OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# padrino
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \paˈðɾi.no\
       Americà: alt /p(a)ˈd͡zi.no/, baix \paˈðɾi.no\
   * Rimes: -ino
   * Etimologia: Del llatí vulgar patrīnus.

### Nom

padrino m. ‎(plural padrinos)
* padrí

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·dri·no (3)
* Heterograma de 7 lletres (adinopr)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre padrino

## Italià

   * Pronúncia: /paˈdriː.no/

### Nom

padrino m. ‎(plural padrini)
* padrí

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·drì·no (3)
* Heterograma de 7 lletres (adinopr)

### Vegeu també

* Diccionari Treccani
# padrinos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \paˈðɾi.nos\, meridional \paˈðɾi.noh\
       Americà: alt /paˈd͡zi.n(o)s/, baix \paˈðɾi.noh\, austral \paˈðɾi.nos\
   * Rimes: -inos

### Nom

padrinos m. pl.
* forma plural de padrino
# padrini
## Italià

   * Pronúncia: /paˈdriː.ni/

### Nom

padrini m. pl.
* forma plural de padrino
# padrones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \paˈðɾo.nes\, meridional \paˈðɾo.neh\
       Americà: alt /paˈd͡zo.n(e)s/, baix \paˈðɾo.neh\, austral \paˈðɾo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

padrones m. pl.
* forma plural de padrón
# padró
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈðɾo/, occidental /paˈðɾo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí patronus ‎(«defensor, protector»), segle XIII. Doblet del semicultisme patró.

### Nom

padró m. ‎(plural padrons)
* Llistat oficial on són inscrits els habitants d'un municipi en una data concreta amb les seves dades d'interès.
* Amo d'un serf, especialment el darrer, que el redimeix.
* patró

#### Sinònims

* cens

#### Traduccions

* Alemany: Einwohnerverzeichnis $^{(de)}$
* Castellà: padrón $^{(es)}$ m.
* Francès: cens $^{(fr)}$
* Castellà: patrono $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·dró (2)
* Anagrames: dopar, dropa, dropà, pardo, podar, podrà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# padrinejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ðɾi.nəˈʒa.βəw/ balear /pə.ðɾi.nəˈd͡ʒa.vəw/, /pə.ðɾi.nəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /pa.ðɾi.neˈʒa.βew/ valencià /pa.ðɾi.neˈd͡ʒa.vew/, /pa.ðɾi.neˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

padrinejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de padrinejar.
# vitrificacion
## Occità

   * Pronúncia: /bi.tɾi.fi.kaˈsju/

### Nom

vitrificacion f. ‎(plural vitrificacions)
* vitrificació
# vitrificaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /bi.tɾi.fi.kaˈθjo.nes/, meridional /bi.tɾi.fi.kaˈθjo.neh/
       Americà: alt /bi.t͡si.fi.k(a)ˈsjo.nes/, baix /bi.tɾi.fi.kaˈsjo.neh/, austral /bi.tɾi.fi.kaˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

vitrificaciones f. pl.
* forma plural de vitrificación
# vitrificación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /bi.tɾi.fi.kaˈθjon/, meridional \bi.tɾi.fi.kaˈθjoŋ\
       Americà: alt /bi.t͡si.fi.k(a)ˈsjon/, baix \bi.tɾi.fi.kaˈsjoŋ\, austral /bi.tɾi.fi.kaˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

vitrificación f. ‎(plural vitrificaciones)
* vitrificació

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·tri·fi·ca·ción (5)
# vitrificar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.tɾi.fiˈka/, balear /vi.tɾi.fiˈka/ Occidental: nord-occidental /bi.tɾi.fiˈka/ valencià /vi.tɾi.fiˈkaɾ/, /bi.tɾi.fiˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: vitrificà
   * Etimologia: De vidre i el sufix -ificar, segle XIX.

### Verb

vitrificar trans., pron. ‎(pronominal vitrificar-se)
* Convertir un material en sòlid amorf semblant al vidre a partir d'escalfament i refredament ràpid.
* Conferir una aparença vidriosa.

#### Derivats

* vitrificació

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: vitrifico, vitrifica, vitrifiquem

#### Traduccions

* Anglès: vitrify $^{(en)}$
* Castellà: vitrificar $^{(es)}$
* Francès: vitrifier $^{(fr)}$
* Francès: vetrificare $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·tri·fi·car (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /bi.tɾi.fiˈkaɾ/
       Americà: alt /bi.t͡si.f(i)ˈkaɾ/, baix /bi.tɾi.fiˈkaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

vitrificar trans., pron. ‎(pronominal vitrificarse, present vitrifico, passat vitrifiqué, futur vitrificaré)
* vitrificar

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·tri·fi·car (4)
# vitrificació
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.tɾi.fi.kə.siˈo/, balear /vi.tɾi.fi.kə.siˈo/ Occidental: /vi.tɾi.fi.ka.siˈo/, /bi.tɾi.fi.ka.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De vitrificar i el sufix -ció.

### Nom

vitrificació f. ‎(plural vitrificacions)
* Procés d'escalfament i refredament sobtat, mitjançant el qual es creen materials ceràmics; també emprat per a la crioconservació d'embrions.

#### Traduccions

* Anglès: vitrification $^{(en)}$
* Castellà: vitrificación $^{(es)}$
* Francès: vitrification $^{(fr)}$
* Italià: vetrificazione $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·tri·fi·ca·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# vitrificam
## Català
### Verb

vitrificam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de vitrificar.
# parificàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾi.fiˈka.βəm/, balear /pə.ɾi.fiˈka.vəm/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾi.fiˈka.βem/ valencià /pa.ɾi.fiˈka.vem/, /pa.ɾi.fiˈka.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

parificàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de parificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ri·fi·cà·vem (5)
# parifique
## Català
### Verb

parifique
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de parificar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb parificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb parificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb parificar.

#### Variants

* [1] parifico, parifiqui, parific
* [2] parifiqui
* [3] parifiqui
* [4] parifiqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ri·fi·que (4)
# parificàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾi.fiˈka.ɾəw/, occidental /pa.ɾi.fiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

parificàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de parificar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb parificar.

#### Variants

* [2] parifiquéssiu, parifiquésseu, parificàssiu, parificàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ri·fi·cà·reu (5)
# parificàssim
## Català
### Verb

parificàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb parificar.

#### Variants

* parifiquéssim, parifiquéssem, parificàssem, parificàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ri·fi·càs·sim (5)
# parificàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾi.fiˈka.ɾəm/, occidental /pa.ɾi.fiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

parificàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de parificar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb parificar.

#### Variants

* [2] parifiquéssim, parifiquéssem, parificàssim, parificàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ri·fi·cà·rem (5)
# parificàssem
## Català
### Verb

parificàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb parificar.

#### Variants

* parifiquéssim, parifiquéssem, parificàssim, parificàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ri·fi·càs·sem (5)
# parificàsseu
## Català
### Verb

parificàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb parificar.

#### Variants

* parifiquéssiu, parifiquésseu, parificàssiu, parificàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ri·fi·càs·seu (5)
# parificàs
## Català
### Verb

parificàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb parificar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb parificar.

#### Variants

* [1] parifiquessi, parifiqués, parificara
* [2] parifiquessi, parifiqués, parificara

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ri·fi·càs (4)
# parificàssiu
## Català
### Verb

parificàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb parificar.

#### Variants

* parifiquéssiu, parifiquésseu, parificàsseu, parificàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ri·fi·càs·siu (5)
# parificàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾi.fiˈka.βəw/, balear /pə.ɾi.fiˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾi.fiˈka.βew/ valencià /pa.ɾi.fiˈka.vew/, /pa.ɾi.fiˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

parificàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de parificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ri·fi·cà·veu (5)
# vituperàveu
## Català
### Verb

vituperàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de vituperar.
# vituperésseu
## Català
### Verb

vituperésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vituperar.
# vituperàssiu
## Català
### Verb

vituperàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vituperar.
# vituperí
## Català
### Verb

vituperí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vituperar.
# vituperés
## Català
### Verb

vituperés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vituperar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vituperar.
# vituperéssiu
## Català
### Verb

vituperéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vituperar.
# vituperàssim
## Català
### Verb

vituperàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vituperar.
# vituperéssem
## Català
### Verb

vituperéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vituperar.
# vituperéssim
## Català
### Verb

vituperéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vituperar.
# vanejaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ʒəˈɾi.əw/, balear /və.nə.ʒəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /ba.ne.ʒaˈɾi.ew/ valencià /va.ne.d͡ʒaˈɾi.ew/, /ba.ne.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

vanejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de vanejar.
# vanejassin
## Català
### Verb

vanejassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanejar.
# vanejassis
## Català
### Verb

vanejassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanejar.
# vanejau
## Català
### Verb

vanejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vanejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vanejar.
# vanejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nəˈʒa.βə/ balear /və.nəˈd͡ʒa.və/, /və.nəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /ba.neˈʒa.βa/ valencià /va.neˈd͡ʒa.va/, /ba.neˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

vanejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de vanejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de vanejar.
# parasitassis
## Català
### Verb

parasitassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb parasitar.

#### Variants

* parasitessis, parasitesses, parasitasses, parasitares

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·tas·sis (5)
# parasitat
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾə.ziˈtat/, occidental /pa.ɾa.ziˈtat/
   * Rimes: -at

### Verb

parasitat
* Participi masculí singular del verb parasitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·tat (4)
# parasitaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾə.ziˈta.βən/, balear /pə.ɾə.ziˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾa.ziˈta.βen/ valencià /pa.ɾa.ziˈta.ven/, /pa.ɾa.ziˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

parasitaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de parasitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·ta·ven (5)
# parasitaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾə.ziˈta.βəs/, balear /pə.ɾə.ziˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾa.ziˈta.βes/ valencià /pa.ɾa.ziˈta.ves/, /pa.ɾa.ziˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

parasitaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de parasitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·ta·ves (5)
# parasite
## Català
### Verb

parasite
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de parasitar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb parasitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb parasitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb parasitar.

#### Variants

* [1] parasito, parasiti, parasit
* [2] parasiti
* [3] parasiti
* [4] parasiti

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·te (4)
* Anagrames: apetiràs, atipar-se, atipares, prestaia, taparies, tapiares

## Anglès
### Nom

parasite ‎(plural parasites)
* paràsit

## Francès
### Nom

parasite m. ‎(plural parasites)
* paràsit
# parasitassin
## Català
### Verb

parasitassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb parasitar.

#### Variants

* parasitessin, parasitessen, parasitassen, parasitaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·tas·sin (5)
# parasitats
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾə.ziˈtats/, occidental /pa.ɾa.ziˈtats/
   * Rimes: -ats

### Verb

parasitats
* Participi masculí plural del verb parasitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·tats (4)
# parasitau
## Català
### Verb

parasitau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de parasitar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb parasitar.

#### Variants

* [1] parasiteu
* [2] parasiteu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·tau (4)
* Anagrama: pasturaia
# parasitava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾə.ziˈta.βə/, balear /pə.ɾə.ziˈta.və/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾa.ziˈta.βa/ valencià /pa.ɾa.ziˈta.va/, /pa.ɾa.ziˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

parasitava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de parasitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de parasitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·si·ta·va (5)
# vociferaren
## Català
### Verb

vociferaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de vociferar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vociferar.
# vociferareu
## Català
### Verb

vociferareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de vociferar.
# vociferaria
## Català
### Verb

vociferaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de vociferar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de vociferar.
# vociferarà
## Català
### Verb

vociferarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de vociferar.
# vociferaries
## Català
### Verb

vociferaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de vociferar.
# vociferarien
## Català
### Verb

vociferarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de vociferar.
# vociferaran
## Català
### Verb

vociferaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de vociferar.
# vociferares
## Català
### Verb

vociferares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de vociferar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vociferar.
# vociferaràs
## Català
### Verb

vociferaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de vociferar.
# viàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈa.ɾəm/, balear /viˈa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /biˈa.ɾem/ valencià /viˈa.ɾem/, /biˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

viàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de viar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb viar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·à·rem (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeimrv)
* Anagrama: variem
# viàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈa.ɾəw/, balear /viˈa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /biˈa.ɾew/ valencià /viˈa.ɾew/, /biˈa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

viàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de viar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb viar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·à·reu (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeiruv)
* Anagrames: varieu, veuria
# viàsseu
## Català
### Verb

viàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb viar.
# vizaĝon
## Esperanto

   * Pronúncia: /viˈza.d͡ʒon/

### Nom

vizaĝon
* acusatiu de vizaĝo
# viàssem
## Català
### Verb

viàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb viar.
# viàssiu
## Català
### Verb

viàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb viar.
# vià
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈa/, balear /viˈa/ Occidental: nord-occidental /biˈa/ valencià /viˈa/, /biˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

vià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de viar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·à (2)
* Anagrames: avi, Iva, vai
# viàs
## Català
### Verb

viàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb viar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb viar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·às (2)
* Anagrames: avis, avís, savi, visa, visà
# viàssim
## Català
### Verb

viàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb viar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·às·sim (3)
* Anagrama: missiva
# vint-i-unè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bin.ti.uˈnɛ/, balear /vin.ti.uˈnə/ Occidental: /bin.ti.uˈne/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: Derivat de vint-i-un amb el sufix -è.

### Numeral

vint-i-unè m. ‎(femení vint-i-unena, plural masculí vint-i-unens, plural femení vint-i-unenes)
* (ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició vint-i-u.
* (partitiu) De les parts d'un tot dividit vint-i-u parts iguals.

#### Notes

* Se solen utilitzar xifres romanes amb valor d'ordinal darrere de noms propis i de segles, i davant d'esdeveniments periòdics.
* L'ordinal normalment va davant del substantiu. Quan es posposa, i darrere de noms propis a partir de l'onze, es pot substituir pel cardinal masculí: segle xxi (vint-i-u).

#### Sinònims

* vint-i-uné, en valencià

#### Traduccions

* Anglès: twenty-first $^{(en)}$
* Castellà: vigésimo $^{(es)}$ primero
* Francès: vingt-et-unième $^{(fr)}$
* Gallec: vixésimo $^{(gl)}$ primeiro
* Italià: ventunesimo $^{(it)}$
* Occità: vint-e-unen $^{(oc)}$, vint-e-unau $^{(oc)}$
* Portuguès: vigésimo-primeiro $^{(pt)}$

### Nom

vint-i-unè m. ‎(plural vint-i-unens)
* Una de les vint-i-una parts iguals en que es divideix un tot
    un vint-i-unè es representa 1/21

### Miscel·lània

* Síl·labes: vint·i·u·nè (4)
* Anagrames: intuïven, inventiu
# vint-i-uné
## Català
### Numeral

vint-i-uné m. ‎(femení vint-i-unena, plural masculí vint-i-unens, plural femení vint-i-unenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de vint-i-unè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vint·i·u·né (4)
* Anagrames: intuïven, inventiu
# vint-i-tresé
## Català
### Numeral

vint-i-tresé m. ‎(femení vint-i-tresena, plural masculí vint-i-tresens, plural femení vint-i-tresenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de vint-i-tresè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vint·i·tre·sé (4)
* Anagrames: entrevisti, entrevistí
# vint-i-u
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌbin.tiˈu/, balear /ˌvin.tiˈu/ Occidental: nord-occidental /ˌbin.tiˈu/ valencià /ˌvin.tiˈu/, /ˌbin.tiˈu/
   * Rimes: -u
   * Etimologia: Reducció de vint-i-un.

### Numeral

vint-i-u inv.
* (valor ordinal) Vint-i-unè, vint-i-unena.
    La pàgina vint-i-u
    El dia vint-i-u de maig

#### Nota

Com a cardinal vegeu vint-i-un.

### Nom

vint-i-u m. ‎(plural vint-i-uns)
* Xifra i nombre 21.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vint·i·u (3)
# vint-i-un
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌbin.tiˈun/, balear /ˌvin.tiˈun/ Occidental: nord-occidental /ˌbin.tiˈun/ valencià /ˌvin.tiˈun/, /ˌbin.tiˈun/
   * Rimes: -un
   * Etimologia: Compost de vint, i, un.

### Numeral

vint-i-un m. ‎(femení vint-i-una)
* (cardinal) vint més un
    Té vint-i-un anys

#### Notes

Com a ordinal i com a substantiu pren la forma vint-i-u.

#### Traduccions

* Alemany: einundzwanzi $^{(de)}$
* Anglès: twenty-one $^{(en)}$
* Basc: hogei $^{(eu)}$ ta bat
* Castellà: veintiuno $^{(es)}$, veintiún $^{(es)}$
* Esperanto: dudek $^{(eo)}$ unu
* Francès: vingt-et-un $^{(fr)}$
* Gallec: vinte $^{(gl)}$ e un
* Italià: ventuno $^{(it)}$
* Japonès: 二十一 $^{(ja)}$
* Occità: vint-e-un $^{(oc)}$
* Polonès: dwadzieścia jeden $^{(pl)}$
* Portuguès: vinte $^{(pt)}$ e um
* Romanès: douăzeci $^{(ro)}$ şi unu
* Suec: tjugoett $^{(sv)}$
* Tahitià: e piti 'ahuru $^{(ty)}$ ma hō'ē

### Miscel·lània

* Síl·labes: vint·i·un (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# parafrasejara
## Català
### Verb

parafrasejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb parafrasejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb parafrasejar.
# parafraseja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾə.fɾəˈzɛ.ʒə/ balear /pə.ɾə.fɾəˈzə.ʒə/, /pə.ɾə.fɾəˈzɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾa.fɾaˈze.ʒa/, valencià /pa.ɾa.fɾaˈze.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

parafraseja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de parafrasejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb parafrasejar.
# parafrasejam
## Català
### Verb

parafrasejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de parafrasejar.
# parafrasejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾə.fɾə.zəˈʒa/ balear /pə.ɾə.fɾə.zəˈd͡ʒa/, /pə.ɾə.fɾə.zəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾa.fɾa.zeˈʒa/ valencià /pa.ɾa.fɾa.zeˈd͡ʒaɾ/, /pa.ɾa.fɾa.zeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: parafrasejà
   * Etimologia: De paràfrasi i el sufix -ejar sense valor morfològic, calc del castellà parafrasear.

### Verb

parafrasejar trans.
* Explicar de diferent manera la mateixa sentència, fer-ne una paràfrasi.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: parafrasejo, parafraseja, parafrasegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Anglès: paraphrase $^{(en)}$
* Castellà: parafrasear $^{(es)}$
* Francès: paraphraser $^{(fr)}$
* Gallec: parafrasear $^{(gl)}$
* Italià: parafrasare $^{(it)}$
* Portuguès: parafrasear $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ra·fra·se·jar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# parafrasejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ɾə.fɾə.zə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾa.fɾa.ze.ʒaˈɾan/, valencià /pa.ɾa.fɾa.ze.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

parafrasejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de parafrasejar.
# pairarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəj.ɾəˈɾi.ən/, occidental /paj.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

pairarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de pairar.

### Miscel·lània

* Anagrama: apriarien