OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aprendre
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈpɛn.dɾə/ balear /əˈpən.dɾə/, /əˈpɛn.dɾə/ Occidental: /aˈpen.dɾe/
   * Rimes: -ɛndɾe
   * Etimologia: Del llatí apprehendĕre, segle XIV, doblet de aprehendre.

### Verb

aprendre trans., pron. ‎(pronominal aprendre's)
* Aconseguir nous coneixements.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aprenc, aprèn, aprenem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/
En les formes que tenen dues erres (infinitiu, futur i condicional) la primera és generalment muda, excepte en algun parlar que emmudeix la segona (Alacant, Palma, l’Alguer) o cap (Perpinyà).

#### Derivats

* aprenentatge
* aprenent

#### Sinònims

* assimilar, deprendre, digerir, esbrinar, estudiar, pair

#### Traduccions

* Alemany: lernen $^{(de)}$
* Anglès: learn $^{(en)}$
* Àrab: تَعَلَّمَ‎ $^{(ar)}$
* Armeni: սովորել $^{(hy)}$ ‎(sovorel)
* Basc: ikasi $^{(eu)}$
* Bretó: deskiñ $^{(br)}$
* Búlgar: у́ча се $^{(bg)}$ ‎(utxa se)
* Castellà: aprender $^{(es)}$
* Coreà: 배우다 $^{(ko)}$ ‎(bae-uda)
* Danès: lære $^{(da)}$
* Eslovac: učiť sa $^{(sk)}$
* Eslovè: učiti $^{(sl)}$
* Esperanto: lerni $^{(eo)}$
* Extremeny: deprendel $^{(ext)}$
* Finès: oppia $^{(fi)}$
* Francès: apprendre $^{(fr)}$
* Gallec: aprender $^{(gl)}$
* Gal·lès: dysgu $^{(cy)}$
* Georgià: სწავლა $^{(ka)}$ ‎(stsavla)
* Grec: μαθαίνω $^{(el)}$ ‎(matheno)
* Grec antic: μανθάνω $^{(grc)}$ ‎(manthánō)
* Hebreu: למד‎ $^{(he)}$
* Hindi: सीखना $^{(hi)}$
* Hongarès: megtanul $^{(hu)}$
* Ido: lernar $^{(io)}$
* Indonesi: belajar $^{(id)}$
* Irlandès: foghlaim $^{(ga)}$
* Islandès: læra $^{(is)}$
* Italià: imparare $^{(it)}$, apprendere $^{(it)}$
* Japonès: 習う $^{(ja)}$
* Llatí: discere $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: APRENDRE $^{(csc)}$
* Neerlandès: leren $^{(nl)}$
* Occità: aprene $^{(oc)}$, apréner $^{(oc)}$
* Polonès: uczyć się $^{(pl)}$
* Portuguès: aprender $^{(pt)}$
* Quítxua: yachay $^{(qu)}$
* Romanès: învăța $^{(ro)}$
* Rus: учи́ться $^{(ru)}$ ‎(utxítsia)
* Suec: lära $^{(sv)}$
* Tai: เรียน $^{(th)}$
* Txec: učit $^{(cs)}$
* Ucraïnès: учи́тися $^{(uk)}$ ‎(utxítissia)
* Urdú: سیکھنا‎ $^{(ur)}$
* Való: aprinde $^{(wa)}$
* Vietnamita: học $^{(vi)}$
* Volapük: lärnön $^{(vo)}$
* Xinès: 學習 $^{(zh)}$ ‎(学习, xuéxí)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pren·dre (3)
* Anagrama: perderan

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: aprendre
# aprendre a aprendre
## Català
### Verb

aprendre a aprendre intr.
* Adquirir habilitats i estratègies que faciliten l'aprenentatge d'una manera autònoma.

#### Traduccions

* Anglès: learn to learn $^{(en)}$
* Castellà: aprender a aprender $^{(es)}$
* Francès: apprendre à apprendre $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* aprendre a aprendre. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# aprendre de memòria
## Català
### Verb

aprendre de memòria trans.
* Adquirir uns coneixements mitjançant la repetició mecànica fins a ser capaç de recordar-los encara que no se'n comprengui el significat.

#### Traduccions

* Anglès: learn by heart $^{(en)}$
* Castellà: aprender de memoria $^{(es)}$
* Francès: apprendre par coeur $^{(fr)}$

### Vegeu també

* aprendre de memòria. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# aprendre's
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɛn.dɾəs/, occidental /aˈpen.dɾes/
   * Rimes: -ɛndɾes

### Verb

aprendre's
* Forma pronominal de aprendre.
# aprendreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pənˈdɾɛw/ balear /ə.pənˈdɾəw/, /ə.pənˈdɾɛw/ Occidental: /a.penˈdɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aprendreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aprendre.
# aprendrien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pənˈdɾi.ən/, occidental /a.penˈdɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aprendrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aprendre.
# armónicas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾˈmo.ni.kas/, meridional /aɾˈmo.ni.kah/
       Americà: alt /aɾˈmo.ni.k(a)s/, baix /aɾˈmo.ni.kah/, austral /aɾˈmo.ni.kas/
   * Rimes: -onikas

### Nom

armónicas f. pl.
* forma plural de armónica
# arn
## Català
### Verb

arn
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arnar.

### Miscel·lània

* Anagrames: nar, ran
# arnadins
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.nəˈðins/, occidental /aɾ.naˈðins/
   * Rimes: -ins

### Nom

arnadins m. pl.
* Forma plural de arnadí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·na·dins (3)
# armónica de boca
## Castellà
### Nom

armónica de boca f. ‎(plural armónicas de boca)
* guimbarda

#### Sinònims

* aura
* guimbarda

### Vegeu també

* armónica de boca. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# armónicamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aɾˌmo.ni.kaˈmen.te/
       Americà: alt /aɾˌmo.ni.kaˈmen.t(e)/, baix /aɾˌmo.ni.kaˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De armónico i el sufix -mente.

### Adverbi

armónicamente
* harmònicament

#### Variants

* harmónicamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·mó·ni·ca·men·te (6)
# armónicas de boca
## Castellà
### Nom

armónicas de boca f. pl.
* forma plural de armónica de boca
# aripo
## Romanès
### Nom

aripo
* vocatiu singular de aripă
# aripă
## Romanès
### Nom

aripă f. ‎(plural aripi)
* ala

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | aripă | aripa | (niște) | aripi | aripile |
| Genitiu-datiu | (unei) | aripi | aripii | (unor) | aripi | aripilor |
| Vocatiu | | aripă, aripo | aripă, aripo | | aripilor | aripilor |

#### Relacionats

* aripioară (aleta)
# aris
## Català

   * Pronúncia: /ˈa.ɾis/
   * Rimes: -aɾis

### Adjectiu

aris m. pl.
* Forma plural de ari.

### Nom

aris m. pl.
* Forma plural de ari.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ris (2)
* Anagrames: iars, iràs, rais, sari, sirà

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaː.riːs/

### Nom

ārīs
* datiu plural de āra
* ablatiu plural de āra
# aripioarei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

aripioarei
* genitiu i datiu definit singular de aripioară
# aripioară
## Romanès
### Nom

aripioară f. ‎(plural aripioare)
* aleta (ala petita)
* aleta (apèndix dels peixos)

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | aripioară | aripioara | (niște) | aripioare | aripioarele |
| Genitiu-datiu | (unei) | aripioare | aripioarei | (unor) | aripioare | aripioarelor |
| Vocatiu | | aripioară, aripioaro | aripioară, aripioaro | | aripioarelor | aripioarelor |

#### Relacionats

* aripă

#### Sinònims

* înotătoare
# aripioarelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

aripioarelor
* genitiu i datiu definit plural de aripioară
* vocatiu plural de aripioară
# arista
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈɾis.ta/, meridional /aˈɾih.ta/
       Americà: alt /aˈɾis.t(a)/, baix /aˈɾih.ta/
   * Rimes: -ista

### Nom

arista f. ‎(plural aristas)
* (arquitectura) aresta

#### Sinònims

* aristón

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ris·ta (3)

### Vegeu també

* arista. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# aripioaro
## Romanès
### Nom

aripioaro
* vocatiu singular de aripioară
# aripioare
## Romanès
### Nom

aripioare
* forma plural de aripioară
* genitiu i datiu indefinit singular de aripioară
# aripioarele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

aripioarele
* nominatiu i acusatiu definit plural de aripioară
# aprofit
## Català
### Verb

aprofit
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aprofitar.
# aprofitaia
## Català
### Verb

aprofitaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aprofitar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aprofitar.
# aprofitaien
## Català
### Verb

aprofitaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aprofitar.
# aprofita
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾuˈfi.tə/ balear /ə.pɾoˈfi.tə/, /ə.pɾuˈfi.tə/ Occidental: /a.pɾoˈfi.ta/
   * Rimes: -ita

### Verb

aprofita
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aprofitar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aprofitar.
# aprofitam
## Català
### Verb

aprofitam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aprofitar.
# aprofitaies
## Català
### Verb

aprofitaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aprofitar.
# aprofitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.fiˈta/ balear /ə.pɾo.fiˈta/, /ə.pɾu.fiˈta/ Occidental: nord-occidental /a.pɾo.fiˈta/ valencià /a.pɾo.fiˈtaɾ/, /a.pɾo.fiˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aprofità
   * Etimologia: Del prefix a- i profit, segle XVII.

### Verb

aprofitar intr., trans., pron. ‎(pronominal aprofitar-se)
* Ser profitós, servir de profit, d'utilitat.
* Emprar útilment alguna cosa.
* (pronominal) Valer-se, treure profit d'alguna cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aprofito, aprofita, aprofitem

#### Sinònims

* beneficiar, espletar, esprémer (figurat), fer profit, fer ús, portar profit, utilitzar

#### Traduccions

* Alemany: benutzen $^{(de)}$
* Anglès: take advantadge $^{(en)}$
* Castellà: aprovechar $^{(es)}$
* Francès: utiliser $^{(fr)}$, profiter $^{(fr)}$
* Italià: approfittare $^{(it)}$
* Portuguès: aproveitar $^{(pt)}$
* Castellà: aprovechar $^{(es)}$
* Francès: ménager $^{(fr)}$
* Castellà: aprovecharse $^{(es)}$
* Francès: profiter $^{(fr)}$ de

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pro·fi·tar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# aprendizajes continuos
## Castellà
### Nom

aprendizajes continuos m. pl.
* forma plural de aprendizaje continuo
# aprendizajes cooperativos
## Castellà
### Nom

aprendizajes cooperativos m. pl.
* forma plural de aprendizaje cooperativo
# aprendizajes electrónicos
## Castellà
### Nom

aprendizajes electrónicos m. pl.
* forma plural de aprendizaje electrónico
# aprendizajes flexibles
## Castellà
### Nom

aprendizajes flexibles m. pl.
* forma plural de aprendizaje flexible
# aprendizajes compartidos
## Castellà
### Nom

aprendizajes compartidos m. pl.
* forma plural de aprendizaje compartido
# aprendizajes mixtos
## Castellà
### Nom

aprendizajes mixtos m. pl.
* forma plural de aprendizaje mixto
# aprendizajes memorísticos
## Castellà
### Nom

aprendizajes memorísticos m. pl.
* forma plural de aprendizaje memorístico
# aprendizajes inductivos
## Castellà
### Nom

aprendizajes inductivos m. pl.
* forma plural de aprendizaje inductivo
# aprendizajes mecánicos
## Castellà
### Nom

aprendizajes mecánicos m. pl.
* forma plural de aprendizaje mecánico
# aprendizajes electrónicos móviles
## Castellà
### Nom

aprendizajes electrónicos móviles m. pl.
* forma plural de aprendizaje electrónico móvil
# aprimarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾi.məˈɾi.ən/, occidental /a.pɾi.maˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aprimarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aprimar.
# aprimaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾi.məˈɾi.ə/, occidental /a.pɾi.maˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aprimaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aprimar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aprimar.
# aprimaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾi.məˈɾas/, occidental /a.pɾi.maˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aprimaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aprimar.
# arraïmaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.i.məˈɾan/, occidental /a.ra.i.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arraïmaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arraïmar-se.
# arraïmarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.i.məˈɾɛm/ balear /ə.rə.i.məˈɾəm/, /ə.rə.i.məˈɾɛm/ Occidental: /a.ra.i.maˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arraïmarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de arraïmar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ï·ma·rem (5)
* Anagrama: amarraríem
# arraïmaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.iˈma.ɾən/, occidental /a.ra.iˈma.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arraïmaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arraïmar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïmar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ï·ma·ren (5)
* Anagrames: amarrarien, arranaríem
# arraïmam
## Català
### Verb

arraïmam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arraïmar-se.
# arraïmar
## Català
### Verb

arraïmar
* Forma de l'infinitiu arraïmar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ï·mar (4)
* Anagrames: amarrira, amarrirà, arrimara, arrimarà, marraria
# arraïmara
## Català
### Verb

arraïmara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïmar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïmar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ï·ma·ra (5)
* Anagrama: amarraria
# arboriform
## Anglès
### Adjectiu

arboriform ‎(comparatiu more arboriform, superlatiu most arboriform)
* arboriforme

#### Sinònims

* dendriform

### Vegeu també

* arboriform. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# arboriforme
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.bu.ɾiˈfor.mə/ balear /əɾ.bo.ɾiˈfoɾ.mə/, /ər.bu.ɾiˈfor.mə/ Occidental: /aɾ.bo.ɾiˈfoɾ.me/
   * Rimes: -oɾme
   * Etimologia: Del prefix arbori- i el sufix -forme.

### Adjectiu

arboriforme inv. ‎(plural arboriformes)
* Que té una forma semblant a un arbre

#### Traduccions

* Anglès: arboriform $^{(en)}$
* Castellà: arboriforme $^{(es)}$
* Italià: arboriforme $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bo·ri·for·me (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, Termcat

## Castellà

   * Pronúncia: \aɾ.βo.ɾiˈfoɾ.me\
   * Rimes: -oɾme

### Adjectiu

arboriforme inv. ‎(plural arboriformes)
* arboriforme

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bo·ri·for·me (5)

## Italià

   * Pronúncia: /ar.bo.riˈfor.me/

### Adjectiu

arboriforme inv. ‎(plural arboriformi)
* arboriforme

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bo·ri·fór·me (5)
# arboressin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.buˈɾe.sin/ balear /əɾ.boˈɾe.sin/, /ər.buˈɾe.sin/ Occidental: /aɾ.boˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arboressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bo·res·sin (4)
* Anagrames: arrebossin, brossarien, ressobinar
# arboressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.buˈɾe.sis/ balear /əɾ.boˈɾe.sis/, /ər.buˈɾe.sis/ Occidental: /aɾ.boˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arboressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bo·res·sis (4)
* Anagrames: arrebossis, brossaries
# arboriformi
## Italià

   * Pronúncia: /ar.bo.riˈfor.mi/

### Adjectiu

arboriformi inv. pl.
* forma plural de arboriforme

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bo·ri·fór·mi (5)
# aprovisionar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.βi.zi.uˈna/ balear /ə.pɾo.vi.zi.oˈna/, /ə.pɾu.vi.zi.uˈna/ Occidental: nord-occidental /a.pɾo.βi.zi.oˈna/ valencià /a.pɾo.vi.zi.oˈnaɾ/, /a.pɾo.βi.zi.oˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aprovisionà
   * Etimologia: Del prefix a- i provisió, segle XX.

### Verb

aprovisionar trans., pron. ‎(pronominal aprovisionar-se)
* Fornir, o fornir-se, de provisions, de mitjans o del material necessari.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aprovisiono, aprovisiona, aprovisionem Vocal rizotònica: /o/

#### Derivats

* aprovisionador
* aprovisionament

#### Sinònims

* abastar

#### Relacionats

* proveir

#### Traduccions

* Anglès: supply $^{(en)}$
* Castellà: aprovisionar $^{(es)}$
* Francès: approvisionner $^{(fr)}$
* Italià: approvvigionare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pro·vi·si·o·nar (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# aprovisionam
## Català
### Verb

aprovisionam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aprovisionar.
# aprovisionar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.βi.si.uˈnar.sə/, balear /ə.pɾu.vi.si.uˈnaɾ.sə/ Occidental: //a.pɾo.βi.zi.oˈˈnaɾ.se/, /a.pɾo.vi.si.oˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

aprovisionar-se
* Forma pronominal de aprovisionar.

### Miscel·lània

* Anagrama: aprovisionares
# aprovisionaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.βi.zi.u.nəˈɾan/ balear /ə.pɾo.vi.zi.o.nəˈɾan/, /ə.pɾu.vi.zi.u.nəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.pɾo.βi.zi.o.naˈɾan/ valencià /a.pɾo.vi.zi.o.naˈɾan/, /a.pɾo.βi.zi.o.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aprovisionaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aprovisionar.
# aprovisionara
## Català
### Verb

aprovisionara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprovisionar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprovisionar.
# aprovisionaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.βi.zi.uˈna.ɾən/ balear /ə.pɾo.vi.zi.oˈna.ɾən/, /ə.pɾu.vi.zi.uˈna.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.pɾo.βi.zi.oˈna.ɾen/ valencià /a.pɾo.vi.zi.oˈna.ɾen/, /a.pɾo.βi.zi.oˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aprovisionaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aprovisionar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprovisionar.
# aprofundireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.fun.diˈɾɛw/ balear /ə.pɾo.fun.diˈɾəw/, /ə.pɾu.fun.diˈɾɛw/ Occidental: /a.pɾo.fun.diˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aprofundireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aprofundir.
# aprofundiriva
## Català
### Verb

aprofundiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de aprofundir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aprofundir.
# aprofundiràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.fun.diˈɾas/ balear /ə.pɾo.fun.diˈɾas/, /ə.pɾu.fun.diˈɾas/ Occidental: /a.pɾo.fun.diˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aprofundiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aprofundir.
# aprofundiré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.fun.diˈɾe/ balear /ə.pɾo.fun.diˈɾe/, /ə.pɾu.fun.diˈɾe/ Occidental: /a.pɾo.fun.diˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aprofundiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aprofundir.
# aprofundirien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.fun.diˈɾi.ən/ balear /ə.pɾo.fun.diˈɾi.ən/, /ə.pɾu.fun.diˈɾi.ən/ Occidental: /a.pɾo.fun.diˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aprofundirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aprofundir.
# aprofundiries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.fun.diˈɾi.əs/ balear /ə.pɾo.fun.diˈɾi.əs/, /ə.pɾu.fun.diˈɾi.əs/ Occidental: /a.pɾo.fun.diˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aprofundiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aprofundir.
# aprofundirives
## Català
### Verb

aprofundirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de aprofundir.
# aprofundirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.fun.diˈɾa/ balear /ə.pɾo.fun.diˈɾa/, /ə.pɾu.fun.diˈɾa/ Occidental: /a.pɾo.fun.diˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aprofundirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aprofundir.
# aprofundiria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.fun.diˈɾi.ə/ balear /ə.pɾo.fun.diˈɾi.ə/, /ə.pɾu.fun.diˈɾi.ə/ Occidental: /a.pɾo.fun.diˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aprofundiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aprofundir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aprofundir.
# aprofundiriven
## Català
### Verb

aprofundiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aprofundir.
# arramblaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəm.bɫəˈɾan/, occidental /a.ram.bɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arramblaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arramblar.
# arramblaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəm.bɫəˈɾi.ə/, occidental /a.ram.bɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arramblaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arramblar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arramblar.
# arramblara
## Català
### Verb

arramblara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramblar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramblar.
# arramblareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəm.bɫəˈɾɛw/ balear /ə.rəm.bɫəˈɾəw/, /ə.rəm.bɫəˈɾɛw/ Occidental: /a.ram.bɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arramblareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arramblar.
# arramblaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbɫa.ɾən/, occidental /a.ramˈbɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arramblaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arramblar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramblar.
# arramblares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbɫa.ɾəs/, occidental /a.ramˈbɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arramblares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arramblar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramblar.
# arramblar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.rəmˈbɫa/ Occidental: nord-occidental /a.ramˈbɫa/ valencià /a.ramˈbɫaɾ/, /a.ramˈbɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arramblà
   * Etimologia: De arrambar.

### Verb

arramblar trans.
* Endur-se amb violència
* arramassar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arramblo, arrambla, arramblem

#### Traduccions

* Castellà: arramblar $^{(es)}$
* Francès: rafler $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·blar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# ardorum
## Llatí

   * Pronúncia: /aːrˈdoː.rʊm/

### Adjectiu

ārdōrum
* genitiu masculí plural de ārdus
* genitiu neutre plural de ārdus
# ardotan
## Basc
### Nom

ardotan
* inessiu indefinit de ardo
# ardotara
## Basc
### Nom

ardotara
* al·latiu indefinit de ardo
# ardotik
## Basc
### Nom

ardotik
* ablatiu definit singular de ardo
# ardotako
## Basc
### Nom

ardotako
* genitiu locatiu indefinit de ardo
# ardotaraino
## Basc
### Nom

ardotaraino
* terminatiu indefinit de ardo
# ardotatik
## Basc
### Nom

ardotatik
* ablatiu indefinit de ardo
# ardotzat
## Basc
### Nom

ardotzat
* prolatiu indefinit de ardo
# ardos
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈar.dos/

### Verb

ardos
* futur de ardi

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaːr.doːs/

### Adjectiu

ārdōs
* acusatiu masculí plural de ārdus
# ardotarantz
## Basc
### Nom

ardotarantz
* al·latiu direccional indefinit de ardo
# apunyegàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɲəˈɣa.βəw/, balear /ə.pu.ɲəˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.pu.ɲeˈɣa.βew/ valencià /a.pu.ɲeˈɣa.vew/, /a.pu.ɲeˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

apunyegàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apunyegar.