OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# otitis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈti.tis/ balear /oˈti.tis/, /uˈti.tis/ Occidental: /oˈti.tis/
   * Rimes: -itis
   * Etimologia: Del prefix oto- i el sufix -itis.

### Nom

otitis f. ‎(plural invariable)
* Inflamació de l'orella.

#### Traduccions

* Anglès: otitis $^{(en)}$
* Asturià: otitis $^{(ast)}$
* Castellà: otitis $^{(es)}$ f.
* Francès: otite $^{(fr)}$ f.
* Gallec: otite $^{(gl)}$ f.
* Portuguès: otite $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ti·tis (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /oˈti.tis/, meridional /oˈti.tih/
       Americà: alt /oˈti.t(i)s/, baix /oˈti.tih/, austral /oˈti.tis/
   * Rimes: -itis
   * Etimologia: Del prefix oto- i el sufix -itis.

### Nom

otitis f. ‎(plural invariable)
* otitis

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ti·tis (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre otitis
# otoconium
## Anglès
### Nom

otoconium ‎(plural otoconia)
* (anatomia) otocònia, estatocònia

### Vegeu també

* otoconium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# otoconia
## Anglès
### Nom

otoconia
* forma plural de otoconium
# otoliths
## Anglès
### Nom

otoliths
* forma plural de otolith
# humedeceré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \u.me.ðe.θeˈɾe\
       Americà: alt /u.me.d(e).seˈɾe/, baix \u.me.ðe.seˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

humedeceré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb humedecer
# humere
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈhʊ.mɛ.rɛ/

### Nom

humere
* vocatiu singular de humerus
# humedecer
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \u.me.ðeˈθeɾ\
       Americà: alt /u.me.d(e)ˈseɾ/, baix \u.me.ðeˈseɾ\
   * Rimes: -eɾ

### Verb

humedecer trans., pron. ‎(pronominal humedecerse, present humedezco, passat humedecí, futur humedeceré)
* humitejar

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·me·de·cer (4)
# humedecí
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \u.me.ðeˈθi\
       Americà: alt /u.me.d(e)ˈsi/, baix \u.me.ðeˈsi\
   * Rimes: -i

### Verb

humedecí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb humedecer
# humeris
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈhʊ.mɛ.riːs/

### Nom

humerīs
* datiu plural de humerus
* ablatiu plural de humerus
# humero
## Esperanto

   * Pronúncia: /huˈme.ro/
   * Etimologia: De l'arrel √humer i la desinència -o.

### Nom

humero ‎(acusatiu humeron, plural humeroj, plural acusatiu humerojn)
* húmer

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·me·ro (3)
* Heterograma de 6 lletres (ehmoru)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre humero

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈhʊ.mɛ.roː/

### Nom

humerō
* datiu singular de humerus
* ablatiu singular de humerus
# humeroj
## Esperanto

   * Pronúncia: /huˈme.roj/

### Nom

humeroj
* forma plural de humero

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·me·roj (3)
* Heterograma de 7 lletres (ehjmoru)
# humedezco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \u.meˈðeθ.ko\, meridional \u.meˈðeh.ko\
       Americà: alt /u.meˈdes.k(o)/, baix \u.meˈðeh.ko\
   * Rimes: -eθko

### Verb

humedezco
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb humedecer
# humeri
## Anglès
### Nom

humeri
* forma plural de humerus

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈhʊ.mɛ.riː/

### Nom

humerī
* nominatiu plural de humerus
* vocatiu plural de humerus
* genitiu singular de humerus
# humedecerse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \u.me.ðeˈθeɾ.se\
       Americà: alt /u.me.d(e)ˈseɾ.se/, baix \u.me.ðeˈseɾ.se\
   * Rimes: -eɾse

### Verb

humedecerse pron. ‎(present me humedezco, passat me humedecí, futur me humedeceré)
* forma pronominal de humedecer
# hitzetan
## Basc
### Nom

hitzetan
* inessiu definit plural de hitz
* inessiu indefinit de hitz
# hitzetaraino
## Basc
### Nom

hitzetaraino
* terminatiu definit plural de hitz
* terminatiu indefinit de hitz
# hitzetarantz
## Basc
### Nom

hitzetarantz
* al·latiu direccional definit plural de hitz
* al·latiu direccional indefinit de hitz
# hitzentzat
## Basc
### Nom

hitzentzat
* benefactiu definit plural de hitz
* benefactiu indefinit de hitz
# hitzera
## Basc
### Nom

hitzera
* al·latiu definit singular de hitz
# hitzerantz
## Basc
### Nom

hitzerantz
* al·latiu direccional definit singular de hitz
# hitzetara
## Basc
### Nom

hitzetara
* al·latiu definit plural de hitz
* al·latiu indefinit de hitz
# hitzetako
## Basc
### Nom

hitzetako
* genitiu locatiu indefinit de hitz
* genitiu locatiu definit plural de hitz
# hitzeraino
## Basc
### Nom

hitzeraino
* terminatiu definit singular de hitz
# hitzetatik
## Basc
### Nom

hitzetatik
* ablatiu definit plural de hitz
* ablatiu indefinit de hitz
# hel·lenitzéssim
## Català
### Verb

hel·lenitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hel·lenitzar.
# hel·lènic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈɫɛ.nik/, /əˈɫɛ.nik/ balear /əɫˈɫɛ.nik/ Occidental: /eɫˈɫɛ.nik/, /eˈɫɛ.nik/
   * Rimes: -ɛnik
   * Etimologia: Del llatí Hellenĭcus, del grec antic ῾Ελληνικός ‎(῾Ellēnikós).

### Adjectiu

hel·lènic m. ‎(femení hel·lènica, plural masculí hel·lènics, plural femení hel·lèniques)
* Pertanyent o relatiu a l'antiga Grècia.

#### Derivats

* hel·lenisme

#### Sinònims

* grec

#### Traduccions

* Alemany: hellenisch $^{(de)}$
* Anglès: Hellenic $^{(en)}$
* Castellà: helénico $^{(es)}$
* Francès: hellénique $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: hel·lè·nic (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# hel·lenitzéssem
## Català
### Verb

hel·lenitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hel·lenitzar.
# hel·lenitzí
## Català
### Verb

hel·lenitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de hel·lenitzar.
# hel·lens
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈɫɛns/, /əˈɫɛns/ balear /əɫˈɫɛns/ Occidental: /eɫˈɫens/, /eˈɫens/
   * Rimes: -ɛns

### Adjectiu

hel·lens pl.
* Forma plural de hel·lè.

### Nom

hel·lens m. pl.
* Forma plural de hel·lè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hel·lens (2)
# hel·lenitzés
## Català
### Verb

hel·lenitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb hel·lenitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb hel·lenitzar.
# hel·lenitzésseu
## Català
### Verb

hel·lenitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hel·lenitzar.
# hel·lenitzéssiu
## Català
### Verb

hel·lenitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hel·lenitzar.
# hel·lè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈɫɛ/, /əˈɫɛ/ balear /əɫˈɫɛ/ Occidental: /eɫˈɫe/, /eˈɫe/
   * Rimes: -ɛ
   * Homòfon: al·lè
   * Etimologia: Del llatí Hellēn, del grec antic Ἕλλην ‎(Héllēn).

### Adjectiu

hel·lè m. ‎(femení hel·lena, plural masculí hel·lens, plural femení hel·lenes)
* grec (habitant de Grècia o relatiu a Grècia)

#### Sinònims

* grec

#### Relacionats

* hel·lènic (Antiga Grècia)

### Nom

hel·lè m. ‎(plural hel·lens, femení hel·lena)
* grec (habitant de Grècia)

#### Sinònims

* grec

#### Relacionats

* hel·lènic (Antiga Grècia)

#### Traduccions

* Alemany: Hellene $^{(de)}$ m., Hellenin $^{(de)}$ f.
* Anglès: Hellene $^{(en)}$
* Armeni: հելլեն $^{(hy)}$ ‎(hellèn), հելլենացի $^{(hy)}$ ‎(hellenatxí) (rar)
* Belarús: элін $^{(be)}$ m. ‎(elin)
* Castellà: heleno $^{(es)}$ m.
* Eslovac: Helén $^{(sk)}$ m.
* Esperanto: heleno $^{(eo)}$
* Finès: helleeni $^{(fi)}$
* Francès: Hellène $^{(fr)}$ m. f.
* Grec: Έλληνας $^{(el)}$ m. ‎(Él·linas), Ελληνίδα $^{(el)}$ f. ‎(El·linida)
* Grec antic: Ἕλλην $^{(grc)}$ m. ‎(Héllēn), Ἑλληνίς $^{(grc)}$ f. ‎(Hellēnís)
* Irlandès: Heilléanach $^{(ga)}$ m.
* Italià: elleno $^{(it)}$ m.
* Llatí: Hellenes $^{(la)}$ m. pl.
* Neerlandès: Helleen $^{(nl)}$ m.
* Noruec: hellener $^{(no)}$ m.
* Polonès: Hellen $^{(pl)}$ m.
* Romanès: elen $^{(ro)}$ m., elenă $^{(ro)}$ f., elin $^{(ro)}$ m. (rar)
* Rus: э́ллин $^{(ru)}$ m. ‎(el·lin)
* Suec: hellen $^{(sv)}$ c.
* Txec: Helén $^{(cs)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hel·lè (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, ésAdir
# guanyàssem
## Català
### Verb

guanyàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb guanyar.
# guanyàssim
## Català
### Verb

guanyàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb guanyar.
# guanyàveu
## Català
### Verb

guanyàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de guanyar.
# guanyés
## Català
### Verb

guanyés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb guanyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb guanyar.
# guanyàreu
## Català
### Verb

guanyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de guanyar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb guanyar.
# guanyàsseu
## Català
### Verb

guanyàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb guanyar.
# guanyàssiu
## Català
### Verb

guanyàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb guanyar.
# guanyàs
## Català
### Verb

guanyàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb guanyar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb guanyar.
# ikoŕtaś
## Ibèric

   * Pronúncia: /iɡordas/, /ikortas/
   * Etimologia: Compost pels formants ikoŕ ‎ i taś ‎.

### Nom propi

ikoŕtaś • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Hesperia
# ikonoklastengatik
## Basc
### Nom

ikonoklastengatik
* causal definit plural de ikonoklasta
# ikonoklastez
## Basc
### Nom

ikonoklastez
* instrumental definit plural de ikonoklasta
# ikoŕtaŕ
## Ibèric

   * Pronúncia: /iɡordar/, /ikortar/
   * Etimologia: Compost pels formants ikoŕ ‎ i taŕ ‎.

### Nom propi

ikoŕtaŕ • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Hesperia
# ikonoklastentzat
## Basc
### Nom

ikonoklastentzat
* benefactiu definit plural de ikonoklasta
# ikonḿkei
## Ibèric

   * Pronúncia: /iɡonnaɡej/, /ikonnakej/
   * Etimologia: Compost pels formants ikoŕ ‎ i nḿkei ‎.

### Nom propi

ikonḿkei • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Nuevo Índice Crítico de formantes de compuestos de tipo onomástico íberos, Jesús Rodríguez Ramos
# ikoŕbeleś
## Ibèric

   * Pronúncia: /iɡorbeles/, /ikorbeles/
   * Etimologia: Compost pels formants ikoŕ ‎ i beleś ‎.

### Nom propi

ikoŕbeleś • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Hesperia
# ikoŕ
## Ibèric

   * Pronúncia: /iɡor/, /ikor/

### Nom propi

ikoŕ • ‎
* Formant d’antropònims bimembres

#### Derivats

* ikonḿkei ‎
* ikoŕbeleś ‎
* ikoŕiskeŕ ‎
* ikoŕtaŕ ‎
* ikoŕtas ‎
* ikoŕtaś ‎
* ikoŕtibaś ‎
* ikoŕtikiŕ ‎
* kakeŕikoŕ ‎
* taŕbanikoŕ ‎
* tikirsikoŕ ‎
# ikoŕtas
## Ibèric

   * Pronúncia: /iɡordat͡s/, /ikortat͡s/
   * Etimologia: Compost pels formants ikoŕ ‎ i tas ‎.

### Nom propi

ikoŕtas • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Hesperia
# orgullàssim
## Català
### Verb

orgullàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb orgullar.
# orgullàssiu
## Català
### Verb

orgullàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb orgullar.
# orgullàsseu
## Català
### Verb

orgullàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb orgullar.
# orgullàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ɡuˈʎa.βəw/ balear /oɾ.ɣuˈʎa.vəw/, /ur.ɣuˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /or.ɣuˈʎa.βew/ valencià /oɾ.ɣuˈʎa.vew/, /oɾ.ɣuˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

orgullàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de orgullar.
# orgulléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ɡuˈʎe.səm/ balear /oɾ.ɣuˈʎe.səm/, /ur.ɣuˈʎe.səm/ Occidental: /oɾ.ɣuˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

orgulléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb orgullar.
# orgullàs
## Català
### Verb

orgullàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb orgullar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb orgullar.
# orgullàssem
## Català
### Verb

orgullàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb orgullar.
# orgullésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ɡuˈʎe.səw/ balear /oɾ.ɣuˈʎe.səw/, /ur.ɣuˈʎe.səw/ Occidental: /oɾ.ɣuˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

orgullésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb orgullar.
# obturations
## Francès
### Nom

obturations f. pl.
* forma plural de obturation
# obturasses
## Català
### Verb

obturasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obturar.

### Miscel·lània

* Anagrama: brostàsseu
# obturator
## Anglès
### Nom

obturator ‎(plural obturators)
* obturador

### Vegeu també

* obturator. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# obturators
## Anglès
### Nom

obturators
* forma plural de obturator
# obturatum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔp.tuːˈraː.tʊm/

### Verb

obtūrātum
* supí acusatiu de obtūrō
# obturassin
## Català
### Verb

obturassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obturar.
# obturassis
## Català
### Verb

obturassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obturar.

### Miscel·lània

* Anagrama: brostàssiu
# obturation
## Francès

   * Pronúncia: /ɔp.ty.ʁaˈsjɔ̃/

### Nom

obturation f. ‎(plural obturations)
* obturació

#### Derivats

* désobturation
# overcoating
## Anglès
### Verb

overcoating
* gerundi de overcoat
# overcoats
## Anglès
### Verb

overcoats
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de overcoat
# overbooks
## Anglès
### Verb

overbooks
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de overbook
# overcast
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈəʊvəˌkɑːst/ àudio (RU)
   * Etimologia: De over i cast.

### Adjectiu

overcast ‎(comparatiu more overcast, superlatiu most overcast)
* cobert, molt núvol
    «It's overcast, but not snowing yet, and the rising sun casts everything in a gray glow. There is fresh powder on the earth, covering the trees.» (Kate Meader, Baby, It's Cold Outside, 2014)El cel és cobert, però encara no neva i el sol de l'alba il·lumina tot amb una llum grisa. Hi ha pols nova sobre el terra i cobrint els arbres.
* deprimit, melancòlic

#### Relacionats

* cloudy, sunny, windy, rainy, foggy, misty, snowy
# overbooked
## Anglès
### Verb

overbooked
* passat i participi de overbook
# overbookings
## Anglès
### Nom

overbookings
* forma plural de overbooking
# overcome
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌəʊvəˈkʌm/ àudio (EUA)

### Adjectiu

overcome
* intoxicat
    The woman could not escape from the burning building as she was overcome by smoke.
* endut, emportat, dominat, deixar-se dur, deixar-se portar
    When her daughter got married, Mary was overcome with emotion.

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# overcoat
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

overcoat ‎(3a persona singular present overcoats, gerundi overcoating, passat i participi overcoated)
* abrigallar
# overcoated
## Anglès
### Verb

overcoated
* passat i participi de overcoat
# overbooking
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌɔ.βərˈbu.kiŋ/, balear /ˌɔ.vəɾˈbu.kiŋk/ Occidental: nord-occidental /ˌo.βerˈβu.kiŋ/ valencià /ˌo.veɾˈbu.kiŋ/, /ˌo.βeɾˈβu.kiŋ/
   * Etimologia: Préstec de l'anglès overbooking.

### Nom

overbooking m. ‎(plural overbookings)
* (anglicisme) sobrereserva

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ver·bo·o·king (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, Optimot

## Anglès
### Nom

overbooking ‎(plural overbookings)
* sobrereserva, overbooking

### Verb

overbooking
* gerundi de overbook
# orgulléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ɡuˈʎe.sim/ balear /oɾ.ɣuˈʎe.sim/, /ur.ɣuˈʎe.sim/ Occidental: /oɾ.ɣuˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

orgulléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb orgullar.
# orgullí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ɡuˈʎi/ balear /oɾ.ɣuˈʎi/, /ur.ɣuˈʎi/ Occidental: /oɾ.ɣuˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

orgullí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de orgullar.
# orgànicament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˌɡa.ni.kəˈmen/ balear /oɾˌɣa.ni.kəˈment/, /urˌɣa.ni.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /orˌɣa.ni.kaˈmen/ valencià /oɾˌɣa.ni.kaˈment/, /oɾˌɣa.ni.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De orgànica i el sufix -ment.

### Adverbi

orgànicament
* D’una manera orgànica.

#### Traduccions

* Castellà: orgánicamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·gà·ni·ca·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# orgulléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ɡuˈʎe.siw/ balear /oɾ.ɣuˈʎe.siw/, /ur.ɣuˈʎe.siw/ Occidental: /oɾ.ɣuˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

orgulléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb orgullar.
# orgànic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈɡa.nik/ balear /oɾˈɣa.nik/, /urˈɣa.nik/ Occidental: /oɾˈɣa.nik/
   * Rimes: -anik
   * Etimologia: De òrgan i el sufix -ic, segle XV

### Adjectiu

orgànic m. ‎(femení orgànica, plural masculí orgànics, plural femení orgàniques)
* Relatiu a un organisme viu.
    Restes orgàniques
* Relatiu o pertanyent a un òrgan o a un sistema d'òrgans.
* (química) Relatiu als compostos de carboni.
    El benzè és un compost orgànic.
* (agricultura) Relatiu als aliments que han crescut en un entorn lliure d'agroquímics.
* (medicina) Que és produït per una alteració anatòmica
    Un transtorn orgànic
* Instrumental o principal, que serveix el propòsit a la qual va destinat.
    Una llei orgànica
* Relatiu a una unitat o organització permanent (en contrast en estar-hi assignat de forma temporal).
    L'estructura orgànica d'una empresa.
* Desenvolupat d'una manera harmònica o gradual, similar a una forma de vida.
    L'organització ha crescut de forma orgànica en els darrers anys.

#### Traduccions

* Anglès: organic $^{(en)}$
* Castellà: orgánico $^{(es)}$
* Francès: organique $^{(fr)}$ m. f.

#### Antònims

* inorgànic

#### Relacionats

* química orgànica

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·gà·nic (3)
* Heterograma de 7 lletres (acginor)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# orgullós
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ɡuˈʎos/ balear /oɾ.ɣuˈʎos/, /ur.ɣuˈʎos/ Occidental: /oɾ.ɣuˈʎos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De orgull i el sufix -ós, segle XIII.

### Adjectiu

orgullós m. ‎(femení orgullosa, plural masculí orgullosos, plural femení orgulloses)
* Persona que té orgull.

#### Traduccions

* Alemany: stolz $^{(de)}$
* Anglès: proud $^{(en)}$
* Àrab: فَخُور‎ $^{(ar)}$
* Armeni: հպարտ $^{(hy)}$ ‎(hpart)
* Belarús: го́рды $^{(be)}$ ‎(hordi)
* Búlgar: горд $^{(bg)}$ ‎(gord)
* Castellà: orgulloso $^{(es)}$
* Danès: stolt $^{(da)}$
* Eslovac: hrdý $^{(sk)}$
* Eslovè: ponosen $^{(sl)}$
* Esperanto: fiera $^{(eo)}$
* Feroès: errin $^{(fo)}$
* Finès: ylpeä $^{(fi)}$
* Francès: orgueilleux $^{(fr)}$, fier $^{(fr)}$
* Friülà: braurôs $^{(fur)}$
* Gallec: orgulloso $^{(gl)}$
* Gal·lès: balch $^{(cy)}$
* Georgià: ამაყი $^{(ka)}$ ‎(àmaki)
* Grec: περήφανος $^{(el)}$ ‎(perífanos)
* Hebreu: גֵאֶה‎ $^{(he)}$
* Hindi: गर्व $^{(hi)}$
* Ídix: שטאָלץ‎ $^{(yi)}$
* Indonesi: bangga $^{(id)}$
* Islandès: stoltur $^{(is)}$
* Italià: fiero $^{(it)}$
* Letó: lepns $^{(lv)}$
* Llatí: superbus $^{(la)}$
* Luxemburguès: stolz $^{(lb)}$
* Macedoni: горд $^{(mk)}$
* Malai: bangga $^{(ms)}$
* Neerlandès: trots $^{(nl)}$
* Noruec: stolt $^{(no)}$
* Occità: orgulhós $^{(oc)}$
* Polonès: dumny $^{(pl)}$
* Portuguès: orgulhoso $^{(pt)}$
* Romanès: mândru $^{(ro)}$
* Rus: го́рдый $^{(ru)}$ ‎(gordi)
* Serbocroat: поносан $^{(sh)}$ (ciríl·lic), ponosan $^{(sh)}$ (llatí), горд $^{(sh)}$ (ciríl·lic), gord $^{(sh)}$ (llatí)
* Suec: stolt $^{(sv)}$
* Tadjik: сарбаланд $^{(tg)}$
* Tàtar: горур $^{(tt)}$
* Turc: gururlu $^{(tr)}$
* Txec: hrdý $^{(cs)}$
* Ucraïnès: го́рдий $^{(uk)}$ ‎(hordi)
* Uzbek: magʻrur $^{(uz)}$
* Való: fir $^{(wa)}$
* Vietnamita: tự hào $^{(vi)}$
* Volapük: pleidik $^{(vo)}$
* Xinès: 傲然 $^{(zh)}$ ‎(àorán)

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·gu·llós (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# orgàsmic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈɡaz.mik/ balear /oɾˈɣaz.mik/, /urˈɣaz.mik/ Occidental: /oɾˈɣaz.mik/
   * Etimologia: De orgasme i el sufix -ic, segle XX.

### Adjectiu

orgàsmic m. ‎(femení orgàsmica, plural masculí orgàsmics, plural femení orgàsmiques)
* (antic, no normatiu) orgàstic
    «Deia que, quan el cap romà els engaltava allò de: «¡Roma no paga a los traidores!», i se simulava que els linxaven, la monja queia en un estat d’èxtasi quasi orgàsmic.» (Manel Joan i Arinyó, Les nits perfumades (pàg. 101), 1998)

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: or·gàs·mic (3)
* Heterograma de 8 lletres (acgimors)
# herenaitonari
## Basc
### Nom

herenaitonari
* datiu definit singular de herenaitona
* datiu indefinit de herenaitona
# herenaitonarik
## Basc
### Nom

herenaitonarik
* partitiu indefinit de herenaitona
# herenaitonarenganako
## Basc
### Nom

herenaitonarenganako
* genitiu locatiu definit singular de herenaitona
* genitiu locatiu indefinit de herenaitona
# herenaitonarenganantz
## Basc
### Nom

herenaitonarenganantz
* al·latiu direccional indefinit de herenaitona
* al·latiu direccional definit singular de herenaitona
# herenaitonarengandik
## Basc
### Nom

herenaitonarengandik
* ablatiu indefinit de herenaitona
* ablatiu definit singular de herenaitona
# herenaitonarentzat
## Basc
### Nom

herenaitonarentzat
* benefactiu indefinit de herenaitona
* benefactiu definit singular de herenaitona
# herenaitonatzat
## Basc
### Nom

herenaitonatzat
* prolatiu indefinit de herenaitona
# herenaitonarengana
## Basc
### Nom

herenaitonarengana
* al·latiu definit singular de herenaitona
* al·latiu indefinit de herenaitona
# herenaitonarenganaino
## Basc
### Nom

herenaitonarenganaino
* terminatiu indefinit de herenaitona
* terminatiu definit singular de herenaitona
# herenaitonarengatik
## Basc
### Nom

herenaitonarengatik
* causal definit singular de herenaitona
* causal indefinit de herenaitona
# hjuldjur
## Suec

   * Etimologia: De hjul ‎(«roda») i djur ‎(«animal»), com el danès i noruec (bokmål i nynorsk) hjuldyr, calc del llatí científic rotiferum, com també ho són l'alemany Rädertierchen i el neerlandès raderdier (i raderdiertje).

### Nom

hjuldjur n.
* (biologia) rotífer

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Indefinit | Definit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu | hjuldjur | hjuldjuret | hjuldjur | hjuldjuren |
| Genitiu | hjuldjurs | hjuldjurets | hjuldjurs | hjuldjurens |
# hlinník
## Eslovac
### Nom

hlinník
* alumini
# hiérarchies d'apprentissage
## Francès
### Nom

hiérarchies d'apprentissage f. pl.
* forma plural de hiérarchie d'apprentissage
# hljómsveit
## Islandès
### Nom

hljómsveit
* Orquestra.
# hiérarchies
## Francès

   * Pronúncia: /je.ʁaʁˈʃi/

### Nom

hiérarchies f. pl.
* forma plural de hiérarchie
# hjälmkasuar
## Suec

   * Etimologia: De hjälm ‎(«casc, elm») i kasuar ‎(«casuari»), denominació paraŀlela a la del danès hjelmkasuar, noruec hjelmkasuar, alemany Helmkasuar i neerlandès helmkasuaris, així com al francès casoar à casque.

### Nom

hjälmkasuar c. ‎(plural indefinit hjälmkasuarer, plural definit hjälmkasuarerna)
* (ornitologia) casuari comú (Casuarius casuarius)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# hl
## Multilingüe
### Símbol

hl
* (metrologia) hectolitre