OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# divuit-cents
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /diˌβujtˈsens/, balear /diˌvujtˈsens/ Occidental: nord-occidental /diˌβujtˈsens/ valencià /diˌvujtˈsens/, /diˌβwitˈsens/
   * Rimes: -ens
   * Etimologia: Compost de divuit i cents per analogia amb les centenes.

### Numeral

divuit-cents inv.
* (popular, arcaisme) mil vuit-cents (1800)
    «Ja veig jo que la autoritat dels papas té rels molt fondas [...] si be ho mirem, que hagia pogút durar divuit cents anys, que ab tant temps sens dupte que n' haurán passát de crespas.» (Jaume Llucià Balmes i Urpià, Conversa de un pagés de la montanya sobre lo papa, 1842)

#### Relacionats

* 1000, 1100, 1200, 1300, 1400, 1500, 1600, 1700, 1800, 1900

#### Traduccions

* Anglès: eightteen hundred $^{(en)}$
* Francès: dix-huit cents $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·vuit·cents (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# il·lustressen
## Català
### Verb

il·lustressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.
# il·lustressis
## Català
### Verb

il·lustressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.
# il·lustresses
## Català
### Verb

il·lustresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.
# il·lustressi
## Català
### Verb

il·lustressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.
# il·lustri
## Català
### Verb

il·lustri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de il·lustrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb il·lustrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb il·lustrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb il·lustrar.
# il·lustressin
## Català
### Verb

il·lustressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·lustrar.
# il·lustrin
## Català
### Verb

il·lustrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb il·lustrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb il·lustrar.
# il·lustreu
## Català
### Verb

il·lustreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de il·lustrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb il·lustrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb il·lustrar.
# il·lustris
## Català
### Verb

il·lustris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb il·lustrar.
# il·lustro
## Català
### Verb

il·lustro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de il·lustrar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb il·lustrar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb il·lustrar.
# devastare
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.wasˈtaː.rɛ/

### Verb

dēvastāre
* infinitiu del present actiu de dēvastō
# devastator
## Llatí

   * Pronúncia: /dɛˈwas.ta.tɔr/
   * Etimologia: De devastatus i el sufix -or.

### Nom

devastator m. ‎(genitiu devastatoris)
* devastador

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | devastator | devastatorēs |
| Vocatiu | devastator | devastatorēs |
| Acusatiu | devastatorem | devastatorēs |
| Genitiu | devastatoris | devastatorum |
| Datiu | devastatorī | devastatoribus |
| Ablatiu | devastatore | devastatoribus |
# devastatori
## Llatí

   * Pronúncia: /dɛ.wasˈta.tɔ.riː/

### Nom

devastatorī
* datiu singular de devastator
# devastatores
## Llatí

   * Pronúncia: /dɛ.wasˈta.tɔ.reːs/

### Nom

devastatorēs
* nominatiu plural de devastator
* vocatiu plural de devastator
* acusatiu plural de devastator
# devastatore
## Llatí

   * Pronúncia: /dɛ.wasˈta.tɔ.rɛ/

### Nom

devastatore
* ablatiu singular de devastator
# devastas
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈwas.taːs/

### Verb

dēvastās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de dēvastō
# devastating
## Anglès
### Adjectiu

devastating ‎(comparatiu more devastating, superlatiu most devastating)
* devastador

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# devastatorem
## Llatí

   * Pronúncia: /dɛ.wasˈta.tɔ.rɛm/

### Nom

devastatorem
* acusatiu singular de devastator
# hostegésseu
## Català
### Verb

hostegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostejar.
# hostegéssiu
## Català
### Verb

hostegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostejar.
# hostegés
## Català
### Verb

hostegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostejar.
# hostegéssem
## Català
### Verb

hostegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostejar.
# hosteig
## Català
### Verb

hosteig
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de hostejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hos·teig (2)
* Heterograma de 7 lletres (eghiost)
* Anagrames: hostegi, hostegí
# hostegis
## Català
### Verb

hostegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb hostejar.
# hostegéssim
## Català
### Verb

hostegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hostejar.
# hostegí
## Català
### Verb

hostegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de hostejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hos·te·gí (3)
* Heterograma de 7 lletres (eghiost)
* Anagrama: hosteig
# hosteja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /usˈtɛ.ʒə/ balear /osˈtə.ʒə/, /usˈtɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /osˈte.ʒa/, valencià /osˈte.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

hosteja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de hostejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb hostejar.
# hidrolitzes
## Català
### Verb

hidrolitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de hidrolitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb hidrolitzar.
# hidrolitzeu
## Català
### Verb

hidrolitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de hidrolitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb hidrolitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb hidrolitzar.
# hidrolitzen
## Català
### Verb

hidrolitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de hidrolitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb hidrolitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb hidrolitzar.
# hidrolitzesses
## Català
### Verb

hidrolitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrolitzar.
# hidrolitzessin
## Català
### Verb

hidrolitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrolitzar.
# hidrolitzi
## Català
### Verb

hidrolitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de hidrolitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb hidrolitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb hidrolitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb hidrolitzar.
# hidrolitzessen
## Català
### Verb

hidrolitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrolitzar.
# hidrolitzessis
## Català
### Verb

hidrolitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb hidrolitzar.
# hidrolitze
## Català
### Verb

hidrolitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de hidrolitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb hidrolitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb hidrolitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb hidrolitzar.
# diversificares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.βər.si.fiˈka.ɾəs/, balear /di.vəɾ.si.fiˈka.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /di.βer.si.fiˈka.ɾes/ valencià /di.veɾ.si.fiˈka.ɾes/, /di.βeɾ.si.fiˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

diversificares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de diversificar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb diversificar.

#### Variants

* [2] diversifiquessis, diversifiquesses, diversificassis, diversificasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ver·si·fi·ca·res (6)
* Anagrama: diversificar-se
# diversificaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.βər.si.fiˈka.ɾən/, balear /di.vəɾ.si.fiˈka.ɾən/ Occidental: nord-occidental /di.βer.si.fiˈka.ɾen/ valencià /di.veɾ.si.fiˈka.ɾen/, /di.βeɾ.si.fiˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

diversificaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de diversificar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb diversificar.

#### Variants

* [2] diversifiquessin, diversifiquessen, diversificassin, diversificassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ver·si·fi·ca·ren (6)
# diversificaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.βər.si.fi.kəˈɾan/, balear /di.vəɾ.si.fi.kəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /di.βer.si.fi.kaˈɾan/ valencià /di.veɾ.si.fi.kaˈɾan/, /di.βeɾ.si.fi.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

diversificaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de diversificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ver·si·fi·ca·ran (6)
# diversificarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.βər.si.fi.kəˈɾɛm/ balear /di.vəɾ.si.fi.kəˈɾəm/, /di.vər.si.fi.kəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /di.βer.si.fi.kaˈɾem/ valencià /di.veɾ.si.fi.kaˈɾem/, /di.βeɾ.si.fi.kaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

diversificarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de diversificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ver·si·fi·ca·rem (6)
# diversificareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.βər.si.fi.kəˈɾɛw/ balear /di.vəɾ.si.fi.kəˈɾəw/, /di.vər.si.fi.kəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /di.βer.si.fi.kaˈɾew/ valencià /di.veɾ.si.fi.kaˈɾew/, /di.βeɾ.si.fi.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

diversificareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de diversificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ver·si·fi·ca·reu (6)
# diversificaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.βər.si.fi.kəˈɾi.ə/, balear /di.vəɾ.si.fi.kəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /di.βer.si.fi.kaˈɾi.a/ valencià /di.veɾ.si.fi.kaˈɾi.a/, /di.βeɾ.si.fi.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

diversificaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de diversificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de diversificar.

#### Variants

* [1] diversificariva
* [2] diversificariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ver·si·fi·ca·ri·a (7)
# diversificar-se
## Català
### Verb

diversificar-se
* Forma pronominal de diversificar.

### Miscel·lània

* Anagrama: diversificares
# diversificara
## Català
### Verb

diversificara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb diversificar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb diversificar.

#### Variants

* [1] diversifiquessi, diversifiqués, diversificàs
* [2] diversifiquessi, diversifiqués, diversificàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ver·si·fi·ca·ra (6)
# diversificarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.βər.si.fi.kəˈɾi.ən/, balear /di.vəɾ.si.fi.kəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /di.βer.si.fi.kaˈɾi.en/ valencià /di.veɾ.si.fi.kaˈɾi.en/, /di.βeɾ.si.fi.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

diversificarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de diversificar.

#### Variants

* diversificariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ver·si·fi·ca·ri·en (7)
# diversificar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.βər.si.fiˈka/, balear /di.vəɾ.si.fiˈka/ Occidental: nord-occidental /di.βer.si.fiˈka/ valencià /di.veɾ.si.fiˈkaɾ/, /di.βeɾ.si.fiˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: diversificà
   * Etimologia: Del llatí diversificare.

### Verb

diversificar trans., pron. ‎(pronominal diversificar-se)
* Fer esdevenir divers.
* (pronominal) Esdevenir divers.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: diversifico, diversifica, diversifiquem

#### Traduccions

* Anglès: diversify $^{(en)}$
* Castellà: diversificar $^{(es)}$
* Francès: diversifier $^{(fr)}$
* Grec: διαφοροποιώ $^{(el)}$ ‎(diaforopió)
* Italià: diversificare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ver·si·fi·car (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# impararono
## Italià
### Verb

impararono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de imparare
# imparate
## Italià
### Verb

imparate
* participi passat femení plural de imparare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de imparare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de imparare
# imparare
## Italià

   * Pronúncia: /im.paˈraː.re/
   * Etimologia: Derivat de parare.

### Verb

imparare trans.
* aprendre

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pa·rà·re (4)
# imparassero
## Italià
### Verb

imparassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de imparare
# imparata
## Italià
### Verb

imparata
* participi passat femení singular de imparare
# imparassimo
## Italià
### Verb

imparassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de imparare
# imparasse
## Italià
### Verb

imparasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de imparare
# imparassi
## Italià
### Verb

imparassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de imparare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de imparare
# imparaste
## Italià
### Verb

imparaste
* segona persona plural (voi) del passat de imparare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de imparare
# imparasti
## Italià
### Verb

imparasti
* segona persona singular (tu) del passat de imparare
# impulsassin
## Català
### Verb

impulsassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulsau
## Català
### Verb

impulsau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de impulsar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb impulsar.
# impulsasses
## Català
### Verb

impulsasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulsava
## Català
### Verb

impulsava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de impulsar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de impulsar.
# impulsaven
## Català
### Verb

impulsaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de impulsar.
# impulsaves
## Català
### Verb

impulsaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de impulsar.
# impulsassen
## Català
### Verb

impulsassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulsassis
## Català
### Verb

impulsassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# huitanta-setens
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.ta.seˈtens/

### Numeral

huitanta-setens
* Forma plural de huitanta-seté.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·se·tens (5)
* Anagrama: setanta-huitens
# huitanta-sis
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.taˈsis/
   * Rimes: -is
   * Etimologia: Compost de huitanta i sis.

### Numeral

huitanta-sis inv.
* (cardinal, valencià) Forma alternativa de vuitanta-sis.
    Té huitanta-sis anys
* (valor ordinal) Huitanta-sisé, huitanta-sisena.
    La pàgina huitanta-sis

#### Traduccions

Vegeu vuitanta-sis

### Nom

huitanta-sis m. ‎(plural huitanta-sisos)
* Xifra i nombre 86.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·sis (4)
# huitanta-quatré
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.ta.kwaˈtɾe/

### Numeral

huitanta-quatré m. ‎(femení huitanta-quatrena, plural masculí huitanta-quatrens, plural femení huitanta-quatrenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de vuitanta-quatrè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·qua·tré (5)
# huitanta-set
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.taˈsɛt/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: Compost de huitanta i set.

### Numeral

huitanta-set inv.
* (cardinal, valencià) Forma alternativa de vuitanta-set.
    Té huitanta-set anys
* (valor ordinal) Huitanta-seté, huitanta-setena.
    La pàgina huitanta-set

#### Traduccions

Vegeu vuitanta-set

### Nom

huitanta-set m. ‎(plural huitanta-sets)
* Xifra i nombre 87.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·set (4)
* Anagrama: setanta-huit
# huitanta-setenes
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.ta.seˈte.nes/

### Numeral

huitanta-setenes
* Forma plural de huitanta-setena.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·se·te·nes (6)
* Anagrama: setanta-huitenes
# huitanta-setena
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.ta.seˈte.na/

### Numeral

huitanta-setena
* Forma femenina de huitanta-seté.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·se·te·na (6)
* Anagrama: setanta-huitena
# huitanta-sets
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.taˈsɛts/
   * Rimes: -ɛts

### Nom

huitanta-sets m. pl.
* Forma plural de huitanta-set.

#### Sinònims

* vuitanta-sets

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·sets (4)
* Anagrama: setanta-huits
# huitanta-seté
## Català

   * Pronúncia: valencià /wiˌtan.ta.seˈte/

### Numeral

huitanta-seté m. ‎(femení huitanta-setena, plural masculí huitanta-setens, plural femení huitanta-setenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de vuitanta-setè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ta·se·té (5)
* Anagrama: setanta-huité
# desplauen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈpɫa.wən/, occidental /desˈpɫa.wen/
   * Rimes: -awen

### Verb

desplauen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desplaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·uen (3)
# desplaguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pɫəˈɣi/, occidental /des.pɫaˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

desplaguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desplaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·guí (3)
* Heterograma de 9 lletres (adegilpsu)
# desplastificar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.pɫəs.ti.fiˈka/ Occidental: nord-occidental /des.pɫas.ti.fiˈka/ valencià /des.pɫas.ti.fiˈkaɾ/, /des.pɫas.ti.fiˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desplastificà
   * Etimologia: Del prefix des- i plastificar.

### Verb

desplastificar trans.
* Treure el plàstic de quelcom.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desplastifico, desplastifica, desplastifiquem

#### Traduccions

* Castellà: desplastificar $^{(es)}$
* Francès: déplastifier $^{(fr)}$
* Occità: desplastificar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·plas·ti·fi·car (5)
# desplauran
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pɫəwˈɾan/, occidental /des.pɫawˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desplauran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desplaure.

#### Variants

* desplagueran

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·plau·ran (3)
* Anagrama: pendularàs
# desplaure
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈpɫaw.ɾə/, occidental /desˈpɫaw.ɾe/
   * Rimes: -awɾe
   * Etimologia: Del prefix des- i plaure, segle XIII.

### Verb

desplaure intr.
* Disgustar, desagradar, no plaure.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desplac, desplau, desplaem

#### Traduccions

* Alemany: missfallen $^{(de)}$
* Anglès: displease $^{(en)}$
* Castellà: desplacer $^{(es)}$
* Francès: déplaire $^{(fr)}$
* Italià: dispiacere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·plau·re (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desplaguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pɫəˈɣe.siw/, occidental /des.pɫaˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

desplaguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaure.

#### Variants

* desplaésseu, desplaguéssou, desplaguésseu, desplaguéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·gués·siu (4)
# desplaguéssom
## Català
### Verb

desplaguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaure.

#### Variants

* desplaéssem, desplaguéssim, desplaguéssem, desplaguérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·gués·som (4)
# desplaguéssou
## Català
### Verb

desplaguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaure.

#### Variants

* desplaésseu, desplaguéssiu, desplaguésseu, desplaguéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·gués·sou (4)
# desplau
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈpɫaw/, occidental /desˈpɫaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

desplau
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desplaure.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desplaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·plau (2)
* Heterograma de 7 lletres (adelpsu)
# dificultats d'aprenentatge
## Català
### Nom

dificultats d'aprenentatge f. pl.
* Forma plural de dificultat d'aprenentatge.
# dificultat de lectura
## Català
### Nom

dificultat de lectura f. ‎(plural dificultats de lectura)
* Dificultat en l'aprenentatge i el domini de la lectura en els períodes considerats normals, sense que hi hagi retard escolar o intel·lectual ni lesió cerebral que ho justifiqui.

#### Traduccions

* Anglès: reading disability $^{(en)}$
* Castellà: dificultad de lectura $^{(es)}$
* Francès: trouble de lécture $^{(fr)}$

### Vegeu també

* dificultat de lectura. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# dificultosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /di.fi.kulˌto.saˈmen.te/
       Americà: alt /di.fi.kulˌto.saˈmen.t(e)/, baix /di.fi.kulˌto.saˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De dificultoso i el sufix -mente.

### Adverbi

dificultosamente
* dificultosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·fi·cul·to·sa·men·te (7)
# dificultats d'escriptura
## Català
### Nom

dificultats d'escriptura f. pl.
* Forma plural de dificultat d'escriptura.
# dificultosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.fi.kuɫˌto.zəˈmen/ balear /di.fi.kuɫˌto.zəˈment/, /di.fi.kuɫˌto.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /di.fi.kuɫˌto.zaˈmen/ valencià /di.fi.kuɫˌto.zaˈment/, /di.fi.kuɫˌto.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De dificultós i el sufix -ment.

### Adverbi

dificultosament
* D'una manera dificultosa.

#### Traduccions

* Anglès: problematically $^{(en)}$
* Castellà: dificultosamente $^{(es)}$
* Francès: difficultueusement $^{(fr)}$
* Italià: difficoltosamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·fi·cul·to·sa·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# dificultat d'escriptura
## Català
### Nom

dificultat d'escriptura f. ‎(plural dificultats d'escriptura)
* Dificultat en l'aprenentatge i el domini de l'escriptura en els períodes considerats normals, sense que hi hagi retard escolar o intel·lectual ni lesió cerebral que ho justifiqui.

#### Traduccions

* Anglès: writing disability $^{(en)}$
* Castellà: dificultad de escritura $^{(es)}$
* Francès: trouble de l'écriture $^{(fr)}$

### Vegeu també

* dificultat d'escriptura. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.