OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acoloresquin
## Català
### Verb

acoloresquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acolorir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acolorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lo·res·quin (5)
* Anagrama: acolorisquen
# acoloressa
## Català
### Verb

acoloressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acolorar.
# acoloressen
## Català
### Verb

acoloressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acolorar.
# acoloressis
## Català
### Verb

acoloressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acolorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lo·res·sis (5)
* Anagrama: acolorisses
# acoloreu
## Català
### Verb

acoloreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acolorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acolorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acolorar.
# acoloresqui
## Català
### Verb

acoloresqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acolorir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acolorir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acolorir.
# aconductarien
## Català
### Verb

aconductarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aconductar.
# aconductaríeu
## Català
### Verb

aconductaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aconductar.
# aconductaràs
## Català
### Verb

aconductaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aconductar.
# aconductaria
## Català
### Verb

aconductaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aconductar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aconductar.
# aconductarà
## Català
### Verb

aconductarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aconductar.
# aconductaré
## Català
### Verb

aconductaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aconductar.
# aconductasses
## Català
### Verb

aconductasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconductar.
# aconductaries
## Català
### Verb

aconductaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aconductar.
# aconductassen
## Català
### Verb

aconductassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconductar.
# aclucareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫu.kəˈɾɛw/, occidental /a.kɫu.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aclucareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aclucar.
# aclucarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.kɫu.kəˈɾə/, occidental /a.kɫu.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aclucarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aclucar.
# aclucaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫu.kəˈɾi.əs/, occidental /a.kɫu.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aclucaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aclucar.
# aclucaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.kɫu.kəˈɾəs/, occidental /a.kɫu.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aclucaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aclucar.
# aclucares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫuˈka.ɾəs/, occidental /a.kɫuˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aclucares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de aclucar.
    [Tu] aclucares o vas/vares aclucar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclucar.
    Forma valenciana: [tu] acluquessis, acluquesses, aclucasses, aclucassis o aclucares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·clu·ca·res (4)
* Anagrama: aclucar-se
# aclucarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫu.kəˈɾi.ən/, occidental /a.kɫu.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aclucarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aclucar.

### Miscel·lània

* Anagrames: calcinareu, calcinàreu
# aclucariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.kɾu.kaˈɾi.va/

### Verb

aclucariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aclucar.
    Forma algueresa per [jo] aclucaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aclucar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] aclucaria.
# aclucariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.kɾu.kaˈɾi.van/
   * Homòfon: aclucarívem

### Verb

aclucariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aclucar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] aclucarien.
# aclucaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kɫu.kəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.kɫu.kaˈɾi.ɛ/, /a.kɫu.kaˈɾi.e/ valencià /a.kɫu.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aclucaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aclucar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aclucar.
# aclucarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.kɾu.kaˈɾi.vas/

### Verb

aclucarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aclucar.
    Forma algueresa per [tu] aclucaries.
# acabares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβa.ɾəs/, occidental /a.kaˈβa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

acabares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de acabar.
    [Tu] acabares o vas/vares acabar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabar.
    Forma valenciana: [tu] acabessis, acabesses, acabasses, acabassis o acabares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·res (4)
* Anagrames: acabar-se, arabesca
# acabaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.βəˈɾan/, occidental /a.ka.βaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

acabaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acabar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.kaˈβa.ɾan\, meridional \a.kaˈβa.ɾaŋ\
       Americà: alt /a.k(a)ˈba.ɾan/, baix \a.kaˈβa.ɾaŋ\, austral \a.kaˈβa.ɾan\
   * Rimes: -aɾan

### Verb

acabaran
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) de l’imperfet de subjuntiu del verb acabar
    [Ellos/ellas/ustedes] acabaran = [ells/elles/vostès] acabessin, acabessen, acabassen, acabassin o acabaren.
# acabaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.βəˈɾi.əs/, occidental /a.ka.βaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

acabaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acabar.
# acabariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ka.βaˈɾi.va/

### Verb

acabariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acabar.
    Forma algueresa per [jo] acabaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acabar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] acabaria.
# acabariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ka.βaˈɾi.van/

### Verb

acabariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acabar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] acabarien.
# acabaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβa.ɾən/, occidental /a.kaˈβa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

acabaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acabar.
    [Ells/elles/vostès] acabaren o van/varen acabar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] acabessin, acabessen, acabassen, acabassin o acabaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·ren (4)
* Anagrama: cabanera
# acabareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.βəˈɾɛw/, occidental /a.ka.βaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

acabareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acabar.
# acabaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kə.βəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ka.βaˈɾi.ɛ/, /a.ka.βaˈɾi.e/ valencià /a.ka.βaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

acabaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acabar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acabar.

## Portuguès
### Verb

acabaria
* primera persona singular (eu) del condicional de acabar
* tercera persona singular (ele, ela, você) del condicional de acabar
# acabarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.βəˈɾi.ən/, occidental /a.ka.βaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

acabarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acabar.
# aconduïx
## Català
### Verb

aconduïx
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aconduir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aconduir.
# aconduïxa
## Català
### Verb

aconduïxa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aconduir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aconduir.
# aconduïxo
## Català
### Verb

aconduïxo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aconduir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aconduir.
# aconduïxos
## Català
### Verb

aconduïxos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aconduir.
# aconhorta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈnɔr.tə/ balear /ə.koˈnɔɾ.tə/, /ə.kuˈnɔr.tə/ Occidental: nord-occidental /a.koˈnɔr.ta/ valencià /a.koˈnɔɾ.ta/, /a.koˈnɔɾ.tɔ/
   * Rimes: -ɔɾta

### Verb

aconhorta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aconhortar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aconhortar.
# aconduïxen
## Català
### Verb

aconduïxen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aconduir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aconduir.
# aconduïxes
## Català
### Verb

aconduïxes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aconduir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aconduir.
# aconhort
## Català
### Verb

aconhort
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aconhortar.

#### Variants

* aconhorto, aconhorte, aconhorti

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·hort (3)
* Anagrames: conhorta, conhortà
# acovilaven
## Català
### Verb

acovilaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acovilar.
# acovilàreu
## Català
### Verb

acovilàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acovilar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acovilar.
# acovileu
## Català
### Verb

acovileu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acovilar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acovilar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acovilar.
# acovilàrem
## Català
### Verb

acovilàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acovilar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acovilar.
# acovilaves
## Català
### Verb

acovilaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acovilar.
# acovile
## Català
### Verb

acovile
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acovilar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acovilar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acovilar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acovilar.
# acovilà
## Català
### Verb

acovilà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acovilar.
# acudívem
## Català
### Verb

acudívem
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de acudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·dí·vem (4)
* Heterograma de 8 lletres (acdeimuv)
* Anagrama: cuidàvem
# acueducto de Silvio
## Castellà
### Nom

acueducto de Silvio m. ‎(plural acueductos de Silvio)
* (anatomia) aqüeducte de Silvi, aqüeducte cerebral
# acueducto mesencefálico
## Castellà
### Nom

acueducto mesencefálico m. ‎(plural acueductos mesencefálicos)
* (anatomia) aqüeducte mesencefàlic, aqüeducte cerebral
# acudísseu
## Català
### Verb

acudísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·dís·seu (4)
* Anagrama: cuidàsseu
# acueducto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.kweˈðuk.to\
       Americà: alt /a.kweˈduk.t(o)/, baix \a.kweˈðuk.to\
   * Rimes: -ukto

### Nom

acueducto m. ‎(plural acueductos)
* aqüeducte

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cue·duc·to (4)

### Vegeu també

* acueducto. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# acudíssem
## Català
### Verb

acudíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·dís·sem (4)
* Anagrames: cuidàssem, musicades
# acudíssim
## Català
### Verb

acudíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·dís·sim (4)
* Anagrama: cuidàssim
# acudíssiu
## Català
### Verb

acudíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·dís·siu (4)
* Anagrama: cuidàssiu
# acudíveu
## Català
### Verb

acudíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·dí·veu (4)
* Anagrama: cuidàveu
# acueducto cerebral
## Castellà
### Nom

acueducto cerebral m. ‎(plural acueductos cerebrales)
* (anatomia) aqüeducte cerebral
# acabeguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ka.βeˈɣe.sow/

### Verb

acabeguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] acabéssiu, acabésseu, acabàsseu, acabàssiu o acabàreu.
# acabegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ka.βeˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

acabegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] acabés, acabàs o acabara.
# acabe
## Català

   * Pronúncia: occidental /aˈka.βe/

### Verb

acabe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acabar.
    [jo] acabo, acabe, acab o acabi.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acabar.
    [Que jo] acabi o acabe.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acabar.
    [Que ell/ella/vostè] acabi o acabe.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acabar.
    Acabi o acabe [ell/ella/vostè].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈka.βe\
       Americà: alt /aˈka.be/, baix \aˈka.βe\
   * Rimes: -abe

### Verb

acabe
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb acabar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb acabar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb acabar

## Portuguès
### Verb

acabe
* primera persona singular (eu) del present de subjuntiu de acabar
* tercera persona singular (ele, ela, você) del present de subjuntiu de acabar
* tercera persona singular (ele, ela, você) de l'imperatiu de acabar
# acabeguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ka.βeˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

acabeguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] acabem.
# acabeguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ka.βeˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

acabeguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] acabés, acabàs o acabara.
# acabeguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ka.βeˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

acabeguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] acabessis, acabesses, acabassis, acabasses o acabares.
# acabegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ka.βeˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

acabegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que voslatres/vós] acabeu.
# acabeguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ka.βeˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

acabeguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] acabessin, acabessen, acabassin, acabassen o acabaren.
# acabeguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ka.βeˈɣe.som/

### Verb

acabeguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] acabéssim, acabéssem, acabàssem, acabàssim o acabàrem.
# adherix
## Català
### Verb

adherix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adherir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adherir.
# adherixen
## Català
### Verb

adherixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de adherir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adherir.
# adherixo
## Català
### Verb

adherixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adherir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adherir.
# adheru
## Esperanto

   * Pronúncia: /adˈhe.ru/

### Verb

adheru
* volitiu de adheri
# adherixes
## Català
### Verb

adherixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de adherir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adherir.
# adherus
## Esperanto

   * Pronúncia: /adˈhe.rus/

### Verb

adherus
* condicional de adheri
# adherixa
## Català
### Verb

adherixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adherir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adherir.
# adherixos
## Català
### Verb

adherixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adherir.
# adheros
## Esperanto

   * Pronúncia: /adˈhe.ros/
   * Àudio: França

### Verb

adheros
* futur de adheri
# adherència
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈɾɛn.si.ə/, occidental /a.ðeˈɾɛn.si.a/
   * Rimes: -ɛnsia
   * Etimologia: Del llatí adhaerentĭa, format pel prefix ad- ‎(«en direcció a, al costat de»), el verb haerēre ‎(«enganxar»), amb el sufix -nt- ‎(«el qui fa») i -ia ‎(«qualitat de»), és a dir, «allò que té la qualitat d'enganxar-se».

### Nom

adherència f. ‎(plural adherències)
* Força que s'oposa a la separació de dos cossos posats en contacte.
* Adscripció a unes creences, una filosofia o un moviment social.

#### Traduccions

* Anglès: adherence $^{(en)}$
* Basc: itsaspen $^{(eu)}$
* Castellà: adherencia $^{(es)}$
* Francès: adhérence $^{(fr)}$
* Gallec: adherencia $^{(gl)}$ f.
* Italià: aderenza $^{(it)}$
* Romanès: aderare $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·he·rèn·ci·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# acontentàssiu
## Català
### Verb

acontentàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acontentar.
# acontentàieu
## Català
### Verb

acontentàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acontentar.
# acontentàs
## Català
### Verb

acontentàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acontentar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acontentar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escantonat
# acontentàsseu
## Català
### Verb

acontentàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acontentar.
# acontentàssim
## Català
### Verb

acontentàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acontentar.
# acontentàrem
## Català
### Verb

acontentàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acontentar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acontentar.
# acontentàssem
## Català
### Verb

acontentàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acontentar.
# acontentàveu
## Català
### Verb

acontentàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acontentar.
# acontentàreu
## Català
### Verb

acontentàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acontentar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acontentar.
# acuindeu
## Català
### Verb

acuindeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acuindar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acuindar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acuindar.
# acuindin
## Català
### Verb

acuindin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acuindar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acuindar.
# acuindà
## Català
### Verb

acuindà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acuindar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cuin·dà (3)
* Anagrama: cuinada
# acuindis
## Català
### Verb

acuindis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acuindar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cuin·dis (3)
* Anagrama: induïsca
# acuindàs
## Català
### Verb

acuindàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuindar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuindar.

### Miscel·lània

* Anagrama: canusida
# acuindi
## Català
### Verb

acuindi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acuindar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acuindar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acuindar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acuindar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cuin·di (3)
* Anagrama: indicau
# acuindo
## Català
### Verb

acuindo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acuindar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cuin·do (3)
* Heterograma de 7 lletres (acdinou)
* Anagrama: aconduí
# acuindàrem
## Català
### Verb

acuindàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acuindar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuindar.
# acuindàreu
## Català
### Verb

acuindàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acuindar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuindar.