OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# nécrophobie
## Francès
### Nom

nécrophobie f. ‎(plural nécrophobies)
* Necrofòbia
   * Exemples:
       "C'est une tradition ancienne que celle de la nécrophobie, la peur du retour des morts animés de mauvaises intentions à l'encontre des vivants."

#### Relacionats

* cadavre
* thanatophobie

#### Antònims

* nécrophilie

### Vegeu també

* Entrada «nécrophobie» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
* Quevauvilliers, Jacques. Dictionnaire médical, 2008 (en francès). Issy-les-Moulineaux: Elsevier Masson, 2007, p. 617. ISBN 978-2-294-01941-8.
* ↑ Philippe Charlier. «12». A: Médecin des morts, 2008. París: Fayard, 2006, p. 133. ISBN 978-2-213-62722-9.
# nécromancie
## Francès
### Nom

nécromancie f. ‎(plural nécromancies)
* Nigromància (art d'endevinació d'esdeveniments futurs a partir de la invocació dels difunts).
# nécessairement
## Francès
### Adverbi

nécessairement
* necessàriament
# négation
## Francès
### Nom

négation f. ‎(plural négations)
* negació
# négations
## Francès

   * Pronúncia: /ne.ɡaˈsjɔ̃/

### Nom

négations f. pl.
* forma plural de négation
# négativismes
## Francès

   * Pronúncia: /ne.ɡa.tiˈvism/

### Nom

négativismes m. pl.
* forma plural de négativisme
# nobilissimae
## Llatí

   * Pronúncia: /noː.bɪˈlɪs.sɪ.maj/

### Adjectiu

nōbilissimae
* nominatiu femení plural de nōbilissimus
* vocatiu femení plural de nōbilissimus
* genitiu femení singular de nōbilissimus
* datiu femení singular de nōbilissimus
# nobilissimas
## Llatí

   * Pronúncia: /noː.bɪˈlɪs.sɪ.maːs/

### Adjectiu

nōbilissimās
* acusatiu femení plural de nōbilissimus
# nobilissime
## Llatí

   * Pronúncia: /noː.bɪˈlɪs.sɪ.mɛ/

### Adjectiu

nōbilissime
* vocatiu masculí singular de nōbilissimus
# nobilissimi
## Llatí

   * Pronúncia: /noː.bɪˈlɪs.sɪ.miː/

### Adjectiu

nōbilissimī
* nominatiu masculí plural de nōbilissimus
* vocatiu masculí plural de nōbilissimus
* genitiu masculí singular de nōbilissimus
* genitiu neutre singular de nōbilissimus
# nobilioris
## Llatí

   * Pronúncia: /noː.bɪ.lɪˈoː.rɪs/

### Adjectiu

nōbiliōris
* genitiu masculí/femení/neutre singular de nōbilior
# nobiliorum
## Llatí

   * Pronúncia: /noː.bɪ.lɪˈoː.rʊm/

### Adjectiu

nōbiliōrum
* genitiu masculí/femení/neutre plural de nōbilior
# nobilissima
## Llatí

   * Pronúncia: /noː.bɪˈlɪs.sɪ.ma/, /noː.bɪˈlɪs.sɪ.maː/

### Adjectiu

nōbilissima
* nominatiu femení singular de nōbilissimus
* nominatiu neutre plural de nōbilissimus
* vocatiu femení singular de nōbilissimus
* vocatiu neutre plural de nōbilissimus
* acusatiu neutre plural de nōbilissimus
nōbilissimā
* ablatiu femení singular de nōbilissimus
# nobilis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnoː.bɪ.lɪs/
   * Etimologia: De nōscō.

### Adjectiu

nōbilis m., f., nōbile n. ‎(comparatiu nōbilior, superlatiu nōbilissimus)
* noble, nascut en una família distingida
* famós, apreciat

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | nōbilis | nōbile | nōbilēs | nōbilia |
| Vocatiu | nōbilis | nōbile | nōbilēs | nōbilia |
| Acusatiu | nōbilem | nōbile | nōbilēs | nōbilia |
| Genitiu | nōbilis | nōbilis | nōbilium | nōbilium |
| Datiu | nōbilī | nōbilī | nōbilibus | nōbilibus |
| Ablatiu | nōbilī | nōbilī | nōbilibus | nōbilibus |

#### Derivats

* nōbilitās
* nōbiliter
* nōbilitō
# nobilissimam
## Llatí

   * Pronúncia: /noː.bɪˈlɪs.sɪ.mam/

### Adjectiu

nōbilissimam
* acusatiu femení singular de nōbilissimus
# nobilissimarum
## Llatí

   * Pronúncia: /noː.bɪ.lɪs.sɪˈmaː.rʊm/

### Adjectiu

nōbilissimārum
* genitiu femení plural de nōbilissimus
# optimitzam
## Català
### Verb

optimitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de optimitzar.
# optimitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.ti.miˈd͡za/ balear /op.ti.miˈd͡za/, /up.ti.miˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /op.ti.miˈd͡za/ valencià /op.ti.miˈzaɾ/, /op.ti.miˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: optimitzà
   * Etimologia: De òptim i el sufix -itzar.

### Verb

optimitzar trans.
* Fer òptim, treure el millor rendiment, la màxima eficiència.

#### Sinònims

* optimar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: optimitzo, optimitza, optimitzem

#### Traduccions

* Anglès: optimize $^{(en)}$
* Castellà: optimizar $^{(es)}$
* Francès: optimiser $^{(fr)}$
* Italià: ottimizzare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: op·ti·mit·zar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# optimitzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.ti.miˈd͡za.ɾəs/ balear /op.ti.miˈd͡za.ɾəs/, /up.ti.miˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /op.ti.miˈd͡za.ɾes/, valencià /op.ti.miˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

optimitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de optimitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb optimitzar.
# optimitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.ti.miˈd͡za.ɾən/ balear /op.ti.miˈd͡za.ɾən/, /up.ti.miˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /op.ti.miˈd͡za.ɾen/, valencià /op.ti.miˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

optimitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de optimitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb optimitzar.
# optimitzara
## Català
### Verb

optimitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb optimitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb optimitzar.
# optimitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.ti.mi.d͡zəˈɾan/ balear /op.ti.mi.d͡zəˈɾan/, /up.ti.mi.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /op.ti.mi.d͡zaˈɾan/, valencià /op.ti.mi.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

optimitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de optimitzar.
# operarives
## Català
### Verb

operarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de operar.
# operaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pə.ɾəˈɾe/ balear /o.pə.ɾəˈɾe/, /u.pə.ɾəˈɾe/ Occidental: /o.pe.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

operaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de operar.
# operaríveu
## Català
### Verb

operaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de operar.
# operariven
## Català
### Verb

operariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de operar.
# operarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pə.ɾəˈɾa/ balear /o.pə.ɾəˈɾa/, /u.pə.ɾəˈɾa/ Occidental: /o.pe.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

operarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de operar.
# operaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pə.ɾəˈɾi.əw/ balear /o.pə.ɾəˈɾi.əw/, /u.pə.ɾəˈɾi.əw/ Occidental: /o.pe.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

operaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de operar.
# operariva
## Català
### Verb

operariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de operar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de operar.
# orejàssem
## Català
### Verb

orejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb orejar.

#### Variants

* oregéssim, oregéssem, orejàssim, orejàrem
# orellada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈʎa.ðə/ balear /o.ɾəˈʎa.ðə/, /u.ɾəˈja.ðə/ Occidental: /o.ɾeˈʎa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De orella i el sufix -ada, segle XIX.

### Nom

orellada f. ‎(plural orellades)
* Acció d’estirar l’orella.

#### Traduccions

* Castellà: orejón $^{(es)}$ m.

### Verb

orellada
* Participi femení singular del verb orellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·re·lla·da (4)
* Anagrames: adollaré, oradella

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# orejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈʒa.βəw/ balear /o.ɾəˈd͡ʒa.vəw/, /u.ɾəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /o.ɾeˈʒa.βew/ valencià /o.ɾeˈd͡ʒa.vew/, /o.ɾeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

orejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de orejar.
# orejàssiu
## Català
### Verb

orejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb orejar.

#### Variants

* oregéssiu, oregésseu, orejàsseu, orejàreu
# orejón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.ɾeˈxon/, meridional \o.ɾeˈhoŋ\
       Americà: alt /o.ɾeˈxon/, baix \o.ɾeˈhoŋ\, austral /o.ɾeˈxon/
   * Rimes: -on
   * Etimologia: De oreja i el sufix -ón.

### Adjectiu

orejón m. ‎(femení orejona, plural masculí orejones, plural femení orejonas)
* orellut

### Nom

orejón m. ‎(plural orejones)
* orellada
* orellana
* (històric) noble inca

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·re·jón (3)
# orejàsseu
## Català
### Verb

orejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb orejar.

#### Variants

* oregéssiu, oregésseu, orejàssiu, orejàreu
# orejàssim
## Català
### Verb

orejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb orejar.

#### Variants

* oregéssim, oregéssem, orejàssem, orejàrem

### Miscel·lània

* Anagrama: majoressi
# nomine
## Català
### Verb

nomine
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de nominar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb nominar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb nominar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb nominar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: no·mi·ne (3)
* Anagrames: nomeni, nomení, nomien

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnoː.mɪ.nɛ/

### Nom

nōmine
* ablatiu singular de nōmen
# nomineguéssom
## Català
### Verb

nomineguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb nominar.
# nominegueu
## Català
### Verb

nominegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb nominar.
# nominegués
## Català
### Verb

nominegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb nominar.
# nomineguem
## Català
### Verb

nomineguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb nominar.
# nomineguessen
## Català
### Verb

nomineguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb nominar.
# nomineguessa
## Català
### Verb

nomineguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb nominar.
# nomineguesses
## Català
### Verb

nomineguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb nominar.
# nomineguéssou
## Català
### Verb

nomineguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb nominar.
# obsequiara
## Català
### Verb

obsequiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb obsequiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb obsequiar.

#### Variants

* [1] obsequiessi, obsequiés, obsequiàs
* [2] obsequiessi, obsequiés, obsequiàs
# obsequiaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.sə.ki.əˈɾan/ balear /op.sə.ki.əˈɾan/, /up.sə.ki.əˈɾan/ Occidental: /op.se.ki.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

obsequiaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de obsequiar.
# obsequia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.səˈki.ə/ balear /op.səˈki.ə/, /up.səˈki.ə/ Occidental: /op.seˈki.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

obsequia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de obsequiar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb obsequiar.
# obsequiam
## Català
### Verb

obsequiam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de obsequiar.

#### Variants

* obsequiem
# obsequiant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.sə.kiˈan/ balear /op.sə.kiˈant/, /up.sə.kiˈan/ Occidental: nord-occidental /op.se.kiˈan/ valencià /op.se.kiˈant/, /op.se.kiˈan/
   * Rimes: -ant

### Verb

obsequiant
* Gerundi del verb obsequiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·se·qui·ant (4)
* Heterograma de 10 lletres (abeinoqstu)
* Anagrama: botàniques
# obsequiaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.sə.kiˈa.ɾən/ balear /op.sə.kiˈa.ɾən/, /up.sə.kiˈa.ɾən/ Occidental: /op.se.kiˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

obsequiaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de obsequiar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obsequiar.

#### Variants

* [2] obsequiessin, obsequiessen, obsequiassin, obsequiassen
# oranyol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈɲɔɫ/ balear /o.ɾəˈɲɔɫ/, /u.ɾəˈɲɔɫ/ Occidental: /o.ɾaˈɲɔɫ/

### Nom

oranyol m. ‎(plural oranyols)
* (arcaisme) orenol

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ra·nyol (3)

### Vegeu també

* oranyol. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# oranĝarbojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /o.ranˈd͡ʒar.bojn/

### Nom

oranĝarbojn
* acusatiu plural de oranĝarbo
# oranĝarboj
## Esperanto

   * Pronúncia: /o.ranˈd͡ʒar.boj/

### Nom

oranĝarboj
* forma plural de oranĝarbo
# oranĝarbon
## Esperanto

   * Pronúncia: /o.ranˈd͡ʒar.bon/

### Nom

oranĝarbon
* acusatiu de oranĝarbo
# oranĝarbo
## Esperanto

   * Pronúncia: /o.ranˈd͡ʒar.bo/

### Nom

oranĝarbo ‎(acusatiu oranĝarbon, plural oranĝarboj, plural acusatiu oranĝarbojn)
* taronger
# oranĝoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /oˈran.d͡ʒoj/

### Nom

oranĝoj
* forma plural de oranĝo
# oranyola
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈɲɔ.ɫə/ balear /o.ɾəˈɲɔ.ɫə/, /u.ɾəˈɲɔ.ɫə/ Occidental: nord-occidental /o.ɾaˈɲɔ.ɫa/ valencià /o.ɾaˈɲɔ.ɫa/, /o.ɾaˈɲɔ.ɫɔ/

### Nom

oranyola f. ‎(plural oranyoles)
* (arcaisme) Forma alternativa de orenyola.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ra·nyo·la (4)

### Vegeu també

* oranyola. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# oranĝo
## Esperanto

   * Pronúncia: /oˈran.d͡ʒo/

### Nom

oranĝo ‎(acusatiu oranĝon, plural oranĝoj, plural acusatiu oranĝojn)
* taronja

#### Derivats

* oranĝarbo
# osmòtiques
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uzˈmɔ.ti.kəs/ balear /ozˈmɔ.ti.kəs/, /uzˈmɔ.ti.kəs/ Occidental: /ozˈmɔ.ti.kes/
   * Rimes: -ɔtikes

### Adjectiu

osmòtiques f. pl.
* Forma plural de osmòtica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·mò·ti·ques (4)
* Anagrama: quitosomes
# osmótica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ozˈmo.ti.ka/, meridional /ohˈmo.ti.ka/
       Americà: alt /ozˈmo.t(i).ka/, baix /ohˈmo.ti.ka/
   * Rimes: -otika

### Adjectiu

osmótica f. ‎(plural osmóticas)
* forma femenina de osmótico

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·mó·ti·ca (4)

## Gallec
### Adjectiu

osmótica f. ‎(plural osmóticas)
* forma femenina de osmótico

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·mó·ti·ca (4)

## Portuguès
### Adjectiu

osmótica f. ‎(plural osmóticas)
* forma femenina de osmótico

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·mó·ti·ca (4)
# osmóticas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ozˈmo.ti.kas/, meridional /ohˈmo.ti.kah/
       Americà: alt /ozˈmo.ti.k(a)s/, baix /ohˈmo.ti.kah/, austral /ohˈmo.ti.kas/
   * Rimes: -otikas

### Adjectiu

osmóticas f. pl.
* forma plural de osmótica

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·mó·ti·cas (4)

## Gallec
### Adjectiu

{{entrada|gl|adj-forma|g=f-p}
* forma plural de osmótica

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·mó·ti·cas (4)

## Portuguès
### Adjectiu

{{entrada|pt|adj-forma|g=f-p}
* forma plural de osmótica

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·mó·ti·cas (4)
# osmótico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ozˈmo.ti.ko/, meridional /ohˈmo.ti.ko/
       Americà: alt /ozˈmo.t(i).ko/, baix /ohˈmo.ti.ko/
   * Rimes: -otiko
   * Etimologia: De osmosis i el sufix -ico.

### Adjectiu

osmótico m. ‎(femení osmótica, plural masculí osmóticos, plural femení osmóticas)
* osmòtic

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·mó·ti·co (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre osmótico

## Gallec
### Adjectiu

osmótico m. ‎(femení osmóticas, masculí plural osmóticos, femení plural osmóticas)
* osmòtic

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·mó·ti·co (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre osmótico
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Estraviz sobre osmótico

## Portuguès
### Adjectiu

osmótico m. ‎(femení osmóticas, masculí plural osmóticos, femení plural osmóticas)
* osmòtic

#### Relacionats

* osmose

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·mó·ti·co (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Priberam da Língua Portuguesa sobre osmótico
# osobą
## Castellà

   * Pronúncia: /ɔˈsɔ.bɔ̃/

### Nom

osobą f.
* instrumental singular de osoba

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·so·bą (3)
# osmóticos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ozˈmo.ti.kos/, meridional /ohˈmo.ti.koh/
       Americà: alt /ozˈmo.ti.k(o)s/, baix /ohˈmo.ti.koh/, austral /ohˈmo.ti.kos/
   * Rimes: -otikos

### Adjectiu

osmóticos m. pl.
* forma plural de osmótico

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·mó·ti·cos (4)

## Gallec
### Adjectiu

osmóticos m. pl.
* forma plural de osmótico

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·mó·ti·cos (4)

## Portuguès
### Adjectiu

osmóticos m. pl.
* forma plural de osmótico

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·mó·ti·cos (4)
# oso polar
## Castellà
### Nom

oso polar m. ‎(plural osos polares)
* os blanc

### Vegeu també

* oso polar. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# oso blanco
## Castellà
### Nom

oso blanco m. ‎(plural osos blancos)
* os blanc

### Vegeu també

* oso blanco. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# osoba
## Polonès

   * Pronúncia: /ɔˈsɔ.ba/
   * Etimologia: Del protoeslau *osoba.

### Nom

osoba f.
* persona

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | osoba | osoby |
| Genitiu | osoby | osób |
| Datiu | osobie | osobom |
| Acusatiu | osobę | osoby |
| Instrumental | osobą | osobami |
| Locatiu | osobie | osobach |
| Vocatiu | osobo | osoby |

#### Sinònims

* człowiek

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·so·ba (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre osoba
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre osoba
# ornamentàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.nə.mənˈta.βəw/ balear /oɾ.nə.mənˈta.vəw/, /ur.nə.mənˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /or.na.menˈta.βew/ valencià /oɾ.na.menˈta.vew/, /oɾ.na.menˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

ornamentàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ornamentar.
# ornamentés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.nə.mənˈtes/ balear /oɾ.nə.mənˈtes/, /ur.nə.mənˈtes/ Occidental: /oɾ.na.menˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

ornamentés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ornamentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ornamentar.
# ornamentésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.nə.mənˈte.səw/ balear /oɾ.nə.mənˈte.səw/, /ur.nə.mənˈte.səw/ Occidental: /oɾ.na.menˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

ornamentésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ornamentar.
# ornamentéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.nə.mənˈte.siw/ balear /oɾ.nə.mənˈte.siw/, /ur.nə.mənˈte.siw/ Occidental: /oɾ.na.menˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ornamentéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ornamentar.
# ornamentéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.nə.mənˈte.səm/ balear /oɾ.nə.mənˈte.səm/, /ur.nə.mənˈte.səm/ Occidental: /oɾ.na.menˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

ornamentéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ornamentar.
# ornaminta
## Esperanto

   * Pronúncia: /or.naˈmin.ta/

### Verb

ornaminta ‎(plural ornamintaj, acusatiu ornamintan, plural acusatiu ornamintajn)
* participi actiu passat de ornami
# ornami
## Esperanto

   * Pronúncia: /orˈna.mi/

### Verb

ornami ‎(present ornamas, passat ornamis, futur ornamos, condicional ornamus, volitiu ornamu)
* adornar, ornamentar
# ornamentéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.nə.mənˈte.sim/ balear /oɾ.nə.mənˈte.sim/, /ur.nə.mənˈte.sim/ Occidental: /oɾ.na.menˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ornamentéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ornamentar.
# ornamentí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.nə.mənˈti/ balear /oɾ.nə.mənˈti/, /ur.nə.mənˈti/ Occidental: /oɾ.na.menˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

ornamentí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ornamentar.
# ombrejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /um.bɾəˈʒa/ balear /om.bɾəˈd͡ʒa/, /um.bɾəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /om.bɾeˈʒa/, valencià /om.bɾeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

ombrejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ombrejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: bromeja, bromejà
# ombrejàssiu
## Català
### Verb

ombrejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ombrejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: bromejàssiu
# ombrejo
## Català
### Verb

ombrejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ombrejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: bromejo
# ombrejàs
## Català
### Verb

ombrejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ombrejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ombrejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: bromejàs
# ombrejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /um.bɾəˈʒa.ɾəm/ balear /om.bɾəˈd͡ʒa.ɾəm/, /um.bɾəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /om.bɾeˈʒa.ɾem/, valencià /om.bɾeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ombrejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ombrejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ombrejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: bromejarem, bromejàrem, bromerejam
# ombrejàsseu
## Català
### Verb

ombrejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ombrejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: bromejàsseu
# ombrejàssim
## Català
### Verb

ombrejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ombrejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: bromejàssim
# ombrejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /um.bɾəˈʒa.ɾəw/ balear /om.bɾəˈd͡ʒa.ɾəw/, /um.bɾəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /om.bɾeˈʒa.ɾew/, valencià /om.bɾeˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ombrejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ombrejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ombrejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: bromejareu, bromejàreu, bromerejau
# ombrejàssem
## Català
### Verb

ombrejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ombrejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: bromejàssem
# ordentlichere
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈɔʁdn̩tlɪçəʀə/

### Adjectiu

ordentlichere
* forma declinada de ordentlich
# ordentlicheren
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈɔʁdn̩tlɪçəʀən/

### Adjectiu

ordentlicheren
* forma declinada de ordentlich