OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aplicatives
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫi.kəˈti.βəs/, balear /ə.pɫi.kəˈti.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.pɫi.kaˈti.βes/ valencià /a.pɫi.kaˈti.ves/, /a.pɫi.kaˈti.βes/
   * Rimes: -ives

### Adjectiu

aplicatives f. pl.
* Forma plural de aplicativa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pli·ca·ti·ves (5)
# aplicaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫiˈka.βən/, balear /ə.pɫiˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /a.pɫiˈka.βen/ valencià /a.pɫiˈka.ven/, /a.pɫiˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aplicaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aplicar.
# aplicau
## Català
### Verb

aplicau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aplicar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aplicar.
# apprentissages
## Francès

   * Pronúncia: /a.pʁɑ̃.tiˈsaʒ/

### Nom

apprentissages m. pl.
* forma plural de apprentissage
# apprentissages assistés par ordinateur
## Francès
### Nom

apprentissages assistés par ordinateur m. pl.
* forma plural de apprentissage assisté par ordinateur
# apprentissage significatif
## Francès
### Nom

apprentissage significatif m. ‎(plural apprentissages significatifs)
* aprenentatge significatiu

#### Sinònims

* apprentissage signifiant

### Vegeu també

* apprentissage significatif. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# apprentissage précoce
## Francès
### Nom

apprentissage précoce m. ‎(plural apprentissages précoces)
* aprenentatge precoç

### Vegeu també

* apprentissage précoce. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# apprentissage réceptif
## Francès
### Nom

apprentissage réceptif m. ‎(plural apprentissages réceptifs)
* aprenentatge receptiu

### Vegeu també

* apprentissage réceptif. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# apprentissage signifiant
## Francès
### Nom

apprentissage signifiant m. ‎(plural apprentissages signifiants)
* aprenentatge significatiu

#### Sinònims

* apprentissage significatif

### Vegeu també

* apprentissage signifiant. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# apprentissage social
## Francès
### Nom

apprentissage social m. ‎(plural apprentissages sociaux)
* aprenentatge social

### Vegeu també

* apprentissage social. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# apprentissage vicariant
## Francès
### Nom

apprentissage vicariant m. ‎(plural apprentissages vicariants)
* aprenentatge vicari

### Vegeu també

* apprentissage vicariant. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# apprentissage tout au long de la vie
## Francès
### Nom

apprentissage tout au long de la vie m.
* aprenentatge permanent

#### Sinònims

* apprentissage continu
* apprentissage permanent

### Vegeu també

* apprentissage tout au long de la vie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# apprentissages associatifs
## Francès
### Nom

apprentissages associatifs m. pl.
* forma plural de apprentissage associatif
# apergaminarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.mi.nəˈɾi.ən/, occidental /a.peɾ.ɣa.mi.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

apergaminarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apergaminar-se.
# apergaminareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pər.ɡə.mi.nəˈɾɛw/ balear /ə.pəɾ.ɣə.mi.nəˈɾəw/, /ə.pər.ɣə.mi.nəˈɾɛw/ Occidental: /a.peɾ.ɣa.mi.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apergaminareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de apergaminar-se.
# apergaminaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.mi.nəˈɾas/, occidental /a.peɾ.ɣa.mi.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

apergaminaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de apergaminar-se.
# apergaminaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.mi.nəˈɾe/, occidental /a.peɾ.ɣa.mi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

apergaminaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de apergaminar-se.
# apergaminaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.miˈna.ɾən/, occidental /a.peɾ.ɣa.miˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

apergaminaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apergaminar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# apergaminaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.mi.nəˈɾi.ə/, occidental /a.peɾ.ɣa.mi.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

apergaminaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apergaminar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apergaminar-se.
# apergaminaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.mi.nəˈɾi.əs/, occidental /a.peɾ.ɣa.mi.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apergaminaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apergaminar-se.
# apergaminarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.mi.nəˈɾa/, occidental /a.peɾ.ɣa.mi.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

apergaminarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de apergaminar-se.
# arabarren
## Basc
### Nom

arabarren
* genitiu definit plural de arabar
* genitiu indefinit de arabar
# arabarrarengandik
## Basc
### Nom

arabarrarengandik
* ablatiu definit singular de arabar
# arabarraz
## Basc
### Nom

arabarraz
* instrumental definit singular de arabar
# arabarrek
## Basc
### Nom

arabarrek
* ergatiu indefinit de arabar
* ergatiu definit plural de arabar
# arabarrekin
## Basc
### Nom

arabarrekin
* comitatiu indefinit de arabar
* comitatiu definit plural de arabar
# arabarrarenganantz
## Basc
### Nom

arabarrarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de arabar
# arabarrarentzat
## Basc
### Nom

arabarrarentzat
* benefactiu definit singular de arabar
# arabarrari
## Basc
### Nom

arabarrari
* datiu definit singular de arabar
# arabarrarengatik
## Basc
### Nom

arabarrarengatik
* causal definit singular de arabar
# arabarrei
## Basc
### Nom

arabarrei
* datiu definit plural de arabar
# apocopa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈkɔ.pə/ balear /ə.poˈkɔ.pə/, /ə.puˈkɔ.pə/ Occidental: nord-occidental /a.poˈkɔ.pa/ valencià /a.poˈkɔ.pa/, /a.poˈkɔ.pɔ/
   * Rimes: -ɔpa

### Verb

apocopa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apocopar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apocopar.
# apocopam
## Català
### Verb

apocopam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de apocopar.
# apocop
## Català
### Verb

apocop
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apocopar.
# arrepapí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pəˈpi/, occidental /a.re.paˈpi/
   * Rimes: -i

### Verb

arrepapí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrepapar-se.
# arrepapéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pəˈpe.səm/, occidental /a.re.paˈpe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrepapéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepapar-se.
# arrepapéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pəˈpe.sim/, occidental /a.re.paˈpe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrepapéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepapar-se.
# arrepapésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pəˈpe.səw/, occidental /a.re.paˈpe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arrepapésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepapar-se.
# arrepapéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pəˈpe.siw/, occidental /a.re.paˈpe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arrepapéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepapar-se.
# arrepassi
## Occità
### Nom

arrepassi m. pl.
* forma plural de arrepàs
# apujassin
## Català
### Verb

apujassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apujar.
# apujaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pu.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.pu.ʒaˈɾe/, valencià /a.pu.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

apujaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de apujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pu·ja·ré (4)
* Anagrames: arpejau, jauparé, rapejau
# apujassen
## Català
### Verb

apujassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apujar.
# apujasses
## Català
### Verb

apujasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apujar.
# argentariven
## Català
### Verb

argentariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de argentar.
# argentariva
## Català
### Verb

argentariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de argentar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de argentar.
# arnese
## Italià

   * Pronúncia: /arˈneː.se/

### Nom

arnese m. ‎(plural arnesi)
* eina, instrument
* estri

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·né·se (3)
# arnesi
## Italià

   * Pronúncia: /arˈneː.si/

### Nom

arnesi m. pl.
* forma plural de arnese
# arnesos
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈnɛ.zus/, occidental /aɾˈne.zos/
   * Rimes: -ɛzos

### Nom

arnesos m. pl.
* Forma plural de arnès., o arnés.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ne·sos (3)
* Anagrames: arnoses, arsenós, enrosàs, orassen, ressona, ressonà, sonares, sonsera
# arneres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈne.ɾəs/, occidental /aɾˈne.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

arneres f. pl.
* Forma plural de arnera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ne·res (3)
* Anagrama: resaren
# arnessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈne.sən/, occidental /aɾˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arnessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nes·sen (3)
# arnen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈar.nən/, occidental /ˈaɾ.nen/

### Verb

arnen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arnar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arnar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arnar.
# arnera
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈne.ɾə/, occidental /aɾˈne.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: De arna i el sufix -era.

### Nom

arnera f. ‎(plural arneres)
* (tarragoní, penedesenc) rusc

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ne·ra (3)
* Anagrames: arenar, arnaré, arrane

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# arnes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈar.nəs/, occidental /ˈaɾ.nes/

### Nom

arnes f. pl.
* Forma plural de arna.

### Verb

arnes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arnar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nes (2)
* Anagrames: ranes, senar, seran
# arromanç
## Català
### Verb

arromanç
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arromançar.
# arromançaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mən.səˈɾan/ balear /ə.ro.mən.səˈɾan/, /ə.ru.mən.səˈɾan/ Occidental: /a.ro.man.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arromançaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arromançar.
# arromançam
## Català
### Verb

arromançam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arromançar.
# arromançara
## Català
### Verb

arromançara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromançar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromançar.
# arromança
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈman.sə/ balear /ə.roˈman.sə/, /ə.ruˈman.sə/ Occidental: /a.roˈman.sa/
   * Rimes: -ansa

### Verb

arromança
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arromançar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arromançar.
# arromançar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mənˈsa/ balear /ə.ro.mənˈsa/, /ə.ru.mənˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.ro.manˈsa/ valencià /a.ro.manˈsaɾ/, /a.ro.manˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arromançà
   * Etimologia: Del prefix a- i romanç, segle XIV.

### Verb

arromançar trans.
* Posar en romanç allò que és escrit en una llengua clàssica.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arromanço, arromança, arromancem

#### Traduccions

* Castellà: romancear $^{(es)}$
* Italià: volgarizzare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·man·çar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# arreceraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.sə.ɾəˈɾi.ə/, occidental /a.re.se.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arreceraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arrecerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arrecerar.
# arrecerares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.səˈɾa.ɾəs/, occidental /a.re.seˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arrecerares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arrecerar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.
# arrecerareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.sə.ɾəˈɾɛw/ balear /ə.rə.sə.ɾəˈɾəw/, /ə.rə.sə.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /a.re.se.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrecerareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arrecerar.
# arreceraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.sə.ɾəˈɾi.əs/, occidental /a.re.se.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arreceraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arrecerar.
# arreceraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.sə.ɾəˈɾe/, occidental /a.re.se.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arreceraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arrecerar.
# arrecerarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.sə.ɾəˈɾi.ən/, occidental /a.re.se.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arrecerarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arrecerar.
# argumentaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡu.mənˈta.ɾən/, occidental /aɾ.ɣu.menˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

argumentaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de argumentar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb argumentar.
# argumentareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡu.mən.təˈɾɛw/ balear /əɾ.ɣu.mən.təˈɾəw/, /ər.ɣu.mən.təˈɾɛw/ Occidental: /aɾ.ɣu.men.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

argumentareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de argumentar.
# argumentam
## Català
### Verb

argumentam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de argumentar.
# argumentara
## Català
### Verb

argumentara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb argumentar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb argumentar.
# argumentaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡu.mən.təˈɾan/, occidental /aɾ.ɣu.men.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

argumentaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de argumentar.
# argumentari
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡu.mənˈta.ɾi/, occidental /aɾ.ɣu.menˈta.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: De argument i el sufix -ari.

### Nom

argumentari m. ‎(plural argumentaris)
* Conjunt d'arguments.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·men·ta·ri (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# argumentar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.ɡu.mənˈta/ Occidental: nord-occidental /ar.ɣu.menˈta/ valencià /aɾ.ɣu.menˈtaɾ/, /aɾ.ɣu.menˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: argumentà
   * Etimologia: Del llatí argumentari, segle XIV.

### Verb

argumentar intr., trans.
* Expressar arguments.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: argumento, argumenta, argumentem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* argüir, raonar, discutir

#### Traduccions

* Anglès: argue $^{(en)}$
* Castellà: argumentar $^{(es)}$
* Esperanto: argumenti $^{(eo)}$
* Francès: argumentere $^{(fr)}$
* Italià: argomentare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·men·tar (4)
* Anagrama: arrugament

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# argumentares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡu.mənˈta.ɾəs/, occidental /aɾ.ɣu.menˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

argumentares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de argumentar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb argumentar.
# arponaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.puˈna.ɾən/, occidental /aɾ.poˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arponaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arponar.
    [Ells/elles/vostès] arponaren o van/varen arponar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arponar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] arponessin, arponessen, arponassen, arponassin o arponaren.
# arponareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.pu.nəˈɾɛw/, occidental /aɾ.po.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arponareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arponar.
# arponar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.puˈna/ balear /əɾ.poˈna/, /ər.puˈna/ Occidental: nord-occidental /ar.poˈna/ valencià /aɾ.poˈnaɾ/, /aɾ.poˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arponà
   * Etimologia: De arpó.

### Verb

arponar trans.
* Clavar l'arpó a un animal, especialment per a caçar-lo.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arpono, arpona, arponem Vocal rizotònica: /o/

#### Traduccions

* Anglès: harpoon $^{(en)}$
* Castellà: arponar $^{(es)}$, arponear $^{(es)}$
* Francès: harponner $^{(fr)}$
* Italià: arpionare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·po·nar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arponam
## Català

   * Pronúncia: balear /əɾ.poˈnam/, /əɾ.puˈnam/
   * Rimes: -am

### Verb

arponam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arponar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] arponem o arponam.
# arponara
## Català

   * Pronúncia: valencià /aɾ.poˈna.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

arponara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arponar.
    [Jo] arponés, arponàs o arponara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arponar.
    [Ell/ella/vostè] arponés, arponàs o arponara.
# arponaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.pu.nəˈɾan/, occidental /aɾ.po.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arponaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arponar.
# arponarem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/əɾ.pu.nəˈrɛm/, occidental /aɾ.po.naˈɾem/
   * Rimes: -em

### Verb

arponarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de arponar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·po·na·rem (4)
* Anagrama: preromana
# arrugaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.ɣəˈɾas/, occidental /a.ru.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arrugaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arrugar.
# arrugas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈru.ɣas\, meridional \aˈru.ɣah\
       Americà: alt /aˈru.ɡ(a)s/, baix \aˈru.ɣah\, austral \aˈru.ɣas\
   * Rimes: -uɡas

### Nom

arrugas f. pl.
* forma plural de arruga
# arrugarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.ɣəˈɾa/, occidental /a.ru.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrugarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arrugar.
# arrugaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.ɣəˈɾe/, occidental /a.ru.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arrugaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arrugar.
# arrugaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.ɣəˈɾi.əw/, occidental /a.ru.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arrugaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arrugar.
# arrugaríveu
## Català
### Verb

arrugaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arrugar.
# arrestelli
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəsˈte.ʎi/, occidental /a.resˈte.ʎi/
   * Rimes: -eʎi

### Verb

arrestelli
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrestellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrestellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrestellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: setrillera
# arrestellin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəsˈte.ʎin/, occidental /a.resˈte.ʎin/
   * Rimes: -eʎin

### Verb

arrestellin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrestellar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrestellar.
# arrestellessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎe.sən/, occidental /a.res.teˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arrestellessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestellar.
# arrestello
## Català

   * Pronúncia: central /ə.rəsˈte.ʎu/, occidental /a.resˈte.ʎo/
   * Rimes: -eʎo

### Verb

arrestello
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrestellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·res·te·llo (4)
* Anagrama: restollaré
# arrestellessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎe.sin/, occidental /a.res.teˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arrestellessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestellar.
# arrestelleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəs.təˈʎɛw/ balear /ə.rəs.təˈʎəw/, /ə.rəs.təˈʎɛw/ Occidental: /a.res.teˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrestelleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrestellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arrestellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrestellar.
# arrestellesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎe.səs/, occidental /a.res.teˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arrestellesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestellar.
# arrestellessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎe.sis/, occidental /a.res.teˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arrestellessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestellar.
# arrestellis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəsˈte.ʎis/, occidental /a.resˈte.ʎis/
   * Rimes: -eʎis

### Verb

arrestellis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrestellar.
# arquejat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.kəˈʒat/ balear /əɾ.kəˈd͡ʒat/, /ər.kəˈʒat/ Occidental: nord-occidental /ar.keˈʒat/, valencià /aɾ.keˈd͡ʒat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De arquejar.

### Adjectiu

arquejat m. ‎(femení arquejada, plural masculí arquejats, plural femení arquejades)
* Forma alternativa de arcat.

### Verb

arquejat
* Participi masculí singular del verb arquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·jat (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# arquejassen
## Català
### Verb

arquejassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arquejar.
# arquejassis
## Català
### Verb

arquejassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arquejar.