OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# dosi
## Català

   * Pronúncia: /ˈdɔ.zi/
   * Rimes: -ɔzi
   * Etimologia: Del francès dose, segle XIX, del llatí tardà dosis, del grec antic δόσις ‎(dósis, «donació, dosi»).

### Nom

dosi f. ‎(plural dosis)
* Porció de medicina que cal prendre repartida diverses vegades.

#### Derivats

* dosar, dosificar

#### Traduccions

* Alemany: Dosis $^{(de)}$ f.
* Anglès: dose $^{(en)}$
* Àrab: جُرْعَة‎ $^{(ar)}$ f.
* Belarús: до́за $^{(be)}$ f. ‎(doza)
* Búlgar: до́за $^{(bg)}$ f. ‎(doza)
* Castellà: dosis $^{(es)}$
* Danès: dosis $^{(da)}$ c.
* Eslovac: dávka $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: doza $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: dozo $^{(eo)}$
* Estonià: annus $^{(et)}$
* Finès: annos $^{(fi)}$
* Francès: dose $^{(fr)}$
* Friülà: dose $^{(fur)}$ f.
* Gallec: dose $^{(gl)}$ f.
* Grec: δόση $^{(el)}$ f. ‎(dossi)
* Grec antic: δόσις $^{(grc)}$ f. ‎(dósis)
* Hongarès: adag $^{(hu)}$, dózis $^{(hu)}$
* Ido: dozo $^{(io)}$
* Italià: dose $^{(it)}$ f.
* Japonès: 用量 $^{(ja)}$
* Llatí: dosis $^{(la)}$ f.
* Malai: dos $^{(ms)}$
* Neerlandès: doos $^{(nl)}$
* Noruec: dose $^{(no)}$ m.
* Occità: dòsi $^{(oc)}$ f.
* Polonès: dawka $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: dose $^{(pt)}$ f.
* Romanès: doză $^{(ro)}$ f.
* Rus: до́за $^{(ru)}$ f. ‎(doza)
* Serbocroat: доза $^{(sh)}$, doza $^{(sh)}$ f.
* Suec: dos $^{(sv)}$ c.
* Tagal: dosis $^{(tl)}$
* Tai: ขนาดยา $^{(th)}$
* Turc: doz $^{(tr)}$
* Txec: dávka $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: до́за $^{(uk)}$ f. ‎(doza)
* Xinès: 劑量 $^{(zh)}$ ‎(剂量, jìliàng)

### Verb

dosi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dosar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dosar.

#### Variants

* [1] doso, dos
* [2,3,4] dose

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·si (2)
* Anagrames: dois, iods, odis, sodi

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# dosific
## Català
### Verb

dosific
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dosificar.

#### Variants

* dosifico, dosifique, dosifiqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·si·fic (3)
# dosificant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.zi.fiˈkan/ balear /do.zi.fiˈkant/, /du.zi.fiˈkan/ Occidental: nord-occidental /do.zi.fiˈkan/ valencià /do.zi.fiˈkant/, /do.zi.fiˈkan/
   * Rimes: -ant

### Verb

dosificant
* Gerundi del verb dosificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·si·fi·cant (4)
# dosifica
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.ziˈfi.kə/ balear /do.ziˈfi.kə/, /du.ziˈfi.kə/ Occidental: /do.ziˈfi.ka/
   * Rimes: -ika

### Verb

dosifica
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de dosificar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb dosificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·si·fi·ca (4)
# dosificades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.zi.fiˈka.ðəs/ balear /do.zi.fiˈka.ðəs/, /du.zi.fiˈka.ðəs/ Occidental: /do.zi.fiˈka.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

dosificades
* Participi femení plural del verb dosificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·si·fi·ca·des (5)
# drug dependence
## Anglès
### Nom

drug dependence
* drogoaddicció

#### Sinònims

* drug addiction

### Vegeu també

* drug dependence. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# drugs
## Anglès

   * Pronúncia: /dɹʌɡz/, [dɹʌɡz], [d͡ʒɹʌɡz] àudio (EUA)

### Nom

drugs
* forma plural de drug
# drug
## Anglès

   * Pronúncia: /dɹʌɡ/, [dɹʌɡ], [d͡ʒɹʌɡ] àudio (EUA)

### Nom

drug ‎(plural drugs)
* droga

### Vegeu també

* drug. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# drug addicts
## Anglès
### Nom

drug addicts
* forma plural de drug addict
# druida
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈdɾuj.ðə/ Occidental: nord-occidental /ˈdɾuj.ða/ valencià /ˈdɾuj.ða/, /ˈdɾwi.ða/
   * Etimologia: Del llatí druidās, del gàl·lic *druwides, del protocèltic *druwits, segle XIX. Tradicionalment interpretat *daru ‎(«roure») i *wid- ‎(«coneixedor, savi») amb el sentit de «coneixedor del roure o de l’arbre del món», alternativament de *drew- ‎(«ferm, sòlid») amb el sentit de «ferm coneixedor o gran savi».

### Nom

druida m. ‎(plural druides, femení druïdessa)
* Sacerdot celta amb funcions religioses, de justícia i d’educació.

#### Traduccions

* Anglès: druid $^{(en)}$
* Castellà: druida $^{(es)}$ m.
* Francès: druide $^{(fr)}$ m.
* Italià: druida $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: drui·da (2)
* Anagrama: adduir

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# drowsing
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈdɹaʊzɪŋ/

### Verb

drowsing
* gerundi de drowse
# drug addiction
## Anglès
### Nom

drug addiction
* drogoaddicció

### Vegeu també

* drug addiction. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# drugi
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈdru.ɡi/
   * Etimologia: Del protoeslau *drugъ.

### Numeral

drugi
* (ordinal) segon

#### Declinació

| cas | singular | singular | singular | singular | plural | plural |
| cas | masculí animat | masculí inanimat | neutre | femení | viril | no viril |
| nominatiu, vocatiu | drugi | drugi | drugie | druga | drudzy | drugie |
| genitiu | drugiego | drugiego | drugiego | drugiej | drugich | drugich |
| datiu | drugiemu | drugiemu | drugiemu | drugiej | drugim | drugim |
| acusatiu | drugiego | drugi | drugie | drugą | drugich | drugie |
| instrumental | drugim | drugim | drugim | drugą | drugimi | drugimi |
| locatiu | drugim | drugim | drugim | drugiej | drugich | drugich |

### Miscel·lània

* Síl·labes: dru·gi (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre drugi
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre drugi
# drug addict
## Anglès
### Nom

drug addict ‎(plural drug addicts)
* drogoaddicte

### Vegeu també

* drug addict. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# embulladora
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.ʎəˈðo.ɾə/ balear /əm.bu.ʎəˈðo.ɾə/, /əm.bu.jəˈðo.ɾə/ Occidental: /em.bu.ʎaˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

embulladora f. ‎(plural embulladores)
* Forma femenina de embullador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·lla·do·ra (5)
# embullador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.ʎəˈðo/ balear /əm.bu.ʎəˈðo/, /əm.bu.jəˈðo/ Occidental: nord-occidental /em.bu.ʎaˈðo/, valencià /em.bu.ʎaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De embullar i el sufix -dor.

### Adjectiu

embullador m. ‎(femení embulladora, plural masculí embulladors, plural femení embulladores)
* Que embulla, que forma embulls.

#### Traduccions

* Castellà: embrollador $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·lla·dor (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# embulladors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.ʎəˈðos/ balear /əm.bu.ʎəˈðos/, /əm.bu.jəˈðos/ Occidental: nord-occidental /em.bu.ʎaˈðos/, valencià /em.bu.ʎaˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Adjectiu

embulladors m. pl.
* Forma plural de embullador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·lla·dors (4)
# embulladores
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.ʎəˈðo.ɾəs/ balear /əm.bu.ʎəˈðo.ɾəs/, /əm.bu.jəˈðo.ɾəs/ Occidental: /em.bu.ʎaˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

embulladores f. pl.
* Forma plural de embulladora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·lla·do·res (5)
# embulladís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.ʎəˈðis/ balear /əm.bu.ʎəˈðis/, /əm.bu.jəˈðis/ Occidental: /em.bu.ʎaˈðis/
   * Rimes: -is
   * Etimologia: De embullar i el sufix -dís.

### Adjectiu

embulladís m. ‎(femení embulladissa, plural masculí embulladissos, plural femení embulladisses)
* Amb tendència a esbullar-se.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·lla·dís (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# embulladissos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.ʎəˈði.sus/ balear /əm.bu.ʎəˈði.sos/, /əm.bu.jəˈði.sus/ Occidental: /em.bu.ʎaˈði.sos/
   * Rimes: -isos

### Adjectiu

embulladissos m. pl.
* Forma plural de embulladís.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·lla·dis·sos (5)
# embullam
## Català
### Verb

embullam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de embullar.
# embullar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎa/ balear /əm.buˈʎa/, /əm.buˈja/ Occidental: nord-occidental /em.buˈʎa/ valencià /em.buˈʎaɾ/, /em.buˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: embullà
   * Etimologia: Del llatí vulgar *imbŏtŭlare, de botulus ‎(«budell»), segle XVII.

### Verb

embullar trans., pron. ‎(pronominal embullar-se)
* Fer que objectes allargats i flexibles s’enredin i es barregin d'una manera complicada.
    «Jo què sabia d'alens que se trobaven, / de cabells que s'embullaven, / de mans i de perfums.» (Antònia Font, Viure sense tu)
* embrollar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: embullo, embulla, embullem

#### Sinònims

* embolicar, envitricollar

#### Antònims

* aclarir, desembullar, escarpir

#### Derivats

* embull

#### Traduccions

* Anglès: entangle $^{(en)}$
* Castellà: enredar $^{(es)}$
* Francès: embrouiller $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·llar (3)
* Anagrama: llambreu

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /em.buˈʎaɾ/, meridional /em.buˈʝaɾ/
       Americà: /em.buˈʝaɾ/, austral \em.buˈʒaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del prefix em- i bulla.

### Verb

embullar intr. ‎(present embullo, passat embullé, futur embullaré)
* gatzarejar, fer gatzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·llar (3)
# embullar-se
## Català
### Verb

embullar-se
* Forma pronominal de embullar.

### Miscel·lània

* Anagrames: besllaurem, besllumaré, embullares
# elegische
## Alemany

   * Pronúncia: /eˈleːɡɪʃə/

### Adjectiu

elegische
* forma declinada de elegisch
# elegischen
## Alemany

   * Pronúncia: /eˈleːɡɪʃn̩/

### Adjectiu

elegischen
* forma declinada de elegisch
# elegischer
## Alemany

   * Pronúncia: /eˈleːɡɪʃɐ/

### Adjectiu

elegischer
* forma comparativa de elegisch
# elegischere
## Alemany

   * Pronúncia: /eˈleːɡɪʃəʀə/

### Adjectiu

elegischere
* forma declinada de elegisch
# elegischerer
## Alemany

   * Pronúncia: /eˈleːɡɪʃəʀɐ/

### Adjectiu

elegischerer
* forma declinada de elegisch
# elegischerem
## Alemany

   * Pronúncia: /eˈleːɡɪʃəʀəm/

### Adjectiu

elegischerem
* forma declinada de elegisch
# elegischem
## Alemany

   * Pronúncia: /eˈleːɡɪʃm̩/

### Adjectiu

elegischem
* forma declinada de elegisch
# elegischeren
## Alemany

   * Pronúncia: /eˈleːɡɪʃəʀən/

### Adjectiu

elegischeren
* forma declinada de elegisch
# elegisca
## Català
### Verb

elegisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb elegir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb elegir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb elegir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·le·gis·ca (4)
* Anagrama: elegíacs
# elegí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈʒi/, occidental /e.ɫeˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i
   * Homòfon: elegir

### Verb

elegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de elegir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de elegir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·le·gí (3)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.leˈxi/, meridional /e.leˈhi/
       Americà: alt /e.leˈxi/, baix /e.leˈhi/, austral /e.leˈxi/
   * Rimes: -i

### Verb

elegí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb elegir

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·le·gí (3)
* Anagrama: elige
# elegixen
## Català
### Verb

elegixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de elegir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb elegir.
# elegixo
## Català
### Verb

elegixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de elegir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb elegir.
# elegixos
## Català
### Verb

elegixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb elegir.
# elegixa
## Català
### Verb

elegixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb elegir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb elegir.
# elegiven
## Català
### Verb

elegiven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de elegir.
# elegives
## Català
### Verb

elegives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de elegir.
# elegix
## Català
### Verb

elegix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de elegir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb elegir.
# elegixes
## Català
### Verb

elegixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de elegir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb elegir.
# elegy
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɛlɪdʒi/
   * Etimologia: Del francès mitjà elegie, del llatí elegīa.

### Nom

elegy ‎(plural elegies)
* elegia
# duràiem
## Català
### Verb

duràiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de durar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·rà·iem (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeimru)
* Anagrames: admireu, marideu, midareu, midàreu
# durt
## Caló català

   * Pronúncia: /ˈdurt/

### Nom

durt
* forma alternativa de dur ‎(«llum»)

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33
# durtuvas
## Lituà

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

durtuvas m.
* baioneta
# durà
## Català

   * Pronúncia: /duˈɾa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: durar

### Verb

durà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de dur.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de durar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·rà (2)
* Anagrama: ardu
# duros
## Català
### Verb

duros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb durar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·ros (2)
* Anagrama: surdo

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdu.ɾos/, meridional /ˈdu.ɾoh/
       Americà: alt /ˈdu.(ɾo)s/, baix /ˈdu.ɾoh/, austral /ˈdu.ɾos/
   * Rimes: -uɾos

### Adjectiu

duros m. pl.
* forma plural de duro ‎(«durs»)

### Nom

duros m. pl.
* forma plural de duro ‎(«monedes»)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈduː.roːs/

### Adjectiu

dūrōs
* acusatiu masculí plural de dūrus
# durus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈduː.rʊs/
   * Etimologia: Del protoidoeuropeu deru- ‎(«arbre»).

### Adjectiu

dūrus m., dūra f., dūrum n. ‎(comparatiu durior, superlatiu durissimus)
* dur
* groller
* sever

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | dūrus | dūra | dūrum | dūrī | dūrae | dūra |
| Vocatiu | dūre | dūra | dūrum | dūrī | dūrae | dūra |
| Acusatiu | dūrum | dūram | dūrum | dūrōs | dūrās | dūra |
| Genitiu | dūrī | dūrae | dūrī | dūrōrum | dūrārum | dūrōrum |
| Datiu | dūrō | dūrae | dūrō | dūrīs | dūrīs | dūrīs |
| Ablatiu | dūrō | dūrā | dūrō | dūrīs | dūrīs | dūrīs |

#### Antònims

* tener

#### Derivats

* dūracinus
* dūricordia
* dūricorius
* dūritia
# duràieu
## Català
### Verb

duràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de durar.
# durum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈduː.rʊm/

### Adjectiu

dūrum
* nominatiu neutre singular de dūrus
* vocatiu neutre singular de dūrus
* acusatiu masculí singular de dūrus
* acusatiu neutre singular de dūrus
# duros a quatre pessetes
## Català

   * Etimologia: Anècdota atribuïda a Santiago Rusiñol que posava una parada al mercat venent duros (moneda de cinc pessetes) a canvi de quatre pessetes, bé per diversió o per comprovar la reacció de la gent. Segurament va posar en pràctica una vella facècia.

### Frase feta

duros a quatre pessetes
* Un mal negoci.
    «A l’hora de comptar amb emprenedors valien més els de casa que els que venien amb exigències i es pensaven que podien guanyar duros a quatre pessetes.» (Josep Maria Galí Izard, citant Joaquim Nadal, Per anar a dormir: Paisatge, societat, ètica i governança, 2016, Editorial AMAT, ISBN 9788497358774)
* Una oferta enganyosa.
    «Per tenir la mania de dir la veritat, de no prometre el que no podíem complir i de no vendre duros a quatre pessetes, vàrem fracassar. Érem uns mals polítics.» (Lluís Nicolau d'Olwer, Epistolari de l'exili francès, 1941-1946, L'Abadia de Montserrat, 2003, p. 73, ISBN 9788484154655)

#### Notes

* Sovint usat amb els verbs vendre o donar.

#### Sinònims

* el negoci d'en Robert amb les cabres

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF
# eliminazioni
## Italià

   * Pronúncia: /e.li.mi.natˈt͡sjoː.ni/

### Nom

eliminazioni f. pl.
* forma plural de eliminazione
# elimineguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /e.ɫi.mi.neˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

elimineguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eliminar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] eliminessin, eliminessen, eliminassin, eliminassen o eliminaren.
# eliminazione
## Italià

   * Pronúncia: /e.li.mi.natˈt͡sjoː.ne/

### Nom

eliminazione f. ‎(plural eliminazioni)
* eliminació

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·li·mi·na·zió·ne (6)
# eliminaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.miˈna.βən/, /ə.ɫi.miˈna.vən/, occidental /e.ɫi.miˈna.βen/, /e.ɫi.miˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

eliminaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de eliminar.

#### Sinònims

* eliminaien, forma col·loquial.
# eliminaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫi.miˈna.βəs/, balear /ə.ɫi.miˈna.vəs/ Occidental: /e.ɫi.miˈna.βes/, /e.ɫi.miˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

eliminaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de eliminar.

#### Sinònims

* eliminaies, forma col·loquial.
# elimine
## Català

   * Pronúncia: occidental /e.ɫiˈmi.ne/
   * Rimes: -ine

### Verb

elimine
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de eliminar.
    Forma valenciana: [jo] elimino, elimine, elimín o elimini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb eliminar.
    [Que jo] elimini o elimine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb eliminar.
    [Que ell/ella/vostè] elimini o elimine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb eliminar.
    Elimini o elimine [ell/ella/vostè].
# elimineguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /e.ɫi.mi.neˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

elimineguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb eliminar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] eliminés, eliminàs o eliminara.
# eliminavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.miˈna.βi/

### Verb

eliminavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de eliminar.
    Forma septentrional per [jo] eliminava.

## Llatí

   * Pronúncia: /eː.liː.mɪˈnaː.wiː/

### Verb

ēlīmināvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de ēlīminō
# eliminavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.miˈna.βu/, nord-occidental /e.ɫi.miˈna.βo/

### Verb

eliminavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de eliminar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] eliminàveu.
# elimineguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /e.ɫi.mi.neˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

elimineguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb eliminar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] eliminem.
# emodializzo
## Italià
### Verb

emodializzo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de emodializzare
# emoe
## Neerlandès

   * Pronúncia: /ˈeː.mu/
   * Etimologia: Documentat ja el 1596, de l'anglès emu, probable manlleu del portuguès ema que primer designà el casuari i posteriorment (segle xviii) aquest ocell no volador australià.

### Nom

emoe m. ‎(plural emoes)
* (ornitologia) emú (Dromaius novaehollandiae)
    Tasmaanse emoe ― emú de Tasmània (Dromaius novaehollandiae diemenensis)
    zwarte emoe ― emú negre (Dromaius novaehollandiae minor)

### Vegeu també

* Per a la datació d'aquest manlleu a l'anglès, consulteu l'entrada emoe a Sijs, Nicoline van der (2002) Chronologisch woordenboek. De ouderdom en herkomst van onze woorden en betekenissen, 2na edició, Amsterdam – Antwerpen: Veen (accessible a dbnl.org).
* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# emollis
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈmɔl.liːs/

### Verb

ēmollīs
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de ēmolliō
# emodializzò
## Italià
### Verb

emodializzò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de emodializzare
# emoji
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈmɔ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /eˈmɔ.ʒi/, valencià /eˈmɔ.d͡ʒi/
   * Etimologia: Del japonès 絵文字 ‎(えもじ, emoji), compost de 絵 ‎(え, e, «imatge») i 文字 ‎(もじ, moji, «caràcter»).

### Nom

emoji m. ‎(plural emojis)
* Emoticona gràfica amb un punt de codi que representa un concepte o un objecte, usada en xarxes socials.
    Mostres d’emojis: 🍇, 😂, 🙄, 🐙.

#### Traduccions

* Anglès: emoji $^{(en)}$
* Castellà: emoji $^{(es)}$
* Francès: emoji $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mo·ji (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /eˈmo.xi/, meridional /eˈmo.hi/
       Americà: alt /eˈmo.x(i)/, baix /eˈmo.hi/, austral /eˈmo.xi/
   * Rimes: -oxi
   * Etimologia: Del japonès 絵文字 ‎(えもじ, emoji), compost de 絵 ‎(え, e, «imatge») + 文字 ‎(もじ, moji, «caràcter»), segle XXI.

### Nom

emoji m. ‎(plural emojis)
* emoji

#### Variants

* emoyi

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mo·ji (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre emoji
# emollio
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈmɔl.lɪ.oː/
   * Etimologia: Derivat de molliō.

### Verb

ēmolliō ‎(1a present$^?$), ēmollīs ‎(2a present), ēmollīre ‎(infinitiu), ēmollīvī ‎(perfet), ēmollitum ‎(supí)
* reblanir, jo reblaneixo

#### Sinònims

* remollio
# emollire
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.mɔlˈliː.rɛ/

### Verb

ēmollīre
* infinitiu del present actiu de ēmolliō
# emojis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈmɔ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /eˈmɔ.ʒis/, valencià /eˈmɔ.d͡ʒis/

### Nom

emojis m. pl.
* Forma plural de emoji.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mo·jis (3)
* Heterograma de 6 lletres (eijmos)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /eˈmo.xis/, meridional /eˈmo.hih/
       Americà: alt /eˈmo.x(i)s/, baix /eˈmo.hih/, austral /eˈmo.xis/
   * Rimes: -oxis

### Nom

emojis m. pl.
* forma plural de emoji

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mo·jis (3)
* Heterograma de 6 lletres (eijmos)
# emoliente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.moˈljen.te/, meridional \e.moˈljeŋ.te\
       Americà: alt /e.moˈljen.t(e)/, baix \e.moˈljeŋ.te\, austral /e.moˈljen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: Del llatí emolliēns, del verb ēmolliō ‎(«reblanir»).

### Adjectiu

emoliente inv. ‎(plural emolientes)
* emol·lient, reblanidor

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mo·lien·te (4)