OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# almorzen
## Català
### Verb

almorzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de almorzar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb almorzar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb almorzar.
# almorzà
## Català
### Verb

almorzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de almorzar.
# instil·lésseu
## Català
### Verb

instil·lésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb instil·lar.
# instil·léssiu
## Català
### Verb

instil·léssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb instil·lar.
# instil·làveu
## Català
### Verb

instil·làveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de instil·lar.
# instin
## Català
### Verb

instin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb instar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb instar.
# instil·léssim
## Català
### Verb

instil·léssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb instil·lar.
# instil·lí
## Català
### Verb

instil·lí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de instil·lar.
# instilé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.tiˈle/, meridional \i(ŋ)h.tiˈle\
       Americà: alt /ins.t(i)ˈle/, baix \i(ŋ)h.tiˈle\, austral /i(n)h.tiˈle/
   * Rimes: -e

### Verb

instilé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb instilar
# instil·lés
## Català
### Verb

instil·lés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb instil·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb instil·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·til·lés (3)
* Anagrama: llitessin
# instil·léssem
## Català
### Verb

instil·léssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb instil·lar.
# instinct
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪn.stɪŋkt/ àudio (EUA)

### Nom

instinct ‎(comptable i incomptable, plural instincts)
* instint

### Vegeu també

* instinct. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃sˈtɛ̃/

### Nom

instinct m. ‎(plural instincts)
* instint

### Vegeu també

* instinct. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# inflamaven
## Català
### Verb

inflamaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inflamar.
# inflamavo
## Català
### Verb

inflamavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inflamar.
# inflamed
## Anglès
### Verb

inflamed
* passat i participi de inflame
# inflamaves
## Català
### Verb

inflamaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inflamar.
# inflamavi
## Català
### Verb

inflamavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inflamar.
# inflameguessa
## Català
### Verb

inflameguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
# inflameguessen
## Català
### Verb

inflameguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
# inflame
## Català
### Verb

inflame
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inflamar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inflamar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inflamar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fla·me (3)
* Heterograma de 7 lletres (aefilmn)
* Anagrama: malfien

## Anglès
### Verb

inflame ‎(3a persona singular present inflames, gerundi inflaming, passat i participi inflamed)
* inflamar
# inflameguem
## Català
### Verb

inflameguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb inflamar.
# inflameguesses
## Català
### Verb

inflameguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
# isoli
## Català
### Verb

isoli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de isolar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb isolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb isolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb isolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·so·li (3)
* Anagrama: oliïs
# isolàrem
## Català
### Verb

isolàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de isolar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb isolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·so·là·rem (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeilmors)
* Anagrames: miolares, molaries
# isolàreu
## Català
### Verb

isolàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de isolar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb isolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·so·là·reu (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeilorsu)
* Anagrama: aureolis
# isolis
## Català
### Verb

isolis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb isolar.
# isolà
## Català
### Verb

isolà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de isolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·so·là (3)
* Anagrames: alios, asilo, solia
# isolàs
## Català
### Verb

isolàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb isolar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb isolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·so·làs (3)
* Anagrames: assoli, assolí, solsia
# isolàssem
## Català
### Verb

isolàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb isolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·so·làs·sem (4)
* Anagrames: amolessis, miolasses
# isolin
## Català
### Verb

isolin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb isolar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb isolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·so·lin (3)
* Anagrames: insoli, insolí
# isolo
## Català
### Verb

isolo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de isolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·so·lo (3)
* Anagrama: oliós
# isolàsseu
## Català
### Verb

isolàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb isolar.
# alabàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈβa.səm/, occidental /a.ɫaˈba.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

alabàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alabar.
    [Nosaltres] alabéssim, alabéssem, alabàssem, alabàssim o alabàrem.
# alabé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.laˈβe\
       Americà: alt /a.laˈbe/, baix \a.laˈβe\
   * Rimes: -e

### Verb

alabé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb alabar
# alabàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈβa.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

alabàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alabar.
    [Vosaltres/vós] alabéssiu, alabésseu, alabàsseu, alabàssiu o alabàreu.
# alabès
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫəˈβɛs/ balear /ə.ɫəˈbəs/, /ə.ɫəˈbɛs/ Occidental: /a.ɫaˈbes/
   * Rimes: -ɛs
   * Etimologia: Del llatí alabensis.

### Adjectiu

alabès m. ‎(femení alabesa, plural masculí alabesos, plural femení alabeses)
* Relatiu a Àlaba.

#### Variants

* alabés (valencià)

#### Traduccions

* Basc: arabar $^{(eu)}$
* Castellà: alavés $^{(es)}$

### Nom

alabès m. ‎(plural alabesos, femení alabesa)
* Natural d'Àlaba.

#### Traduccions

* Basc: arabar $^{(eu)}$
* Castellà: alavés $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·bès (3)
* Anagrama: Albesa
# alabàter
## Occità

   * Pronúncia: /ˌa.laˈβa.teɾ/
   * Etimologia: Compost de ala i el verb bàter.

### Verb

alabàter
* alabatre, batre les ales.
# alabàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɫəˈβa.βəm/, /ə.ɫəˈβa.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.ɫaˈβa.βɛm/, /a.ɫaˈβa.ɛm/ valencià /a.ɫaˈβa.vem/, /a.ɫaˈβa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

alabàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de alabar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·bà·vem (4)
* Anagrama: embalava
# alabàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɫəˈβa.βəw/, /ə.ɫəˈβa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɫaˈβa.βɛw/, /a.ɫaˈβa.ɛw/ valencià /a.ɫaˈβa.vew/, /a.ɫaˈβa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

alabàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alabar.
# alabàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈβa.səw/, occidental /a.ɫaˈba.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

alabàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alabar.
    [Vosaltres/vós] alabéssiu, alabésseu, alabàsseu, alabàssiu o alabàreu.
# alabàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈβa.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

alabàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alabar.
    [Nosaltres] alabéssim, alabéssem, alabàssem, alabàssim o alabàrem.
# ionitza
## Català
### Verb

ionitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ionitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ionitzar.
# iogues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈjo.ɣəs/, occidental /ˈjo.ɣes/

### Nom

iogues m. pl.
* Forma plural de ioga.

### Miscel·lània

* Síl·labes: io·gues (2)
* Heterograma de 6 lletres (egiosu)
# ionitz
## Català
### Verb

ionitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ionitzar.
# ionitzam
## Català
### Verb

ionitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ionitzar.
# ioga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈjo.ɣə/, occidental /ˈjo.ɣa/
   * Etimologia: Del sànscrit योग ‎(yóga, «unió, jou»), del protoindoeuropeu *yewg- ‎(«ajuntar»).

### Nom

ioga m. ‎(plural iogues)
* Qualsevol de les disciplines hindús o budistes que tenen per objectiu entrenar la consciència per a assolir uns estats d'introspecció i tranquil·litat espiritual perfectes.
* Sistema d'exercicis practicats per a promoure el control del cos i la ment.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: io·ga (2)
* Anagrames: aigo, gaio

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# iogurt
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /juˈɣurt/ balear /joˈɣuɾt/, /juˈɣurt/ Occidental: /joˈɣuɾt/
   * Rimes: -uɾt
   * Etimologia: Del turc yoğurt, del turc otomà یوغورت ‎(yōghurt), segle XX.

### Nom

iogurt m. ‎(plural iogurts)
* (aliments) Producte làctic cremós preparat a partir de llet fermentada.

#### Traduccions

* Afrikaans: yoghurt $^{(af)}$
* Albanès: kos $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Joghurt $^{(de)}$ m.
* Amazic marroquí: ⵉⴽⴽⵉⵍ $^{(zgh)}$ ‎(ikkil)
* Anglès: yogurt $^{(en)}$
* Àrab: لَبَن‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: յոգուրտ $^{(hy)}$ ‎(iogurt)
* Basc: jogurt $^{(eu)}$
* Belarús: ёгурт $^{(be)}$ m. ‎(ióhurt)
* Bretó: yaourt $^{(br)}$ m.
* Castellà: yogur $^{(es)}$ m.
* Danès: jogurt $^{(da)}$ c.
* Eslovac: jogurt $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: jogurt $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: jogurto $^{(eo)}$
* Estonià: jogurt $^{(et)}$
* Feroès: jogurt $^{(fo)}$ n.
* Finès: jogurtti $^{(fi)}$
* Francès: yaourt $^{(fr)}$ m.
* Gallec: iogur $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: iogwrt $^{(cy)}$ m.
* Georgià: იოგურტი $^{(ka)}$ ‎(íogurti)
* Grec: γιαούρτι $^{(el)}$ n. ‎(iaürti)
* Hebreu: יוֹגוּרְט $^{(he)}$ m.
* Hindi: दही $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: joghurt $^{(hu)}$
* Ídix: יאָגורט‎ $^{(yi)}$ m.
* Ido: yogurto $^{(io)}$
* Indonesi: yoghurt $^{(id)}$
* Irlandès: iógart $^{(ga)}$ m.
* Islandès: jógúrt $^{(is)}$
* Italià: yogurt $^{(it)}$ m.
* Kazakh: йогурт $^{(kk)}$ ‎(yogwrt/iogurt)
* Kurd: mast $^{(ku)}$
* Letó: jogurts $^{(lv)}$ m.
* Lituà: jogurtas $^{(lt)}$ m.
* Llatí: iogurtum $^{(la)}$ n.
* Llengua de signes catalana: IOGURT $^{(csc)}$
* Luxemburguès: Jughurt $^{(lb)}$
* Macedoni: јо́гурт $^{(mk)}$ m.
* Malaiàlam: തൈര് $^{(ml)}$
* Maltès: jowgart $^{(mt)}$
* Mongol: тараг $^{(mn)}$
* Neerlandès: yoghurt $^{(nl)}$ m.
* Noruec: jogurt $^{(no)}$ m.
* Polonès: jogurt $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: iogurte $^{(pt)}$ m.
* Quítxua: yugur $^{(qu)}$
* Retoromànic: jogurt $^{(rm)}$ m.
* Romanès: iaurt $^{(ro)}$ n.
* Rus: йо́гурт $^{(ru)}$ m. ‎(iógurt)
* Serbocroat: јогурт $^{(sh)}$, jogurt $^{(sh)}$
* Suec: yoghurt $^{(sv)}$ c.
* Tagal: yogart $^{(tl)}$
* Tai: โยเกิร์ต $^{(th)}$
* Tàmil: தயிர் $^{(ta)}$
* Tàtar: йогырт $^{(tt)}$
* Telugu: పెరుగు $^{(te)}$
* Turc: yoğurt $^{(tr)}$
* Txec: jogurt $^{(cs)}$ m.
* Ucraïnès: йо́гурт $^{(uk)}$ m. ‎(iòhurt)
* Urdú: دہی‎ $^{(ur)}$ m.
* Uzbek: qatiq $^{(uz)}$
* Xinès: 酸奶 $^{(zh)}$ ‎(suānnǎi)

### Miscel·lània

* Síl·labes: io·gurt (2)
* Heterograma de 6 lletres (giortu)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# amalgamesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məɫ.ɣəˈme.səs/, occidental /a.maɫ.ɣaˈme.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

amalgamesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amalgamar.
# amalgametako
## Basc
### Nom

amalgametako
* genitiu locatiu definit plural de amalgama
# amalgamessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məɫ.ɣəˈme.sin/, occidental /a.maɫ.ɣaˈme.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

amalgamessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amalgamar.
# amalgamerò
## Italià
### Verb

amalgamerò
* primera persona singular (io) del futur de amalgamare
# amalgamessi
## Català
### Verb

amalgamessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amalgamar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amalgamar.
# amalgametan
## Basc
### Nom

amalgametan
* inessiu definit plural de amalgama
# amalgamerà
## Italià
### Verb

amalgamerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de amalgamare
# amalgamessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məɫ.ɣəˈme.sən/, occidental /a.maɫ.ɣaˈme.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

amalgamessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amalgamar.
# amalgamessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məɫ.ɣəˈme.sis/, occidental /a.maɫ.ɣaˈme.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

amalgamessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amalgamar.
# al·ludiriven
## Català
### Verb

al·ludiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de al·ludir.
# al·ludiren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫuˈði.ɾən/, /ə.ɫuˈði.ɾən/ balear /əɫ.ɫuˈði.ɾən/ Occidental: /aɫ.ɫuˈði.ɾen/, /a.ɫuˈði.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

al·ludiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de al·ludir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·ludir.
# al·ludireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.ðiˈɾɛw/, /ə.ɫu.ðiˈɾɛw/ balear /əɫ.ɫu.ðiˈɾəw/, /əɫ.ɫu.ðiˈɾɛw/ Occidental: /aɫ.ɫu.ðiˈɾew/, /a.ɫu.ðiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

al·ludireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de al·ludir.
# al·ludiria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.ðiˈɾi.ə/, /ə.ɫu.ðiˈɾi.ə/ balear /əɫ.ɫu.ðiˈɾi.ə/ Occidental: /aɫ.ɫu.ðiˈɾi.a/, /a.ɫu.ðiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

al·ludiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de al·ludir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de al·ludir.
# al·ludiran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.ðiˈɾan/, /ə.ɫu.ðiˈɾan/ balear /əɫ.ɫu.ðiˈɾan/ Occidental: /aɫ.ɫu.ðiˈɾan/, /a.ɫu.ðiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

al·ludiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de al·ludir.
# al·ludirien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.ðiˈɾi.ən/, /ə.ɫu.ðiˈɾi.ən/ balear /əɫ.ɫu.ðiˈɾi.ən/ Occidental: /aɫ.ɫu.ðiˈɾi.en/, /a.ɫu.ðiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

al·ludirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de al·ludir.
# al·ludires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫuˈði.ɾəs/, /ə.ɫuˈði.ɾəs/ balear /əɫ.ɫuˈði.ɾəs/ Occidental: /aɫ.ɫuˈði.ɾes/, /a.ɫuˈði.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

al·ludires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de al·ludir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·ludir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·lu·di·res (4)
* Anagrama: lliurades
# al·ludiries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.ðiˈɾi.əs/, /ə.ɫu.ðiˈɾi.əs/ balear /əɫ.ɫu.ðiˈɾi.əs/ Occidental: /aɫ.ɫu.ðiˈɾi.es/, /a.ɫu.ðiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

al·ludiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de al·ludir.
# al·ludiriva
## Català
### Verb

al·ludiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de al·ludir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de al·ludir.
# instrumento de viento-madera
## Castellà
### Nom

instrumento de viento-madera m. ‎(plural instrumentos de viento-madera)
* instrument de vent de fusta

### Vegeu també

* instrumento de viento-madera. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# instrumento membranófono
## Castellà
### Nom

instrumento membranófono m. ‎(plural instrumentos membranófonos)
* instrument membranòfon

#### Sinònims

* membranófono

### Vegeu també

* instrumento membranófono. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# instrumento idiófono
## Castellà
### Nom

instrumento idiófono m. ‎(plural instrumentos idiófonos)
* instrument idiòfon

#### Sinònims

* idiófono

### Vegeu també

* instrumento idiófono. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# instrumento de viento
## Castellà
### Nom

instrumento de viento m. ‎(plural instrumentos de viento)
* instrument aeròfon

#### Sinònims

* aerófono
* instrumento aerófono

### Vegeu també

* instrumento de viento. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# instrumento electrófono
## Castellà
### Nom

instrumento electrófono m. ‎(plural instrumentos electrófonos)
* instrument electròfon

#### Sinònims

* electrófono

### Vegeu també

* instrumento electrófono. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# instrumento de cuerda
## Castellà
### Nom

instrumento de cuerda m. ‎(plural instrumentos de cuerda)
* instrument cordòfon

#### Sinònims

* cordófono
* instrumento cordófono

### Vegeu també

* instrumento de cuerda. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# instrumento de música
## Castellà
### Nom

instrumento de música m. ‎(plural instrumentos de música)
* instrument de música

#### Sinònims

* instrumento musical
* instrumento músico

### Vegeu també

* instrumento de música. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# instrumento de percusión
## Castellà
### Nom

instrumento de percusión m. ‎(plural instrumentos de percusión)
* instrument de percussió

### Vegeu també

* instrumento de percusión. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# instrumento de viento-metal
## Castellà
### Nom

instrumento de viento-metal m. ‎(plural instrumentos de viento-metal)
* instrument de vent de metall

### Vegeu també

* instrumento de viento-metal. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# instrumento de viento de labio
## Castellà
### Nom

instrumento de viento de labio m. ‎(plural instrumentos de viento de labio)
* instrument aeròfon de broquet

#### Sinònims

* instrumento aerófono de boquilla

### Vegeu també

* instrumento de viento de labio. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# ingurgitarà
## Català
### Verb

ingurgitarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ingurgitar.
# ingurgitaries
## Català
### Verb

ingurgitaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ingurgitar.
# ingurgitaríeu
## Català
### Verb

ingurgitaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ingurgitar.
# ingurgitasses
## Català
### Verb

ingurgitasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingurgitar.
# ingurgitassis
## Català
### Verb

ingurgitassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingurgitar.
# ingurgitassen
## Català
### Verb

ingurgitassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingurgitar.
# ingurgitaràs
## Català
### Verb

ingurgitaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ingurgitar.
# ingurgitaré
## Català
### Verb

ingurgitaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de ingurgitar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.ɡuɾ.xi.taˈɾe\, meridional \iŋ.ɡuɾ.hi.taˈɾe\
       Americà: alt \iŋ.ɡuɾ.x(i).taˈɾe\, baix \iŋ.ɡuɾ.hi.taˈɾe\, austral \iŋ.ɡuɾ.xi.taˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

ingurgitaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb ingurgitar
# ingurgitassin
## Català
### Verb

ingurgitassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingurgitar.
# jaumetessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒəw.məˈte.sən/, occidental /d͡ʒaw.meˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

jaumetessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb jaumetar.
# jaumetis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒəwˈmɛ.tis/ balear /ʒəwˈmə.tis/, /ʒəwˈmɛ.tis/ Occidental: /d͡ʒawˈme.tis/
   * Rimes: -ɛtis

### Verb

jaumetis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb jaumetar.
# jaumeten
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒəwˈmɛ.tən/ balear /ʒəwˈmə.tən/, /ʒəwˈmɛ.tən/ Occidental: /d͡ʒawˈme.ten/
   * Rimes: -ɛten

### Verb

jaumeten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de jaumetar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb jaumetar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb jaumetar.
# jaumetin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒəwˈmɛ.tin/ balear /ʒəwˈmə.tin/, /ʒəwˈmɛ.tin/ Occidental: /d͡ʒawˈme.tin/
   * Rimes: -ɛtin

### Verb

jaumetin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb jaumetar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb jaumetar.
# jaumetes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒəwˈmɛ.təs/ balear /ʒəwˈmə.təs/, /ʒəwˈmɛ.təs/ Occidental: /d͡ʒawˈme.tes/
   * Rimes: -ɛtes

### Verb

jaumetes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de jaumetar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb jaumetar.
# jaumetesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒəw.məˈte.səs/, occidental /d͡ʒaw.meˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

jaumetesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb jaumetar.