OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# agarrotar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈta/ balear /ə.ɣə.roˈta/, /ə.ɣə.ruˈta/ Occidental: nord-occidental /a.ɣa.roˈta/ valencià /a.ɣa.roˈtaɾ/, /a.ɣa.roˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: agarrotà
   * Etimologia: Del prefix a- i garrot.

### Verb

agarrotar trans.
* garrotar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: agarroto, agarrota, agarrotem Vocal rizotònica: /ɔ/

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ro·tar (4)
* Anagrames: garrotara, garrotarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# agarrotara
## Català
### Verb

agarrotara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.
# agarrotaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ru.təˈɾan/ balear /ə.ɣə.ro.təˈɾan/, /ə.ɣə.ru.təˈɾan/ Occidental: /a.ɣa.ro.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agarrotaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agarrotar.
# agarrotam
## Català
### Verb

agarrotam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agarrotar.
# afanaren
## Català
### Verb

afanaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afanar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.
# afanares
## Català
### Verb

afanares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afanar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.
# afanaria
## Català
### Verb

afanaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afanar.
# afanaries
## Català
### Verb

afanaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de afanar.
# afanara
## Català
### Verb

afanara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.
# afanarem
## Català
### Verb

afanarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·na·rem (4)
* Anagrama: afamaren
# afanareu
## Català
### Verb

afanareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afanar.
# afanariva
## Català
### Verb

afanariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de afanar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afanar.
# afanaran
## Català
### Verb

afanaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afanar.
# afanarien
## Català
### Verb

afanarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afanar.
# aflamar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɫəˈmar.sə/ balear /ə.fɫəˈmaɾ.sə/, /ə.fɫə.mərˈsə/ Occidental: /a.fɫaˈmaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

aflamar-se
* Forma pronominal de aflamar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'aflamo, s'aflama, ens aflamem

### Miscel·lània

* Anagrama: aflamares
# aflamaran
## Català
### Verb

aflamaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aflamar.
# aflamarem
## Català
### Verb

aflamarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de aflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fla·ma·rem (4)
* Anagrama: malfamaré
# aflama
## Català
### Verb

aflama
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aflamar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aflamar.
# aflamara
## Català
### Verb

aflamara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflamar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflamar.
# aflamam
## Català
### Verb

aflamam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fla·mam (3)
* Anagrames: malfama, malfamà
# acutely
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)
   * Etimologia: De acute i el sufix -ly.

### Adverbi

acutely ‎(comparatiu more acutely, superlatiu most acutely)
* agudament, profundament, intensament

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# acuter
## Anglès
### Adjectiu

acuter
* forma comparativa de acute
# acutherapies
## Anglès
### Nom

acutherapies
* forma plural de acutherapy
# acutizzando
## Italià
### Verb

acutizzando
* gerundi de acutizzare
# acutest
## Anglès
### Adjectiu

acutest
* forma superlativa de acute: el més agut
# acuti
## Italià

   * Pronúncia: /aˈkuː.ti/

### Adjectiu

acuti m. pl.
* forma plural de acuto
# acutizzai
## Italià
### Verb

acutizzai
* primera persona singular (io) del passat de acutizzare
# acutizza
## Italià
### Verb

acutizza
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de acutizzare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de acutizzare
# acutizzammo
## Italià
### Verb

acutizzammo
* primera persona plural (noi) del passat de acutizzare
# acutizzandosi
## Italià
### Verb

acutizzandosi
* gerundi de acutizzarsi
# agás
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈɣas\, meridional \aˈɣah\
       Americà: alt /aˈɡas/, baix \aˈɣah\, austral \aˈɣas\
   * Rimes: -as

### Nom

agás m. pl.
* forma plural de agá
# agyrias
## Anglès
### Nom

agyrias
* forma plural de agyria
# agâi
## Muisca

   * Pronúncia: /aɣaai/, /aɣaːi/

### Interjecció

agâi
* ai (dolor)

#### Variants

* acâi, gâi, aguei

#### Sinònims

* agachî, thónê

#### Relacionats

* agachi, chyhyzyca, tohoni
# agàmic
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣa.mik/, occidental /aˈɣa.mik/
   * Rimes: -amik
   * Etimologia: Del prefix a- i el sufix -gàmic.

### Adjectiu

agàmic m. ‎(femení agàmica, plural masculí agàmics, plural femení agàmiques)
* Que es reprodueix sense la unió de gàmetes, asexual.

#### Traduccions

* Anglès: agamic $^{(en)}$
* Castellà: agámico $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gà·mic (3)
* Anagrames: caigam, màgica

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat
# agàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣas/, occidental /aˈɣas/
   * Rimes: -as

### Nom

agàs m. pl.
* Forma plural de agà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gàs (2)
* Anagrames: gasa, saga $^{(revers)}$
# agà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣa/, occidental /aˈɣa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Del turc ağa ‎(«senyor»).

### Nom

agà m. ‎(plural agàs)
* Qui exercia un comandament a l'Imperi Otomà.

#### Traduccions

* Anglès: agha $^{(en)}$
* Basc: aga $^{(eu)}$
* Castellà: agá $^{(es)}$
* Francès: agha $^{(fr)}$ m.
* Italià: aghà $^{(it)}$ m.
* Romanès: agă $^{(ro)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gà (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Italià

   * Pronúncia: /aˈɡa/

### Nom

agà m. ‎(plural invariable)
* forma alternativa de aghà

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gà (2)
# agá
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈɣa\
       Americà: alt /aˈɡa/, baix \aˈɣa\
   * Rimes: -a

### Nom

agá m. ‎(plural agás)
* agà

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gá (2)
# africàs
## Català
### Verb

africàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb africar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb africar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fri·càs (3)
* Anagrama: ficaràs
# africo
## Català
### Verb

africo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de africar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fri·co (3)
* Heterograma de 6 lletres (acfior)
* Anagrama: òrfica
# africà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾiˈka/, occidental /a.fɾiˈka/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: africar
   * Etimologia: Del llatí africānus.

### Adjectiu

africà m. ‎(femení africana, plural masculí africans, plural femení africanes)
* Relacionat amb Àfrica.

#### Traduccions

* Alemany: afrikanisch $^{(de)}$
* Anglès: African $^{(en)}$
* Castellà: africano $^{(es)}$
* Esperanto: afrika $^{(eo)}$
* Francès: africain $^{(fr)}$
* Italià: africano $^{(it)}$
* Llatí: Africanus $^{(la)}$
* Neerlandès: Afrikaans $^{(nl)}$
* Polonès: afrykański $^{(pl)}$
* Romanès: african $^{(ro)}$
* Suec: afrikansk $^{(sv)}$

### Nom

africà m. ‎(plural africans, femení africana)
* Habitant d'Àfrica.

#### Traduccions

* Alemany: Afrikaner $^{(de)}$ m.
* Anglès: African $^{(en)}$
* Basc: afrikar $^{(eu)}$
* Castellà: africano $^{(es)}$ m.
* Esperanto: afrikano $^{(eo)}$
* Francès: Africain $^{(fr)}$ m.
* Italià: africano $^{(it)}$ m.
* Romanès: african $^{(ro)}$ m.

### Verb

africà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de africar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fri·cà (3)
* Anagrames: ficara, ficarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# africàssem
## Català
### Verb

africàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb africar.
# africàssim
## Català
### Verb

africàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb africar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fri·càs·sim (4)
* Anagrama: massificar
# africàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾiˈka.ɾəm/, occidental /a.fɾiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

africàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de africar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb africar.
# africàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾiˈka.ɾəw/, occidental /a.fɾiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

africàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de africar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb africar.
# africàsseu
## Català
### Verb

africàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb africar.
# africàssiu
## Català
### Verb

africàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb africar.
# adiudicavi
## Llatí

   * Pronúncia: /a.dɪ.uː.dɪˈkaː.wiː/

### Verb

adiūdicāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de adiūdicō
# adit
## Català
### Verb

adit
* Participi masculí singular del verb adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dit (2)
* Anagrames: dati, datí, dita

## Català antic
### Verb

adit
* participi masculí singular de adir
# adites
## Català
### Verb

adites
* Participi femení plural del verb adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·tes (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeist)
* Anagrames: editàs, estadi, ideats
# adiu
## Català
### Verb

adiu
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·diu (2)
* Anagrama: duia

## Català antic
### Verb

adiu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de adir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de adir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de adir

#### Variants

* [1] adits
* [2] adíats, adíau
* [3] adits
# adist
## Català antic
### Verb

adist
* segona persona singular (tu) del passat de adir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de adir

#### Variants

* [1] adires
* [2] adíreu
# adiudicas
## Llatí

   * Pronúncia: /a.dɪˈuː.dɪ.kaːs/

### Verb

adiūdicās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de adiūdicō
# adita
## Català
### Verb

adita
* Participi femení singular del verb adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ta (3)
* Anagrames: adiat, aidat
# adits
## Català
### Verb

adits
* Participi masculí plural del verb adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dits (2)
* Anagrama: datis

## Català antic
### Verb

adits
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de adir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de adir

#### Variants

* [1] adiu
* [2] adiu
# adiudicare
## Llatí

   * Pronúncia: /a.dɪ.uː.dɪˈkaː.rɛ/

### Verb

adiūdicāre
* infinitiu del present actiu de adiūdicō
# adiudicatum
## Llatí

   * Pronúncia: /a.dɪ.uː.dɪˈkaː.tʊm/

### Verb

adiūdicātum
* supí acusatiu de adiūdicō
# afanàs
## Català
### Verb

afanàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.
# afanàsseu
## Català
### Verb

afanàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.
# afanàvem
## Català
### Verb

afanàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nà·vem (4)
* Anagrama: afamaven
# afanàieu
## Català
### Verb

afanàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afanar.
# afanàssim
## Català
### Verb

afanàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nàs·sim (4)
* Anagrama: afamassin
# afanàiem
## Català
### Verb

afanàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nà·iem (4)
* Anagrama: afamaien
# afanàreu
## Català
### Verb

afanàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afanar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.
# afanàssiu
## Català
### Verb

afanàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.
# afanàrem
## Català
### Verb

afanàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afanar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nà·rem (4)
* Anagrama: afamaren
# afanàssem
## Català
### Verb

afanàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nàs·sem (4)
* Anagrama: afamassen
# afronteguem
## Català
### Verb

afronteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb afrontar.
# afrontegués
## Català
### Verb

afrontegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.
# afronteguéssou
## Català
### Verb

afronteguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.
# afrontavo
## Català
### Verb

afrontavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afrontar.
# afronteguesses
## Català
### Verb

afronteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.
# afronteguéssom
## Català
### Verb

afronteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.
# afronte
## Català
### Verb

afronte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afrontar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afrontar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afrontar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afrontar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fron·te (3)
* Heterograma de 7 lletres (aefnort)
* Anagrames: entafor, foteran, ofrenat, orfenat
# afrontegueu
## Català
### Verb

afrontegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afrontar.
# afronteguessa
## Català
### Verb

afronteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.
# afronteguessen
## Català
### Verb

afronteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.
# agafam
## Català
### Verb

agafam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agafar.
# agafaien
## Català
### Verb

agafaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agafar.
# agafalls
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣəˈfaʎs/ balear /ə.ɣəˈfaʎs/, /ə.ɣəˈfajs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣaˈfaʎs/ valencià /a.ɣaˈfaʎs/, /a.ɣaˈfaʎʃ/
   * Rimes: -aʎs

### Nom

agafalls m. pl.
* Forma plural de agafall.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·falls (3)
# agafades lliures
## Català
### Nom

agafades lliures f. pl.
* Forma plural de agafada lliure.
# agafador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣə.fəˈðo/ Occidental: nord-occidental /a.ɣa.faˈðo/, valencià /a.ɣa.faˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De agafar i el sufix -dor.

### Nom

agafador m. ‎(plural agafadors)
* Drap gruixut que es fa servir per agafar safates de forn o altres objectes calents, sense cremar-se les mans.
* Part d'un objecte que serveix per agafar-lo amb seguretat.
* Pinça que subjecta la corbata a la camisa.

#### Sinònims

* aferrador, aferrall, aferratall, agafall, agafatall

#### Traduccions

* Alemany: Topflappen $^{(de)}$ m.
* Anglès: potholder $^{(en)}$
* Basc: helduleku $^{(eu)}$
* Castellà: agarradero $^{(es)}$
* Francès: poignée $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·fa·dor (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# agafaies
## Català
### Verb

agafaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agafar.
# agafall
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣəˈfaʎ/ balear /ə.ɣəˈfaʎ/, /ə.ɣəˈfaj/ Occidental: /a.ɣaˈfaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: De agafar i el sufix -all.

### Nom

agafall m. ‎(plural agafalls)
* agafador

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·fall (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# agafaia
## Català
### Verb

agafaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agafar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agafar.
# afal·lerassis
## Català
### Verb

afal·lerassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
# afal·lerau
## Català
### Verb

afal·lerau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afal·lerar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afal·lerar-se.
# afal·lerava
## Català
### Verb

afal·lerava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afal·lerar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afal·lerar-se.
# afal·leraven
## Català
### Verb

afal·leraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afal·lerar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fal·le·ra·ven (5)
* Anagrama: afrenellava
# afal·lere
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəɫˈɫe.ɾə/, /ə.fəˈɫe.ɾə/ balear /ə.fəɫˈɫe.ɾə/ Occidental: /a.faɫˈɫe.ɾe/, /a.faˈɫe.ɾe/
   * Rimes: -eɾe

### Verb

afal·lere
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afal·lerar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afal·lerar-se.
# afal·lerasses
## Català
### Verb

afal·lerasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
# afal·lerassin
## Català
### Verb

afal·lerassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
# afal·leraves
## Català
### Verb

afal·leraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afal·lerar-se.
# aiutavano
## Italià
### Verb

aiutavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de aiutare
# aiutavi
## Italià
### Verb

aiutavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aiutare
# aiuterai
## Italià
### Verb

aiuterai
* segona persona singular (tu) del futur de aiutare
# aiuterebbe
## Italià
### Verb

aiuterebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de aiutare
# aiutavamo
## Italià
### Verb

aiutavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de aiutare
# aiuterebbero
## Italià
### Verb

aiuterebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de aiutare
# aiutavo
## Italià
### Verb

aiutavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de aiutare
# aiutava
## Italià
### Verb

aiutava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de aiutare
# aiuteranno
## Italià
### Verb

aiuteranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de aiutare
# aiutavate
## Italià
### Verb

aiutavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de aiutare
# agombolàs
## Català
### Verb

agombolàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agombolar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agombolar.
# agombolàssiu
## Català
### Verb

agombolàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agombolar.
# agombolés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣum.buˈɫes/ balear /ə.ɣom.boˈɫes/, /ə.ɣum.buˈɫes/ Occidental: /a.ɣom.boˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

agombolés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agombolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agombolar.
# agombolàssim
## Català
### Verb

agombolàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agombolar.
# agombolàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣum.buˈɫa.βəw/ balear /ə.ɣom.boˈɫa.vəw/, /ə.ɣum.buˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣom.boˈɫa.βew/ valencià /a.ɣom.boˈɫa.vew/, /a.ɣom.boˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

agombolàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agombolar.
# agomboléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣum.buˈɫe.səm/ balear /ə.ɣom.boˈɫe.səm/, /ə.ɣum.buˈɫe.səm/ Occidental: /a.ɣom.boˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

agomboléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agombolar.
# agombolàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣum.buˈɫa.ɾəw/ balear /ə.ɣom.boˈɫa.ɾəw/, /ə.ɣum.buˈɫa.ɾəw/ Occidental: /a.ɣom.boˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

agombolàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de agombolar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agombolar.
# agombolàssem
## Català
### Verb

agombolàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agombolar.
# agombolàsseu
## Català
### Verb

agombolàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agombolar.
# agenciaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.siˈa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.siˈa.ɾen/, valencià /a.d͡ʒen.siˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

agenciaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agenciar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agenciar.