
* Forma pronominal de arreplegar.

### Miscel·lània

* Anagrama: arreplegares
# arreplegaia
## Català
### Verb

arreplegaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arreplegar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arreplegar.
# arreplegam
## Català
### Verb

arreplegam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arreplegar.
# arreplegaien
## Català
### Verb

arreplegaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arreplegar.
# arreplega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈpɫɛ.ɣə/ balear /ə.rəˈpɫə.ɣə/, /ə.rəˈpɫɛ.ɣə/ Occidental: /a.reˈpɫe.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa

### Verb

arreplega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arreplegar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arreplegar.
# arreplegaies
## Català
### Verb

arreplegaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arreplegar.
# autogestionà
## Català
### Verb

autogestionà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de autogestionar.
# autogestionàrem
## Català
### Verb

autogestionàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de autogestionar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb autogestionar.