OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# il·lusioneguem
## Català
### Verb

il·lusioneguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb il·lusionar.
# il·lusioneguéssou
## Català
### Verb

il·lusioneguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lusionar.
# il·lusionegueu
## Català
### Verb

il·lusionegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb il·lusionar.
# il·lusionegués
## Català
### Verb

il·lusionegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lusionar.
# il·lusioneguéssom
## Català
### Verb

il·lusioneguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lusionar.
# il·lusionen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫu.ziˈo.nən/, /i.ɫu.ziˈo.nən/ balear /iɫ.ɫu.ziˈo.nən/ Occidental: /iɫ.ɫu.ziˈo.nen/, /i.ɫu.ziˈo.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

il·lusionen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de il·lusionar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb il·lusionar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb il·lusionar.
# impersonalitzaràs
## Català
### Verb

impersonalitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de impersonalitzar.
# impersonalitzasses
## Català
### Verb

impersonalitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impersonalitzar.
# impersonalitzassen
## Català
### Verb

impersonalitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impersonalitzar.
# impersonalitzassis
## Català
### Verb

impersonalitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impersonalitzar.
# impersonalitzarà
## Català
### Verb

impersonalitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de impersonalitzar.
# impersonalitzaré
## Català
### Verb

impersonalitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de impersonalitzar.

### Miscel·lània

* Anagrama: personalitzaríem
# impersonalitzaríeu
## Català
### Verb

impersonalitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de impersonalitzar.
# impersonalitzassin
## Català
### Verb

impersonalitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impersonalitzar.
# harina
## Castellà

   * Pronúncia: /aˈɾi.na/
   * Rimes: -ina

### Nom

harina f. ‎(plural harinas)
* farina

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·ri·na (3)
# harlekijneend
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De harlekijn ‎(«arlequí») i eend ‎(«ànec»), tot com en anglès harlequin duck.

### Nom

harlekijneend m. ‎(plural harlekijneenden)
* (ornitologia) ànec arlequí (Histrionicus histrionicus)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# harm
## Anglès

   * Pronúncia: /hɑɹm/ àudio (EUA)

### Nom

harm ‎(comptable i incomptable, plural harms)
* mal, perjudici

### Verb

harm ‎(3a persona singular present harms, gerundi harming, passat i participi harmed)
* danyar, ferir

#### Sinònims

* hurt

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Collins Dictionary© sobre harm
* Per a més informació vegeu l'entrada al Cambridge English Dictionary© sobre harm
# harmalà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.məˈɫa/, occidental /aɾ.maˈɫa/
   * Rimes: -a

### Nom

harmalà f. ‎(plural harmalans)
* Forma alternativa de harmala.

### Miscel·lània

* Síl·labes: har·ma·là (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# harmed
## Anglès
### Verb

harmed
* passat i participi de harm
# harmful
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈhɑːmfl̩/ àudio (EUA)

### Adjectiu

harmful ‎(comparatiu harmfuller o more harmful, superlatiu harmfullest o most harmful)
* nociu

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# harinas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈɾi.nas/, meridional /aˈɾi.nah/
       Americà: alt /aˈɾi.n(a)s/, baix /aˈɾi.nah/, austral /aˈɾi.nas/
   * Rimes: -inas

### Nom

harinas f. pl.
* forma plural de harina
# harmala
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈma.ɫə/, occidental /aɾˈma.ɫa/
   * Rimes: -ala

### Nom

harmala f. ‎(plural harmales)
* Herba que es fa en terrenys secs de la regió mediterrània, amb llavors que tenen propietats medicinals (Peganum harmala).

#### Variants

* harmalà

#### Traduccions

* Anglès: harmal $^{(en)}$
* Castellà: alharma $^{(es)}$ f.
* Francès: harmel $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: har·ma·la (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DCVB, Optimot
# implanto
## Català

   * Pronúncia: central /imˈpɫan.tu/, occidental /imˈpɫan.to/
   * Rimes: -anto

### Verb

implanto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de implantar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb implantar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb implantar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /imˈplan.to/, meridional \imˈplaŋ.to\
       Americà: alt /imˈplan.t(o)/, baix \imˈplaŋ.to\, austral /imˈplan.to/
   * Rimes: -anto

### Verb

implanto
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb implantar
# implantàreu
## Català
### Verb

implantàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de implantar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.
# implantis
## Català

   * Pronúncia: /imˈpɫan.tis/
   * Rimes: -antis

### Verb

implantis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb implantar.
# implantos
## Català
### Verb

implantos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb implantar.
# implantà
## Català
### Verb

implantà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de implantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plan·tà (3)
* Anagrames: ampliant, talpinam
# implantàieu
## Català
### Verb

implantàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de implantar.
# implantàrem
## Català
### Verb

implantàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de implantar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.
# implants coclears
## Català
### Nom

implants coclears m. pl.
* Forma plural de implant coclear.
# impossibilitareu
## Català
### Verb

impossibilitareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de impossibilitar.
# impossibilitaries
## Català
### Verb

impossibilitaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de impossibilitar.
# impossibilitara
## Català
### Verb

impossibilitara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impossibilitar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impossibilitar.
# impossibilitares
## Català
### Verb

impossibilitares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de impossibilitar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impossibilitar.
# impossibilitaria
## Català
### Verb

impossibilitaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de impossibilitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de impossibilitar.
# impossibilitarien
## Català
### Verb

impossibilitarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de impossibilitar.
# impossibilitaran
## Català
### Verb

impossibilitaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de impossibilitar.
# impossibilitaren
## Català
### Verb

impossibilitaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de impossibilitar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impossibilitar.
# impossibilitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pu.si.βi.ɫiˈta/ balear /im.po.si.bi.ɫiˈta/, /im.pu.si.bi.ɫiˈta/ Occidental: nord-occidental /im.po.si.βi.ɫiˈta/ valencià /im.po.si.bi.ɫiˈtaɾ/, /im.po.si.βi.ɫiˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: impossibilità
   * Etimologia: De impossible i el sufix -itar, segle XIX.

### Verb

impossibilitar trans.
* Fer que alguna cosa sigui impossible.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: impossibilito, impossibilita, impossibilitem

#### Derivats

* impossibilitat

#### Traduccions

* Anglès: to make impossible $^{(en)}$
* Castellà: imposibilitar $^{(es)}$
* Francès: rendre impossible $^{(fr)}$
* Italià: impossibilitare $^{(it)}$
* Llatí: imposibile $^{(la)}$ aliquid reddere

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·si·bi·li·tar (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 2
# il·lustrasses
## Català
### Verb

il·lustrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tras·ses (4)
* Anagrama: traslluïsses
# il·lustrat
## Català
### Verb

il·lustrat
* Participi masculí singular del verb il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·trat (3)
* Anagrama: traslluït
# il·lustrassin
## Català
### Verb

il·lustrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tras·sin (4)
* Anagrama: traslluïssin
# il·lustraríem
## Català
### Verb

il·lustraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tra·rí·em (5)
* Anagrama: traslluiríem
# il·lustraríeu
## Català
### Verb

il·lustraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tra·rí·eu (5)
* Anagrama: traslluiríeu
# il·lustraríveu
## Català
### Verb

il·lustraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de il·lustrar.
# il·lustrassis
## Català
### Verb

il·lustrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tras·sis (4)
* Anagrama: traslluïssis
# il·lustrassen
## Català
### Verb

il·lustrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tras·sen (4)
* Anagrama: traslluïssen
# il·lustrats
## Català
### Verb

il·lustrats
* Participi masculí plural del verb il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·trats (3)
* Anagrama: traslluïts
# incidís
## Català
### Verb

incidís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incidir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incidir.
# incidíveu
## Català
### Verb

incidíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de incidir.
# incidíssem
## Català
### Verb

incidíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incidir.
# inciertamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /inˌθjeɾ.taˈmen.te/, meridional \iŋˌθjeɾ.taˈmen.te\
       Americà: alt /inˌsjeɾ.taˈmen.t(e)/, baix \iŋˌsjeɾ.taˈmen.te\, austral /inˌsjeɾ.taˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De incierto i el sufix -mente.

### Adverbi

inciertamente
* incertament

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cier·ta·men·te (5)
# inciner
## Català
### Verb

inciner
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de incinerar.
# incidíreu
## Català
### Verb

incidíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de incidir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incidir.

### Miscel·lània

* Anagrama: reincidiu
# incidísseu
## Català
### Verb

incidísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incidir.
# incidíssim
## Català
### Verb

incidíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incidir.
# incidíssiu
## Català
### Verb

incidíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incidir.
# hispanitzaren
## Català
### Verb

hispanitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de hispanitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb hispanitzar.
# hispanitzara
## Català
### Verb

hispanitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb hispanitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb hispanitzar.
# hispanitza
## Català
### Verb

hispanitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de hispanitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb hispanitzar.
# hispanitzaran
## Català
### Verb

hispanitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de hispanitzar.
# hispanitzam
## Català
### Verb

hispanitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de hispanitzar.
# infestàssim
## Català
### Verb

infestàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infestar.
# infestàsseu
## Català
### Verb

infestàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fes·tàs·seu (4)
* Anagrama: infatuesses
# infestàveu
## Català
### Verb

infestàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de infestar.
# infestàreu
## Català
### Verb

infestàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de infestar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infestar.

### Miscel·lània

* Anagrames: afinestreu, estufarien
# infestàssem
## Català
### Verb

infestàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infestar.
# infestàssiu
## Català
### Verb

infestàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fes·tàs·siu (4)
* Anagrama: infatuessis
# infesté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.fesˈte\, meridional \iɱ.fehˈte\
       Americà: alt \iɱ.f(e)sˈte\, baix \iŋ.fehˈte\, austral \iɱ.fehˈte\
   * Rimes: -e

### Verb

infesté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb infestar
# infestàs
## Català
### Verb

infestàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infestar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infestar.
# incinerated
## Anglès
### Verb

incinerated
* passat i participi de incinerate
# incinerating
## Anglès
### Verb

incinerating
* gerundi de incinerate
# incinerassen
## Català
### Verb

incinerassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incinerar.
# incinerasses
## Català
### Verb

incinerasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incinerar.
# incinerates
## Anglès
### Verb

incinerates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de incinerate
# incinerassin
## Català
### Verb

incinerassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incinerar.
# incinerassis
## Català
### Verb

incinerassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incinerar.
# incinerat
## Català
### Verb

incinerat
* Participi masculí singular del verb incinerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·ne·rat (4)
* Anagrames: incitaren, trincaien
# incinerate
## Anglès
### Verb

incinerate ‎(3a persona singular present incinerates, gerundi incinerating, passat i participi incinerated)
* incinerar
# incitassen
## Català
### Verb

incitassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
# incitassin
## Català
### Verb

incitassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
# incitassis
## Català
### Verb

incitassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·tas·sis (4)
* Anagrama: insistisca
# incitasses
## Català
### Verb

incitasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·tas·ses (4)
* Anagrames: escatissin, insistesca
# incitaríveu
## Català
### Verb

incitaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de incitar.
# incitat
## Català
### Verb

incitat
* Participi masculí singular del verb incitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·tat (3)
* Anagrama: titànic
# incitaré
## Català
### Verb

incitaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de incitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·ta·ré (4)
* Anagrama: citarien

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.θi.taˈɾe/, meridional \iŋ.θi.taˈɾe\
       Americà: alt /in.s(i).taˈɾe/, baix \iŋ.si.taˈɾe\, austral /in.si.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

incitaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb incitar
# incitaríeu
## Català
### Verb

incitaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de incitar.
# huitanta-quatre
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.taˈkwa.tɾe/
   * Rimes: -atɾe
   * Etimologia: Compost de huitanta i quatre.

### Numeral

huitanta-quatre inv.
* (cardinal, valencià) Forma alternativa de vuitanta-quatre.
    Té huitanta-quatre anys
* (valor ordinal) Huitanta-quatré, huitanta-quatrena.
    La pàgina huitanta-quatre

#### Traduccions

Vegeu vuitanta-quatre

### Nom

huitanta-quatre m. ‎(plural huitanta-quatres)
* Xifra i nombre 84.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·qua·tre (5)
# huitanta-nou
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.taˈnɔw/
   * Rimes: -ɔw
   * Etimologia: Compost de huitanta i nou.

### Numeral

huitanta-nou inv.
* (cardinal, valencià) Forma alternativa de vuitanta-nou.
    Té huitanta-nou anys
* (valor ordinal) Huitanta-nové, huitanta-novena.
    La pàgina huitanta-nou

#### Traduccions

Vegeu vuitanta-nou

### Nom

huitanta-nou m. ‎(plural huitanta-nous)
* Xifra i nombre 89.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·nou (4)
# huitanta-huité
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.ta.wiˈte/

### Numeral

huitanta-huité m. ‎(femení huitanta-huitena, plural masculí huitanta-huitens, plural femení huitanta-huitenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de vuitanta-vuitè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·hui·té (5)
# huitanta-nové
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.ta.noˈve/, /wiˌtan.ta.noˈβe/

### Numeral

huitanta-nové m. ‎(femení huitanta-novena, plural masculí huitanta-novens, plural femení huitanta-novenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de vuitanta-novè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·no·vé (5)
# impugneguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.puŋ.neˈɣe.som/

### Verb

impugneguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impugnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] impugnéssim, impugnéssem, impugnàssem, impugnàssim o impugnàrem.
# impugneguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.puŋ.neˈɣe.sow/

### Verb

impugneguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impugnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] impugnéssiu, impugnésseu, impugnàsseu, impugnàssiu o impugnàreu.
# impugneguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.puŋ.neˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

impugneguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impugnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] impugnessis, impugnesses, impugnassis, impugnasses o impugnares.
# impugnegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.puŋ.neˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

impugnegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb impugnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] impugneu.
# impugnegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.puŋ.neˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

impugnegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impugnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] impugnés, impugnàs o impugnara.
# impugnen
## Català

   * Pronúncia: oriental /imˈpuŋ.nən/, occidental /imˈpuŋ.nen/

### Verb

impugnen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de impugnar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb impugnar.
    [Que ells/elles/vostès] impugnin o impugnen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb impugnar.
    Impugnin o impugnen [ells/elles/vostès].
# impugner
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.pyˈɲe/
   * Etimologia: Del llatí impugnāre.

### Verb

impugner
* (Terme jurídic) impugnar

#### Vegeu també

* contester, en un sentit més ampli d'impugnar
# impugneranno
## Italià
### Verb

impugneranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de impugnare
# impugnerai
## Italià
### Verb

impugnerai
* segona persona singular (tu) del futur de impugnare
# inhabitants
## Anglès
### Nom

inhabitants
* forma plural de inhabitant
# inhabilití
## Català
### Verb

inhabilití
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de inhabilitar.
# inhabit
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈhæb.ɪt/ àudio (EUA)
   * Etimologia: Del llatí inhabitare, «habitar».

### Verb

inhabit ‎(3a persona singular present inhabits, gerundi inhabiting, passat i participi inhabited)
* habitar, viure a (un lloc)
# inhabitant
## Anglès
### Nom

inhabitant ‎(plural inhabitants)
* habitant
# inhabitat
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.nə.βiˈtat/, occidental /i.na.biˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del prefix in- i habitat.

### Adjectiu

inhabitat m. ‎(femení inhabitada, plural masculí inhabitats, plural femení inhabitades)
* Que no està habitat.

#### Sinònims

* desolat, erm, salvatge

#### Traduccions

* Anglès: uninhabited $^{(en)}$
* Castellà: inhabitado $^{(es)}$
* Francès: inhabité $^{(fr)}$

#### Falsos amics

* Anglès: inhabited ‎(«habitat»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ha·bi·tat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# inhabilitéssiu
## Català
### Verb

inhabilitéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhabilitar.
# inhabilitéssim
## Català
### Verb

inhabilitéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhabilitar.