OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# adoloriu
## Català
### Verb

adoloriu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adolorir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adolorir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adolorir.
# adoloriven
## Català
### Verb

adoloriven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adolorir.
# adolorixes
## Català
### Verb

adolorixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de adolorir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adolorir.
# adolorives
## Català
### Verb

adolorives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adolorir.
# adolorix
## Català
### Verb

adolorix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adolorir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adolorir.
# adolorixo
## Català
### Verb

adolorixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adolorir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adolorir.
# adolorixos
## Català
### Verb

adolorixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adolorir.
# adolorixen
## Català
### Verb

adolorixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de adolorir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adolorir.
# acubillaríeu
## Català
### Verb

acubillaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acubillar.
# acubillat
## Català
### Verb

acubillat
* Participi masculí singular del verb acubillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·bi·llat (4)
* Anagrama: cabutilla
# acubillasses
## Català
### Verb

acubillasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillassen
## Català
### Verb

acubillassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillassin
## Català
### Verb

acubillassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillassis
## Català
### Verb

acubillassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillau
## Català
### Verb

acubillau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acubillar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acubillar.
# acubillava
## Català
### Verb

acubillava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acubillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acubillar.
# actuara
## Català
### Verb

actuara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb actuar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb actuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·tu·a·ra (4)
* Anagrama: atracau
# actuaria
## Català
### Verb

actuaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de actuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de actuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·tu·a·ri·a (5)
* Anagrames: acuitara, acuitarà
# actuar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ək.tuˈa/ Occidental: nord-occidental /ak.tuˈa/ valencià /ak.tuˈaɾ/, /ak.tuˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí actuare, derivat del verb agere ‎(«fer, efectuar, impulsar cap endavant»), segle XIV

### Verb

actuar trans., intr.
* Fer una acció, dur a terme una tasca.
* Representar un paper teatral.
* Per extensió, fingir

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: actuo, actua, actuem

#### Derivats

* actuació

#### Sinònims

* fer
* interpretar, representar, tocar
* obrar, operar

#### Traduccions

* Alemany: agieren $^{(de)}$, spielen $^{(de)}$
* Anglès: act $^{(en)}$
* Àrab: مَثَّلَ‎ $^{(ar)}$
* Búlgar: играя $^{(bg)}$ ‎(igraia)
* Castellà: actuar $^{(es)}$
* Danès: optræde $^{(da)}$
* Eslovac: hrať $^{(sk)}$
* Esperanto: agi $^{(eo)}$, aktori $^{(eo)}$
* Finès: näytellä $^{(fi)}$
* Francès: agir $^{(fr)}$
* Gallec: actuar $^{(gl)}$
* Gal·lès: actio $^{(cy)}$
* Grec: υποδύομαι $^{(el)}$ ‎(ipodíome)
* Grec antic: ὑποκρίνομαι $^{(grc)}$ ‎(hypokrínomai)
* Hongarès: játszik $^{(hu)}$
* Italià: attuare $^{(it)}$
* Occità: agir $^{(oc)}$, actuar $^{(oc)}$
* Polonès: grać $^{(pl)}$
* Portuguès: atuar $^{(pt)}$
* Rus: игра́ть $^{(ru)}$ ‎(igrat)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·tu·ar (3)
* Anagrames: acurat, acurta, acurtà, raucat, trauca, traucà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: actuar

## Castellà

   * Pronúncia: /akˈtwaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

actuar intr., trans. ‎(present actúo, passat actué, futur actuaré)
* actuar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·tuar (2)

## Occità

   * Pronúncia: /at.tyˈa/

### Verb

actuar
* (aranès) actuar

#### Sinònims

* agir
# actuaran
## Català
### Verb

actuaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de actuar.
# actuares
## Català
### Verb

actuares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de actuar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb actuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·tu·a·res (4)
* Anagrames: tascareu, tascàreu
# actuare
## Llatí

   * Pronúncia: /aːk.tʊˈaː.rɛ/

### Verb

āctuāre
* infinitiu del present actiu de āctuō
# actuaren
## Català
### Verb

actuaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de actuar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb actuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·tu·a·ren (4)
* Anagrames: cantareu, cantàreu, tancareu, tancàreu
# actuareu
## Català
### Verb

actuareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de actuar.
# adduíssiu
## Català
### Verb

adduíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·du·ís·siu (4)
* Anagrama: dissuadiu
# adduíveu
## Català
### Verb

adduíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adduir.
# adduíssim
## Català
### Verb

adduíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·du·ís·sim (4)
* Anagrama: dissuadim
# adduïa
## Català
### Verb

adduïa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adduir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adduir.
# adduíssem
## Català
### Verb

adduíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.
# adduísseu
## Català
### Verb

adduísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.
# adduíreu
## Català
### Verb

adduíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adduir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.
# adduís
## Català
### Verb

adduís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.
# aestimatorem
## Llatí

   * Pronúncia: /ajs.tɪ.maːˈtoː.rɛm/

### Nom

aestimātōrem
* acusatiu singular de aestimātor
# aestimatores
## Llatí

   * Pronúncia: /ajs.tɪ.maːˈtoː.reːs/

### Nom

aestimātōrēs
* nominatiu plural de aestimātor
* vocatiu plural de aestimātor
* acusatiu plural de aestimātor
# aestimare
## Llatí

   * Pronúncia: /ajs.tɪˈmaː.rɛ/

### Verb

aestimāre
* infinitiu del present actiu de aestimō
# aestimas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈajs.tɪ.maːs/

### Verb

aestimās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de aestimō
# aestimator
## Llatí

   * Pronúncia: /ajs.tɪˈmaː.tɔr/
   * Etimologia: Derivat de aestimō.

### Nom

aestimātor m. ‎(genitiu aestimātōris)
* admirador, el qui valora just
    «vide quam iniqui sint divinorum munerum aestimatores» (Seneca, De Beneficiis, II.29)Observa com són d'injusts els admiradors dels dons divins.

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | aestimātor | aestimātōrēs |
| Vocatiu | aestimātor | aestimātōrēs |
| Acusatiu | aestimātōrem | aestimātōrēs |
| Genitiu | aestimātōris | aestimātōrum |
| Datiu | aestimātōrī | aestimātōribus |
| Ablatiu | aestimātōre | aestimātōribus |
# aesthetic education
## Anglès
### Nom

aesthetic education
* educació estètica

### Vegeu també

* aesthetic education. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# aestimatore
## Llatí

   * Pronúncia: /ajs.tɪ.maːˈtoː.rɛ/

### Nom

aestimātōre
* ablatiu singular de aestimātor
# aesthetic
## Anglès

   * Pronúncia: /əsˈθɛt.ɪk/ àudio (EUA)

### Adjectiu

aesthetic ‎(comparatiu more aesthetic, superlatiu most aesthetic)
* estètic

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# aesthetically
## Anglès

   * Etimologia: De aesthetic i el sufix -ally.

### Adverbi

aesthetically ‎(comparatiu more aesthetically, superlatiu most aesthetically)
* estèticament
# aesthetics
## Anglès
### Nom

aesthetics ‎(incomptable)
* estètica
# afal·leressen
## Català
### Verb

afal·leressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
# afal·leresses
## Català
### Verb

afal·leresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
# afal·leressis
## Català
### Verb

afal·leressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
# afal·leri
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəɫˈɫe.ɾi/, /ə.fəˈɫe.ɾi/ balear /ə.fəɫˈɫe.ɾi/ Occidental: /a.faɫˈɫe.ɾi/, /a.faˈɫe.ɾi/
   * Rimes: -eɾi

### Verb

afal·leri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afal·lerar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afal·lerar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fal·le·ri (4)
* Anagrama: afillaré
# afal·leren
## Català
### Verb

afal·leren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afal·lerar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afal·lerar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fal·le·ren (4)
* Anagrames: afrenella, afrenellà
# afal·leres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəɫˈɫe.ɾəs/, /ə.fəˈɫe.ɾəs/ balear /ə.fəɫˈɫe.ɾəs/ Occidental: /a.faɫˈɫe.ɾes/, /a.faˈɫe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

afal·leres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afal·lerar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
# afal·leressin
## Català
### Verb

afal·leressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
# afal·lerin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəɫˈɫe.ɾin/, /ə.fəˈɫe.ɾin/ balear /ə.fəɫˈɫe.ɾin/ Occidental: /a.faɫˈɫe.ɾin/, /a.faˈɫe.ɾin/
   * Rimes: -eɾin

### Verb

afal·lerin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afal·lerar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fal·le·rin (4)
* Anagrama: afillaren
# afal·lereu
## Català
### Verb

afal·lereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afal·lerar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afal·lerar-se.
# adherencies
## Anglès
### Nom

adherencies
* forma plural de adherency
# adheresca
## Català
### Verb

adheresca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adherir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adherir.
# adheresc
## Català
### Verb

adheresc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adherir.
# adheresques
## Català
### Verb

adheresques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adherir.
# adherences
## Anglès
### Nom

adherences
* forma plural de adherence
# adherencias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðeˈɾen.θjas\, meridional \a.ðeˈɾeŋ.θjah\
       Americà: alt /a.deˈɾen.s(ja)s/, baix \a.ðeˈɾeŋ.sjah\, austral \a.ðeˈɾen.sjas\
   * Rimes: -enθjas

### Nom

adherencias f. pl.
* forma plural de adherencia

## Gallec
### Nom

adherencias f. pl.
* forma plural de adherencia
# adheresquen
## Català
### Verb

adheresquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adherir.
# adherence
## Anglès

   * Pronúncia: RU /ədˈhɪə.ɹəns/, EUA /ədˈhɪɹ.əns/
   * Etimologia: Del francès mitjà adhérence, del llatí adhaerentia.

### Nom

adherence ‎(comptable i incomptable, plural adherences)
* adherència
# adherencia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðeˈɾen.θja\, meridional \a.ðeˈɾeŋ.θja\
       Americà: alt /a.deˈɾen.sja/, baix \a.ðeˈɾeŋ.sja\, austral \a.ðeˈɾen.sja\
   * Rimes: -enθja

### Nom

adherencia f. ‎(plural adherencias)
* adherència

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·he·ren·cia (4)

## Gallec
### Nom

adherencia f. ‎(plural adherencias)
* adherència
# adheres
## Anglès
### Verb

adheres
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de adhere
# adobassar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðu.βəˈsa/ balear /ə.ðo.bəˈsa/, /ə.ðu.bəˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.ðo.βaˈsa/ valencià /a.ðo.baˈsaɾ/, /a.ðo.βaˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: adobassà
   * Etimologia: De adobar i l'infix -ass-.

### Verb

adobassar trans.
* Fer un arranjament provisional en alguna cosa atrotinada.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adobasso, adobassa, adobassem

#### Sinònims

* apanyussar

#### Traduccions

* Anglès: patch up $^{(en)}$
* Castellà: apañar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·bas·sar (4)
* Anagrama: basardosa

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# adobassares
## Català
### Verb

adobassares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adobassar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adobassar.
# adobassara
## Català
### Verb

adobassara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adobassar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adobassar.
# adobassareu
## Català
### Verb

adobassareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de adobassar.
# adobassaren
## Català
### Verb

adobassaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adobassar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adobassar.
# adobassaran
## Català
### Verb

adobassaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adobassar.
# adheríssiu
## Català
### Verb

adheríssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adherir.
# adhesiotomies
## Anglès
### Nom

adhesiotomies
* forma plural de adhesiotomy
# adhesiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈziw/, occidental /a.ðeˈziw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí adhaesus, participi de adhaerēre ‎(«adherir»).

### Nom

adhesiu m. ‎(plural adhesius)
* Paper, normalment de dimensions petites, amb una cara que enganxa.
* Substància que s'aplica entre dues superfícies per enganxar-les.

#### Traduccions

* Alemany: Aufkleber $^{(de)}$ m.
* Anglès: sticker $^{(en)}$
* Búlgar: лепе́нка $^{(bg)}$ f. ‎(lepenka)
* Castellà: pegatina $^{(es)}$ f.
* Danès: klistermærke $^{(da)}$ n.
* Eslovac: samolepka $^{(sk)}$ f.
* Esperanto: glumarko $^{(eo)}$
* Estonià: kleepuv $^{(et)}$, kleeps $^{(et)}$
* Finès: tarra $^{(fi)}$
* Francès: autocollant $^{(fr)}$ m.
* Gal·lès: gludyn $^{(cy)}$ m.
* Grec: αυτοκόλλητο $^{(el)}$ n. ‎(avtokól·lito)
* Hongarès: matrica $^{(hu)}$
* Italià: adesivo $^{(it)}$ m.
* Malai: pelekat $^{(ms)}$
* Neerlandès: klever $^{(nl)}$ m., sticker $^{(nl)}$ m.
* Polonès: kleiwo $^{(pl)}$ n., naklejka $^{(pl)}$ f., nalepka $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: adesivo $^{(pt)}$ m., decalque $^{(pt)}$ m.
* Rus: накле́йка $^{(ru)}$ f. ‎(nakleika)
* Serbocroat: налепница $^{(sh)}$, nalepnica $^{(sh)}$ f.
* Suec: etikett $^{(sv)}$ c.
* Txec: nálepka $^{(cs)}$ f., samolepka $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: накле́йка $^{(uk)}$ f. ‎(nakleika)
* Xinès: 貼紙 $^{(zh)}$ ‎(贴纸, tiēzhǐ)
* Alemany: Klette $^{(de)}$ f.
* Anglès: adhesive $^{(en)}$
* Castellà: adhesivo $^{(es)}$ m.
* Italià: adesivo $^{(it)}$ m.
* Polonès: kleiwo $^{(pl)}$ n., klej $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: adesivo $^{(pt)}$ m.

### Adjectiu

adhesiu m. ‎(femení adhesiva, plural masculí adhesius, plural femení adhesives)
* Que s'adhereix.

#### Traduccions

* Alemany: klebend $^{(de)}$
* Anglès: adhesive $^{(en)}$
* Castellà: adhesivo $^{(es)}$
* Esperanto: gluebla $^{(eo)}$
* Finès: tarttuva $^{(fi)}$
* Francès: adhésif $^{(fr)}$
* Gallec: adhesivo $^{(gl)}$
* Irlandès: greamaitheach $^{(ga)}$
* Lituà: lipnus $^{(lt)}$
* Portuguès: adesivo $^{(pt)}$
* Rus: кле́йкий $^{(ru)}$ ‎(kleiki)
* Suec: vidhäftande $^{(sv)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·he·siu (3)
* Heterograma de 7 lletres (adehisu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# adheríveu
## Català
### Verb

adheríveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adherir.
# adhesio interthalamica
## Llatí
### Nom

adhesio interthalamica
* (Terminologia Anatomica) adherència intertalàmica, comissura grisa intertalàmica

### Vegeu també

* adhesio interthalamica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# adhesive plaster
## Anglès
### Nom

adhesive plaster
* (halterofília, pilota) esparadrap

### Vegeu també

* adhesive plaster. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# afavorives
## Català
### Verb

afavorives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·ves (5)
* Anagrama: foraviaves
# afavorixa
## Català
### Verb

afavorixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afavorir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afavorir.
# afavoriva
## Català
### Verb

afavoriva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afavorir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·va (5)
* Anagrama: foraviava
# afavoriven
## Català
### Verb

afavoriven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·ven (5)
* Anagrama: foraviaven
# afavorix
## Català
### Verb

afavorix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de afavorir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb afavorir.
# afavorixen
## Català
### Verb

afavorixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afavorir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afavorir.
# afavorissis
## Català
### Verb

afavorissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afavorir.
# afavorit
## Català
### Verb

afavorit
* Participi masculí singular del verb afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·rit (4)
* Anagrames: fitorava, foraviat, tarifavo
# afavorits
## Català
### Verb

afavorits
* Participi masculí plural del verb afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·rits (4)
* Anagrama: foraviats
# afavoriu
## Català
### Verb

afavoriu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afavorir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afavorir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afavorir.
# aficionegueu
## Català
### Verb

aficionegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aficionar-se.
# aficionavo
## Català
### Verb

aficionavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aficionar-se.
# aficioneguem
## Català
### Verb

aficioneguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aficionar-se.
# aficionaven
## Català
### Verb

aficionaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aficionar-se.
# aficione
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fi.siˈo.nə/, occidental /a.fi.siˈo.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

aficione
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aficionar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aficionar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aficionar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aficionar-se.
# aficionavi
## Català
### Verb

aficionavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aficionar-se.
# aficioneguesses
## Català
### Verb

aficioneguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aficionar-se.
# aficioneguessen
## Català
### Verb

aficioneguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aficionar-se.
# aficionaves
## Català
### Verb

aficionaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aficionar-se.
# aficioneguessa
## Català
### Verb

aficioneguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aficionar-se.
# aflaque
## Català
### Verb

aflaque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aflacar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aflacar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aflacar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aflacar.
# aflaquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɫa.kən/, occidental /aˈfɫa.ken/
   * Rimes: -aken

### Verb

aflaquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aflacar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aflacar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aflacar.