OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# populació
## Català

   * Pronúncia: /po.pu.ɫa.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del català medieval populació, recuperat per influència del francès population.

### Nom

populació f. ‎(plural populacions)
* (andorrà) Forma alternativa de població.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·pu·la·ci·ó (5)

### Vegeu també

* El vocabulari andorrà i el seu reconeixement normatiu

## Català antic
### Nom

populació f. ‎(plural populacions)
* població

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# popula
## Català
### Verb

popula
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de popular.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb popular.

## Català antic
### Verb

popula
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de popular
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de popular
# populam
## Català antic
### Verb

populam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de popular
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de popular
# popul
## Català
### Verb

popul
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de popular.

## Català antic
### Verb

popul
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de popular
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de popular
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de popular
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de popular
# populacho
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /po.puˈla.t͡ʃo/
       Americà: alt /po.puˈla.t͡ʃ(o)/, baix /po.puˈla.t͡ʃo/
   * Rimes: -atʃo
   * Etimologia: Del llatí populus, amb el sufix pejoratiu -acho.

### Nom

populacho m. ‎(només en singular)
* multitud, gent
    El culpable fue entregado al populacho.El culpable fou lliurat a la multitud.

#### Sinònims

* chusma
* gentío

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·pu·la·cho (4)
# primas hermanas
## Castellà
### Nom

primas hermanas f. pl.
* forma plural de prima hermana
# primatòloga
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾi.məˈtɔ.ɫu.ɣə/ balear /pɾi.məˈtɔ.ɫo.ɣə/, /pɾi.məˈtɔ.ɫu.ɣə/ Occidental: /pɾi.maˈtɔ.ɫo.ɣa/
   * Rimes: -ɔloɡa

### Nom

primatòloga f. ‎(plural primatòlogues)
* Forma femenina de primatòleg.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pri·ma·tò·lo·ga (5)
# primatòlogues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾi.məˈtɔ.ɫu.ɣəs/ balear /pɾi.məˈtɔ.ɫo.ɣəs/, /pɾi.məˈtɔ.ɫu.ɣəs/ Occidental: /pɾi.maˈtɔ.ɫo.ɣes/
   * Rimes: -ɔloɡes

### Nom

primatòlogues f. pl.
* Forma plural de primatòloga.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pri·ma·tò·lo·gues (5)
# primas carnales
## Castellà
### Nom

primas carnales f. pl.
* forma plural de prima carnal
# primas cormanas
## Castellà
### Nom

primas cormanas f. pl.
* forma plural de prima cormana
# primate
## Anglès
### Nom

primate ‎(plural primates)
* primat

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /pɾiˈma.te/
       Americà: alt /pɾiˈma.t(e)/, baix /pɾiˈma.te/
   * Rimes: -ate

### Nom

primate m. ‎(plural primates)
* primat

### Miscel·lània

* Síl·labes: pri·ma·te (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeimprt)

### Vegeu també

* primate. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].

## Francès
### Nom

primate m. ‎(plural primates)
* primat
# primatòlegs
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾi.məˈtɔ.ɫəks/, occidental /pɾi.maˈtɔ.ɫeks/
   * Rimes: -ɔleks

### Nom

primatòlegs m. pl.
* Forma plural de primatòleg.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pri·ma·tò·legs (4)
* Heterograma d'11 lletres (aegilmoprst)
# primas segundas
## Castellà
### Nom

primas segundas f. pl.
* forma plural de prima segunda
# primates
## Anglès
### Nom

primates
* forma plural de primate

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /pɾiˈma.tes/, meridional /pɾiˈma.teh/
       Americà: alt /pɾiˈma.t(e)s/, baix /pɾiˈma.teh/, austral /pɾiˈma.tes/
   * Rimes: -ates

### Nom

primates m. pl.
* forma plural de primate

## Francès

   * Pronúncia: /pʁiˈmat/

### Nom

primates m. pl.
* forma plural de primate
# proceso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /pɾoˈθe.so/
       Americà: alt /p(ɾo)ˈse.so/, baix /pɾoˈse.so/
   * Rimes: -eso

### Nom

proceso m. ‎(plural procesos)
* procés

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·ce·so (3)

### Vegeu també

* proceso. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].
# proceso de datos
## Castellà
### Nom

proceso de datos m.
* processament de dades, tractament de dades

#### Sinònims

* procesamiento de datos
* tratamiento de datos

### Vegeu també

* proceso de datos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].
# process
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈpɹəʊsɛs/ àudio (RU)

### Nom

process ‎(plural processes)
* procés
* (anatomia) apòfisi

### Vegeu també

* process. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].
# proceso cognitivo
## Castellà
### Nom

proceso cognitivo m. ‎(plural procesos cognitivos)
* procés cognitiu

### Vegeu també

* proceso cognitivo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# procesos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /pɾoˈθe.sos/, meridional /pɾoˈθe.soh/
       Americà: alt /pɾoˈse.s(o)s/, baix /pɾoˈse.soh/, austral /pɾoˈse.sos/
   * Rimes: -esos

### Nom

procesos m. pl.
* forma plural de proceso
# procesos educativos
## Castellà
### Nom

procesos educativos m. pl.
* forma plural de proceso educativo
# procesión
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /pɾo.θeˈsjon/, meridional \pɾo.θeˈsjoŋ\
       Americà: alt /pɾo.s(e)ˈsjon/, baix \pɾo.seˈsjoŋ\, austral /pɾo.seˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

procesión f. ‎(plural procesiones)
* processó

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·ce·sión (3)
# procesos cognitivos
## Castellà
### Nom

procesos cognitivos m. pl.
* forma plural de proceso cognitivo
# proceso educativo
## Castellà
### Nom

proceso educativo m. ‎(plural procesos educativos)
* procés educatiu

### Vegeu també

* proceso educativo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# posturegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pus.tuˈɾɛ.ʒən/ balear /pos.tuˈɾə.ʒən/, /pus.tuˈɾɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /pos.tuˈɾe.ʒen/, valencià /pos.tuˈɾe.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

posturegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de posturejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb posturejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb posturejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: posterguen
# posturegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pus.tu.ɾəˈʒe.sis/ balear /pos.tu.ɾəˈʒe.sis/, /pus.tu.ɾəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /pos.tu.ɾeˈʒe.sis/, valencià /pos.tu.ɾeˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

posturegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb posturejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: posterguessis
# posturegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pus.tu.ɾəˈʒe.sin/ balear /pos.tu.ɾəˈʒe.sin/, /pus.tu.ɾəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /pos.tu.ɾeˈʒe.sin/, valencià /pos.tu.ɾeˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

posturegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb posturejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: posterguessin
# posturegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pus.tu.ɾəˈʒe.səs/ balear /pos.tu.ɾəˈʒe.səs/, /pus.tu.ɾəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /pos.tu.ɾeˈʒe.ses/, valencià /pos.tu.ɾeˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

posturegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb posturejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: posterguesses
# postureges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pus.tuˈɾɛ.ʒəs/ balear /pos.tuˈɾə.ʒəs/, /pus.tuˈɾɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /pos.tuˈɾe.ʒes/, valencià /pos.tuˈɾe.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

postureges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de posturejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb posturejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: postergues, postergués
# posturegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pus.tu.ɾəˈʒe.sən/ balear /pos.tu.ɾəˈʒe.sən/, /pus.tu.ɾəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /pos.tu.ɾeˈʒe.sen/, valencià /pos.tu.ɾeˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

posturegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb posturejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: posterguessen
# posturegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pus.tu.ɾəˈʒɛw/ balear /pos.tu.ɾəˈʒəw/, /pus.tu.ɾəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /pos.tu.ɾeˈʒew/, valencià /pos.tu.ɾeˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

posturegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de posturejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb posturejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb posturejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: postergueu
# posturegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pus.tuˈɾɛ.ʒi/ balear /pos.tuˈɾə.ʒi/, /pus.tuˈɾɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /pos.tuˈɾe.ʒi/, valencià /pos.tuˈɾe.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

posturegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de posturejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb posturejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb posturejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb posturejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·tu·re·gi (4)
* Heterograma de 9 lletres (egioprstu)
* Anagrames: postergui, posterguí, postureig
# posturege
## Català
### Verb

posturege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de posturejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb posturejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb posturejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb posturejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·tu·re·ge (4)
* Anagrames: portegués, postergue
# produí
## Català
### Verb

produí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de produir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de produir.
# produisqueu
## Català
### Verb

produisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb produir.
# produkcja
## Polonès

   * Pronúncia: /pɾɔˈduk.ʦ̑ʲja/

### Nom

produkcja f.
* producció
# produttori
## Italià

   * Pronúncia: /pro.dutˈtoː.ri/

### Adjectiu

produttori m. pl.
* forma plural de produttore

### Nom

produttori m. pl.
* forma plural de produttore
# produttrice
## Italià

   * Pronúncia: /pro.dutˈtriː.t͡ʃe/

### Adjectiu

produttrice f. ‎(plural produttrici)
* forma femenina de produttore

### Nom

produttrice f. ‎(plural produttrici)
* forma femenina de produttore
# produttore
## Italià

   * Pronúncia: /pro.dutˈtoː.re/

### Adjectiu

produttore m. ‎(femení produttrice, plural masculí produttori, plural femení produttrici)
* productor

### Nom

produttore m. ‎(plural produttori, femení produttrice)
* productor

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·dut·tó·re (4)
# produttrici
## Italià

   * Pronúncia: /pro.dutˈtriː.t͡ʃi/

### Adjectiu

produttrici f. pl.
* forma plural de produttrice

### Nom

produttrici f. pl.
* forma plural de produttrice
# produje
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \pɾoˈðu.xe\, meridional \pɾoˈðu.he\
       Americà: alt /pɾoˈdu.x(e)/, baix \pɾoˈðu.he\, austral \pɾoˈðu.xe\
   * Rimes: -uxe

### Verb

produje
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb producir
# produzco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \pɾoˈðuθ.ko\, meridional \pɾoˈðuh.ko\
       Americà: alt /pɾoˈdus.k(o)/, baix \pɾoˈðuh.ko\
   * Rimes: -uθko

### Verb

produzco
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb producir
# pujaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈʒa.βən/, balear /puˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /puˈʒa.βen/ valencià /puˈd͡ʒa.ven/, /puˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

pujaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de pujar.

## Català antic
### Verb

pujaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de pujar
# pujo
## Català
### Verb

pujo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pujar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pujar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pujar.
# pujol
## Català

   * Pronúncia: /puˈʒɔɫ/
   * Rimes: -ɔl
   * Etimologia: De puig i el sufix -ol, segle X

### Nom

pujol m. ‎(plural pujols)
* Puig petit.

#### Sinònims

* turó

#### Traduccions

* Anglès: hill $^{(en)}$
* Basc: muino $^{(eu)}$
* Castellà: cerro $^{(es)}$
* Italià: poggio $^{(it)}$ m.
* Occità: pujòl $^{(oc)}$, pojòl $^{(oc)}$ m., pujòu $^{(oc)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·jol (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# pujava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈʒa.βə/, balear /puˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /puˈʒa.βa/ valencià /puˈd͡ʒa.va/, /puˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

pujava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de pujar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de pujar.

## Català antic
### Verb

pujava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de pujar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de pujar
# pujaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈʒa.βəs/, balear /puˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /puˈʒa.βes/ valencià /puˈd͡ʒa.ves/, /puˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

pujaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de pujar.

## Català antic
### Verb

pujaves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de pujar
# pujavi
## Català
### Verb

pujavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de pujar.
# pujavo
## Català
### Verb

pujavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de pujar.
# pujo pujo
## Callahuaya
### Nom

pujo pujo
* (botànica) Gunnera magellanica Lam.

### Vegeu també

* Girault, Louis. Kallawaya - Guérisseurs itinérants des Andes, 1984 (en francès). París: Éditions de l'ORSTOM, p. 337. ISBN 978-2-7099-0732-1.
# pujau
## Català
### Verb

pujau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de pujar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb pujar.

## Català antic
### Verb

pujau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de pujar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de pujar

#### Variants

* [1] pujats
* [2] pujats
# pufferesti
## Italià
### Verb

pufferesti
* segona persona singular (tu) del condicional de puffare
# pufferete
## Italià
### Verb

pufferete
* segona persona plural (voi) del futur de puffare
# pufferò
## Italià
### Verb

pufferò
* primera persona singular (io) del futur de puffare
# puffi
## Italià
### Verb

puffi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de puffare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de puffare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de puffare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de puffare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de puffare
# puffiate
## Italià
### Verb

puffiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de puffare
# puffo
## Italià
### Verb

puffo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de puffare
# puffino
## Italià
### Verb

puffino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de puffare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de puffare
# puffiamo
## Italià
### Verb

puffiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de puffare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de puffare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de puffare
# pufferà
## Italià
### Verb

pufferà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de puffare
# puffò
## Italià
### Verb

puffò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de puffare
# pouaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /poˈwa.βəs/, balear /poˈwa.vəs/ Occidental: nord-occidental /poˈwa.βes/ valencià /poˈwa.ves/, /poˈwa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

pouaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de pouar.

#### Variants

* pouaies

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ua·ves (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeopsuv)
* Anagrames: posàveu, sopàveu
# pouavi
## Català
### Verb

pouavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de pouar.

#### Variants

* pouaia, pouava

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ua·vi (3)
* Heterograma de 6 lletres (aiopuv)
# pouco
## Portuguès

   * Pronúncia: /ˈpo(w).ku/
   * Etimologia: Del llatí paucus.

### Adjectiu

pouco m. ‎(femení pouca, plural masculí poucos, plural femení poucas)
* poc
    Sobrou pouca comida e menos vinho.—«Sobra poc menjar i encara menys vi.»

#### Antònims

* muito

#### Relacionats

* menos
* mais

### Adverbi

pouco
* molt
    Ex.: Ele lê pouco.—«Ell llegeix poc.»
# poue
## Català
### Verb

poue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pouar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pouar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pouar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pouar.

#### Variants

* [1] pouo, poui, pou
* [2] poui, pouo
* [3] poui, pouo
* [4] poui

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ue (2)
* Anagrama: poeu
# poueguesses
## Català
### Verb

poueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pouar.

#### Variants

* pouessis, pouesses, pouassis, pouasses, pouares

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ue·gues·ses (4)
* Anagrama: peseguéssou
# poueguessen
## Català
### Verb

poueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pouar.

#### Variants

* pouessin, pouessen, pouassin, pouassen, pouaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ue·gues·sen (4)
* Anagrama: peneguéssou
# pouaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /poˈwa.βən/, balear /poˈwa.vən/ Occidental: nord-occidental /poˈwa.βen/ valencià /poˈwa.ven/, /poˈwa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

pouaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de pouar.

#### Variants

* pouaien

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ua·ven (3)
* Heterograma de 7 lletres (aenopuv)
* Anagrama: pavoneu
# pouavo
## Català
### Verb

pouavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de pouar.

#### Variants

* pouàieu, pouàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ua·vo (3)
# poueguem
## Català
### Verb

poueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb pouar.

#### Variants

* pouem

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ue·guem (3)
# poueguessa
## Català
### Verb

poueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pouar.

#### Variants

* pouessi, pouessa, poués, pouàs, pouara

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ue·gues·sa (4)
# prohibies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.iˈβi.əs/ balear /pɾo.iˈbi.əs/, /pɾu.iˈbi.əs/ Occidental: /pɾo.iˈbi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

prohibies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de prohibir.

#### Variants

* prohibives, prohibigueves
# prohibien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.iˈβi.ən/ balear /pɾo.iˈbi.ən/, /pɾu.iˈbi.ən/ Occidental: /pɾo.iˈbi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

prohibien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de prohibir.

#### Variants

* prohibiven, prohibigueven
# prohibició
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.i.βi.siˈo/ balear /pɾo.i.bi.siˈo/, /pɾu.i.bi.siˈo/ Occidental: /pɾo.i.bi.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí prohibitiōne(m), acusatiu de prohibitiō, segle XIII.

### Nom

prohibició f. ‎(plural prohibicions)
* Acció de prohibir.

#### Sinònims

* interdicció

#### Traduccions

* Anglès: prohibition $^{(en)}$
* Castellà: prohibición $^{(es)}$ f.
* Francès: interdiction $^{(fr)}$ f., prohibition $^{(fr)}$ f.
* Llengua de signes catalana: PROHIBIR $^{(csc)}$
* Portuguès: proibição $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·hi·bi·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# prohibesquin
## Català
### Verb

prohibesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb prohibir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb prohibir.

#### Variants

* [1] prohibeixin, prohibisquen, prohibixen, prohibesquen
* [2] prohibeixin, prohibisquen

### Miscel·lània

* Anagrama: prohibisquen
# prohibesquis
## Català
### Verb

prohibesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb prohibir.

#### Variants

* prohibeixis, prohibisques, prohibixes, prohibixos, prohibesques

### Miscel·lània

* Anagrama: prohibisques
# prohibia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.iˈβi.ə/ balear /pɾo.iˈbi.ə/, /pɾu.iˈbi.ə/ Occidental: /pɾo.iˈbi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

prohibia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de prohibir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de prohibir.

#### Variants

* [1] prohibiva, prohibigueva
* [2] prohibiva, prohibigueva
# putealem
## Llatí

   * Pronúncia: /pʊ.tɛˈaː.lɛm/

### Adjectiu

puteālem
* acusatiu masculí/femení singular de puteālis
# putaminibus
## Llatí

   * Pronúncia: /pʊ.taːˈmɪ.nɪ.bʊs/

### Nom

putāminibus
* datiu plural de putāmen
* ablatiu plural de putāmen
# putaminum
## Llatí

   * Pronúncia: /pʊˈtaː.mɪ.nʊm/

### Nom

putāminum
* genitiu plural de putāmen
# putaminis
## Llatí

   * Pronúncia: /pʊˈtaː.mɪ.nɪs/

### Nom

putāminis
* genitiu singular de putāmen
# puteal
## Anglès

   * Etimologia: Del llatí puteal.

### Nom

puteal ‎(plural puteals)
* brocala (coll o boca d'un pou).

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpʊ.tɛ.aɫ/
   * Etimologia: De puteus ‎(«pou»).

### Nom

puteal n. ‎(genitiu puteālis)
* brocal (coll o boca d'un pou)

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema i) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | puteal | puteālia |
| Vocatiu | puteal | puteālia |
| Acusatiu | puteal | puteālia |
| Genitiu | puteālis | puteālium |
| Datiu | puteālī | puteālibus |
| Ablatiu | puteālī | puteālibus |
# putealia
## Llatí

   * Pronúncia: /pʊ.tɛˈaː.lɪ.a/

### Adjectiu

puteālia
* nominatiu neutre plural de puteālis
* vocatiu neutre plural de puteālis
* acusatiu neutre plural de puteālis

### Nom

puteālia
* nominatiu plural de puteal
* vocatiu plural de puteal
* acusatiu plural de puteal
# putamini
## Llatí

   * Pronúncia: /pʊˈtaː.mɪ.niː/

### Nom

putāminī
* datiu singular de putāmen