OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# empostàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pusˈta.ɾəw/ balear /əm.posˈta.ɾəw/, /əm.pusˈta.ɾəw/ Occidental: /em.posˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

empostàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de empostar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostar.

#### Variants

* [2] empostéssiu, empostésseu, empostàssiu, empostàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tà·reu (4)
# enervàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈba.βəm/, balear /ə.nəɾˈva.vəm/ Occidental: nord-occidental /e.nerˈβa.βem/ valencià /e.neɾˈva.vem/, /e.neɾˈβa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

enervàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enervar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·và·vem (4)
* Anagrames: enveràvem, veneràvem, veremaven
# enervà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈba/, balear /ə.nəɾˈva/ Occidental: nord-occidental /e.nerˈβa/ valencià /e.neɾˈva/, /e.neɾˈβa/
   * Rimes: -a

### Verb

enervà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enervar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·và (3)
* Anagrames: averen, envera, enverà, nevera, venera, venerà
# enervàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈba.ɾəm/, balear /ə.nəɾˈva.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /e.nerˈβa.ɾem/ valencià /e.neɾˈva.ɾem/, /e.neɾˈβa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

enervàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enervar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.

#### Variants

* [2] enervéssim, enervéssem, enervàssim, enervàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·và·rem (4)
* Anagrames: enverarem, enveràrem, venerarem, veneràrem, veremaren
# enervàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈba.ɾəw/, balear /ə.nəɾˈva.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /e.nerˈβa.ɾew/ valencià /e.neɾˈva.ɾew/, /e.neɾˈβa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enervàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enervar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.

#### Variants

* [2] enervéssiu, enervésseu, enervàssiu, enervàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·và·reu (4)
* Anagrames: enverareu, enveràreu, venerareu, veneràreu
# enervàsseu
## Català
### Verb

enervàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.

#### Variants

* enervéssiu, enervésseu, enervàssiu, enervàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·vàs·seu (4)
* Anagrama: veneràsseu
# enervàs
## Català
### Verb

enervàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.

#### Variants

* [1] enervés, enervara
* [2] enervés, enervara

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·vàs (3)
* Anagrames: esvaren, resaven, veneràs, vesaren
# enervàssiu
## Català
### Verb

enervàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.

#### Variants

* enervéssiu, enervésseu, enervàsseu, enervàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·vàs·siu (4)
* Anagrames: veneràssiu, verinàsseu
# enervàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈba.βəw/, balear /ə.nəɾˈva.vəw/ Occidental: nord-occidental /e.nerˈβa.βew/ valencià /e.neɾˈva.vew/, /e.neɾˈβa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

enervàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enervar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·và·veu (4)
* Anagrames: enveràveu, veneràveu
# enervàssem
## Català
### Verb

enervàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.

#### Variants

* enervéssim, enervéssem, enervàssim, enervàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·vàs·sem (4)
* Anagrames: veneràssem, veremassen
# enervàssim
## Català
### Verb

enervàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.

#### Variants

* enervéssim, enervéssem, enervàssem, enervàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·vàs·sim (4)
* Anagrames: messariven, veneràssim, veremassin, verinàssem
# enderrocavo
## Català
### Verb

enderrocavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enderrocar.

#### Variants

* enderrocàieu, enderrocàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·ca·vo (5)
# enderrocava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ruˈka.βə/ balear /ən.də.roˈka.və/, /ən.də.ruˈka.və/ Occidental: nord-occidental /en.de.roˈka.βa/ valencià /en.de.roˈka.va/, /en.de.roˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

enderrocava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enderrocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enderrocar.

#### Variants

* [1] enderrocavi, enderrocaia
* [2] enderrocaia

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·ca·va (5)
* Anagrama: enrecordava
# enderrocaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ruˈka.βən/ balear /ən.də.roˈka.vən/, /ən.də.ruˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /en.de.roˈka.βen/ valencià /en.de.roˈka.ven/, /en.de.roˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

enderrocaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enderrocar.

#### Variants

* enderrocaien

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·ca·ven (5)
* Anagrama: enrecordaven
# enderrocaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ruˈka.βəs/ balear /ən.də.roˈka.vəs/, /ən.də.ruˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /en.de.roˈka.βes/ valencià /en.de.roˈka.ves/, /en.de.roˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

enderrocaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enderrocar.

#### Variants

* enderrocaies

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·ca·ves (5)
* Anagrama: enrecordaves
# enderrocàieu
## Català
### Verb

enderrocàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enderrocar.

#### Variants

* enderrocavo, enderrocàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·cà·ieu (5)
# enderrocavi
## Català
### Verb

enderrocavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enderrocar.

#### Variants

* enderrocaia, enderrocava

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·ca·vi (5)
# enderroco
## Català
### Verb

enderroco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enderrocar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enderrocar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enderrocar.

#### Variants

* [1] enderroque, enderroqui, enderroc
* [2] enderroqui, enderroque
* [3] enderroqui, enderroque

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·co (4)
* Anagrama: enrecordo
# enderrocos
## Català
### Verb

enderrocos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enderrocar.

#### Variants

* enderroquis, enderroques

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·cos (4)
* Anagrames: codorneres, cordoneres
# enderrocàiem
## Català
### Verb

enderrocàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enderrocar.

#### Variants

* enderrocàvom, enderrocàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·cà·iem (5)
# emportar-se un adversari
## Català
### Verb

emportar-se un adversari intr. pron.
* (rugbi) Fer, un atacant, que un adversari canviï de posició.

#### Traduccions

* Castellà: llevarse a un adversario $^{(es)}$

### Vegeu també

* emportar-se un adversari. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# empossiblam
## Català
### Verb

empossiblam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de empossiblar.
# emportar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.purˈta/ balear /əm.poɾˈta/, /əm.purˈta/ alguerès /an.pulˈta/ Occidental: nord-occidental /em.porˈta/ valencià /em.poɾˈtaɾ/, /em.poɾˈta/

### Verb

emportar
* Forma de l'infinitiu emportar-se.
* (antic, mallorquí, alguerès) importar (ser d’importància)

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·por·tar (3)
* Anagrames: portarem, portàrem, prometrà, tromparé

### Vegeu també

Obres de referència: DCVB, DAlg
# empossibla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.puˈsib.bɫə/, /əm.puˈsi.βɫə/ balear /əm.poˈsib.bɫə/, /əm.puˈsib.bɫə/ Occidental: nord-occidental /em.poˈsib.bɫa/, /em.poˈsi.βɫa/ valencià /em.poˈsi.bɫa/

### Verb

empossibla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de empossiblar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb empossiblar.
# emmotlara
## Català
### Verb

emmotlara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmotlar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmotlar.
# emmotlaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.muɫˈɫa.ɾən/ balear /əm.moɫˈɫa.ɾən/, /əm.muɫˈɫa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /em.moɫˈɫa.ɾen/ valencià /em.moɫˈɫa.ɾen/, /em.moˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

emmotlaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de emmotlar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmotlar.
# emmotlam
## Català
### Verb

emmotlam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de emmotlar.
# emmotlar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.muɫˈɫa/ balear /əm.moɫˈɫa/, /əm.muɫˈɫa/ Occidental: nord-occidental /em.moɫˈɫa/ valencià /em.moɫˈɫaɾ/, /em.moˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: emmotlà
   * Etimologia: Del prefix em- i motle.

### Verb

emmotlar trans.
* (balear, valencià, tortosí) Forma alternativa de emmotllar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: emmotlo, emmotla, emmotlem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Derivats

* desemmotlar

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mot·lar (3)
* Anagrama: tremolam

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# emmotlaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.muɫ.ɫəˈɾan/ balear /əm.moɫ.ɫəˈɾan/, /əm.muɫ.ɫəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /em.moɫ.ɫaˈɾan/ valencià /em.moɫ.ɫaˈɾan/, /em.mo.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

emmotlaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de emmotlar.
# enables
## Anglès

   * Pronúncia: /ɛnˈeɪ.bəlz/

### Verb

enables
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de enable:
    he/she/it enables = [ell/ella] habilita, permet.
# enadir
## Català antic
### Verb

enadir
* afegir

#### Variants

* anadir

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# enabismiĝus
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.na.bisˈmi.d͡ʒus/

### Verb

enabismiĝus
* condicional de enabismiĝi
# enable
## Anglès

   * Pronúncia: /ɛnˈeɪ.bəl/ àudio (EUA)
   * Etimologia: Derivat de able

### Verb

enable ‎(3a persona singular present enables, gerundi enabling, passat i participi enabled)
* habilitar
* permetre
# enabled
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪˈneɪbəɫd/ àudio (EUA)

### Verb

enabled
* passat i participi de enable
# enagos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈna.ɣus/ balear /əˈna.ɣos/, /əˈna.ɣus/ Occidental: /eˈna.ɣos/
   * Etimologia: Variant de enagües per monoftongació, del castellà enaguas, segle XIX, format per en naguas, de nagua, falda típica de les Antilles..

### Nom

enagos m. ‎(plurale tantum)
* Faldilla interior femenina generalment blanca.

#### Sinònims

* brial (valencià meridional)
* combinació (septentrional, mallorquí, menorquí)
* cotilló (septentrional)
* enagües (occidental)
* faldetes
* sinagües (valencià)

#### Traduccions

* Anglès: petticoat $^{(en)}$
* Castellà: enaguas $^{(es)}$ f. pl.
* Francès: jupon $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·a·gos (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegnos)
* Anagrames: agosen, segona

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# enabling
## Anglès

   * Pronúncia: /ɛnˈeɪ.blɪŋ/

### Verb

enabling
* gerundi de enable: habilitant, permetent.
# enfadosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eɱ.faˌðo.saˈmen.te\
       Americà: alt \eɱ.faˌdo.saˈmen.t(e)\, baix \eŋ.faˌðo.saˈmen.te\, austral \eɱ.faˌðo.saˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De enfadoso i el sufix -mente.

### Adverbi

enfadosamente
* enfadosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fa·do·sa·men·te (6)
# enfadàrem
## Català
### Verb

enfadàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enfadar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfadar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enfermada
# enfadàssem
## Català
### Verb

enfadàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfadar.
# enfadàsseu
## Català
### Verb

enfadàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfadar.
# enfadàreu
## Català
### Verb

enfadàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enfadar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfadar.
# enfadàs
## Català
### Verb

enfadàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfadar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfadar.
# enfadàssim
## Català
### Verb

enfadàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfadar.
# enfadà
## Català
### Verb

enfadà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enfadar.
# enfadàssiu
## Català
### Verb

enfadàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfadar.
# engegueguessen
## Català
### Verb

engegueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb engegar.

#### Variants

* engeguessin, engeguessen, engegassin, engegassen, engegaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·gue·gues·sen (5)
# engegueguesses
## Català
### Verb

engegueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engegar.

#### Variants

* engeguessis, engeguesses, engegassis, engegasses, engegares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·gue·gues·ses (5)
# engeguegueu
## Català
### Verb

engeguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb engegar.

#### Variants

* engegueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·gue·gueu (4)
# engegueguessa
## Català
### Verb

engegueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb engegar.

#### Variants

* engeguessi, engeguessa, engegués, engegàs, engegara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·gue·gues·sa (5)
# engegueguéssom
## Català
### Verb

engegueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engegar.

#### Variants

* engeguéssim, engeguéssem, engegàssim, engegàssem, engegàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·gue·gués·som (5)
# engegueguéssou
## Català
### Verb

engegueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engegar.

#### Variants

* engeguéssiu, engeguésseu, engegàssiu, engegàsseu, engegàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·gue·gués·sou (5)
# engegueguem
## Català
### Verb

engegueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb engegar.

#### Variants

* engeguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·gue·guem (4)
# engegos
## Català
### Verb

engegos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb engegar.

#### Variants

* engeguis, engegues

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·gos (3)
# engegue
## Català
### Verb

engegue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de engegar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb engegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb engegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb engegar.

#### Variants

* [1] engego, engegui, engeg
* [2] engegui, engego
* [3] engegui, engego
* [4] engegui

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·gue (3)
# engeguegués
## Català
### Verb

engeguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb engegar.

#### Variants

* engegués, engegàs, engegara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·gue·gués (4)
# encanala
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈna.ɫə/, occidental /eŋ.kaˈna.ɫa/
   * Rimes: -ala

### Verb

encanala
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de encanalar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb encanalar.

### Miscel·lània

* Anagrama: acanalen
# encanalam
## Català
### Verb

encanalam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de encanalar.

#### Variants

* encanalem
# encanada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈna.ðə/, occidental /eŋ.kaˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

encanada
* Participi femení singular del verb encanar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·na·da (4)
# encanades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈna.ðəs/, occidental /eŋ.kaˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

encanades
* Participi femení plural del verb encanar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·na·des (4)
# encanal
## Català
### Verb

encanal
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encanalar.

#### Variants

* encanalo, encanale, encanali
# encana
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈka.nə/, occidental /eŋˈka.na/
   * Rimes: -ana

### Verb

encana
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de encanar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb encanar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·na (3)
* Anagrama: acanen
# encamé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eŋ.kaˈme\
       Americà: alt \eŋ.k(a)ˈme\, baix \eŋ.kaˈme\
   * Rimes: -e

### Verb

encamé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb encamar
# encatarraré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eŋ.ka.ta.raˈɾe\
       Americà: alt \eŋ.k(a).ta.raˈɾe\, baix \eŋ.ka.ta.raˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

encatarraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb encatarrarse
# encasés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈzes/, occidental /eŋ.kaˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

encasés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasar.

#### Variants

* [1] encasàs, encasara
* [2] encasàs, encasara

### Miscel·lània

* Anagrames: acenses, acensés
# encaséssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈze.səm/, occidental /eŋ.kaˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

encaséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasar.

#### Variants

* encaséssim, encasàssim, encasàssem, encasàrem

### Miscel·lània

* Anagrames: acenséssem, escamessen
# encaséssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈze.siw/, occidental /eŋ.kaˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

encaséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasar.

#### Variants

* encasésseu, encasàssiu, encasàsseu, encasàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: acenséssiu
# encasàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəˈza.βəw/, balear /əŋ.kəˈza.vəw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kaˈza.βew/ valencià /eŋ.kaˈza.vew/, /eŋ.kaˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

encasàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encasar.

### Miscel·lània

* Anagrama: acensàveu
# encasí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈzi/, occidental /eŋ.kaˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

encasí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·sí (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceins)
* Anagrames: acensi, acensí, escaín, sacien
# encasésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈze.səw/, occidental /eŋ.kaˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

encasésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasar.

#### Variants

* encaséssiu, encasàssiu, encasàsseu, encasàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: acensésseu
# encaséssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈze.sim/, occidental /eŋ.kaˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

encaséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasar.

#### Variants

* encaséssem, encasàssim, encasàssem, encasàrem

### Miscel·lània

* Anagrames: acenséssim, caminesses, escamessin
# encarcerés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.səˈɾes/, occidental /eŋ.kaɾ.seˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

encarcerés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarcerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarcerar.
# encarceréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.səˈɾe.səm/, occidental /eŋ.kaɾ.seˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

encarceréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarcerar.
# encarceréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.səˈɾe.sim/, occidental /eŋ.kaɾ.seˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

encarceréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarcerar.
# encarceré
## Català antic
### Verb

encarceré
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de encarcerar
# encarceréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.səˈɾe.siw/, occidental /eŋ.kaɾ.seˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

encarceréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarcerar.
# encareixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəˈɾɛ.ʃən/ balear /əŋ.kəˈɾə.ʃən/, /əŋ.kəˈɾɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kaˈɾej.ʃen/ valencià /eŋ.kaˈɾej.ʃen/, /eŋ.kaˈɾe.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

encareixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de encarir.

#### Variants

* encarixen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·rei·xen (4)

## Català antic
### Verb

encareixen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de encarir
# encarcerésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.səˈɾe.səw/, occidental /eŋ.kaɾ.seˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

encarcerésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarcerar.
# encarecidamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eŋ.ka.ɾeˌθi.ðaˈmen.te\
       Americà: alt \eŋ.ka.(ɾe)ˌsi.daˈmen.te\, baix \eŋ.ka.ɾeˌsi.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente

### Adverbi

encarecidamente
* encaridament

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·re·ci·da·men·te (7)
# encuirasseu
## Català
### Verb

encuirasseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encuirassar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encuirassar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encuirassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cui·ras·seu (4)