OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# duplicarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.pɫi.kəˈɾi.ən/, occidental /du.pɫi.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

duplicarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de duplicar.
# duplicariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /du.pri.kaˈɾi.va/

### Verb

duplicariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de duplicar.
    Forma algueresa per [jo] duplicaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de duplicar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] duplicaria.
# duplicares
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.pɫiˈka.ɾəs/, occidental /du.pɫiˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

duplicares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de duplicar.
    [Tu] duplicares o vas/vares duplicar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb duplicar.
    Forma valenciana: [tu] dupliquessis, dupliquesses, duplicasses, duplicassis o duplicares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·pli·ca·res (4)
* Heterograma de 10 lletres (acdeilprsu)
* Anagrama: duplicar-se
# dissuadiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.su.əˈðiw/, occidental /di.su.aˈðiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

dissuadiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de dissuadir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb dissuadir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb dissuadir.

#### Variants

* [2] dissuadigueu, dissuadisqueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·su·a·diu (4)
* Anagrama: adduíssiu
# dissuadiva
## Català
### Verb

dissuadiva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dissuadir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadigueva, dissuadia
* [2] dissuadigueva, dissuadia
# dissuadiven
## Català
### Verb

dissuadiven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dissuadir.

#### Variants

* dissuadigueven, dissuadien
# dissuadix
## Català
### Verb

dissuadix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de dissuadir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadeix
* [2] dissuadeix
# dissuadissis
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.su.əˈði.sis/, occidental /di.su.aˈði.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

dissuadissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* dissuadiguesses, dissuadigueres, dissuadisses, dissuadires
# dissuadissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.su.əˈði.sin/, occidental /di.su.aˈði.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

dissuadissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* dissuadiguessen, dissuadigueren, dissuadissen, dissuadiren
# dissuadives
## Català
### Verb

dissuadives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dissuadir.

#### Variants

* dissuadigueves, dissuadies
# dissuadixa
## Català
### Verb

dissuadixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dissuadir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadeixi, dissuadisca, dissuadesqui, dissuadesca
* [2] dissuadeixi, dissuadisca, dissuadesqui, dissuadixo, dissuadesca
# drenaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾə.nəˈɾe/, occidental /dɾe.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

drenaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de drenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·na·ré (3)
* Anagrames: arrende, enredar
# drenaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾə.nəˈɾi.əm/, occidental /dɾe.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

drenaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de drenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·na·rí·em (4)
* Anagrames: enardirem, enardírem
# drenaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾə.nəˈɾi.əw/, occidental /dɾe.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

drenaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de drenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·na·rí·eu (4)
* Anagrames: enardireu, enardíreu
# drenareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾə.nəˈɾɛw/ balear /dɾə.nəˈɾəw/, /dɾə.nəˈɾɛw/ Occidental: /dɾe.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

drenareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de drenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·na·reu (3)
* Anagrama: arrendeu
# drenaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾə.nəˈɾi.əs/, occidental /dɾe.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

drenaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de drenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·na·ri·es (4)
* Anagrames: desnierar, enardir-se, enardires
# drenarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾə.nəˈɾi.ən/, occidental /dɾe.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

drenarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de drenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·na·ri·en (4)
* Anagrama: enardiren
# drenares
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾəˈna.ɾəs/, occidental /dɾeˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

drenares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de drenar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb drenar.

#### Variants

* [2] drenessis, drenesses, drenassis, drenasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·na·res (3)
* Anagrames: arrendes, arrendés
# distribution normale
## Francès
### Nom

distribution normale f. ‎(plural distributions normales)
* distribució normal

#### Sinònims

* distribution de Gauss

### Vegeu també

* distribution normale. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# distributioni
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.trɪ.buː.tɪˈoː.niː/

### Nom

distribūtiōnī
* datiu singular de distribūtiō
# distributionis
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.trɪ.buː.tɪˈoː.nɪs/

### Nom

distribūtiōnis
* genitiu singular de distribūtiō
# distributione
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.trɪ.buː.tɪˈoː.nɛ/

### Nom

distribūtiōne
* ablatiu singular de distribūtiō
# distributionibus
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.trɪ.buː.tɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

distribūtiōnibus
* datiu plural de distribūtiō
* ablatiu plural de distribūtiō
# distribution
## Francès

   * Pronúncia: /dis.tʁi.byˈsjɔ̃/

### Nom

distribution f. ‎(plural distributions)
* distribució
# distribution de Gauss
## Francès
### Nom

distribution de Gauss f. ‎(plural distributions de Gauss)
* distribució normal

#### Sinònims

* distribution normale

### Vegeu també

* distribution de Gauss. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# distributiones
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.trɪ.buː.tɪˈoː.neːs/

### Nom

distribūtiōnēs
* nominatiu plural de distribūtiō
* vocatiu plural de distribūtiō
* acusatiu plural de distribūtiō
# distribution de fréquence
## Francès
### Nom

distribution de fréquence f. ‎(plural distributions de fréquence)
* distribució de freqüències

### Vegeu també

* distribution de fréquence. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# distributionem
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.trɪ.buː.tɪˈoː.nɛm/

### Nom

distribūtiōnem
* acusatiu singular de distribūtiō
# elidisses
## Català
### Verb

elidisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb elidir.

### Miscel·lània

* Anagrama: lidiesses
# elidissis
## Català
### Verb

elidissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb elidir.

### Miscel·lània

* Anagrama: lidiessis
# elidixes
## Català
### Verb

elidixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de elidir.
# elidissen
## Català
### Verb

elidissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb elidir.

### Miscel·lània

* Anagrama: lidiessen
# elidissin
## Català
### Verb

elidissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb elidir.

### Miscel·lània

* Anagrama: lidiessin
# elidixen
## Català
### Verb

elidixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de elidir.
# elidiu
## Català
### Verb

elidiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de elidir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb elidir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb elidir.

### Miscel·lània

* Anagrama: lidieu
# elidix
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫiˈðiʃ/, occidental /e.ɫiˈðiʃ/
   * Rimes: -iʃ

### Verb

elidix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de elidir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb elidir.
# dog alemany
## Català
### Nom

dog alemany m. ‎(plural dogs alemanys)
* Gran danès.
# dogfish
## Anglès
### Nom

dogfish ‎(plural dogfish o dogfishes)
* gatvaire

### Vegeu també

* dogfish. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# doglegs
## Anglès
### Nom

doglegs
* forma plural de dogleg

## Francès
### Nom

doglegs m. pl.
* forma plural de dogleg
# dogmatically
## Anglès

   * Etimologia: De dogmatic i el sufix -ly.

### Adverbi

dogmatically ‎(comparatiu more dogmatically, superlatiu most dogmatically)
* dogmàticament
# dogfishes
## Anglès
### Nom

dogfishes
* forma plural de dogfish
# dogmatic
## Anglès
### Adjectiu

dogmatic ‎(comparatiu more dogmatic, superlatiu most dogmatic)
* dogmàtic
# dogleg
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈdɒɡlɛɡ/
   * Etimologia: De dog i leg, literalment «pota de gos», referit a la forma de les potes posteriors.

### Nom

dogleg ‎(plural doglegs)
* colzada (girada)
* (golf) colze

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \doˈɣleɣ\
       Americà: alt /doˈɡleɡ/, baix \doˈɣleɣ\
   * Rimes: -eɡ

### Nom

dogleg m.
* (golf, anglicisme) colze

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·gleg (2)

### Vegeu també

* dogleg. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].

## Francès
### Nom

dogleg m. ‎(plural doglegs)
* (golf) colze

#### Sinònims

* coude
* trou coudé

### Vegeu també

* dogleg. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# dogma
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdoɡ.mə/, occidental /ˈdoɡ.ma/
   * Etimologia: Del llatí dogma ‎(«doctrina, ordenança»), segle XVII, del grec antic δόγμα ‎(dógma, «opinió, creença»).

### Nom

dogma m. ‎(plural dogmes)
* Veritat d'una doctrina establerta com a indiscutible.
    «L'anatomia, la fisiologia, la patologia, la terapèutica, la higiene i moltes altres disciplines van ser reflectides en la seva extensa obra, que va ser acceptada durant segles com a dogma de fe» (Gloria Sánchez-Cascado, Gonzalo J. Mingo, Operacions administratives i documentació sanitària, 2017)

#### Traduccions

* Anglès: dogma $^{(en)}$
* Castellà: dogma $^{(es)}$
* Francès: dogme $^{(fr)}$
* Italià: dogma $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dog·ma (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# dogmaticamente
## Italià

   * Pronúncia: /doɡˌma.ti.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De dogmatico i el sufix -mente.

### Adverbi

dogmaticamente
* dogmàticament

### Miscel·lània

* Síl·labes: dog·ma·ti·ca·mén·te (6)
# duplicaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /du.pɫi.kəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /du.pɫi.kaˈɾi.ɛw/, valencià /du.pɫi.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

duplicaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de duplicar.
# duplicarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /du.pri.kaˈɾi.vas/

### Verb

duplicarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de duplicar.
    Forma algueresa per [tu] duplicaries.
# duplicaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.pɫi.kəˈɾe/, occidental /du.pɫi.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

duplicaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de duplicar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /du.pli.kaˈɾe/
       Americà: alt /du.pli.k(a)ˈɾe/, baix /du.pli.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

duplicaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb duplicar
# duplicaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental //duˈpɫi.kəˈɾəs/, occidental /du.pɫi.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

duplicaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de duplicar.
# duplicaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /du.pri.kaˈɾi.vu/

### Verb

duplicaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de duplicar.
    Forma algueresa per [vosaltres/vós] duplicaríeu.
# duplicarsi
## Italià

   * Pronúncia: /du.pliˈkar.si/

### Verb

duplicarsi pron.
* forma pronominal de duplicare

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: du·pli·càr·si (4)
# duplicarà
## Català

   * Pronúncia: oriental //duˈpɫi.kəˈɾə/, occidental /du.pɫi.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

duplicarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de duplicar.
# duplicarono
## Italià
### Verb

duplicarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de duplicare
# domesticata
## Italià
### Verb

domesticata
* participi passat femení singular de domesticare
# domesticaste
## Italià
### Verb

domesticaste
* segona persona plural (voi) del passat de domesticare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de domesticare
# domesticassimo
## Italià
### Verb

domesticassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de domesticare
# domesticatesi
## Italià
### Verb

domesticatesi
* participi passat femení plural de domesticarsi
# domesticassero
## Italià
### Verb

domesticassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de domesticare
# domesticatasi
## Italià
### Verb

domesticatasi
* participi passat femení singular de domesticarsi
# domesticate
## Italià
### Verb

domesticate
* participi passat femení plural de domesticare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de domesticare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de domesticare
# domesticassi
## Italià
### Verb

domesticassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de domesticare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de domesticare
# domesticatevi
## Italià
### Verb

domesticatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de domesticarsi
# domesticasti
## Italià
### Verb

domesticasti
* segona persona singular (tu) del passat de domesticare
# embranzida
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾənˈzi.ðə/, occidental /em.bɾanˈzi.ða/
   * Rimes: -ida
   * Etimologia: Del prefix em- i *branzida, creuament de brandir i brunzir, segle XIX.

### Nom

embranzida f. ‎(plural embranzides)
* Certa velocitat que porta un objecte o persona.
* Impuls aplicat per fer adquirir velocitat.

#### Traduccions

* Anglès: impuls $^{(en)}$
* Castellà: impulso $^{(es)}$ m.
* Francès: impulsion $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bran·zi·da (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# embragues
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \emˈbɾa.ɣes\, meridional \emˈbɾa.ɣeh\
       Americà: alt /emˈbɾa.ɡ(e)s/, baix \emˈbɾa.ɣeh\, austral \emˈbɾa.ɣes\
   * Rimes: -aɡes

### Nom

embragues m. pl.
* forma plural de embrague
# embrasure
## Anglès
### Nom

embrasure ‎(plural embrasures)
* (arquitectura) tronera, canonera, espitllera

### Vegeu també

* embrasure. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# embrancar-se
## Català
### Verb

embrancar-se
* Forma pronominal de embrancar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encambrar-se
# embrasures
## Anglès
### Nom

embrasures
* forma plural de embrasure
# embrague
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \emˈbɾa.ɣe\
       Americà: alt /emˈbɾa.ɡe/, baix \emˈbɾa.ɣe\
   * Rimes: -aɡe

### Nom

embrague m. ‎(plural embragues)
* embragament (acció)
* embragatge (mecanisme)

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bra·gue (3)
# dubtam
## Català
### Verb

dubtam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de dubtar.

#### Variants

* dubtem
# dubtara
## Català
### Verb

dubtara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dubtar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dubtar.

#### Variants

* [1] dubtessi, dubtessa, dubteguessa, dubtés, dubtàs
* [2] dubtegués, dubtés, dubtàs
# dubtaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /dup.təˈɾan/, occidental /dup.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

dubtaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de dubtar.
# dubtaies
## Català
### Verb

dubtaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dubtar.

#### Variants

* dubtaves
# dubtaia
## Català
### Verb

dubtaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dubtar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de dubtar.

#### Variants

* [1] dubtavi, dubtava
* [2] dubtava
# dubtaien
## Català
### Verb

dubtaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dubtar.

#### Variants

* dubtaven
# dubtar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dupˈta/ Occidental: nord-occidental /dupˈta/ valencià /dupˈtaɾ/, /dupˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: dubtà
   * Etimologia: Del llatí dŭbĭtare, segle XIII.

### Verb

dubtar intr., trans.
* (intransitiu) Trobar-se indecís, no saber prendre una decisió.
* (intransitiu) Sospitar alguna cosa, especialment de la fiabilitat limitada de les persones o de les coses.
    Dubto que aquesta màquina tingui prou potència.
* (transitiu) No estar convençut, donar poca credibilitat a alguna cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: dubto, dubta, dubtem

#### Sinònims

* vacil·lar

#### Derivats

* dubtable
* dubtança
* dubte
* redubtar

#### Traduccions

* Alemany: zweifeln $^{(de)}$
* Anglès: doubt $^{(en)}$
* Àrab: شَكَّ‎ $^{(ar)}$
* Armeni: կասկածել $^{(hy)}$ ‎(kaskatsel)
* Belarús: сумнява́цца $^{(be)}$ ‎(sumniavatsa)
* Búlgar: съмнявам се $^{(bg)}$ ‎(samniavam se)
* Castellà: dudar $^{(es)}$
* Coreà: 의심하다 $^{(ko)}$ ‎(uisimhada)
* Danès: betvivle $^{(da)}$
* Eslovac: pochybovať $^{(sk)}$
* Esperanto: dubi $^{(eo)}$
* Estonià: kõhklema $^{(et)}$
* Feroès: ivast $^{(fo)}$
* Finès: epäillä $^{(fi)}$
* Francès: douter $^{(fr)}$
* Gallec: dubidar $^{(gl)}$
* Gal·lès: amau $^{(cy)}$
* Georgià: დაეჭვება $^{(ka)}$ ‎(daètxveba)
* Grec: αμφιβάλλω $^{(el)}$ ‎(amfival·lo)
* Groenlandès: qularpoq $^{(kl)}$
* Hebreu: לְפַקפֵּק‎ $^{(he)}$
* Hindi: संदेह करना $^{(hi)}$
* Hongarès: kételkedik $^{(hu)}$
* Ido: dubitar $^{(io)}$
* Indonesi: bimbang $^{(id)}$
* Islandès: efa $^{(is)}$
* Italià: dubitare $^{(it)}$
* Japonès: 不審に思う $^{(ja)}$
* Letó: šaubīties $^{(lv)}$
* Lituà: abejoti $^{(lt)}$
* Llatí: dubitare $^{(la)}$
* Luxemburguès: zweiwelen $^{(lb)}$
* Macedoni: се сомнева $^{(mk)}$
* Neerlandès: betwijfelen $^{(nl)}$
* Noruec: tvile $^{(no)}$
* Polonès: wątpić $^{(pl)}$
* Portuguès: duvidar $^{(pt)}$
* Retoromànic: dubitar $^{(rm)}$
* Romanès: avea dubii $^{(ro)}$
* Rus: сомнева́ться $^{(ru)}$ ‎(somnevàtsia)
* Sànscrit: शङ्के $^{(sa)}$
* Serbocroat: сумњати $^{(sh)}$, sumnjati $^{(sh)}$
* Suec: tvivla $^{(sv)}$
* Tagal: alinlangan $^{(tl)}$
* Turc: şüphelenmek $^{(tr)}$
* Txec: pochybovat $^{(cs)}$
* Ucraïnès: сумніва́тися $^{(uk)}$ ‎(sumnivàtissia)
* Vietnamita: nghi ngờ $^{(vi)}$
* Xinès: 懷疑 $^{(zh)}$ ‎(怀疑, huáiyí)

### Miscel·lània

* Síl·labes: dub·tar (2)
* Heterograma de 6 lletres (abdrtu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# désalinisations
## Francès

   * Pronúncia: /de.sal.li.ni.zaˈsjɔ̃/

### Nom

désalinisations f. pl.
* forma plural de désalinisation
# désensibilisation
## Francès

   * Pronúncia: /de.sɑ̃.si.bi.li.zaˈsjɔ̃/

### Nom

désensibilisation f. ‎(plural désensibilisations)
* dessensibilització
# désalinisation
## Francès

   * Pronúncia: /de.sa.li.ni.zaˈsjɔ̃/

### Nom

désalinisation f. ‎(plural désalinisations)
* dessalinització

#### Sinònims

* dessalement
# désarticulations
## Francès

   * Pronúncia: /de.zaʁ.ti.ky.laˈsjɔ̃/

### Nom

désarticulations f. pl.
* forma plural de désarticulation
# désapprentissage
## Francès
### Nom

désapprentissage m. ‎(plural désapprentissages)
* desaprenentatge

### Vegeu també

* désapprentissage. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# désapprentissages
## Francès
### Nom

désapprentissages m. pl.
* forma plural de désapprentissage
# désarticulation
## Francès

   * Pronúncia: /de.zaʁ.ti.ky.laˈsjɔ̃/

### Nom

désarticulation f. ‎(plural désarticulations)
* desarticulació
# déscolarisation
## Francès

   * Pronúncia: /de.skɔ.la.ʁi.zaˈsjɔ̃/

### Nom

déscolarisation f. ‎(plural déscolarisations)
* desescolarització

### Vegeu també

* déscolarisation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# déscolarisations
## Francès

   * Pronúncia: /des.kɔ.la.ʁi.zaˈsjɔ̃/

### Nom

déscolarisations f. pl.
* forma plural de déscolarisation
# désensibilisations
## Francès

   * Pronúncia: /de.sɑ̃.si.bi.li.zaˈsjɔ̃/

### Nom

désensibilisations f. pl.
* forma plural de désensibilisation
# emplatessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫəˈte.sis/, occidental /em.pɫaˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

emplatessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emplatar.
# emplatesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫəˈte.səs/, occidental /em.pɫaˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

emplatesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emplatar.
# emplateu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɫəˈtɛw/ balear /əm.pɫəˈtəw/, /əm.pɫəˈtɛw/ Occidental: /em.pɫaˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

emplateu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de emplatar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb emplatar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb emplatar.
# emplates
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɫa.təs/, occidental /emˈpɫa.tes/
   * Rimes: -ates

### Verb

emplates
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de emplatar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emplatar.
# emplatessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫəˈte.sən/, occidental /em.pɫaˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

emplatessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emplatar.
# emplatis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɫa.tis/, occidental /emˈpɫa.tis/
   * Rimes: -atis

### Verb

emplatis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emplatar.
# dragoitxoek
## Basc
### Nom

dragoitxoek
* ergatiu definit plural de dragoitxo
# dragoitxoenganantz
## Basc
### Nom

dragoitxoenganantz
* al·latiu direccional definit plural de dragoitxo
# dragoitxoengandik
## Basc
### Nom

dragoitxoengandik
* ablatiu definit plural de dragoitxo
# dragoitxoengan
## Basc
### Nom

dragoitxoengan
* inessiu definit plural de dragoitxo
# dragoitxoengana
## Basc
### Nom

dragoitxoengana
* al·latiu definit plural de dragoitxo
# dragoitxoengatik
## Basc
### Nom

dragoitxoengatik
* causal definit plural de dragoitxo
# dragoitxoekin
## Basc
### Nom

dragoitxoekin
* comitatiu definit plural de dragoitxo
# dragoitxoen
## Basc
### Nom

dragoitxoen
* genitiu definit plural de dragoitxo
# dragoitxoenganaino
## Basc
### Nom

dragoitxoenganaino
* terminatiu definit plural de dragoitxo
# dragoitxoenganako
## Basc
### Nom

dragoitxoenganako
* genitiu locatiu definit plural de dragoitxo