OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# trescàssim
## Català
### Verb

trescàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trescar.

### Miscel·lània

* Anagrama: castréssim
# titil·lara
## Català
### Verb

titil·lara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb titil·lar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb titil·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·til·la·ra (4)
* Anagrama: titllaria
# titil·la
## Català

   * Pronúncia: oriental /tiˈtiɫ.ɫə/, occidental /tiˈtiɫ.ɫa/
   * Rimes: -illa

### Verb

titil·la
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de titil·lar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb titil·lar.
# titil·lar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ti.tiɫˈɫa/, /ti.tiˈɫa/ balear /ti.tiɫˈɫa/ Occidental: nord-occidental /ti.tiɫˈɫa/, /ti.tiˈɫa/ valencià /ti.tiɫˈɫaɾ/, /ti.tiˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: titil·là
   * Etimologia: Del llatí titillāre ‎(«fer pessigolles»).

### Verb

titil·lar intr.
* Agitar-se amb un xic de tremolor.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: titil·lo, titil·la, titil·lem

#### Traduccions

* Anglès: flutter $^{(en)}$
* Castellà: titilar $^{(es)}$
* Francès: titiller $^{(fr)}$
* Italià: tremolare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·til·lar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 3
# titil·laran
## Català
### Verb

titil·laran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de titil·lar.
# titil·lam
## Català
### Verb

titil·lam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de titil·lar.
# titil·larem
## Català
### Verb

titil·larem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de titil·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·til·la·rem (4)
* Anagrama: titllaríem
# titilo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /tiˈti.lo/
       Americà: alt /t(i)ˈti.lo/, baix /tiˈti.lo/
   * Rimes: -ilo

### Verb

titilo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb titilar
# trasto
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈtɾas.tu/ balear /ˈtɾas.to/, /ˈtɾas.tu/ Occidental: /ˈtɾas.to/

### Nom

trasto m. ‎(plural trastos)
* trast

### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·to (2)
* Anagrames: Astort, rostat, rotats, trotàs

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# trastocaia
## Català
### Verb

trastocaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de trastocar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de trastocar.
# trastocam
## Català
### Verb

trastocam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de trastocar.

### Miscel·lània

* Anagrama: camatorts
# trastocaies
## Català
### Verb

trastocaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de trastocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·to·ca·ies (4)
* Anagrama: aerostàtics
# trastoc
## Català
### Verb

trastoc
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de trastocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·toc (2)
* Anagrames: torcats, tractos
# trastoca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾəsˈtɔ.kə/ Occidental: nord-occidental /tɾasˈtɔ.ka/ valencià /tɾasˈtɔ.ka/, /tɾasˈtɔ.kɔ/
   * Rimes: -ɔka

### Verb

trastoca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de trastocar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb trastocar.
# turutari
## Basc
### Nom

turutari
* datiu indefinit de turuta
* datiu definit singular de turuta
# turutarantz
## Basc
### Nom

turutarantz
* al·latiu direccional definit singular de turuta
# turutaren
## Basc
### Nom

turutaren
* genitiu definit singular de turuta
* genitiu indefinit de turuta
# turutarengatik
## Basc
### Nom

turutarengatik
* causal indefinit de turuta
* causal definit singular de turuta
# turutarentzat
## Basc
### Nom

turutarentzat
* benefactiu indefinit de turuta
* benefactiu definit singular de turuta
# turutarik
## Basc
### Nom

turutarik
* partitiu indefinit de turuta
# turutas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tuˈɾu.tas/, meridional /tuˈɾu.tah/
       Americà: alt /tuˈɾu.t(a)s/, baix /tuˈɾu.tah/, austral /tuˈɾu.tas/
   * Rimes: -utas

### Nom

turutas f. pl.
* forma plural de turuta
# turutarekin
## Basc
### Nom

turutarekin
* comitatiu indefinit de turuta
* comitatiu definit singular de turuta
# turutatako
## Basc
### Nom

turutatako
* genitiu locatiu indefinit de turuta
# turutatan
## Basc
### Nom

turutatan
* inessiu indefinit de turuta
# transflore
## Català
### Verb

transflore
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de transflorar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb transflorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb transflorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb transflorar.
# transfloren
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾənsˈfɫɔ.ɾən/, occidental /tɾansˈfɫɔ.ɾen/
   * Rimes: -ɔɾen

### Verb

transfloren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de transflorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb transflorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb transflorar.
# transflorava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəns.fɫuˈɾa.βə/ balear /tɾəns.fɫoˈɾa.və/, /tɾəns.fɫuˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /tɾans.fɫoˈɾa.βa/ valencià /tɾans.fɫoˈɾa.va/, /tɾans.fɫoˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

transflorava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de transflorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de transflorar.
# transflorau
## Català
### Verb

transflorau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de transflorar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb transflorar.
# transfloraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəns.fɫuˈɾa.βəs/ balear /tɾəns.fɫoˈɾa.vəs/, /tɾəns.fɫuˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /tɾans.fɫoˈɾa.βes/ valencià /tɾans.fɫoˈɾa.ves/, /tɾans.fɫoˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

transfloraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de transflorar.
# transflores
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾənsˈfɫɔ.ɾəs/, occidental /tɾansˈfɫɔ.ɾes/
   * Rimes: -ɔɾes

### Verb

transflores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de transflorar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb transflorar.
# transfloraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəns.fɫuˈɾa.βən/ balear /tɾəns.fɫoˈɾa.vən/, /tɾəns.fɫuˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /tɾans.fɫoˈɾa.βen/ valencià /tɾans.fɫoˈɾa.ven/, /tɾans.fɫoˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

transfloraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de transflorar.
# trouzonto
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzon.to/

### Verb

trouzonto ‎(plural trouzontoj, acusatiu trouzonton, plural acusatiu trouzontojn)
* participi actiu nominal futur de trouzi
# trouzontojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzon.tojn/

### Verb

trouzontojn
* acusatiu plural de trouzonto
# trouzonton
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzon.ton/

### Verb

trouzonton
* acusatiu de trouzonto
# trouzontaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzon.taj/

### Verb

trouzontaj
* forma plural de trouzonta
# trouziton
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzi.ton/

### Verb

trouziton
* acusatiu de trouzito
# trouzontan
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzon.tan/

### Verb

trouzontan
* acusatiu de trouzonta
# trouzontoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzon.toj/

### Verb

trouzontoj
* forma plural de trouzonto
# trouzonta
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzon.ta/

### Verb

trouzonta ‎(plural trouzontaj, acusatiu trouzontan, plural acusatiu trouzontajn)
* participi actiu futur de trouzi
# trouzontajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzon.tajn/

### Verb

trouzontajn
* acusatiu plural de trouzonta
# trouzonte
## Esperanto

   * Pronúncia: /tro.uˈzon.te/

### Verb

trouzonte
* participi actiu adverbial futur de trouzi
# universalitzaríveu
## Català
### Verb

universalitzaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de universalitzar.
# universalitzasses
## Català
### Verb

universalitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb universalitzar.
# universalitzassin
## Català
### Verb

universalitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb universalitzar.
# universalitzassen
## Català
### Verb

universalitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb universalitzar.
# universalitzassis
## Català
### Verb

universalitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb universalitzar.
# universalitzaríeu
## Català
### Verb

universalitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de universalitzar.
# traem
## Català
### Verb

traem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de traure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·em (2)
* Anagrames: metrà, tarem, trame, trema, tremà
# traeixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəˈɛ.ʃən/ balear /tɾəˈə.ʃən/, /tɾəˈɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /tɾaˈej.ʃen/ valencià /tɾaˈej.ʃen/, /tɾaˈe.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

traeixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de trair.

#### Variants

* traïxen

## Català antic
### Verb

traeixen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de trair
# traemmo
## Italià
### Verb

traemmo
* primera persona plural (noi) del passat de trarre
# traendo
## Italià
### Verb

traendo
* gerundi de trarre
# traendosi
## Italià
### Verb

traendosi
* gerundi de trarsi
# transhumaves
## Català
### Verb

transhumaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de transhumar.
# transhumesses
## Català
### Verb

transhumesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb transhumar.
# transhumessis
## Català
### Verb

transhumessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb transhumar.
# transhumaven
## Català
### Verb

transhumaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de transhumar.
# transhume
## Català
### Verb

transhume
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de transhumar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb transhumar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb transhumar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb transhumar.
# transhumen
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾənˈzu.mən/, occidental /tɾanˈzu.men/
   * Rimes: -umen

### Verb

transhumen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de transhumar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb transhumar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb transhumar.
# transhumessin
## Català
### Verb

transhumessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb transhumar.
# transhumes
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾənˈzu.məs/, occidental /tɾanˈzu.mes/
   * Rimes: -umes

### Verb

transhumes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de transhumar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb transhumar.
# transhumessen
## Català
### Verb

transhumessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb transhumar.
# tricorni
## Català

   * Pronúncia: /tɾiˈkɔr.ni/
   * Etimologia: Del castellà tricornio, del francès tricorne, del llatí tricornis.

### Nom

tricorni m. ‎(plural tricornis)
* Tipus de tricorn, format per una ala recollida pel darrere cap amunt i també pel davant, però de forma cenyida durant tota la part frontal.
* Barret utilitzat per la Guàrdia Civil, evolucionat de l'anterior, realitzat típicament en xarol negre, format per una ala recollida pel darrere cap amunt i retallada pels costats fins a arribar a ser nul·la pel davant.

#### Traduccions

* Anglès: tricorne $^{(en)}$
* Asturià: tricorniu $^{(ast)}$
* Castellà: tricornio $^{(es)}$
* Francès: tricorne $^{(fr)}$
* Gallec: tricorne $^{(gl)}$
* Polonès: trikorn $^{(pl)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·cor·ni (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# triclinios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tɾiˈkli.njos/, meridional /tɾiˈkli.njoh/
       Americà: alt /t͡s(i)ˈkli.njos/, baix /tɾiˈkli.njoh/, austral /tɾiˈkli.njos/
   * Rimes: -injos

### Nom

triclinios m. pl.
* forma plural de triclinio
# tricorn
## Català

   * Pronúncia: /tɾiˈkɔrn/
   * Rimes: -ɔɾn

### Nom

tricorn m. ‎(plural tricorns)
* Animal o cosa de tres banyes.
* Barret antic amb l'ala doblegada cap amunt per tres costats, formant consegüentment tres puntes.
* Barret evolucionat de l'anterior, format per una ala recollida pel darrere cap amunt i també pel davant, però de forma cenyida durant tota la part frontal. També és considerat tricorni.
* Tricorni actual de la Guàrdia Civil.

#### Traduccions

* Anglès: tricorne $^{(en)}$
* Asturià: tricorniu $^{(ast)}$
* Castellà: tricornio $^{(es)}$
* Francès: tricorne $^{(fr)}$
* Gallec: tricorne $^{(gl)}$
* Polonès: trikorn $^{(pl)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·corn (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# triclinia
## Anglès
### Nom

triclinia
* forma plural de triclinium
# triclinio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /tɾiˈkli.njo/
       Americà: alt /t͡s(i)ˈkli.njo/, baix /tɾiˈkli.njo/
   * Rimes: -injo

### Nom

triclinio m. ‎(plural triclinios)
* (arquitectura) triclini

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·cli·nio (3)

### Vegeu també

* triclinio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# triclinium
## Anglès
### Nom

triclinium ‎(plural tricliniums o triclinia)
* (arquitectura) triclini

### Vegeu també

* triclinium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# tricliniums
## Anglès
### Nom

tricliniums
* forma plural de triclinium
# triconque
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \tɾiˈkoŋ.ke\
       Americà: alt \t͡s(i)ˈkoŋ.ke\, baix \tɾiˈkoŋ.ke\
   * Rimes: -onke

### Nom

triconque m. ‎(plural triconques)
* (arquitectura) tricònquid

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·con·que (3)
* Heterograma de 9 lletres (ceinoqrtu)

### Vegeu també

* triconque. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# triconques
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾiˈkoŋ.kes\, meridional \tɾiˈkoŋ.keh\
       Americà: alt \t͡siˈkoŋ.k(e)s\, baix \tɾiˈkoŋ.keh\, austral \tɾiˈkoŋ.kes\
   * Rimes: -onkes

### Nom

triconques m. pl.
* forma plural de triconque
# valencianizacions
## Occità
### Nom

valencianizacions f. pl.
* forma plural de valencianizacion
# valencianización
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ba.len.θja.ni.θaˈθjon/, meridional \ba.leŋ.θja.ni.θaˈθjoŋ\
       Americà: alt /ba.len.sja.ni.s(a)ˈsjon/, baix \ba.leŋ.sja.ni.saˈsjoŋ\, austral /ba.len.sja.ni.saˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

valencianización f. ‎(plural valencianizaciones)
* valencianització

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·cia·ni·za·ción (6)
# valencianocatalà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.siˌa.nu.kə.təˈɫa/ balear /və.ɫən.siˌa.no.kə.təˈɫa/, /və.ɫən.siˌa.nu.kə.təˈɫa/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.siˌa.no.ka.taˈɫa/ valencià /va.ɫen.siˌa.no.ka.taˈɫa/, /ba.ɫen.siˌa.no.ka.taˈɫa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De valencià i català, segle XXI.

### Adjectiu

valencianocatalà m. ‎(femení valencianocatalana, plural masculí valencianocatalans, plural femení valencianocatalanes)
* Valencià i català.
    «En la novel·la s'entrellacen els dos plans de l'edifici narratiu, el dels personatges i el de la contesa. Sobre el teló de fons del darrer any de guerra, es mouen per territori valencianocatalà (de Castelló a Alcoi, de València a Alacant, de l'Espadà a Vinaròs, de l'Ebre al Pirineu) uns personatges arrossegats pels esdeveniments, ferits per la metralla del sofriment: les històries i la història, les parts i el tot s'acoblen en ball incessant.» (Núvol, Història, novel·la i veritat, juny 2021)
* Relatiu o pertanyent al País Valencià i a Catalunya o a la llengua que comparteixen.

#### Sinònims

* catalanovalencià

#### Traduccions

* Castellà: valencianocatalán $^{(es)}$ m.

### Nom

valencianocatalà m. ‎(plural valencianocatalans, femení valencianocatalana)
* Valencià i català.
    «Alguns pastissers també van emigrar a Cuba (potser els Cabrisas, de Cadaqués), i els valencianocatalans hi van introduir el consum de torrons i algunes begudes refrescants.» (Jaume Fàbrega, La cuina modernista. Obrers, menestrals, burgesos i indians, 2015)
* (només singular) valencià / català (llengua)
    «L’Estatut Andalús sempre ha protegit les parles murcianes d'Almeria, parts de Granada i Jaén. D'altra banda, la Generalitat va reconèixer el 2016 el valencianocatalà de la Serra del Carxe.» (El Periódico, La parla murciana també haurà d'esperar a l'Estatut, des. 2021)

#### Sinònims

* catalanovalencià

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·no·ca·ta·là (8)
* Anagrama: catalanovalencià
# valenciano
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ba.lenˈθja.no/, meridional \ba.leŋˈθja.no\
       Americà: alt /ba.lenˈsja.no/, baix \ba.leŋˈsja.no\, austral /ba.lenˈsja.no/
   * Rimes: -ano
   * Etimologia: De Valencia i el sufix -ano.

### Adjectiu

valenciano m. ‎(femení valenciana, plural masculí valencianos, plural femení valencianas)
* valencià

### Nom

valenciano m. ‎(plural valencianos, femení valenciana)
* valencià
* (masculí singular) valencià (parlars propis del País Valencià)

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·cia·no (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre valenciano
# valencianocatalana
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.siˌa.nu.kə.təˈɫa.nə/ balear /və.ɫən.siˌa.no.kə.təˈɫa.nə/, /və.ɫən.siˌa.nu.kə.təˈɫa.nə/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.siˌa.no.ka.taˈɫa.na/ valencià /va.ɫen.siˌa.no.ka.taˈɫa.na/, /ba.ɫen.siˌa.no.ka.taˈɫa.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

valencianocatalana f. ‎(plural valencianocatalanes)
* Forma femenina de valencianocatalà.

### Nom

valencianocatalana f. ‎(plural valencianocatalanes)
* Forma femenina de valencianocatalà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·no·ca·ta·la·na (9)
* Anagrama: catalanovalenciana
# valencianocatalans
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.siˌa.nu.kə.təˈɫans/ balear /və.ɫən.siˌa.no.kə.təˈɫans/, /və.ɫən.siˌa.nu.kə.təˈɫans/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.siˌa.no.ka.taˈɫans/ valencià /va.ɫen.siˌa.no.ka.taˈɫans/, /ba.ɫen.siˌa.no.ka.taˈɫans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

valencianocatalans m. pl.
* Forma plural de valencianocatalà.

### Nom

valencianocatalans m. pl.
* Forma plural de valencianocatalà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·no·ca·ta·lans (8)
* Anagrama: catalanovalencians
# valencias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /baˈlen.θjas/, meridional \baˈleŋ.θjah\
       Americà: alt /baˈlen.s(ja)s/, baix \baˈleŋ.sjah\, austral /baˈlen.sjas/
   * Rimes: -enθjas

### Nom

valencias f. pl.
* forma plural de valencia
# valencianocatalanes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.siˌa.nu.kə.təˈɫa.nəs/ balear /və.ɫən.siˌa.no.kə.təˈɫa.nəs/, /və.ɫən.siˌa.nu.kə.təˈɫa.nəs/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.siˌa.no.ka.taˈɫa.nes/ valencià /va.ɫen.siˌa.no.ka.taˈɫa.nes/, /ba.ɫen.siˌa.no.ka.taˈɫa.nes/
   * Rimes: -anes

### Adjectiu

valencianocatalanes f. pl.
* Forma plural de valencianocatalana.

### Nom

valencianocatalanes f. pl.
* Forma plural de valencianocatalana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·no·ca·ta·la·nes (9)
* Anagrama: catalanovalencianes
# valencianos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ba.lenˈθja.nos/, meridional \ba.leŋˈθja.noh\
       Americà: alt /ba.lenˈsja.n(o)s/, baix \ba.leŋˈsja.noh\, austral /ba.lenˈsja.nos/
   * Rimes: -anos

### Adjectiu

valencianos m. pl.
* forma plural de valenciano

### Nom

valencianos m. pl.
* forma plural de valenciano
# trepidis
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəˈpi.ðis/, occidental /tɾeˈpi.ðis/
   * Rimes: -idis

### Verb

trepidis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb trepidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·pi·dis (3)
* Anagrama: presidit
# trepido
## Català
### Verb

trepido
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de trepidar.
# trepidàs
## Català
### Verb

trepidàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepidar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·pi·dàs (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeiprst)
* Anagrames: despitar, partides
# trepideu
## Català
### Verb

trepideu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de trepidar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb trepidar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb trepidar.
# trepidi
## Català
### Verb

trepidi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de trepidar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb trepidar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb trepidar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb trepidar.
# trepidà
## Català
### Verb

trepidà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de trepidar.
# trepidin
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəˈpi.ðin/, occidental /tɾeˈpi.ðin/
   * Rimes: -idin

### Verb

trepidin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb trepidar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb trepidar.

### Miscel·lània

* Anagrama: intrèpid
# trepidàrem
## Català
### Verb

trepidàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de trepidar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·pi·dà·rem (4)
* Anagrames: premeditar, triapedrem
# trepidàreu
## Català
### Verb

trepidàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de trepidar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·pi·dà·reu (4)
* Anagrama: triapedreu
# trepidàssem
## Català
### Verb

trepidàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepidar.
# turrón de yema
## Castellà
### Nom

turrón de yema m. ‎(plural turrones de yema)
* torró de crema
# turrones de yema
## Castellà
### Nom

turrones de yema m. pl.
* forma plural de turrón de yema