OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escabussegí
## Català
### Verb

escabussegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escabussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·gí (5)
* Anagrama: escabusseig
# escabusseig
## Català
### Verb

escabusseig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escabussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·seig (4)
* Anagrames: escabussegi, escabussegí
# escabussejades
## Català
### Verb

escabussejades
* Participi femení plural del verb escabussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·ja·des (6)
# escabussejam
## Català
### Verb

escabussejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escabussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·jam (5)
# escabussegis
## Català
### Verb

escabussegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escabussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·gis (5)
# escabussegéssim
## Català
### Verb

escabussegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabussejar.

#### Variants

* escabussejàssim, escabussejàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·gés·sim (6)
# escabusseja
## Català
### Verb

escabusseja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escabussejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escabussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·ja (5)
# escabussejada
## Català
### Verb

escabussejada
* Participi femení singular del verb escabussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·ja·da (6)
# escabussegés
## Català
### Verb

escabussegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabussejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabussejar.

#### Variants

* [1] escabussejàs
* [2] escabussejàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·gés (5)
# escabussegéssiu
## Català
### Verb

escabussegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabussejar.

#### Variants

* escabussejàssiu, escabussejàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·gés·siu (6)
# esquià
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kiˈa/, occidental /es.kiˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

esquià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esquiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·qui·à (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeiqsu)
* Anagrames: sèquia, séquia
# esquiàieu
## Català
### Verb

esquiàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esquiar.
# esquiàs
## Català
### Verb

esquiàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esquiar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esquiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·qui·às (3)
* Anagrames: aquisse, assequi, assequí
# esquiàsseu
## Català
### Verb

esquiàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esquiar.
# esquiàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kiˈa.ɾəm/, occidental /es.kiˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esquiàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esquiar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esquiar.
# esquiàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kiˈa.ɾəw/, occidental /es.kiˈa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esquiàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esquiar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esquiar.
# esquiàssem
## Català
### Verb

esquiàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esquiar.
# esquiàssim
## Català
### Verb

esquiàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esquiar.
# esmorzam
## Català
### Verb

esmorzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esmorzar.

#### Variants

* esmorzem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mor·zam (3)
# esmorzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mur.zəˈɾan/ balear /əz.moɾ.zəˈɾan/, /əz.mur.zəˈɾan/ Occidental: /ez.moɾ.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esmorzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esmorzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mor·za·ran (4)
# esmorzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mur.zəˈɾɛw/ balear /əz.moɾ.zəˈɾəw/, /əz.mur.zəˈɾɛw/ Occidental: /ez.moɾ.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esmorzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esmorzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mor·za·reu (4)
# esmorzant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.murˈzan/ balear /əz.moɾˈzant/, /əz.murˈzan/ Occidental: nord-occidental /ez.morˈzan/ valencià /ez.moɾˈzant/, /ez.moɾˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

esmorzant
* Gerundi del verb esmorzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mor·zant (3)
* Heterograma de 9 lletres (aemnorstz)
# esmorzara
## Català
### Verb

esmorzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorzar.

#### Variants

* [1] esmorzessi, esmorzessa, esmorzeguessa, esmorzés, esmorzàs
* [2] esmorzessi, esmorzegués, esmorzés, esmorzàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mor·za·ra (4)
# esmorzarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mur.zəˈɾɛm/ balear /əz.moɾ.zəˈɾəm/, /əz.mur.zəˈɾɛm/ Occidental: /ez.moɾ.zaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esmorzarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esmorzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mor·za·rem (4)
# esmorzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.murˈza.ɾən/ balear /əz.moɾˈza.ɾən/, /əz.murˈza.ɾən/ Occidental: /ez.moɾˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esmorzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esmorzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorzar.

#### Variants

* [2] esmorzeguessen, esmorzessin, esmorzessen, esmorzassin, esmorzassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mor·za·ren (4)
# esmorzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.murˈza/ balear /əz.moɾˈza/, /əz.murˈza/ alguerès /az.mulˈza/ Occidental: nord-occidental /ez.morˈza/ valencià /ez.moɾˈzaɾ/, /ez.moɾˈza/ Informal: nord-occidental /az.morˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del català antic almorzar amb canvi de prefix per hipercorrecció desarabitzant, del romandalusí valencià amorzar o *almorzo, del llatí vulgar *admordium ‎(«un mos») adoptant la forma verbal per analogia amb la sèrie dinar/berenar/sopar, de admordēre ‎(«fer un bocí»), segle XVI. Transferit de València a Catalunya, va substituir els termes gal·loromànics desdejunar i l’antic dinar o [primer] berenar adoptant ambdós sentits de primer bocí i menjada a mig matí. Cognat del castellà almorzar. Inexistent històricament en balear on es percep com a hispanisme. Coromines també ho va considerar així, però després se'n va desdir.

### Nom

esmorzar m. ‎(plural esmorzars)
* El primer menjar del dia.

#### Sinònims

* colació (alguerès), desdejuni

#### Traduccions

* Anglès: breakfast $^{(en)}$
* Castellà: desayuno $^{(es)}$ m.
* Francès: petit déjeuner $^{(fr)}$ m.
* Gallec: almorzo $^{(gl)}$ m.
* Italià: prima colazione $^{(it)}$, colazione $^{(it)}$
* Llatí: ientaculum $^{(la)}$ n., prandium $^{(la)}$ n.
* Llengua de signes catalana: MENJAR+MATÍ $^{(csc)}$, DESDEJUNI $^{(csc)}$
* Occità: dejunar $^{(oc)}$ m.
* Portuguès: pequeno-almoço $^{(pt)}$ m.
* Retoromànic: ensolver $^{(rm)}$ m.
* Romanès: mic dejun $^{(ro)}$ n.
* Való: didjuner $^{(wa)}$ m.
* Xinès: 早飯 $^{(zh)}$ ‎(早饭, zǎofàn)

### Verb

esmorzar intr., trans.
* (intransitiu) Prendre el primer menjar del dia.
* (transitiu, castellanisme) Menjar una cosa per esmorzar, esmorzar de.
    «Després vam esmorzar pa amb formatge i olives negres» (Joan Francesc Mira i Casterà, El desig dels dies, pàg. 271, Eliseu Climent (ed.), 1981)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esmorzo, esmorza, esmorzem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* almorzar (valencià), berenar (mallorquí, menorquí), desdejunar

#### Traduccions

* Anglès: breakfast $^{(en)}$, to have breakfast $^{(en)}$
* Asturià: almorzar $^{(ast)}$
* Castellà: desayunar $^{(es)}$
* Francès: prendre le petit déjeuner $^{(fr)}$
* Italià: fare la prima colazione $^{(it)}$
* Rus: завтракать $^{(ru)}$ ‎(zavtrakat)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mor·zar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DECat
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# esmorzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.murˈza.ɾəs/ balear /əz.moɾˈza.ɾəs/, /əz.murˈza.ɾəs/ Occidental: /ez.moɾˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esmorzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esmorzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorzar.

#### Variants

* [2] esmorzeguesses, esmorzessis, esmorzesses, esmorzassis, esmorzasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mor·za·res (4)
# esmorzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mur.zəˈɾi.ə/ balear /əz.moɾ.zəˈɾi.ə/, /əz.mur.zəˈɾi.ə/ Occidental: /ez.moɾ.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esmorzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esmorzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esmorzar.

#### Variants

* [1] esmorzariva
* [2] esmorzariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mor·za·ri·a (5)
# estrelles roges
## Català
### Nom

estrelles roges f. pl.
* Forma plural de estrella roja.
# estremecimiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tɾe.me.θiˈmjen.to/, meridional \eh.tɾe.me.θiˈmjeŋ.to\
       Americà: alt /es.t͡se.m(e).siˈmjen.to/, baix \eh.tɾe.me.siˈmjeŋ.to\, austral /eh.tɾe.me.siˈmjen.to/
   * Rimes: -ento

### Nom

estremecimiento m. ‎(plural estremecimientos)
* (Patologia) extremituds

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·me·ci·mien·to (6)

### Vegeu també

* estremecimiento. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# estremecimientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tɾe.me.θiˈmjen.tos/, meridional \eh.tɾe.me.θiˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /es.t͡se.me.siˈmjen.t(o)s/, baix \eh.tɾe.me.siˈmjeŋ.toh\, austral /eh.tɾe.me.siˈmjen.tos/
   * Rimes: -entos

### Nom

estremecimientos m. pl.
* forma plural de estremecimiento
# estrello
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈtɾe.ʎo/, meridional /ehˈtɾe.ʝo/
       Americà: alt /esˈt͡se.ʝo/, baix /ehˈtɾe.ʝo/, austral \ehˈtɾe.ʒo\
   * Rimes: -eʎo

### Verb

estrello
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb estrellar
# estrellé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tɾeˈʎe/, meridional /eh.tɾeˈʝe/
       Americà: alt /es.t͡s(e)ˈʝe/, baix /eh.tɾeˈʝe/, austral \eh.tɾeˈʒe\
   * Rimes: -e

### Verb

estrellé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb estrellar
# estremar
## Occità

   * Pronúncia: /es.tɾeˈma/
   * Àudio: Bearn

### Verb

estremar
* desar
# estremamente
## Italià

   * Pronúncia: /eˌstrɛ.maˈmen.te/
   * Etimologia: De estremo i el sufix -mente.

### Adverbi

estremamente
* extremament
* extremadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·stre·ma·mén·te (5)
# espessiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɾi.əs/, occidental /es.pe.siˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

espessiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de espessir.

## Català antic
### Verb

espessiries
* segona persona singular (tu) del condicional de espessir
# espessiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɾe/, occidental /es.pe.siˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

espessiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de espessir.

### Miscel·lània

* Anagrames: esperessi, espesseir

## Català antic
### Verb

espessiré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de espessir
# espessiríets
## Català antic
### Verb

espessiríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de espessir

#### Variants

* espessiríeu
# espessiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɾi.əw/, occidental /es.pe.siˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

espessiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de espessir.

## Català antic
### Verb

espessiríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de espessir

#### Variants

* espessiríets
# espessisca
## Català
### Verb

espessisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb espessir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb espessir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb espessir.

#### Variants

* [1] espessixa, espessesca, espesseixi, espessesqui
* [2] espessixa, espessixo, espessesca, espesseixi, espessesqui
* [3] espesseixi, espessesqui
# espessirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɾi.ən/, occidental /es.pe.siˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

espessirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de espessir.

## Català antic
### Verb

espessirien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de espessir
# espessirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɾa/, occidental /es.pe.siˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

espessirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de espessir.

### Miscel·lània

* Anagrames: apriesses, pairesses, separessi

## Català antic
### Verb

espessirà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de espessir
# espessiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɾas/, occidental /es.pe.siˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

espessiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de espessir.

### Miscel·lània

* Anagrames: aspiresses, esperassis, repassessi, separessis

## Català antic
### Verb

espessiràs
* segona persona singular (tu) del futur de espessir
# espessisc
## Català
### Verb

espessisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espessir.

#### Variants

* espesseix, espesseixo, espessesc, espesseixi, espessixo
# espunyíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.puˈɲi.siw/, occidental /es.puˈɲi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

espunyíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espunyir.

#### Variants

* espunyísseu, espunyíreu
# espunyísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.puˈɲi.səw/, occidental /es.puˈɲi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

espunyísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espunyir.

#### Variants

* espunyíssiu, espunyíreu

## Català antic
### Verb

espunyísseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de espunyir

#### Variants

* espunyíssets, espunyírets, espunyíreu
# espunyíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.puˈɲi.sim/, occidental /es.puˈɲi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

espunyíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espunyir.

#### Variants

* espunyíssem, espunyírem
# espunyís
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.puˈɲis/, occidental /es.puˈɲis/
   * Rimes: -is

### Verb

espunyís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espunyir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espunyir.

#### Variants

* [1] espunyira
* [2] espunyira

## Català antic
### Verb

espunyís
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de espunyir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de espunyir

#### Variants

* [1] espunyira
* [2] espunyira
# espunyíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.puˈɲi.səm/, occidental /es.puˈɲi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

espunyíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espunyir.

#### Variants

* espunyíssim, espunyírem

## Català antic
### Verb

espunyíssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de espunyir

#### Variants

* espunyírem
# espunyíssets
## Català antic
### Verb

espunyíssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de espunyir

#### Variants

* espunyísseu, espunyírets, espunyíreu
# espunyíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.puˈɲi.ɾəw/, occidental /es.puˈɲi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

espunyíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de espunyir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espunyir.

#### Variants

* [2] espunyíssiu, espunyísseu

## Català antic
### Verb

espunyíreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de espunyir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de espunyir

#### Variants

* [1] espunyist
* [2] espunyíssets, espunyísseu, espunyírets
# espuri
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpu.ɾi/, occidental /esˈpu.ɾi/
   * Rimes: -uɾi
   * Etimologia: Del llatí spurius, segle XIX.

### Adjectiu

espuri m. ‎(femení espúria, plural masculí espuris, plural femení espúries)
* De pare desconegut, bastard, il·legítim.
* Que no és genuí.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pu·ri (3)
* Heterograma de 6 lletres (eiprsu)
* Anagrames: Espriu, rupies, superi, superí, urpies

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# espurna
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpur.nə/, occidental /esˈpuɾ.na/
       Informal: occidental /asˈpuɾ.na/, occidental /asˈpuɾ.nɛ/
   * Rimes: -uɾna
   * Etimologia: Del català antic purna, d'origen preromà d'una arrel indoeuropea *pur ‎(«foc»), segle XIV.

### Nom

espurna f. ‎(plural espurnes)
* Partícula inflamada que s'escapa d'un foc o de dues pedres copejades entre sí.
* Petita porció d'una cosa.

#### Sinònims

* espira (antic, mallorquí, menorquí)
* esquinquida (alguerès)
* esquitx
* guspira (central)
* purna (antic, valencià dialectal)
* vespilla (septentrional)
* xàldiga

#### Relacionats

* bufalaga

#### Traduccions

* Alemany: Funke $^{(de)}$ f.
* Anglès: spark $^{(en)}$
* Àrab: شَرَارَة‎ $^{(ar)}$ f.
* Belarús: і́скра $^{(be)}$ f. ‎(iskra)
* Bengalí: স্ফুলিঙ্গ $^{(bn)}$
* Búlgar: искра́ $^{(bg)}$ f. ‎(iskrà)
* Castellà: chispa $^{(es)}$
* Coreà: 불꽃 $^{(ko)}$ ‎(bulkkot)
* Danès: gnist $^{(da)}$ c.
* Eslovac: iskra $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: iskra $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: fajrero $^{(eo)}$
* Estonià: säde $^{(et)}$
* Feroès: neisti $^{(fo)}$ m.
* Finès: kipinä $^{(fi)}$
* Francès: étincelle $^{(fr)}$
* Friülà: faliscje $^{(fur)}$ f., falive $^{(fur)}$ f.
* Gallec: faísca $^{(gl)}$ f., muxica $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: gwreichionen $^{(cy)}$ f.
* Georgià: ნაპერწკალი $^{(ka)}$ ‎(napèrtskali)
* Grec: σπινθήρας $^{(el)}$ m. ‎(spinthiras)
* Grec antic: σπινθήρ $^{(grc)}$ m. ‎(spinthḗr)
* Hebreu: נִיצוֹץ $^{(he)}$ m.
* Hindi: चिंगारी $^{(hi)}$ f.
* Ido: cintilo $^{(io)}$
* Irlandès: drithle $^{(ga)}$ f.
* Italià: favilla $^{(it)}$, scintilla $^{(it)}$
* Japonès: 火花 $^{(ja)}$
* Llatí: scintilla $^{(la)}$ f.
* Luxemburguès: Fonk $^{(lb)}$
* Neerlandès: vonk $^{(nl)}$ f.
* Noruec: gnist $^{(no)}$ m.
* Occità: beluga $^{(oc)}$ f., scintila $^{(oc)}$ f.
* Persa: جرقه‎ $^{(fa)}$
* Polonès: iskra $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: faísca $^{(pt)}$ f., fagulha $^{(pt)}$ f.
* Retoromànic: sbrinzel $^{(rm)}$ m.
* Romanès: scânteie $^{(ro)}$ f.
* Rus: и́скра $^{(ru)}$ f. ‎(iskra)
* Sard: schinchidha $^{(sc)}$
* Serbocroat: искра $^{(sh)}$, iskra $^{(sh)}$
* Sicilià: faiḍḍa $^{(scn)}$ f.
* Suec: gnista $^{(sv)}$ c.
* Turc: kıvılcım $^{(tr)}$
* Txec: jiskra $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: і́скра $^{(uk)}$ f. ‎(iskra)
* Urdú: چنگاری‎ $^{(ur)}$ f.
* Való: spite $^{(wa)}$
* Xinès: 火花 $^{(zh)}$ ‎(huǒhuā)
* Anglès: touch $^{(en)}$
* Castellà: chispa $^{(es)}$
* Francès: brin $^{(fr)}$
* Italià: briciolo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pur·na (3)
* Heterograma de 7 lletres (aenprsu)
* Anagrames: naspreu, peruans

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# escularà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ku.ɫəˈɾa/, occidental /es.ku.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

escularà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·la·rà (4)
* Anagrames: acular-se, aculares, asclareu, asclàreu, lascareu, lascàreu
# escularàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ku.ɫəˈɾas/, occidental /es.ku.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

escularàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·la·ràs (4)
* Anagrama: lacràsseu
# escularies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ku.ɫəˈɾi.əs/, occidental /es.ku.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

escularies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·la·ri·es (5)
* Anagrama: laceréssiu
# esculassen
## Català
### Verb

esculassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escular.

#### Variants

* esculessin, esculessen, esculassin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·las·sen (4)
# esculassin
## Català
### Verb

esculassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escular.

#### Variants

* esculessin, esculessen, esculassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·las·sin (4)
# escularíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ku.ɫəˈɾi.əm/, occidental /es.ku.ɫaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

escularíem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·la·rí·em (5)
* Anagrama: mesclaríeu
# escularé
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ku.ɫəˈɾe/, occidental /es.ku.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escularé
* Primera persona del singular (jo) del futur de escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·la·ré (4)
# escularien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ku.ɫəˈɾi.ən/, occidental /es.ku.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

escularien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·la·ri·en (5)
# esculasses
## Català
### Verb

esculasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escular.

#### Variants

* esculessis, esculesses, esculassis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·las·ses (4)
# escularíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ku.ɫəˈɾi.əw/, occidental /es.ku.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

escularíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·la·rí·eu (5)
# estaborníssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.βurˈni.sim/ balear /əs.tə.boɾˈni.sim/, /əs.tə.burˈni.sim/ Occidental: /es.ta.boɾˈni.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

estaborníssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estabornir.

#### Variants

* estaborníssem, estabornírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·bor·nís·sim (5)
* Anagrama: tamborinessis
# estaborníssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.βurˈni.siw/ balear /əs.tə.boɾˈni.siw/, /əs.tə.burˈni.siw/ Occidental: /es.ta.boɾˈni.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

estaborníssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estabornir.

#### Variants

* estabornísseu, estaborníreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·bor·nís·siu (5)