OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aeropuerto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.e.ɾoˈpweɾ.to/
       Americà: alt /a.e.ɾoˈpweɾ.t(o)/, baix /a.e.ɾoˈpweɾ.to/
   * Rimes: -eɾto
   * Etimologia: Del prefix aero- i puerto.

### Nom

aeropuerto m. ‎(plural aeropuertos)
* aeroport

#### Relacionats

* aeroportuario

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·ro·puer·to (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre aeropuerto
# aerosinusitis
## Anglès
### Nom

aerosinusitis ‎(incomptable)
* (medicina) barosinusitis

### Vegeu també

* aerosinusitis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# aeropuertos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.e.ɾoˈpweɾ.tos/, meridional /a.e.ɾoˈpweɾ.toh/
       Americà: alt /a.e.ɾoˈpweɾ.t(o)s/, baix /a.e.ɾoˈpweɾ.toh/, austral /a.e.ɾoˈpweɾ.tos/
   * Rimes: -eɾtos

### Nom

aeropuertos m. pl.
* forma plural de aeropuerto
# aerosols
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌe.ɾuˈsɔɫs/ balear /əˌe.ɾoˈsɔɫs/, /əˌe.ɾuˈsɔɫs/ Occidental: /aˌe.ɾoˈsɔɫs/
   * Rimes: -ɔls

### Nom

aerosols m. pl.
* Forma plural de aerosol.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·ro·sols (4)
* Anagrama: oloressa
# aerostatica
## Italià

   * Pronúncia: /a.e.roˈstaː.ti.ka/

### Nom

aerostatica f. ‎(plural aerostatiche)
* aerostàtica

### Adjectiu

aerostatica f. ‎(plural aerostatiche)
* forma femenina de aerostatico

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·ro·stà·ti·ca (6)
# aeroporti
## Italià

   * Pronúncia: /a.e.roˈpɔr.ti/

### Nom

aeroporti m. pl.
* forma plural de aeroporto
# aeroporto
## Italià

   * Pronúncia: /a.e.roˈpɔr.to/

### Nom

aeroporto m. ‎(plural aeroporti)
* aeroport

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·ro·pòr·to (5)
# adtributionis
## Llatí

   * Pronúncia: /at.trɪ.buː.tɪˈoː.nɪs/

### Nom

adtribūtiōnis
* genitiu singular de adtribūtiō
# adtributio
## Llatí

   * Pronúncia: /at.trɪˈbuː.tɪ.oː/
   * Etimologia: De la unió del prefix ad ‎(«en direcció a») i tributio

### Nom

adtribūtiō f. ‎(genitiu adtribūtiōnis)
* Forma del dret romà mitjançant el qual un grup tribal era inserit administrativament a un municipium proper.
* atribució
* assignació d'una obligació

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | adtribūtiō | adtribūtiōnēs |
| Vocatiu | adtribūtiō | adtribūtiōnēs |
| Acusatiu | adtribūtiōnem | adtribūtiōnēs |
| Genitiu | adtribūtiōnis | adtribūtiōnum |
| Datiu | adtribūtiōnī | adtribūtiōnibus |
| Ablatiu | adtribūtiōne | adtribūtiōnibus |

#### Sinònims

* attribūtiō

### Vegeu també

* Universitat de Torí, l'adtributio
# adtributiones
## Llatí

   * Pronúncia: /at.trɪ.buː.tɪˈoː.neːs/

### Nom

adtribūtiōnēs
* nominatiu plural de adtribūtiō
* vocatiu plural de adtribūtiō
* acusatiu plural de adtribūtiō
# adstratos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a(ð)sˈtɾa.tos\, meridional \a(ð)hˈtɾa.toh\
       Americà: alt /adsˈt͡sa.t(o)s/, baix \a(ð)hˈtɾa.toh\, austral \a(ð)hˈtɾa.tos\
   * Rimes: -atos

### Nom

adstratos m. pl.
* forma plural de adstrato
# adtributionem
## Llatí

   * Pronúncia: /at.trɪ.buː.tɪˈoː.nɛm/

### Nom

adtribūtiōnem
* acusatiu singular de adtribūtiō
# adtributione
## Llatí

   * Pronúncia: /at.trɪ.buː.tɪˈoː.nɛ/

### Nom

adtribūtiōne
* ablatiu singular de adtribūtiō
# adtributioni
## Llatí

   * Pronúncia: /at.trɪ.buː.tɪˈoː.niː/

### Nom

adtribūtiōnī
* datiu singular de adtribūtiō
# adtributionibus
## Llatí

   * Pronúncia: /at.trɪ.buː.tɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

adtribūtiōnibus
* datiu plural de adtribūtiō
* ablatiu plural de adtribūtiō
# adstrato
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a(ð)sˈtɾa.to\, meridional \a(ð)hˈtɾa.to\
       Americà: alt /adsˈt͡sa.t(o)/, baix \a(ð)hˈtɾa.to\
   * Rimes: -ato

### Nom

adstrato m. ‎(plural adstratos)
* adstrat

### Miscel·lània

* Síl·labes: ads·tra·to (3)

## Italià

   * Pronúncia: /adˈstraː.to/

### Nom

adstrato m. ‎(plural adstrati)
* adstrat

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·strà·to (3)
# hemipareses
## Anglès
### Nom

hemipareses
* forma plural de hemiparesis
# hemipelvectomies
## Anglès
### Nom

hemipelvectomies
* forma plural de hemipelvectomy
# hemicicle
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈsi.kɫə/, occidental /e.miˈsi.kɫe/
   * Rimes: -ikle
   * Etimologia: Del llatí hemicyclium, segle XVII, del grec antic ἡμίκυκλος ‎(hēmíkyklos, «semicercle»).

### Nom

hemicicle m. ‎(plural hemicicles)
* Construcció amb forma de semicercle.
* (política) cambra

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: he·mi·ci·cle (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# hemiciclos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.miˈθi.klos/, meridional /e.miˈθi.kloh/
       Americà: alt /e.miˈsi.kl(o)s/, baix /e.miˈsi.kloh/, austral /e.miˈsi.klos/
   * Rimes: -iklos

### Nom

hemiciclos m. pl.
* forma plural de hemiciclo
# hemicycle
## Anglès
### Nom

hemicycle ‎(plural hemicycles)
* hemicicle

### Vegeu també

* hemicycle. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# hemiparesis
## Anglès
### Nom

hemiparesis ‎(plural hemipareses)
* (Patologia) hemiparèsia

### Vegeu també

* hemiparesis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# hemicelulosa de soja
## Castellà
### Nom

hemicelulosa de soja f.
* hemicel·lulosa de soja

#### Sinònims

* E426, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* hemicelulosa de soja. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# hemiciclo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /e.miˈθi.klo/
       Americà: alt /e.m(i)ˈsi.klo/, baix /e.miˈsi.klo/
   * Rimes: -iklo

### Nom

hemiciclo m. ‎(plural hemiciclos)
* hemicicle

### Miscel·lània

* Síl·labes: he·mi·ci·clo (4)

### Vegeu també

* hemiciclo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# hemicicles
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈsi.kɫəs/, occidental /e.miˈsi.kɫes/
   * Rimes: -ikles

### Nom

hemicicles m. pl.
* Forma plural de hemicicle.

### Miscel·lània

* Síl·labes: he·mi·ci·cles (4)
# hemicycles
## Anglès
### Nom

hemicycles
* forma plural de hemicycle
# horripilarien
## Català
### Verb

horripilarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de horripilar.
# horripilaré
## Català
### Verb

horripilaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de horripilar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /o.ri.pi.laˈɾe/
       Americà: alt /o.ri.p(i).laˈɾe/, baix /o.ri.pi.laˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

horripilaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb horripilar
# horripilassen
## Català
### Verb

horripilassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb horripilar.
# horripilasses
## Català
### Verb

horripilasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb horripilar.
# horripilarà
## Català
### Verb

horripilarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de horripilar.
# horripilaràs
## Català
### Verb

horripilaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de horripilar.
# horripilaries
## Català
### Verb

horripilaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de horripilar.
# horripilarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /o.ri.piˈlaɾ.se/
       Americà: alt /o.ri.piˈlaɾ.s(e)/, baix /o.ri.piˈlaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

horripilarse trans., pron. ‎(present me horripilo, passat me horripilé, futur me horripilaré)
* forma pronominal de horripilar
# horripilaríeu
## Català
### Verb

horripilaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de horripilar.
# horripilessis
## Català
### Verb

horripilessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb horripilar.
# horripiles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.riˈpi.ɫəs/ balear /o.riˈpi.ɫəs/, /u.riˈpi.ɫəs/ Occidental: /o.riˈpi.ɫes/
   * Rimes: -iles

### Verb

horripiles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de horripilar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb horripilar.
# horripileu
## Català
### Verb

horripileu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de horripilar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb horripilar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb horripilar.
# horripilen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.riˈpi.ɫən/ balear /o.riˈpi.ɫən/, /u.riˈpi.ɫən/ Occidental: /o.riˈpi.ɫen/
   * Rimes: -ilen

### Verb

horripilen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de horripilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb horripilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb horripilar.
# horripilessen
## Català
### Verb

horripilessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb horripilar.
# horripilesses
## Català
### Verb

horripilesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb horripilar.
# horripili
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.riˈpi.ɫi/ balear /o.riˈpi.ɫi/, /u.riˈpi.ɫi/ Occidental: /o.riˈpi.ɫi/
   * Rimes: -ili

### Verb

horripili
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de horripilar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb horripilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb horripilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb horripilar.
# horripilis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.riˈpi.ɫis/ balear /o.riˈpi.ɫis/, /u.riˈpi.ɫis/ Occidental: /o.riˈpi.ɫis/
   * Rimes: -ilis

### Verb

horripilis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb horripilar.
# horripilessin
## Català
### Verb

horripilessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb horripilar.
# horripilin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.riˈpi.ɫin/ balear /o.riˈpi.ɫin/, /u.riˈpi.ɫin/ Occidental: /o.riˈpi.ɫin/
   * Rimes: -ilin

### Verb

horripilin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb horripilar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb horripilar.
# acutizzavano
## Italià
### Verb

acutizzavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de acutizzare
# acutizzavi
## Italià
### Verb

acutizzavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acutizzare
# acutizzeranno
## Italià
### Verb

acutizzeranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de acutizzare
# acutizzerebbe
## Italià
### Verb

acutizzerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de acutizzare
# acutizzatosi
## Italià
### Verb

acutizzatosi m. ‎(femení acutizzatasi, plural masculí acutizzatisi, plural femení acutizzatesi)
* participi passat masculí singular de acutizzarsi
# acutizzava
## Italià
### Verb

acutizzava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de acutizzare
# acutizzavate
## Italià
### Verb

acutizzavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de acutizzare
# acutizzavo
## Italià
### Verb

acutizzavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de acutizzare
# acutizzerai
## Italià
### Verb

acutizzerai
* segona persona singular (tu) del futur de acutizzare
# acutizzavamo
## Italià
### Verb

acutizzavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de acutizzare
# adoraia
## Català
### Verb

adoraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adorar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adorar.
# adora
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðo.ɾə/, occidental /aˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Verb

adora
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adorar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ra (3)
* Anagrames: orada, Orada
# adorabilmente
## Italià

   * Pronúncia: /a.doˌra.bilˈmen.te/
   * Etimologia: De adorabile i el sufix -mente.

### Adverbi

adorabilmente
* adorablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ra·bil·mén·te (6)
# adorablement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuˌɾab.bɫəˈmen/, /ə.ðuˌɾa.βɫəˈmen/ balear /ə.ðoˌɾab.bɫəˈment/, /ə.ðuˌɾab.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.ðoˌɾab.bɫeˈmen/, /a.ðoˌɾa.βɫeˈmen/ valencià /a.ðoˌɾa.bɫeˈment/, /a.ðoˌɾa.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De adorable i el sufix -ment.

### Adverbi

adorablement
* D'una manera adorable.

#### Traduccions

* Anglès: adorably $^{(en)}$
* Castellà: adorablemente $^{(es)}$
* Francès: adorablement $^{(fr)}$
* Italià: adorabilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ra·ble·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# adorably
## Anglès

   * Pronúncia: /ʌˈdoɹʌbli/
   * Etimologia: De adorable i el sufix -ly.

### Adverbi

adorably ‎(comparatiu more adorably, superlatiu most adorably)
* adorablement
# adoració
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðu.ɾə.siˈo/ balear /ə.ðo.ɾə.siˈo/, /ə.ðu.ɾə.siˈo/ Occidental: /a.ðo.ɾa.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí adoratio, segle XVII.

### Nom

adoració f. ‎(plural adoracions)
* Acció d'adorar.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ra·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# adoraien
## Català
### Verb

adoraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ra·ien (4)
* Anagrames: andoiaré, ordenaia
# afixàs
## Català
### Verb

afixàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afixar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afixar.
# afixàssim
## Català
### Verb

afixàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afixar.
# afixàssiu
## Català
### Verb

afixàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afixar.
# afixés
## Català
### Verb

afixés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·xés (3)
* Heterograma de 6 lletres (aefisx)
* Anagrames: faixes, feixàs
# afixàreu
## Català
### Verb

afixàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afixar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·xà·reu (4)
* Anagrama: xafaríeu
# afixàsseu
## Català
### Verb

afixàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afixar.
# afixéssem
## Català
### Verb

afixéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·xés·sem (4)
* Anagrama: feixàssem
# afixàssem
## Català
### Verb

afixàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afixar.
# afixàveu
## Català
### Verb

afixàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afixar.
# afitorau
## Català
### Verb

afitorau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afitorar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·rau (4)
* Anagrama: atrofiau
# afitorava
## Català
### Verb

afitorava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afitorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ra·va (5)
* Anagrama: atrofiava
# afitoraven
## Català
### Verb

afitoraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ra·ven (5)
* Anagrama: atrofiaven
# afitorem
## Català
### Verb

afitorem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afitorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb afitorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·rem (4)
* Heterograma de 8 lletres (aefimort)
* Anagrama: atrofiem
# afitores
## Català
### Verb

afitores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afitorar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·res (4)
* Heterograma de 8 lletres (aefiorst)
* Anagrames: aforesti, aforestí, atrofies, atrofiés, atròfies
# afitoressen
## Català
### Verb

afitoressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·res·sen (5)
* Anagrama: atrofiessen
# afitoraves
## Català
### Verb

afitoraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ra·ves (5)
* Anagrama: atrofiaves
# afitore
## Català
### Verb

afitore
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afitorar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afitorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afitorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·re (4)
* Heterograma de 7 lletres (aefiort)
* Anagrames: atrofie, foteria
# afitorats
## Català
### Verb

afitorats
* Participi masculí plural del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·rats (4)
* Anagrama: atrofiats
# afitoren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈto.ɾən/, occidental /a.fiˈto.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

afitoren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afitorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afitorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ren (4)
* Heterograma de 8 lletres (aefinort)
* Anagrames: atrofien, enfortia, entafori, entaforí
# iliones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /iˈljo.nes/, meridional /iˈljo.neh/
       Americà: alt /iˈljo.n(e)s/, baix /iˈljo.neh/, austral /iˈljo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

iliones m. pl.
* forma plural de ilion
# ilium
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪlɪəm/

### Nom

ilium ‎(plural ilia)
* (anatomia) ili, ílium

### Vegeu també

* ilium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪ.lɪ.ʊm/

### Nom

ilium n. ‎(genitiu iliī)
* (Terminologia Anatomica) ili, ílium

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | ilium | ilia |
| Vocatiu | ilium | ilia |
| Acusatiu | ilium | ilia |
| Genitiu | iliī | iliōrum |
| Datiu | iliō | iliīs |
| Ablatiu | iliō | iliīs |

#### Sinònims

* os ilium

### Vegeu també

* ilium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# ilio
## Italià

   * Pronúncia: /ˈiː.ljo/

### Nom

ilio m. ‎(plural ili)
* (anatomia) ili, ílium

### Miscel·lània

* Síl·labes: ì·lio (2)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪ.lɪ.oː/

### Nom

iliō
* datiu singular de ilium
* ablatiu singular de ilium
# iliorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.lɪˈoː.rʊm/

### Nom

iliōrum
* genitiu plural de ilium
# iliria
## Castellà

   * Pronúncia: /iˈli.ɾja/
   * Rimes: -iɾja

### Nom

iliria f. ‎(plural ilirias)
* forma femenina de ilirio
# ilirio
## Castellà

   * Pronúncia: /iˈli.ɾjo/
   * Rimes: -iɾjo

### Nom

ilirio m. ‎(plural ilirios, femení iliria)
* il·liri

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·li·rio (3)

### Vegeu també

* ilirio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# ilion
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈi.ljon/, meridional \ˈi.ljoŋ\
       Americà: alt /ˈi.ljon/, baix \ˈi.ljoŋ\, austral /ˈi.ljon/
   * Rimes: -iljon

### Nom

ilion m. ‎(plural iliones)
* (anatomia) ili, ílium

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·lion (2)

### Vegeu també

* ilion. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# ilirias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /iˈli.ɾjas/, meridional /iˈli.ɾjah/
       Americà: alt /iˈli.ɾ(ja)s/, baix /iˈli.ɾjah/, austral /iˈli.ɾjas/
   * Rimes: -iɾjas

### Nom

ilirias f. pl.
* forma plural de iliria
# ilirios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /iˈli.ɾjos/, meridional /iˈli.ɾjoh/
       Americà: alt /iˈli.ɾ(jo)s/, baix /iˈli.ɾjoh/, austral /iˈli.ɾjos/
   * Rimes: -iɾjos

### Nom

ilirios m. pl.
* forma plural de ilirio
# hindoegierzwaluw
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De hindoe ‎(«hindú, indi») i gierzwaluw ‎(«falciot»), denominació comparable al suec hinduseglare o al francès martinet indien.

### Nom

hindoegierzwaluw m. ‎(plural hindoegierzwaluwen)
* (ornitologia) falciot cuaespinós de l'Índia (Zoonavena sylvatica)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# hinge
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈhɪndʒ/

### Nom

hinge ‎(plural hinges)
* frontissa, polleguera, pomel·la o golfo
# hinojo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /iˈno.xo/, meridional /iˈno.ho/
       Americà: alt /iˈno.x(o)/, baix /iˈno.ho/, austral /iˈno.xo/
   * Rimes: -oxo

### Nom

hinojo m. ‎(plural hinojos)
* fonoll

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·no·jo (3)
# hinterland
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈhin.ter.ɫan/ balear /ˈhin.teɾ.ɫant/, /ˈhin.ter.ɫan/ Occidental: nord-occidental /ˈhin.ter.ɫan/ valencià /ˈhin.teɾ.ɫant/, /ˈhin.teɾ.ɫan/
   * Etimologia: Manlleu de l’alemany Hinterland ‎(«rerepaís»).

### Nom

hinterland m. ‎(plural hinterlands)
* (històric) Territori d’influència d’una zona costera colonitzada.
* rerepaís

#### Traduccions

* Alemany: Hinterland $^{(de)}$
* Anglès: hinterland $^{(en)}$
* Francès: hinterland $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: hin·ter·land (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DNV, GDLC, Termcat
# hindoenachtzwaluw
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De hindoe ‎(«hindú») i nachtzwaluw ‎(«enganyapastors»).

### Nom

hindoenachtzwaluw m. ‎(plural hindoenachtzwaluwen)
* (ornitologia) enganyapastors de l'Índia (Caprimulgus asiaticus)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# hindó
## Caló català

   * Pronúncia: /xinˈdo/
   * Etimologia: Del romaní xindo.

### Adjectiu

hindó ‎(xindó)
* brut
* cagat de por

#### Sinònims

* menaló

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33
# hinojos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /iˈno.xos/, meridional /iˈno.hoh/
       Americà: alt /iˈno.x(o)s/, baix /iˈno.hoh/, austral /iˈno.xos/
   * Rimes: -oxos

### Nom

hinojos m. pl.
* forma plural de hinojo