OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# barrufo
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəˈru.fu/, occidental /baˈru.fo/

### Verb

barrufo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de barrufar.
    [Jo] barrufo.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bar·ru·fo (3)
* Anagrames: borrufa, borrufà
# barrufàsseu
## Català
### Verb

barrufàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb barrufar.

#### Variants

* barruféssiu, barrufésseu, barrufàssiu, barrufàreu
# barrufis
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəˈru.fis/, occidental /baˈru.fis/
   * Rimes: -ufis

### Verb

barrufis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb barrufar.
    [Que tu] barrufis ; [tu] no barrufis.
# barrufàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.ruˈfa.ɾəm/, occidental /ba.ruˈfa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

barrufàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de barrufar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb barrufar.

#### Variants

* [2] barruféssim, barruféssem, barrufàssim, barrufàssem
# barrufàssem
## Català
### Verb

barrufàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb barrufar.

#### Variants

* barruféssim, barruféssem, barrufàssim, barrufàrem
# barrufàssiu
## Català
### Verb

barrufàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb barrufar.

#### Variants

* barruféssiu, barrufésseu, barrufàsseu, barrufàreu
# barrufàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.ruˈfa.ɾəw/, occidental /ba.ruˈfa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

barrufàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de barrufar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb barrufar.

#### Variants

* [2] barruféssiu, barrufésseu, barrufàssiu, barrufàsseu
# barrufàssim
## Català
### Verb

barrufàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb barrufar.

#### Variants

* barruféssim, barruféssem, barrufàssem, barrufàrem
# encalostrara
## Català
### Verb

encalostrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encalostrar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encalostrar-se.

#### Variants

* [1] encalostrés, encalostràs
* [2] encalostrés, encalostràs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·los·tra·ra (5)
# encalostraran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɫus.tɾəˈɾan/ balear /əŋ.kə.ɫos.tɾəˈɾan/, /əŋ.kə.ɫus.tɾəˈɾan/ Occidental: /eŋ.ka.ɫos.tɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

encalostraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encalostrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·los·tra·ran (5)
# encalostrareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɫus.tɾəˈɾɛw/ balear /əŋ.kə.ɫos.tɾəˈɾəw/, /əŋ.kə.ɫus.tɾəˈɾɛw/ Occidental: /eŋ.ka.ɫos.tɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encalostrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de encalostrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·los·tra·reu (5)
# encalostraria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɫus.tɾəˈɾi.ə/ balear /əŋ.kə.ɫos.tɾəˈɾi.ə/, /əŋ.kə.ɫus.tɾəˈɾi.ə/ Occidental: /eŋ.ka.ɫos.tɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

encalostraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de encalostrar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de encalostrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·los·tra·ri·a (6)
# encalostrarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɫus.tɾəˈɾɛm/ balear /əŋ.kə.ɫos.tɾəˈɾəm/, /əŋ.kə.ɫus.tɾəˈɾɛm/ Occidental: /eŋ.ka.ɫos.tɾaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

encalostrarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de encalostrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·los·tra·rem (5)
# encalostraren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɫusˈtɾa.ɾən/ balear /əŋ.kə.ɫosˈtɾa.ɾən/, /əŋ.kə.ɫusˈtɾa.ɾən/ Occidental: /eŋ.ka.ɫosˈtɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

encalostraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de encalostrar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encalostrar-se.

#### Variants

* [2] encalostressin, encalostressen, encalostrassin, encalostrassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·los·tra·ren (5)
# encalostrarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɫus.tɾəˈɾi.ən/ balear /əŋ.kə.ɫos.tɾəˈɾi.ən/, /əŋ.kə.ɫus.tɾəˈɾi.ən/ Occidental: /eŋ.ka.ɫos.tɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

encalostrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de encalostrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·los·tra·ri·en (6)
# encalostraries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɫus.tɾəˈɾi.əs/ balear /əŋ.kə.ɫos.tɾəˈɾi.əs/, /əŋ.kə.ɫus.tɾəˈɾi.əs/ Occidental: /eŋ.ka.ɫos.tɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

encalostraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de encalostrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·los·tra·ri·es (6)
# encalostrarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɫus.tɾəˈɾa/ balear /əŋ.kə.ɫos.tɾəˈɾa/, /əŋ.kə.ɫus.tɾəˈɾa/ Occidental: /eŋ.ka.ɫos.tɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

encalostrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de encalostrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·los·tra·rà (5)
# stalkejassin
## Català
### Verb

stalkejassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb stalkejar.

#### Variants

* stalkegessin, stalkegessen, stalkejassen, stalkejaren
# stalkejassis
## Català
### Verb

stalkejassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb stalkejar.

#### Variants

* stalkegessis, stalkegesses, stalkejasses, stalkejares
# stalkejaves
## Català
### Verb

stalkejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de stalkejar.
# stalkejo
## Català
### Verb

stalkejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de stalkejar.

#### Variants

* stalkege, stalkeig
# stalkejà
## Català
### Verb

stalkejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de stalkejar.
# stalkejau
## Català
### Verb

stalkejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de stalkejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb stalkejar.

#### Variants

* [1] stalkegeu
* [2] stalkegeu
# stalkejava
## Català
### Verb

stalkejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de stalkejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de stalkejar.
# stalkejaven
## Català
### Verb

stalkejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de stalkejar.
# enrevenxinàrem
## Català
### Verb

enrevenxinàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enrevenxinar.
# enrevenxinàreu
## Català
### Verb

enrevenxinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enrevenxinar.
# enrevenxinés
## Català
### Verb

enrevenxinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrevenxinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrevenxinar.
# enrevenxinésseu
## Català
### Verb

enrevenxinésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrevenxinar.
# enrevenxinéssiu
## Català
### Verb

enrevenxinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrevenxinar.
# enrevenxinàveu
## Català
### Verb

enrevenxinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enrevenxinar.
# enrevenxinéssem
## Català
### Verb

enrevenxinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrevenxinar.
# enrevenxinéssim
## Català
### Verb

enrevenxinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrevenxinar.
# enrevenxiní
## Català
### Verb

enrevenxiní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enrevenxinar.
# empresonis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəˈzo.nis/, occidental /em.pɾeˈzo.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

empresonis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb empresonar.
# empresonàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɾə.zuˈna.ɾəm/ balear /əm.pɾə.zoˈna.ɾəm/, /əm.pɾə.zuˈna.ɾəm/ Occidental: /em.pɾe.zoˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

empresonàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de empresonar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empresonar.
# empresonàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɾə.zuˈna.ɾəw/ balear /əm.pɾə.zoˈna.ɾəw/, /əm.pɾə.zuˈna.ɾəw/ Occidental: /em.pɾe.zoˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

empresonàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de empresonar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empresonar.
# empresonàieu
## Català
### Verb

empresonàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de empresonar.
# empresonin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəˈzo.nin/, occidental /em.pɾeˈzo.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

empresonin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb empresonar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb empresonar.
# empresono
## Català
### Verb

empresono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empresonar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb empresonar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb empresonar.
# empresonos
## Català
### Verb

empresonos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb empresonar.
# engarjolassen
## Català
### Verb

engarjolassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb engarjolar.

#### Variants

* engarjoleguessen, engarjolessin, engarjolessen, engarjolaren
# engarjolat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡər.ʒuˈɫat/ balear /əŋ.ɡəɾ.ʒoˈɫat/, /əŋ.ɡər.ʒuˈɫat/ Occidental: /eŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫat/
   * Rimes: -at

### Verb

engarjolat
* Participi masculí singular del verb engarjolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gar·jo·lat (4)
* Anagrames: trangoleja, trangolejà
# engarjolasses
## Català
### Verb

engarjolasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engarjolar.

#### Variants

* engarjoleguesses, engarjolessis, engarjolesses, engarjolares
# engarjolats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡər.ʒuˈɫats/ balear /əŋ.ɡəɾ.ʒoˈɫats/, /əŋ.ɡər.ʒuˈɫats/ Occidental: /eŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫats/
   * Rimes: -ats

### Verb

engarjolats
* Participi masculí plural del verb engarjolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gar·jo·lats (4)
* Anagrama: sanglotejar
# engarjolaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡər.ʒuˈɫa.βən/ balear /əŋ.ɡəɾ.ʒoˈɫa.vən/, /əŋ.ɡər.ʒuˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡar.d͡ʒoˈɫa.βen/ valencià /eŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫa.ven/, /eŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

engarjolaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de engarjolar.

#### Variants

* engarjolaien
# engarjolavi
## Català
### Verb

engarjolavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de engarjolar.

#### Variants

* engarjolaia, engarjolava
# engarjolava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡər.ʒuˈɫa.βə/ balear /əŋ.ɡəɾ.ʒoˈɫa.və/, /əŋ.ɡər.ʒuˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡar.d͡ʒoˈɫa.βa/ valencià /eŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫa.va/, /eŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

engarjolava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de engarjolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de engarjolar.

#### Variants

* [1] engarjolavi, engarjolaia
* [2] engarjolaia
# engarjolavo
## Català
### Verb

engarjolavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de engarjolar.

#### Variants

* engarjolàieu, engarjolàveu
# engarjolaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡər.ʒuˈɫa.βəs/ balear /əŋ.ɡəɾ.ʒoˈɫa.vəs/, /əŋ.ɡər.ʒuˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡar.d͡ʒoˈɫa.βes/ valencià /eŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫa.ves/, /eŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

engarjolaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de engarjolar.

#### Variants

* engarjolaies
# engarjole
## Català
### Verb

engarjole
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de engarjolar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb engarjolar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb engarjolar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb engarjolar.

#### Variants

* [1] engarjolo, engarjoli
* [2] engarjoli, engarjolo
* [3] engarjoli, engarjolo
* [4] engarjoli

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gar·jo·le (4)
* Anagrames: golejaren, jornalege
# sotsobraran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sut.su.βɾəˈɾan/ balear /sot.so.bɾəˈɾan/, /sut.su.bɾəˈɾan/ Occidental: /sot.so.bɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

sotsobraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de sotsobrar.
# sotsobrares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sut.suˈβɾa.ɾəs/ balear /sot.soˈbɾa.ɾəs/, /sut.suˈbɾa.ɾəs/ Occidental: /sot.soˈbɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

sotsobrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de sotsobrar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sotsobrar.

#### Variants

* [2] sotsobressis, sotsobresses, sotsobrassis, sotsobrasses
# sotsobrareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sut.su.βɾəˈɾɛw/ balear /sot.so.bɾəˈɾəw/, /sut.su.bɾəˈɾɛw/ Occidental: /sot.so.bɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

sotsobrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de sotsobrar.
# sotsobraren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sut.suˈβɾa.ɾən/ balear /sot.soˈbɾa.ɾən/, /sut.suˈbɾa.ɾən/ Occidental: /sot.soˈbɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

sotsobraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de sotsobrar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb sotsobrar.

#### Variants

* [2] sotsobressin, sotsobressen, sotsobrassin, sotsobrassen

### Miscel·lània

* Anagrama: esborronats
# sotsobrarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sut.su.βɾəˈɾi.ən/ balear /sot.so.bɾəˈɾi.ən/, /sut.su.bɾəˈɾi.ən/ Occidental: /sot.so.bɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

sotsobrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de sotsobrar.
# sotsobrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sut.suˈβɾa/ balear /sot.soˈbɾa/, /sut.suˈbɾa/ Occidental: nord-occidental /sot.soˈβɾa/ valencià /sot.soˈbɾaɾ/, /sot.soˈβɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: sotsobrà
   * Etimologia: De sotsobre, de sots i sobre, «de sota a sobre, capgirar», segle XV.

### Verb

sotsobrar trans., intr.
* (intransitiu, nàutica) Una embarcació, girar-se de costat fins a perdre l’equilibri.
* (transitiu, antic) Fer caure algú a terra i subjectar-lo posant-se a sobre.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: sotsobro, sotsobra, sotsobrem Vocal rizotònica: /o/

#### Descendents

* Castellà: zozobrar
** Portuguès: soçobrar
*** Francès mitjà: soussoubrer, soussombrer
**** Francès: sombrer

#### Traduccions

* Anglès: capsize $^{(en)}$
* Castellà: zozobrar $^{(es)}$
* Danès: kæntre $^{(da)}$
* Francès: chavirer $^{(fr)}$
* Portuguès: soçobrar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: sot·so·brar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# sotsobrara
## Català
### Verb

sotsobrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sotsobrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sotsobrar.

#### Variants

* [1] sotsobrés, sotsobràs
* [2] sotsobrés, sotsobràs
# sotsobraria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sut.su.βɾəˈɾi.ə/ balear /sot.so.bɾəˈɾi.ə/, /sut.su.bɾəˈɾi.ə/ Occidental: /sot.so.bɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

sotsobraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de sotsobrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de sotsobrar.
# talonis
## Català

   * Pronúncia: oriental /təˈɫo.nis/, occidental /taˈɫo.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

talonis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb talonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·lo·nis (3)
* Heterograma de 7 lletres (ailnost)
* Anagrames: insolat, isolant, talions
# talonnades
## Francès

   * Pronúncia: /ta.lɔˈnad/

### Nom

talonnades f. pl.
* forma plural de talonnade
# talonnage
## Francès

   * Pronúncia: /ta.lɔˈnaʒ/

### Nom

talonnage m. ‎(plural talonnages)
* (rugbi) talonatge

### Vegeu també

* talonnage. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# talonin
## Català

   * Pronúncia: oriental /təˈɫo.nin/, occidental /taˈɫo.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

talonin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb talonar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb talonar.
# talonner
## Francès

   * Pronúncia: /ta.lɔˈne/
   * Etimologia: De talon.

### Verb

talonner
* estalonar, talonejar, pressionar amb els talons
    Il talonna sa monture mais sans succès.Ell taloneja el seu cavall, però sense sortir-se'n.
* (rugbi) talonar
    Il est interdit de talonner à la main dans une mêlée ordonnée ou spontanée.Està prohibit talonar la pilota quan es té agafada amb la mà dins d'una melé ja sigui ordenada o espontània.
* encallar amb el taló d'una nau
    Le navire talonne.La nau encalla amb el taló.
* encalçar
    La locomotive haut-le-pied venait du dépôt; elle talonna l’aiguille 224 et déboucha à contresens sur la voie principale!La locomotora, amb el peu en alt, ve de l'hangar, encalça l'agulla 224 i desemboca en contrasentit cap a la via principal.
* estalonar, pressionar
    La faim me talonnait.La fam em pressionava.

#### Sinònims

* éperonner

#### Conjugació
### Vegeu també

* talonner. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# talonneur
## Francès

   * Pronúncia: /ta.lɔ.nœʁ/

### Nom

talonneur m. ‎(plural talonneurs, femení talonneuse)
* (rugbi) talonador

### Vegeu també

* talonneur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# talonnade
## Francès

   * Pronúncia: /ta.lɔˈnad/

### Nom

talonnade f. ‎(plural talonnades)
* (futbol) cop de taló

### Vegeu també

* talonnade. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# talonnages
## Francès

   * Pronúncia: /ta.lɔˈnaʒ/

### Nom

talonnages m. pl.
* forma plural de talonnage
# talonneurs
## Francès

   * Pronúncia: /ta.lɔˈnœʁ/

### Nom

talonneurs m. pl.
* forma plural de talonneur
# talonneuse
## Francès

   * Pronúncia: /ta.lɔˈnøz/

### Nom

talonneuse f. ‎(plural talonneuses)
* forma femenina de talonneur
# sobreesdrúixol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌso.βɾəzˈdɾu.ʃuɫ/ balear /ˌso.bɾəzˈðɾu.ʃoɫ/, /ˌso.bɾəzˈðɾu.ʃuɫ/ Occidental: nord-occidental /ˌso.βɾe.ezˈðɾuj.ʃoɫ/ valencià /ˌso.bɾe.ezˈðɾuj.ʃoɫ/, /ˌso.βɾe.ezˈðɾu.ʃoɫ/
   * Etimologia: Del prefix sobre- i esdrúixol.

### Adjectiu

sobreesdrúixol m. ‎(femení sobreesdrúixola, plural masculí sobreesdrúixols, plural femení sobreesdrúixoles)
* D’un mot, que té l'accent prosòdic en la quarta síl·laba comptada des de la darrera escrita.

#### Sinònims

* superproparoxíton

#### Traduccions

* Castellà: sobreesdrújulo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·bre·es·drúi·xol (5)
# enaiguasses
## Català
### Verb

enaiguasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enaiguar.

#### Variants

* enaigüessis, enaigüesses, enaiguares
# enaiguo
## Català
### Verb

enaiguo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enaiguar.

#### Variants

* enaigüe, enaigüi
# enaiguat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəjˈɣwat/, occidental /e.najˈɣwat/
   * Rimes: -at

### Verb

enaiguat
* Participi masculí singular del verb enaiguar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ai·guat (3)
* Anagrama: aguaiten
# enaiguaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəjˈɣwa.βən/, balear /ə.nəjˈɣwa.vən/ Occidental: nord-occidental /e.najˈɣwa.βen/ valencià /e.najˈɣwa.ven/, /e.najˈɣwa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

enaiguaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enaiguar.
# enaiguà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəjˈɣwa/, occidental /e.najˈɣwa/
   * Rimes: -a

### Verb

enaiguà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enaiguar.
# enaiguàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəjˈɣwa.ɾəm/, occidental /e.najˈɣwa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

enaiguàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enaiguar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enaiguar.

#### Variants

* [2] enaigüéssim, enaigüéssem, enaiguàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ai·guà·rem (4)
* Anagrama: manegaríeu
# enaiguava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəjˈɣwa.βə/, balear /ə.nəjˈɣwa.və/ Occidental: nord-occidental /e.najˈɣwa.βa/ valencià /e.najˈɣwa.va/, /e.najˈɣwa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

enaiguava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enaiguar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enaiguar.
# enaiguaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəjˈɣwa.βəs/, balear /ə.nəjˈɣwa.vəs/ Occidental: nord-occidental /e.najˈɣwa.βes/ valencià /e.najˈɣwa.ves/, /e.najˈɣwa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

enaiguaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enaiguar.
# birbavi
## Català
### Verb

birbavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de birbar.

#### Variants

* birbaia, birbava
# birbava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /birˈba.βə/, balear /biɾˈba.və/ Occidental: nord-occidental /birˈβa.βa/ valencià /biɾˈba.va/, /biɾˈβa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

birbava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de birbar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de birbar.

#### Variants

* [1] birbavi, birbaia
* [2] birbaia
# birbau
## Català
### Verb

birbau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de birbar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb birbar.

#### Variants

* [1] birbeu
* [2] birbeu
# birbaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /birˈba.βəs/, balear /biɾˈba.vəs/ Occidental: nord-occidental /birˈβa.βes/ valencià /biɾˈba.ves/, /biɾˈβa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

birbaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de birbar.

#### Variants

* birbaies
# birbavo
## Català
### Verb

birbavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de birbar.

#### Variants

* birbàieu, birbàveu