OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# anepigráficos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ne.piˈɣɾa.fi.kos\, meridional \a.ne.piˈɣɾa.fi.koh\
       Americà: alt /a.ne.piˈɡɾa.fi.k(o)s/, baix \a.ne.piˈɣɾa.fi.koh\, austral \a.ne.piˈɣɾa.fi.kos\
   * Rimes: -afikos

### Adjectiu

anepigráficos m. pl.
* forma plural de anepigráfico
# anessi
## Català
### Verb

anessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·es·si (3)
* Anagrames: anises, anisés, ànsies, sisena
# anessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈne.sis/, occidental /aˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

anessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·es·sis (3)
* Anagrames: niasses, sanessi
# anesses
## Català
### Verb

anesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.
# anessen
## Català
### Verb

anessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.
# anepigráfico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ne.piˈɣɾa.fi.ko\
       Americà: alt /a.ne.piˈɡɾa.fi.k(o)/, baix \a.ne.piˈɣɾa.fi.ko\
   * Rimes: -afiko

### Adjectiu

anepigráfico m. ‎(femení anepigráfica, plural masculí anepigráficos, plural femení anepigráficas)
* (arqueologia) anepigràfic, anepígraf

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ne·pi·grá·fi·co (6)

### Vegeu també

* anepigráfico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# amatinàssem
## Català
### Verb

amatinàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatinar-se.
# amatinà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.tiˈna/, occidental /a.ma.tiˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

amatinà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amatinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ti·nà (4)
* Anagrames: amainat, amanita
# amatinàieu
## Català
### Verb

amatinàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amatinar-se.
# amatinàs
## Català
### Verb

amatinàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatinar-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ti·nàs (4)
* Anagrama: amainats
# amatinàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.tiˈna.ɾəm/, occidental /a.ma.tiˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amatinàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amatinar-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatinar-se.
# amatinàsseu
## Català
### Verb

amatinàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatinar-se.
# amatino
## Català
### Verb

amatino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amatinar-se.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amatinar-se.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amatinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ti·no (4)
* Anagrames: amatoni, amatoní, amoïnat, amotina, amotinà
# amatinos
## Català
### Verb

amatinos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amatinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ti·nos (4)
* Anagrames: amatonis, amoïnats, amotinàs
# amatinàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.tiˈna.ɾəw/, occidental /a.ma.tiˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

amatinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amatinar-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatinar-se.
# anagramelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

anagramelor
* genitiu i datiu definit plural de anagramă
* vocatiu plural de anagramă
# anaiak
## Basc
### Nom

anaiak
* absolutiu definit plural de anaia
* ergatiu definit singular de anaia
* ergatiu indefinit de anaia
# anagrammaticamente
## Italià

   * Pronúncia: /a.na.ɡramˌma.ti.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De anagrammatico i el sufix -mente.

### Adverbi

anagrammaticamente
* de manera anagramàtica, amb anagrames

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·gram·ma·ti·ca·mén·te (8)
# anaiarekin
## Basc
### Nom

anaiarekin
* comitatiu indefinit de anaia
* comitatiu definit singular de anaia
# anagrames
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈɣɾa.məs/, occidental /a.naˈɣɾa.mes/
   * Rimes: -ames

### Nom

anagrames m. pl.
* Forma plural de anagrama.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·gra·mes (4)
* Anagrames: agermanàs, amargenàs, manegaràs, masegaran

## Occità
### Nom

anagrames m. pl.
* (aranès) forma plural de anagrama
# anagramo
## Romanès
### Nom

anagramo
* vocatiu singular de anagramă
# anagramă
## Romanès
### Nom

anagramă f. ‎(plural anagrame)
* anagrama

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | anagramă | anagrama | (niște) | anagrame | anagramele |
| Genitiu-datiu | (unei) | anagrame | anagramei | (unor) | anagrame | anagramelor |
| Vocatiu | | anagramă, anagramo | anagramă, anagramo | | anagramelor | anagramelor |
# anagrams
## Anglès
### Nom

anagrams
* forma plural de anagram
# anagògicament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəˌɣɔ.ʒi.kəˈmen/ balear /ə.nəˌɣɔ.ʒi.kəˈment/, /ə.nəˌɣɔ.ʒi.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.naˌɣɔ.ʒi.kaˈmen/ valencià /a.naˌɣɔ.d͡ʒi.kaˈment/, /a.naˌɣɔ.d͡ʒi.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De anagògic i el sufix -ment.

### Adverbi

anagògicament
* D'una manera anagògica.

#### Traduccions

* Anglès: anagogically $^{(en)}$
* Castellà: de modo anagógico $^{(es)}$
* Italià: anagogicamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·gò·gi·ca·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# anaia
## Català
### Verb

anaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de anar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de anar.

## Basc

   * Pronúncia: /a.na.ja/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

anaia anim.
* germà
* (biscaí) germà d’un home

#### Declinació

Nom comú animat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
anaia
anaia
anaiak
Ergatiu
anaiak
anaiak
anaiek
Datiu
anaiari
anaiari
anaiei
Genitiu
anaiaren
anaiaren
anaien
Comitatiu
anaiarekin
anaiarekin
anaiekin
Benefactiu
anaiarentzat
anaiarentzat
anaientzat
Instrumental
anaiaz
anaiaz
anaiez
Partitiu
anaiarik
Prolatiu
anaiatzat
Causal
anaiarengatik
anaiarengatik
anaiengatik
Locatius
Inessiu
anaiarengan
anaiarengan
anaiengan
Ablatiu
anaiarengandik
anaiarengandik
anaiengandik
Al·latiu
anaiarengana
anaiarengana
anaiengana
Terminatiu
anaiarenganaino
anaiarenganaino
anaienganaino
Al·l. direcional
anaiarenganantz
anaiarenganantz
anaienganantz
Gen. locatiu
anaiarenganako
anaiarenganako
anaienganako :

#### Relacionats

* neba (biscaí, germà d’una dona)
# amigar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.miˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.miˈɣa/ valencià /a.miˈɣaɾ/, /a.miˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: amigà

### Verb

amigar
* Forma de l'infinitiu amigar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gar (3)
* Anagrames: agraïm, agramí, agrima, agrimà, amagrí, magiar
# amigaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣəˈɾan/, occidental /a.mi.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

amigaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·ga·ran (4)
# amigaien
## Català
### Verb

amigaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·ga·ien (4)
# amigaies
## Català
### Verb

amigaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·ga·ies (4)
# amigades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈɣa.ðəs/, occidental /a.miˈɣa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

amigades
* Participi femení plural del verb amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·ga·des (4)
# amigaia
## Català
### Verb

amigaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amigar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·ga·ia (4)
# amigam
## Català
### Verb

amigam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gam (3)
# amotiní
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.tiˈni/, occidental /a.mo.tiˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

amotiní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amotinar.
    [Jo] amotiní o em vaig amotinar.
# amotinàssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.tiˈna.siw/ balear /ə.mo.tiˈna.siw/, /ə.mu.tiˈna.siw/ Occidental: /a.mo.tiˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

amotinàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amotinar.

#### Variants

* amotinéssiu, amotinésseu, amotinàsseu, amotinàreu
# amotinéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.tiˈne.səm/, occidental /a.mo.tiˈne.sem/
       Informal: /a.mo.tiˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

amotinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amotinar.
    [Nosaltres] amotinéssim, amotinéssem, amotinàssem, amotinàssim o amotinàrem.

#### Sinònims

* amotineguéssom, forma col·loquial.
# amotinéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.tiˈne.sim/, occidental /a.mo.tiˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amotinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amotinar.
    [Nosaltres] amotinéssim, amotinéssem, amotinàssem, amotinàssim o amotinàrem.

#### Sinònims

* amotineguéssom, forma col·loquial.
# amotinéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.tiˈne.siw/, occidental /a.mo.tiˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

amotinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amotinar.
    [Vosaltres/vós] amotinéssiu, amotinésseu, amotinàsseu, amotinàssiu o amotinàreu.

#### Sinònims

* amotineguéssou, forma col·loquial.
# amotinàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.tiˈna.βəw/ balear /ə.mo.tiˈna.vəw/, /ə.mu.tiˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.mo.tiˈna.βew/ valencià /a.mo.tiˈna.vew/, /a.mo.tiˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

amotinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amotinar.

#### Variants

* (col·loquial) amotinavo, amotinàieu
# amotinés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.tiˈnes/, occidental /a.mo.tiˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

amotinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amotinar.
    [Jo] amotinés, amotinàs o amotinara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amotinar.
    [Ell/ella/vostè] amotinés, amotinàs o amotinara.

#### Sinònims

* amotinessi, amotinessa, amotinegués, amotineguessa, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ti·nés (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeimnost)
* Anagrames: amonesti, amonestí, ensomiat
# amotinésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.tiˈne.səw/, occidental /a.mo.tiˈne.sew/
       Informal: /a.mo.tiˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

amotinésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amotinar.
    [Vosaltres/vós] amotinéssiu, amotinésseu, amotinàsseu, amotinàssiu o amotinàreu.

#### Sinònims

* amotineguéssou, forma col·loquial.
# anatematitzàssiu
## Català
### Verb

anatematitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatematitzar.
# anatematitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nə.tə.mə.tiˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /a.na.te.ma.tiˈd͡ze.sew/, valencià /a.na.te.ma.tiˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

anatematitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatematitzar.
# anatematitzàssem
## Català
### Verb

anatematitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatematitzar.
# anatematitzàssim
## Català
### Verb

anatematitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatematitzar.
# anatematitzàsseu
## Català
### Verb

anatematitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatematitzar.
# anatematitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.tə.mə.tiˈd͡za.βəw/, balear /ə.nə.tə.mə.tiˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.na.te.ma.tiˈd͡za.βew/ valencià /a.na.te.ma.tiˈza.vew/, /a.na.te.ma.tiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

anatematitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de anatematitzar.
# anatematitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nə.tə.mə.tiˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /a.na.te.ma.tiˈd͡ze.sem/, valencià /a.na.te.ma.tiˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

anatematitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatematitzar.
# anatematitzàs
## Català
### Verb

anatematitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatematitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatematitzar.
# anatematitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nə.tə.mə.tiˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /a.na.te.ma.tiˈd͡zes/, valencià /a.na.te.ma.tiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

anatematitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatematitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatematitzar.
# anivelléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ni.βəˈʎe.sim/, balear /ə.ni.vəˈʎe.sim/ Occidental: nord-occidental /a.ni.βeˈʎe.sim/ valencià /a.ni.veˈʎe.sim/, /a.ni.βeˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

anivelléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anivellar.
# anivellí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ni.βəˈʎi/, balear /ə.ni.vəˈʎi/ Occidental: nord-occidental /a.ni.βeˈʎi/ valencià /a.ni.veˈʎi/, /a.ni.βeˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

anivellí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de anivellar.
# aniversarios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ni.βeɾˈsa.ɾjos\, meridional \a.ni.βeɾˈsa.ɾjoh\
       Americà: alt /a.ni.beɾˈsa.ɾ(jo)s/, baix \a.ni.βeɾˈsa.ɾjoh\, austral \a.ni.βeɾˈsa.ɾjos\
   * Rimes: -aɾjos

### Nom

aniversarios m. pl.
* forma plural de aniversario
# aniversario
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ni.βeɾˈsa.ɾjo\
       Americà: alt /a.ni.beɾˈsa.ɾjo/, baix \a.ni.βeɾˈsa.ɾjo\
   * Rimes: -aɾjo

### Nom

aniversario m. ‎(plural aniversarios)
* aniversari (dia anual d'un esdeveniment)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·ver·sa·rio (5)
# anivelléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ni.βəˈʎe.səm/, balear /ə.ni.vəˈʎe.səm/ Occidental: nord-occidental /a.ni.βeˈʎe.sem/ valencià /a.ni.veˈʎe.sem/, /a.ni.βeˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

anivelléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anivellar.
# anivellésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ni.βəˈʎe.səw/, balear /ə.ni.vəˈʎe.səw/ Occidental: nord-occidental /a.ni.βeˈʎe.sew/ valencià /a.ni.veˈʎe.sew/, /a.ni.βeˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

anivellésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anivellar.
# anivelléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ni.βəˈʎe.siw/, balear /ə.ni.vəˈʎe.siw/ Occidental: nord-occidental /a.ni.βeˈʎe.siw/ valencià /a.ni.veˈʎe.siw/, /a.ni.βeˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

anivelléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anivellar.
# aniversari
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ni.βərˈsa.ɾi/, balear /ə.ni.vəɾˈsa.ɾi/ Occidental: nord-occidental /a.ni.βerˈsa.ɾi/ valencià /a.ni.veɾˈsa.ɾi/, /a.ni.βeɾˈsa.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: De l'adjectiu llatí anniversarium ‎(«que torna anualment»).

### Nom

aniversari m. ‎(plural aniversaris)
* Dia de l'any corresponent a un esdeveniment d'anys anteriors.
* (en particular) Celebració anual del naixement d'algú.

#### Sinònims

* [2] natalici, cumpleanys (castellanisme)

#### Relacionats

* per molts anys, felicitats (castellanisme)

#### Traduccions

* Anglès: anniversary $^{(en)}$
* Castellà: aniversario $^{(es)}$ m.
* Francès: anniversaire $^{(fr)}$ m.
* Italià: anniversario $^{(it)}$ m.
* Llengua de signes catalana: ANY+FESTA $^{(csc)}$
* Anglès: birthday $^{(en)}$
* Castellà: cumpleaños $^{(es)}$ m.
* Esperanto: naskiĝtago $^{(eo)}$, naskotago $^{(eo)}$
* Francès: anniversaire $^{(fr)}$ m.
* Italià: compleanno $^{(it)}$ m., anniversario $^{(it)}$ m.
* Llengua de signes catalana: ANY+FESTA $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·ver·sa·ri (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amoixissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃi.sis/ balear /ə.moˈʃi.sis/, /ə.muˈʃi.sis/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃi.sis/ valencià /a.mojˈʃi.sis/, /a.moˈʃi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

amoixissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoixir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xis·sis (4)
# amoixisc
## Català
### Verb

amoixisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amoixir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xisc (3)
# amoixisca
## Català
### Verb

amoixisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amoixir-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amoixir-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amoixir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xis·ca (4)
# amoixissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃi.sin/ balear /ə.moˈʃi.sin/, /ə.muˈʃi.sin/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃi.sin/ valencià /a.mojˈʃi.sin/, /a.moˈʃi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

amoixissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoixir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xis·sin (4)
# amoixit
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃit/ balear /ə.moˈʃit/, /ə.muˈʃit/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃit/ valencià /a.mojˈʃit/, /a.moˈʃit/
   * Rimes: -it

### Verb

amoixit
* Participi masculí singular del verb amoixir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xit (3)
# amoixits
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃits/ balear /ə.moˈʃits/, /ə.muˈʃits/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃits/ valencià /a.mojˈʃits/, /a.moˈʃits/
   * Rimes: -its

### Verb

amoixits
* Participi masculí plural del verb amoixir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xits (3)
# apaizgaiei
## Basc
### Nom

apaizgaiei
* datiu definit plural de apaizgai
# apaizgaiek
## Basc
### Nom

apaizgaiek
* ergatiu definit plural de apaizgai
# apaizgaiekin
## Basc
### Nom

apaizgaiekin
* comitatiu definit plural de apaizgai
# apaizgaienganaino
## Basc
### Nom

apaizgaienganaino
* terminatiu definit plural de apaizgai
# apaizgaienganako
## Basc
### Nom

apaizgaienganako
* genitiu locatiu definit plural de apaizgai
# apaizgaiaz
## Basc
### Nom

apaizgaiaz
* instrumental definit singular de apaizgai
# apaizgaiari
## Basc
### Nom

apaizgaiari
* datiu definit singular de apaizgai
# apaizgaiengana
## Basc
### Nom

apaizgaiengana
* al·latiu definit plural de apaizgai
# apaizgaien
## Basc
### Nom

apaizgaien
* genitiu definit plural de apaizgai
# apaizgaiengan
## Basc
### Nom

apaizgaiengan
* inessiu definit plural de apaizgai
# anatomically
## Anglès

   * Etimologia: De anatomical i el sufix -ly.

### Adverbi

anatomically ‎(comparatiu more anatomically, superlatiu most anatomically)
* anatòmicament
# anatomicamente
## Italià

   * Pronúncia: /a.naˌtɔ.mi.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De anatomico i el sufix -mente.

### Adverbi

anatomicamente
* anatòmicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·to·mi·ca·mén·te (7)
# anatomiaz
## Basc
### Nom

anatomiaz
* instrumental indefinit de anatomia
* instrumental definit singular de anatomia
# anatomical handle
## Anglès
### Nom

anatomical handle
* (tennis de taula) mànec anatòmic

### Vegeu també

* anatomical handle. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# anatomiatarantz
## Basc
### Nom

anatomiatarantz
* al·latiu direccional indefinit de anatomia
# anatomiatatik
## Basc
### Nom

anatomiatatik
* ablatiu indefinit de anatomia
# anatomiatzat
## Basc
### Nom

anatomiatzat
* prolatiu indefinit de anatomia
# anatomiatara
## Basc
### Nom

anatomiatara
* al·latiu indefinit de anatomia
# anatomiataraino
## Basc
### Nom

anatomiataraino
* terminatiu indefinit de anatomia
# anatomiatik
## Basc
### Nom

anatomiatik
* ablatiu definit singular de anatomia
# ancorà
## Català
### Verb

ancorà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ancorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·co·rà (3)
* Anagrames: acaron, anorac, carona, nocara, nocarà
# ancoràssem
## Català
### Verb

ancoràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ancorar.
# ancoràsseu
## Català
### Verb

ancoràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ancorar.
# ancoràs
## Català
### Verb

ancoràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ancorar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ancorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·co·ràs (3)
* Anagrames: anoracs, carnosa, nocaràs, oscaran
# ancoràssim
## Català
### Verb

ancoràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ancorar.
# ancoràssiu
## Català
### Verb

ancoràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ancorar.
# ancoris
## Català
### Verb

ancoris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ancorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·co·ris (3)
* Heterograma de 7 lletres (acinors)
* Anagrames: cairons, cornisa, orincàs, racions
# apeixia
## Català
### Verb

apeixia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apeixir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apeixir.
# apeixessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pəˈʃe.sən/ Occidental: nord-occidental /a.pejˈʃe.sen/ valencià /a.pejˈʃe.sen/, /a.peˈʃe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

apeixessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apeixar.
# apeixesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pəˈʃe.səs/ Occidental: nord-occidental /a.pejˈʃe.ses/ valencià /a.pejˈʃe.ses/, /a.peˈʃe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

apeixesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apeixar.
# apeixessi
## Català
### Verb

apeixessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apeixar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apeixar.