OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# colazione
## Italià

   * Pronúncia: /ko.latˈt͡sjoː.ne/
   * Etimologia: Del llatí collātiō.

### Nom

colazione f. ‎(plural colazioni)
* àpat, piscolabis

#### Compostos i expressions

* prima colazione: esmorzar
* seconda colazione: dinar

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·la·zió·ne (4)
# cinquanta-sisè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siŋˌkwan.tə.siˈzɛ/ balear /siŋˌkwan.tə.siˈzə/, /siŋˌkwan.tə.siˈzɛ/ Occidental: /siŋˌkwan.ta.siˈze/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: De cinquanta-sis i el sufix -è.

### Numeral

cinquanta-sisè m. ‎(femení cinquanta-sisena, plural masculí cinquanta-sisens, plural femení cinquanta-sisenes)
* (ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició cinquanta-sis.
* (partitiu) De les parts d'un tot dividit cinquanta-sis parts iguals.

#### Notes

* Se solen utilitzar xifres romanes amb valor d'ordinal darrere de noms propis i de segles, i davant d'esdeveniments periòdics.
* L'ordinal normalment va davant del substantiu. Quan es posposa, i darrere de noms propis a partir de l'onze, es pot substituir pel cardinal masculí.

#### Sinònims

* cinquanta-sisé, en valencià

#### Traduccions

* Anglès: fifty-sixth $^{(en)}$
* Castellà: quincuagésimo $^{(es)}$ sexto
* Francès: cinquante-sixième $^{(fr)}$
* Gallec: quincuaxésimo $^{(gl)}$ sexto
* Italià: cinquantaseiesimo $^{(it)}$
* Occità: cinquanta $^{(oc)}$ sièisen, cinquanta $^{(oc)}$ siesau
* Portuguès: quinquagésimo-sexto $^{(pt)}$

### Nom

cinquanta-sisè m. ‎(plural cinquanta-sisens)
* Una de les cinquanta-sis parts iguals en que es divideix un tot
    un cinquanta-sisè es representa 1/56

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·si·sè (5)
# cinquanta-sisé
## Català
### Numeral

cinquanta-sisé m. ‎(femení cinquanta-sisena, plural masculí cinquanta-sisens, plural femení cinquanta-sisenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de cinquanta-sisè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·si·sé (5)
# cinquanta-tres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siŋˌkwan.təˈtɾɛs/ balear /siŋˌkwan.təˈtɾəs/, /siŋˌkwan.təˈtɾɛs/ Occidental: /siŋˌkwan.taˈtɾes/
   * Rimes: -ɛs
   * Etimologia: Compost de cinquanta i tres.

### Numeral

cinquanta-tres inv.
* (cardinal) Cinquanta més tres.
    Té cinquanta-tres anys
* (valor ordinal) Cinquanta-tresè, cinquanta-tresena.
    La pàgina cinquanta-tres

#### Traduccions

* Alemany: dreiundfünfzig $^{(de)}$
* Anglès: fifty-three $^{(en)}$
* Basc: berrogei $^{(eu)}$ ta hamahiru
* Castellà: cincuenta $^{(es)}$ y tres
* Esperanto: kvindek $^{(eo)}$ tri
* Francès: cinquante-trois $^{(fr)}$
* Gallec: cincuenta $^{(gl)}$ e tres
* Italià: cinquantatré $^{(it)}$
* Occità: cinquanta $^{(oc)}$ tres
* Portuguès: cinquenta $^{(pt)}$ e três
* Romanès: cincizeci $^{(ro)}$ şi trei
* Suec: femtiotre $^{(sv)}$
* Tahitià: e pae 'ahuru $^{(ty)}$ ma toru

### Nom

cinquanta-tres m. ‎(plural cinquanta-tresos)
* Xifra i nombre 53.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·tres (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# cinquanta-sis
## Català

   * Pronúncia: oriental /siŋˌkwan.təˈsis/, occidental /siŋˌkwan.taˈsis/
   * Rimes: -is
   * Etimologia: Compost de cinquanta i sis.

### Numeral

cinquanta-sis inv.
* (cardinal) Cinquanta més sis.
    Té cinquanta-sis anys
* (valor ordinal) Cinquanta-sisè, cinquanta-sisena.
    La pàgina cinquanta-sis

#### Traduccions

* Alemany: sechsundfünfzig $^{(de)}$
* Anglès: fifty-six $^{(en)}$
* Basc: berrogei $^{(eu)}$ ta hamasei
* Castellà: cincuenta $^{(es)}$ y seis
* Esperanto: kvindek $^{(eo)}$ ses
* Francès: cinquante-six $^{(fr)}$
* Gallec: cincuenta $^{(gl)}$ e seis
* Italià: cinquantasei $^{(it)}$
* Occità: cinquanta $^{(oc)}$ sièis, cinquanta $^{(oc)}$ sies
* Portuguès: cinquenta $^{(pt)}$ e seis
* Romanès: cincizeci $^{(ro)}$ şi şase
* Suec: femtiosex $^{(sv)}$
* Tahitià: e pae 'ahuru $^{(ty)}$ ma ono

### Nom

cinquanta-sis m. ‎(plural cinquanta-sisos)
* Xifra i nombre 56.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·sis (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# contenia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.təˈni.ə/ balear /kon.təˈni.ə/, /kun.təˈni.ə/ Occidental: /kon.teˈni.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

contenia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de contenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de contenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·te·ni·a (4)
* Anagrama: contaien
# contenguéreu
## Català
### Verb

contenguéreu
* (literari, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de contenir.

### Miscel·lània

* Anagrama: encontregueu
# contengués
## Català
### Verb

contengués
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb contenir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb contenir.
# contenguéssim
## Català
### Verb

contenguéssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb contenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ten·gués·sim (4)
* Anagrama: continguéssem
# contenguérem
## Català
### Verb

contenguérem
* (literari, balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de contenir.

### Miscel·lània

* Anagrama: encontreguem
# contengué
## Català
### Verb

contengué
* (literari, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de contenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ten·gué (3)
* Anagrama: coneguent
# contenguí
## Català
### Verb

contenguí
* (literari, balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de contenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ten·guí (3)
* Anagrama: contingué
# contenguéssiu
## Català
### Verb

contenguéssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb contenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ten·gués·siu (4)
* Anagrama: continguésseu
# clivella
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫiˈβe.ʎə/, balear /kɫiˈve.ʎə/ Occidental: nord-occidental /kɫiˈβe.ʎa/ valencià /kɫiˈve.ʎa/, /kɫiˈβe.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Nom

clivella f. ‎(plural clivelles)
* Esquerda fina i llarga, en especial quan es troba a la pell, en altres productes orgànics com la fruita, o en productes com pintures i vernissos quan ja estan secs.

#### Variants

* crivella

#### Traduccions

* Castellà: grieta $^{(es)}$

### Verb

clivella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de clivellar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb clivellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cli·ve·lla (3)
* Anagrames: aclivell, claville, clevilla, clevillà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# clivellada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫi.βəˈʎa.ðə/, balear /kɫi.vəˈʎa.ðə/ Occidental: nord-occidental /kɫi.βeˈʎa.ða/ valencià /kɫi.veˈʎa.ða/, /kɫi.βeˈʎa.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

clivellada f. ‎(plural clivellades)
* Forma femenina de clivellat.

### Verb

clivellada
* Participi femení singular del verb clivellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cli·ve·lla·da (4)
* Anagrama: clevillada
# clitoridum
## Llatí

   * Pronúncia: /klɪˈtɔ.rɪ.dʊm/

### Nom

clitoridum
* genitiu plural de clitoris
# clive
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkliː.wɛ/

### Nom

clīve
* vocatiu singular de clīvus
# clivell
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫiˈβeʎ/, balear /kɫiˈveʎ/ Occidental: nord-occidental /kɫiˈβeʎ/ valencià /kɫiˈveʎ/, /kɫiˈβeʎ/
   * Rimes: -eʎ
   * Etimologia: Variant de crivell, segle XIX.

### Nom

clivell m. ‎(plural clivells)
* (balear) esquerda
* (valencià) clivella

#### Variants

* clivella, clevill

### Verb

clivell
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de clivellar.

#### Variants

* clivello, clivelle, clivelli

### Miscel·lània

* Síl·labes: cli·vell (2)
* Anagrama: clevill

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# clitorises
## Anglès
### Nom

clitorises
* forma plural de clitoris
# clitoridis
## Llatí

   * Pronúncia: /klɪˈtɔ.rɪ.dɪs/

### Nom

clitoridis
* genitiu singular de clitoris
# clitoris
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈklɪtəɹɪs/

### Nom

clitoris ‎(plural clitorises o clitorides)
* (anatomia) clítoris

### Vegeu també

* clitoris. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈklɪ.tɔ.rɪs/

### Nom

clitoris f. ‎(genitiu clitoridis)
* (Terminologia Anatomica) clítoris

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | clitoris | clitoridēs |
| Vocatiu | clitoris | clitoridēs |
| Acusatiu | clitoridem | clitoridēs |
| Genitiu | clitoridis | clitoridum |
| Datiu | clitoridī | clitoridibus |
| Ablatiu | clitoride | clitoridibus |

### Vegeu també

* clitoris. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# clitoridi
## Italià

   * Pronúncia: /kliˈtɔː.ri.di/

### Nom

clitoridi m. f. pl.
* forma plural de clitoride

## Llatí

   * Pronúncia: /klɪˈtɔ.rɪ.diː/

### Nom

clitoridī
* datiu singular de clitoris
# clitoridibus
## Llatí

   * Pronúncia: /klɪ.tɔˈrɪ.dɪ.bʊs/

### Nom

clitoridibus
* datiu plural de clitoris
* ablatiu plural de clitoris
# complives
## Català
### Verb

complives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de complir.
# complixes
## Català
### Verb

complixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de complir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb complir.
# complot
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kumˈpɫɔt/ balear /komˈpɫɔt/, /kumˈpɫɔt/ Occidental: /komˈpɫɔt/
   * Rimes: -ɔt
   * Etimologia: Del francès complot, segle XIX.

### Nom

complot m. ‎(plural complots)
* Pla ideat entre un grup de persones per perjudicar algú.

#### Sinònims

* conjura, conspiració, confabulació

#### Traduccions

* Anglès: complot $^{(en)}$
* Castellà: complot $^{(es)}$
* Francès: complot $^{(fr)}$
* Italià: complotto $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·plot (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB

## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.plo/
   * Etimologia: De l'anglonormand.

### Nom

complot m. ‎(plural complots)
* complot
# complix
## Català
### Verb

complix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de complir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb complir.
# complixo
## Català
### Verb

complixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de complir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb complir.
# complixen
## Català
### Verb

complixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de complir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb complir.
# complixos
## Català
### Verb

complixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb complir.
# concursare
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔŋ.kʊrˈsaː.rɛ/

### Verb

concursāre
* infinitiu del present actiu de concursō
# concursas
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔŋˈkʊr.saːs/

### Verb

concursās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de concursō
# concursatum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔŋ.kʊrˈsaː.tʊm/

### Verb

concursātum
* supí acusatiu de concursō
# concurso
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔŋˈkʊr.soː/
   * Etimologia: Del prefix con- i cursō.

### Verb

concursō ‎(1a present$^?$), concursās ‎(2a present), concursāre ‎(infinitiu), concursāvī ‎(perfet), concursātum ‎(supí)
* xocar
* competir, concursar
# concursant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋ.kurˈsan/ balear /koŋ.kuɾˈsant/, /kuŋ.kurˈsan/ Occidental: nord-occidental /koŋ.kurˈsan/ valencià /koŋ.kuɾˈsant/, /koŋ.kuɾˈsan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: De concursar.

### Nom

concursant m. f. ‎(plural concursants)
* Persona que participa en un concurs.

#### Traduccions

* Anglès: contestant $^{(en)}$
* Castellà: concursante $^{(es)}$ m. f.
* Castellà: concurrent $^{(es)}$ m.
* Llengua de signes catalana: CONCURS $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·cur·sant (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# concursavi
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔŋ.kʊrˈsaː.wiː/

### Verb

concursāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de concursō
# concurs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋˈkurs/ balear /koŋˈkuɾs/, /kuŋˈkurs/ Occidental: /koŋˈkuɾs/
   * Rimes: -uɾs
   * Etimologia: Del llatí concursus, format pel prefix con- ‎(«juntament») i el terme cursus ‎(«cursa, trajecte»), segle XVII.

### Nom

concurs m. ‎(plural concursos)
* Trobada de diverses persones que han de competir per obtenir alguna cosa, mètode emprat per diversió en programes televisius i per seleccionar treballadors per l'administració.
* Coincidència en el temps de diversos fets o persones.

#### Sinònims

* competició, oposicions, contesa
* concurrència, afluència

#### Traduccions

* Alemany: Wettkampf $^{(de)}$ m., Wettbewerb $^{(de)}$ m.
* Anglès: contest $^{(en)}$concourse $^{(en)}$
* Àrab: مُسَابَقَة‎ $^{(ar)}$ f.
* Armeni: մրցույթ $^{(hy)}$ ‎(mrtxuit)
* Castellà: concurso $^{(es)}$
* Danès: konkurrence $^{(da)}$ c.
* Eslovac: súťaž $^{(sk)}$ f.
* Esperanto: konkurso $^{(eo)}$
* Feroès: kapping $^{(fo)}$ f.
* Finès: kilpailu $^{(fi)}$
* Francès: concours $^{(fr)}$foule $^{(fr)}$
* Georgià: შეჯიბრი $^{(ka)}$ ‎(xèdjibri)
* Grec: διαγωνισμός $^{(el)}$ m. ‎(diagonismós)
* Grec antic: ἀγών $^{(grc)}$ m. ‎(agṓn), ἆθλος $^{(grc)}$ m. ‎(âthlos)
* Hebreu: תחרות‎ $^{(he)}$ f.
* Italià: concorso $^{(it)}$
* Japonès: コンクール $^{(ja)}$ ‎(konkūru), 競争 $^{(ja)}$
* Llatí: certamen $^{(la)}$ n.
* Llengua de signes catalana: CONCURS $^{(csc)}$
* Noruec: konkurranse $^{(no)}$ m.
* Polonès: konkurs $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: concurso $^{(pt)}$ m.
* Romanès: concurs $^{(ro)}$ n.
* Rus: ко́нкурс $^{(ru)}$ m. ‎(kónkurs)
* Turc: yarışma $^{(tr)}$
* Txec: soutěž $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: ко́нкурс $^{(uk)}$ m. ‎(kònkurs)
* Xinès: 競賽 $^{(zh)}$ ‎(竞赛, jìngsài)

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·curs (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# col·lisionaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫ.ɫi.zi.u.nəˈɾan/, /ku.ɫi.zi.u.nəˈɾan/ balear /koɫ.ɫi.zi.o.nəˈɾan/, /kuɫ.ɫi.zi.u.nəˈɾan/ Occidental: /koɫ.ɫi.zi.o.naˈɾan/, /ko.ɫi.zi.o.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

col·lisionaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de col·lisionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·li·si·o·na·ran (6)
# col·lisionarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫ.ɫi.zi.u.nəˈɾɛm/, /ku.ɫi.zi.u.nəˈɾɛm/ balear /koɫ.ɫi.zi.o.nəˈɾəm/, /kuɫ.ɫi.zi.u.nəˈɾɛm/ Occidental: /koɫ.ɫi.zi.o.naˈɾem/, /ko.ɫi.zi.o.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

col·lisionarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de col·lisionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·li·si·o·na·rem (6)
# col·lisionara
## Català
### Verb

col·lisionara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb col·lisionar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb col·lisionar.

#### Variants

* [1] col·lisionés
* [2] col·lisionés

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·li·si·o·na·ra (6)
# col·lisionar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫ.ɫi.zi.uˈna/, /ku.ɫi.zi.uˈna/ balear /koɫ.ɫi.zi.oˈna/, /kuɫ.ɫi.zi.uˈna/ Occidental: nord-occidental /koɫ.ɫi.zi.oˈna/, /ko.ɫi.zi.oˈna/ valencià /koɫ.ɫi.zi.oˈnaɾ/, /ko.ɫi.zi.oˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: col·lisionà
   * Etimologia: De col·lisió i la desinència -ar, calc del castellà colisionar, segle XX.

### Verb

col·lisionar intr.
* (castellanisme) col·lidir

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: col·lisiono, col·lisiona, col·lisionem Vocal rizotònica: /o/

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·li·si·o·nar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, Optimot
# col·lis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈkɔɫ.ɫis/, /ˈkɔ.ɫis/ balear /ˈkɔɫ.ɫis/ Occidental: /ˈkɔɫ.ɫis/, /ˈkɔ.ɫis/

### Verb

col·lis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb col·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·lis (2)
* Anagrames: llicsó, llisco
# col·lisionades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫ.ɫi.zi.uˈna.ðəs/, /ku.ɫi.zi.uˈna.ðəs/ balear /koɫ.ɫi.zi.oˈna.ðəs/, /kuɫ.ɫi.zi.uˈna.ðəs/ Occidental: /koɫ.ɫi.zi.oˈna.ðes/, /ko.ɫi.zi.oˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

col·lisionades
* Participi femení plural del verb col·lisionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·li·si·o·na·des (6)
# col·lisionant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫ.ɫi.zi.uˈnan/, /ku.ɫi.zi.uˈnan/ balear /koɫ.ɫi.zi.oˈnant/, /kuɫ.ɫi.zi.uˈnan/ Occidental: nord-occidental /koɫ.ɫi.zi.oˈnan/, /ko.ɫi.zi.oˈnan/ valencià /koɫ.ɫi.zi.oˈnant/, /ko.ɫi.zi.oˈnan/
   * Rimes: -ant

### Verb

col·lisionant
* Gerundi del verb col·lisionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·li·si·o·nant (5)
# col·lisiona
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫ.ɫi.ziˈo.nə/, /ku.ɫi.ziˈo.nə/ balear /koɫ.ɫi.ziˈo.nə/, /kuɫ.ɫi.ziˈo.nə/ Occidental: /koɫ.ɫi.ziˈo.na/, /ko.ɫi.ziˈo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

col·lisiona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de col·lisionar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb col·lisionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·li·si·o·na (5)
# col·lisionada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫ.ɫi.zi.uˈna.ðə/, /ku.ɫi.zi.uˈna.ðə/ balear /koɫ.ɫi.zi.oˈna.ðə/, /kuɫ.ɫi.zi.uˈna.ðə/ Occidental: /koɫ.ɫi.zi.oˈna.ða/, /ko.ɫi.zi.oˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

col·lisionada
* Participi femení singular del verb col·lisionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·li·si·o·na·da (6)
# commiati
## Italià

   * Pronúncia: /komˈmjaː.ti/

### Nom

commiati m. pl.
* forma plural de commiato
# commiato
## Italià

   * Pronúncia: /komˈmjaː.to/
   * Etimologia: Del llatí commeātus.

### Nom

commiato m. ‎(plural commiati)
* enviament
* comiat, estrofa final de les poesies de Petrarca.

#### Sinònims

* [1] licenza
* [2] congedo

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·mià·to (3)
# comminam
## Català

   * Pronúncia: balear /kom.miˈnam/, /kum.miˈnam/
   * Rimes: -am

### Verb

comminam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de comminar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] comminem o comminam.
# comminara
## Català

   * Pronúncia: valencià /kom.miˈna.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

comminara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb comminar.
    [Jo] comminés, comminàs o comminara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb comminar.
    [Ell/ella/vostè] comminés, comminàs o comminara.
# commina
## Català

   * Pronúncia: oriental /kumˈmi.nə/, occidental /komˈmi.na/
   * Rimes: -ina

### Verb

commina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de comminar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb comminar.
# comminaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /kum.mi.nəˈɾan/, occidental /kom.mi.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

comminaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de comminar.
# concedere
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔŋˈkeː.dɛ.rɛ/

### Verb

concēdere
* infinitiu del present actiu de concēdō
# concedesqui
## Català
### Verb

concedesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb concedir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb concedir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb concedir.
# conceder un gol
## Castellà
### Verb

conceder un gol intr.
* (esports de pilota) concedir un gol

### Vegeu també

* conceder un gol. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# concedesc
## Català
### Verb

concedesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de concedir.
# concedeixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.səˈðɛ.ʃən/ balear /kon.səˈðə.ʃən/, /kun.səˈðɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /kon.seˈðej.ʃen/ valencià /kon.seˈðej.ʃen/, /kon.seˈðe.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

concedeixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de concedir.
# contrafuertes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.tɾaˈfweɾ.tes/, meridional \koŋ.tɾaˈfweɾ.teh\
       Americà: alt /kon.t͡saˈfweɾ.t(e)s/, baix \koŋ.tɾaˈfweɾ.teh\, austral /kon.tɾaˈfweɾ.tes/
   * Rimes: -eɾtes

### Nom

contrafuertes m. pl.
* forma plural de contrafuerte
# contrafulla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾəˈfu.ʎə/ balear /ˌkɔn.tɾəˈfu.ʎə/, /ˌkɔn.tɾəˈfu.jə/ Occidental: /ˌkon.tɾaˈfu.ʎa/
   * Rimes: -uʎa
   * Etimologia: Del prefix contra- i fulla.

### Nom

contrafulla f. ‎(plural contrafulles)
* Làmina dura adherida a una fulla de tall per donar-li més rigidesa.

#### Traduccions

* Castellà: contrahoja $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·fu·lla (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# contrafulles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾəˈfu.ʎəs/ balear /ˌkɔn.tɾəˈfu.ʎəs/, /ˌkɔn.tɾəˈfu.jəs/ Occidental: /ˌkon.tɾaˈfu.ʎes/
   * Rimes: -uʎes

### Nom

contrafulles f. pl.
* Forma plural de contrafulla.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·fu·lles (4)
# contrafàs
## Català
### Verb

contrafàs
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de contrafer.
# contrafuerte
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.tɾaˈfweɾ.te/, meridional \koŋ.tɾaˈfweɾ.te\
       Americà: alt /kon.t͡saˈfweɾ.t(e)/, baix \koŋ.tɾaˈfweɾ.te\, austral /kon.tɾaˈfweɾ.te/
   * Rimes: -eɾte

### Nom

contrafuerte m. ‎(plural contrafuertes)
* (arquitectura) contrafort

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·fuer·te (4)

### Vegeu també

* contrafuerte. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# contrafort
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkɔn.tɾəˈfɔrt/, occidental /ˌkon.tɾaˈfɔɾt/
   * Rimes: -ɔɾt
   * Etimologia: Del prefix contra- i fort, segle XX.

### Nom

contrafort m. ‎(plural contraforts)
* Cos de reforç d’un mur per la part exterior.
* Serra secundària amb carena descendent i orientació oposada a la serra principal.
* (argot casteller) Casteller de la pinya situat darrere el baix per a evitar que se’n vagi enrere.

#### Traduccions

* Anglès: buttress $^{(en)}$
* Castellà: contrafuerte $^{(es)}$ m.
* Francès: contrefort $^{(fr)}$
* Anglès: foothill $^{(en)}$
* Castellà: estribación $^{(es)}$ m.
* Francès: contrefort $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·fort (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Termcat
# contrafà
## Català
### Verb

contrafà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de contrafer.
# comeré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ko.meˈɾe/
       Americà: alt /k(o).meˈɾe/, baix /ko.meˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

comeré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb comer

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·me·ré (3)