OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# dificultats de lectura
## Català
### Nom

dificultats de lectura f. pl.
* Forma plural de dificultat de lectura.
# difiero
## Castellà

   * Pronúncia: /diˈfje.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Verb

difiero
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb diferir
# difizziu
## Sicilià

   * Etimologia: Del català desfici.

### Nom

difizziu
* desfici

#### Variants

* sfizziu

### Vegeu també

* L’aportació lèxica del català, Gemma Cots Tallada, 2013.
# hospitalitzéssim
## Català
### Verb

hospitalitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hospitalitzar.
# hospitalitzéssiu
## Català
### Verb

hospitalitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hospitalitzar.
# hospitalitzàveu
## Català
### Verb

hospitalitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de hospitalitzar.
# hospitalitzés
## Català
### Verb

hospitalitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb hospitalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb hospitalitzar.
# hospitalitzí
## Català
### Verb

hospitalitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de hospitalitzar.
# hospitalizaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /os.pi.ta.li.θaˈθjo.nes/, meridional /oh.pi.ta.li.θaˈθjo.neh/
       Americà: alt /os.pi.ta.li.s(a)ˈsjo.nes/, baix /oh.pi.ta.li.saˈsjo.neh/, austral /oh.pi.ta.li.saˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

hospitalizaciones f. pl.
* forma plural de hospitalización
# hospitalitzéssem
## Català
### Verb

hospitalitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hospitalitzar.
# hospitalitzésseu
## Català
### Verb

hospitalitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hospitalitzar.
# hospitalium
## Llatí

   * Pronúncia: /hɔs.pɪˈtaː.lɪ.ʊm/

### Adjectiu

hospitālium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de hospitālis
# desgarbat
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.ɡərˈbat/, occidental /dez.ɣaɾˈbat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del castellà desgarbado.

### Adjectiu

desgarbat m. ‎(femení desgarbada, plural masculí desgarbats, plural femení desgarbades)
* (castellanisme) desairós, desmanegat

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·gar·bat (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# desganxar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /daz.ɡanˈʃa/
   * Etimologia: Derivat de desenganxar.

### Verb

desganxar trans.
* (alguerès) desenganxar

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·gan·xar (3)

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# desgargamella
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.ɡər.ɡəˈme.ʎə/, occidental /dez.ɣaɾ.ɣaˈme.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Verb

desgargamella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desgargamellar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desgargamellar-se.
# incriminaven
## Català
### Verb

incriminaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de incriminar.
# incriminavo
## Català
### Verb

incriminavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de incriminar.
# incriminating
## Anglès
### Verb

incriminating
* gerundi de incriminate
# incrimine
## Català
### Verb

incrimine
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de incriminar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb incriminar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb incriminar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb incriminar.
# incriminaves
## Català
### Verb

incriminaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de incriminar.
# incriminava
## Català
### Verb

incriminava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de incriminar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de incriminar.
# incriminau
## Català
### Verb

incriminau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de incriminar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb incriminar.
# incriminavi
## Català
### Verb

incriminavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de incriminar.
# incriminates
## Anglès
### Verb

incriminates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de incriminate
# humiliaríeu
## Català
### Verb

humiliaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de humiliar.
# humiliassis
## Català
### Verb

humiliassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb humiliar.
# humiliasses
## Català
### Verb

humiliasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb humiliar.
# humiliate
## Anglès

   * Pronúncia: /hjuːˈmɪliˌeɪt/

### Verb

humiliate ‎(3a persona singular present humiliates, gerundi humiliating, passat i participi humiliated)
* humiliar
# humiliaríveu
## Català
### Verb

humiliaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de humiliar.
# humiliassen
## Català
### Verb

humiliassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb humiliar.
# humiliassin
## Català
### Verb

humiliassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb humiliar.
# incentivés
## Català
### Verb

incentivés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incentivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incentivar.
# incentivéssem
## Català
### Verb

incentivéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incentivar.
# incentivésseu
## Català
### Verb

incentivésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incentivar.
# incentivé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.θen.tiˈβe\, meridional \iŋ.θeŋ.tiˈβe\
       Americà: alt /in.sen.t(i)ˈbe/, baix \iŋ.seŋ.tiˈβe\, austral \in.sen.tiˈβe\
   * Rimes: -e

### Verb

incentivé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb incentivar
# incentivàveu
## Català
### Verb

incentivàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de incentivar.
# incentivéssim
## Català
### Verb

incentivéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incentivar.
# incentivéssiu
## Català
### Verb

incentivéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incentivar.
# incentiví
## Català
### Verb

incentiví
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de incentivar.
# incubaries
## Català
### Verb

incubaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de incubar.
# incubarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.kuˈβaɾ.se\
       Americà: alt \iŋ.kuˈbaɾ.s(e)\, baix \iŋ.kuˈβaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

incubarse trans., pron. ‎(present me incubo, passat me incubé, futur me incubaré)
* forma pronominal de incubar
# incubarà
## Català
### Verb

incubarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de incubar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cu·ba·rà (4)
* Anagrama: ubicaran
# incubares
## Català
### Verb

incubares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de incubar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incubar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cu·ba·res (4)
* Heterograma de 9 lletres (abceinrsu)
* Anagrama: buscarien
# incubarien
## Català
### Verb

incubarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de incubar.
# incubaràs
## Català
### Verb

incubaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de incubar.
# incubaré
## Català
### Verb

incubaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de incubar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cu·ba·ré (4)
* Heterograma de 8 lletres (abceinru)
* Anagrama: ubicaren

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.ku.βaˈɾe\
       Americà: alt \iŋ.k(u).baˈɾe\, baix \iŋ.ku.βaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

incubaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb incubar
# incubareu
## Català
### Verb

incubareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de incubar.
# incubaria
## Català
### Verb

incubaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de incubar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de incubar.
# diplomacias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /di.ploˈma.θjas/, meridional /di.ploˈma.θjah/
       Americà: alt /di.ploˈma.s(ja)s/, baix /di.ploˈma.sjah/, austral /di.ploˈma.sjas/
   * Rimes: -aθjas

### Nom

diplomacias f. pl.
* forma plural de diplomacia: diplomàcies
# diploas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɪ.plɔ.aːs/

### Nom

diploās
* acusatiu plural de diploē
# diplomacia
## Castellà

   * Pronúncia: peninsular /di.ploˈma.θja/, americà /di.ploˈma.sja/
   * Rimes: -aθja

### Nom

diplomacia f. ‎(plural diplomacias)
* diplomàcia

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·plo·ma·cia (4)

## Gallec

   * Pronúncia: /di.ploˈma.θja̝/

### Nom

diplomacia f. ‎(plural diplomacias)
* diplomàcia
# diplois
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɪ.plɔ.iːs/

### Nom

diploīs
* datiu plural de diploē
* ablatiu plural de diploē
# diploarum
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪ.plɔˈaː.rʊm/

### Nom

diploārum
* genitiu plural de diploē
# diploe
## Anglès
### Nom

diploe ‎(plural diploes)
* (anatomia) díploe

#### Sinònims

* diploë

### Vegeu també

* diploe. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɪ.plɔ.eː/

### Nom

diploē f. ‎(genitiu diploēs)
* (Terminologia Anatomica) díploe

#### Declinació

1a declinació -ē, -ēs (grega) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | diploē | diploae |
| Vocatiu | diploē | diploae |
| Acusatiu | diploēn | diploās |
| Genitiu | diploēs | diploārum |
| Datiu | diploae | diploīs |
| Ablatiu | diploē | diploīs |

### Vegeu també

* diploe. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# diploma
## Català

   * Pronúncia: oriental /diˈpɫo.mə/, occidental /diˈpɫo.ma/
   * Rimes: -oma
   * Etimologia: Del llatí dĭplōma ‎(«document oficial»), segle XIX.

### Nom

diploma m. ‎(plural diplomes)
* Escrit que expedeix una universitat, una facultat, una escola, una societat literària, etc., conferint un títol, un grau, una prerrogativa o un premi.

#### Derivats

* diplomat

#### Traduccions

* Afrikaans: diploma $^{(af)}$
* Albanès: dëftesë $^{(sq)}$ f., diplomë $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Abgangszeugnis $^{(de)}$ n., Diplom $^{(de)}$ n.
* Anglès: diploma $^{(en)}$
* Àrab: شَهَادَة‎ $^{(ar)}$ f.
* Armeni: դիպլոմ $^{(hy)}$ ‎(diplom)
* Belarús: дыпло́м $^{(be)}$ m. ‎(diplom)
* Búlgar: дипло́ма $^{(bg)}$ f. ‎(diploma)
* Castellà: diploma $^{(es)}$ m.
* Coreà: 졸업장 $^{(ko)}$ ‎(joreopjang)
* Danès: diplom $^{(da)}$ n.
* Eslovac: diplom $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: diploma $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: diplomo $^{(eo)}$
* Estonià: diplom $^{(et)}$
* Finès: diplomi $^{(fi)}$
* Francès: diplôme $^{(fr)}$ m.
* Friülà: deplome $^{(fur)}$ f.
* Gallec: diploma $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: tystysgrif $^{(cy)}$
* Georgià: დიპლომი $^{(ka)}$ ‎(díplomi)
* Grec: δίπλωμα $^{(el)}$ n. ‎(díploma)
* Hebreu: דִּיפְּלוֹמָה‎ $^{(he)}$
* Hindi: डिप्लोमा $^{(hi)}$
* Hongarès: bizonyítvány $^{(hu)}$, diploma $^{(hu)}$
* Ídix: דיפּלאָם‎ $^{(yi)}$ m.
* Indonesi: ijazah $^{(id)}$
* Italià: diploma $^{(it)}$ m.
* Japonès: 卒業証書 $^{(ja)}$
* Kazakh: диплом $^{(kk)}$ ‎(dïplom/diplom)
* Kirguís: диплом $^{(ky)}$ ‎(diplom)
* Letó: diploms $^{(lv)}$ m.
* Macedoni: диплома $^{(mk)}$ f.
* Mongol: үнэмлэх $^{(mn)}$
* Neerlandès: diploma $^{(nl)}$ n.
* Noruec: diplom $^{(no)}$ n.
* Polonès: dyplom $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: diploma $^{(pt)}$ m.
* Romanès: diplomă $^{(ro)}$ f.
* Rus: дипло́м $^{(ru)}$ m. ‎(diplom)
* Serbocroat: дипло́ма $^{(sh)}$, diploma $^{(sh)}$ f.
* Suec: diplom $^{(sv)}$ n.
* Tadjik: диплом $^{(tg)}$
* Turc: diploma $^{(tr)}$
* Txec: diplom $^{(cs)}$ m.
* Ucraïnès: дипло́м $^{(uk)}$ m. ‎(diplom)
* Urdú: ڈپلوما‎ $^{(ur)}$
* Uzbek: diplom $^{(uz)}$
* Vietnamita: bằng cấp $^{(vi)}$
* Xinès: 文憑 $^{(zh)}$ ‎(文凭, wénpíng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·plo·ma (3)
* Heterograma de 7 lletres (adilmop)
* Anagrama: omplida

### Vegeu també

* diploma. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.

## Anglès

   * Pronúncia: /dɪˈpləʊmə/ àudio (RU)

### Nom

diploma ‎(plural diplomas o diplomata)
* diploma

## Castellà

   * Pronúncia: /diˈplo.ma/
   * Rimes: -oma

### Nom

diploma m. ‎(plural diplomas)
* diploma

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·plo·ma (3)
* Heterograma de 7 lletres (adilmop)
# diploen
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɪ.plɔ.eːn/

### Nom

diploēn
* acusatiu singular de diploē
# diploes
## Anglès
### Nom

diploes
* forma plural de diploe

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɪ.plɔ.eːs/

### Nom

diploēs
* genitiu singular de diploē
# diploae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɪ.plɔ.aj/

### Nom

diploae
* nominatiu plural de diploē
* vocatiu plural de diploē
* datiu singular de diploē
# eccentrically
## Anglès

   * Etimologia: De eccentric i el sufix -ally.

### Adverbi

eccentrically ‎(comparatiu more eccentrically, superlatiu most eccentrically)
* excèntricament
# eccelsamente
## Italià

   * Pronúncia: /etˌt͡ʃɛl.saˈmen.te/
   * Etimologia: De eccelso i el sufix -mente.

### Adverbi

eccelsamente
* excelsament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ec·cel·sa·mén·te (5)
# eccentricamente
## Italià

   * Pronúncia: /etˌt͡ʃɛn.tri.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De eccentrico i el sufix -mente.

### Adverbi

eccentricamente
* excèntricament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ec·cen·tri·ca·mén·te (6)
# eccessivamente
## Italià

   * Pronúncia: /et.t͡ʃesˌsi.vaˈmen.te/
   * Etimologia: De eccessivo i el sufix -mente.

### Adverbi

eccessivamente
* excessivament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ec·ces·si·va·mén·te (6)
# eccema
## Castellà

   * Pronúncia: peninsular /ekˈθe.ma/, americà /ekˈse.ma/
   * Rimes: -ema

### Nom

eccema m. ‎(plural eccemas)
* (Patologia) èczema

### Miscel·lània

* Síl·labes: ec·ce·ma (3)

### Vegeu també

* eccema. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# eccezionalmente
## Italià

   * Pronúncia: /et.t͡ʃet.t͡sjoˌnalˈmen.te/
   * Etimologia: De eccezionale i el sufix -mente.

### Adverbi

eccezionalmente
* excepcionalment

### Miscel·lània

* Síl·labes: ec·ce·zio·nal·mén·te (6)
# eccellentemente
## Italià

   * Pronúncia: /et.t͡ʃelˌlɛn.teˈmen.te/
   * Etimologia: De eccellente i el sufix -mente.

### Adverbi

eccellentemente
* excel·lentment

### Miscel·lània

* Síl·labes: ec·cel·len·te·mén·te (6)
# eccemas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ekˈθe.mas/, meridional /ekˈθe.mah/
       Americà: alt /ekˈse.m(a)s/, baix /ekˈse.mah/, austral /ekˈse.mas/
   * Rimes: -emas

### Nom

eccemas m. pl.
* forma plural de eccema
# eccentric
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪkˈsɛntrɪk/ àudio (EUA)

### Adjectiu

eccentric ‎(comparatiu more eccentric, superlatiu most eccentric)
* excèntric
    Old Nancy was believed by many to be somewhat eccentric. She appeared to prove them all right when she left $3,000,000 in her will to her cat Lord Pumplechook Chipwoddy the Third.
    Theresa has a rather eccentric taste in clothes. Who else would think that wearing a leopard-skin t-shirt with shocking pink leather trousers and purple stilettos was a good idea??

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# eccezione
## Italià

   * Pronúncia: /et.t͡ʃetˈt͡sjoː.ne/

### Nom

eccezione f. ‎(plural eccezioni)
* excepció

### Miscel·lània

* Síl·labes: ec·ce·zió·ne (4)
# drecem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾəˈsɛm/ balear /dɾəˈsəm/, /dɾəˈsɛm/ Occidental: /dɾeˈsem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

drecem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de dreçar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb dreçar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb dreçar.

#### Variants

* [1] dreçam

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·cem (2)
# drecesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾəˈse.səs/, occidental /dɾeˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

drecesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dreçar.

#### Variants

* drecessis, dreçassis, dreçasses, dreçares

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·ces·ses (3)
# drecessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾəˈse.sin/, occidental /dɾeˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

drecessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dreçar.

#### Variants

* drecessen, dreçassin, dreçassen, dreçaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·ces·sin (3)
* Anagrama: cridessen
# drecera
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾəˈse.ɾə/, occidental /dɾeˈse.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: De dreçar i el sufix -era.

### Nom

drecera m. ‎(plural dreceres)
* Camí que, en contrast amb una altra ruta més principal, estalvia recorregut.
* Camí que en línia recta uneix dos punts.
* Per extensió, procediment amb el qual es pot obtenir alguna cosa estalviant esforços o temps.

#### Traduccions

* Alemany: Abkürzung $^{(de)}$ f.
* Castellà: atajo $^{(es)}$ m.
* Eslovac: skratka $^{(sk)}$ f.
* Francès: raccourci $^{(fr)}$ m.
* Italià: scorciatoia $^{(it)}$ f.
* Polonès: skrót $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: atalho $^{(pt)}$ m.
* Rus: сокраще́ние $^{(ru)}$ n. ‎(sokrasxénie)
* Castellà: atajo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·ce·ra (3)
* Anagrama: Recared

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# drecessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾəˈse.sən/, occidental /dɾeˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

drecessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dreçar.

#### Variants

* drecessin, dreçassin, dreçassen, dreçaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·ces·sen (3)
# drecen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdɾɛ.sən/, occidental /ˈdɾe.sen/
   * Rimes: -ɛsen

### Verb

drecen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de dreçar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb dreçar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb dreçar.

#### Variants

* [2] drecin
* [3] drecin

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·cen (2)
# drecessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾəˈse.sis/, occidental /dɾeˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

drecessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dreçar.

#### Variants

* drecesses, dreçassis, dreçasses, dreçares

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·ces·sis (3)
* Anagrama: cridesses
# drece
## Català
### Verb

drece
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dreçar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dreçar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dreçar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dreçar.

#### Variants

* [1] dreço, dreci, dreç
* [2] dreci
* [3] dreci
* [4] dreci

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·ce (2)
# dreces
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdɾɛ.səs/, occidental /ˈdɾe.ses/
   * Rimes: -ɛses

### Verb

dreces
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de dreçar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dreçar.

#### Variants

* [2] drecis

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·ces (2)
# despollaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.ʎəˈɾan/ balear /dəs.po.ʎəˈɾan/, /dəs.pu.ʎəˈɾan/ Occidental: /des.po.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

despollaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de despollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·lla·ran (4)
# despollarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.ʎəˈɾɛm/ balear /dəs.po.ʎəˈɾəm/, /dəs.pu.ʎəˈɾɛm/ Occidental: /des.po.ʎaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

despollarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de despollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·lla·rem (4)
# despollareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.ʎəˈɾɛw/ balear /dəs.po.ʎəˈɾəw/, /dəs.pu.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /des.po.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

despollareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de despollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·lla·reu (4)
# despollaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.ʎəˈɾi.ə/ balear /dəs.po.ʎəˈɾi.ə/, /dəs.pu.ʎəˈɾi.ə/ Occidental: /des.po.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

despollaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de despollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de despollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·lla·ri·a (5)
# despollarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.ʎəˈɾi.ən/ balear /dəs.po.ʎəˈɾi.ən/, /dəs.pu.ʎəˈɾi.ən/ Occidental: /des.po.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

despollarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de despollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·lla·ri·en (5)
# despollarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.ʎəˈɾa/ balear /dəs.po.ʎəˈɾa/, /dəs.pu.ʎəˈɾa/ Occidental: /des.po.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

despollarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de despollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·lla·rà (4)
# despollaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puˈʎa.ɾən/ balear /dəs.poˈʎa.ɾən/, /dəs.puˈʎa.ɾən/ Occidental: /des.poˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

despollaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de despollar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb despollar.

#### Variants

* [2] despollassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·lla·ren (4)
# despollares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puˈʎa.ɾəs/ balear /dəs.poˈʎa.ɾəs/, /dəs.puˈʎa.ɾəs/ Occidental: /des.poˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

despollares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de despollar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb despollar.

#### Variants

* [2] despollasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·lla·res (4)
# despollara
## Català
### Verb

despollara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb despollar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb despollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·lla·ra (4)
# despollaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.ʎəˈɾi.əs/ balear /dəs.po.ʎəˈɾi.əs/, /dəs.pu.ʎəˈɾi.əs/ Occidental: /des.po.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

despollaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de despollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·lla·ri·es (5)
# dignaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /diŋ.nəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /diŋ.naˈɾi.em/, valencià /diɡ.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

dignaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de dignar-se.

#### Variants

* dignarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·na·rí·em (4)
# dignaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /diŋ.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /diŋ.naˈɾi.ew/, valencià /diɡ.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

dignaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de dignar-se.

#### Variants

* dignaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·na·rí·eu (4)