OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# entrecalem
## Català
### Verb

entrecalem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de entrecalar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb entrecalar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb entrecalar.

#### Variants

* [1] entrecalam

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ca·lem (4)
* Anagrama: malencerte
# entrecalen
## Català
### Verb

entrecalen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de entrecalar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entrecalar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entrecalar.

#### Variants

* [2] entrecalin
* [3] entrecalin
# entrecalessin
## Català
### Verb

entrecalessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecalar.

#### Variants

* entrecalessen, entrecalassin, entrecalassen, entrecalaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ca·les·sin (5)
* Anagrama: intercalessen
# entrecalessen
## Català
### Verb

entrecalessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecalar.

#### Variants

* entrecalessin, entrecalassin, entrecalassen, entrecalaren
# entrecali
## Català
### Verb

entrecali
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entrecalar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entrecalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entrecalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entrecalar.

#### Variants

* [1] entrecalo, entrecale, entrecal
* [2] entrecale
* [3] entrecale
* [4] entrecale

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ca·li (4)
* Anagrama: intercale
# escorcolléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.kuˈʎe.səm/ balear /əs.koɾ.koˈʎe.səm/, /əs.kur.kuˈʎe.səm/ Occidental: /es.koɾ.koˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

escorcolléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcolléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.kuˈʎe.siw/ balear /əs.koɾ.koˈʎe.siw/, /əs.kur.kuˈʎe.siw/ Occidental: /es.koɾ.koˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

escorcolléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcollàssim
## Català
### Verb

escorcollàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcollés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.kuˈʎes/ balear /əs.koɾ.koˈʎes/, /əs.kur.kuˈʎes/ Occidental: /es.koɾ.koˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

escorcollés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcollàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.kuˈʎa.βəw/ balear /əs.koɾ.koˈʎa.vəw/, /əs.kur.kuˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.kor.koˈʎa.βew/ valencià /es.koɾ.koˈʎa.vew/, /es.koɾ.koˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

escorcollàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escorcollar.
# escorcollésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.kuˈʎe.səw/ balear /əs.koɾ.koˈʎe.səw/, /əs.kur.kuˈʎe.səw/ Occidental: /es.koɾ.koˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

escorcollésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcolléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.kuˈʎe.sim/ balear /əs.koɾ.koˈʎe.sim/, /əs.kur.kuˈʎe.sim/ Occidental: /es.koɾ.koˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

escorcolléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcollàssiu
## Català
### Verb

escorcollàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# erlerengatik
## Basc
### Nom

erlerengatik
* causal indefinit de erle
# erlerengandik
## Basc
### Nom

erlerengandik
* ablatiu indefinit de erle
# erlerentzat
## Basc
### Nom

erlerentzat
* benefactiu indefinit de erle
# erleri
## Basc
### Nom

erleri
* datiu indefinit de erle
# erletzat
## Basc
### Nom

erletzat
* prolatiu indefinit de erle
# erlez
## Basc
### Nom

erlez
* instrumental indefinit de erle
# erlerenganantz
## Basc
### Nom

erlerenganantz
* al·latiu direccional indefinit de erle
# erlerenganako
## Basc
### Nom

erlerenganako
* genitiu locatiu indefinit de erle
# erlerik
## Basc
### Nom

erlerik
* partitiu indefinit de erle
# erlerenganaino
## Basc
### Nom

erlerenganaino
* terminatiu indefinit de erle
# esglai
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡɫaj/, occidental /ezˈɣɫaj/
       Informal: occidental /azˈɣɫaj/
   * Rimes: -aj
   * Etimologia: De esglaiar i la desinència Ø, segle XIV.

### Nom

esglai m. ‎(plural esglais)
* Espant per un esdeveniment de perill que sorprèn.

#### Sinònims

* (mallorquí) regirada, retgirada

#### Relacionats

* (balear) escarrufar
* esgarrifar

#### Traduccions

* Anglès: fright $^{(en)}$
* Castellà: espanto $^{(es)}$
* Francès: effroi $^{(fr)}$
* Italià: spavento $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: POR $^{(csc)}$

### Verb

esglai
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esglaiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·glai (2)
* Heterograma de 6 lletres (aegils)
* Anagrames: alegis, Gisela

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esglaiar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.ɡɫəˈja/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɫaˈja/ valencià /ez.ɣɫaˈjaɾ/, /ez.ɣɫaˈja/ Informal: nord-occidental /az.ɣɫaˈja/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: esglaià
   * Etimologia: Del llatí vulgar *esgladiare, de digladiare ‎(«lluitar amb l'espasa»), format a partir de gladius ‎(«espasa»), que més endavant va prendre el significat «infondre terror mortífer causat per l'espasa». Relacionat amb l’antic glai ‎(«espasa»).

### Verb

esglaiar trans., pron. ‎(pronominal esglaiar-se)
* Sentir una por o sorpresa que torba profundament.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esglaio, esglaia, esglaiem

#### Traduccions

* Anglès: shock $^{(en)}$
* Castellà: sobresaltarse $^{(es)}$
* Francès: effrayer $^{(fr)}$
* Italià: scioccare $^{(it)}$, colpire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·iar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esglaiar-se
## Català
### Verb

esglaiar-se
* Forma pronominal de esglaiar.

### Miscel·lània

* Anagrames: esglaiares, regalèssia
# esgavellar-se
## Català
### Verb

esgavellar-se
* Forma pronominal de esgavellar.
# esglaiam
## Català
### Verb

esglaiam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esglaiar.
# esglaia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡɫa.jə/, occidental /ezˈɣɫa.ja/
   * Rimes: -aja

### Verb

esglaia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esglaiar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esglaiar.
# entreforcaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌen.tɾə.fur.kəˈɾi.əw/ balear /ˌen.tɾə.foɾ.kəˈɾi.əw/, /ˌen.tɾə.fur.kəˈɾi.əw/ Occidental: /ˌen.tɾe.foɾ.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

entreforcaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de entreforcar-se.
# entreforcassen
## Català
### Verb

entreforcassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreforcar-se.

#### Variants

* entreforquessin, entreforquessen, entreforcassin, entreforcaren
# entreforcassin
## Català
### Verb

entreforcassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreforcar-se.

#### Variants

* entreforquessin, entreforquessen, entreforcassen, entreforcaren
# entreforcava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌen.tɾə.furˈka.βə/ balear /ˌen.tɾə.foɾˈka.və/, /ˌen.tɾə.furˈka.və/ Occidental: nord-occidental /ˌen.tɾe.forˈka.βa/ valencià /ˌen.tɾe.foɾˈka.va/, /ˌen.tɾe.foɾˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

entreforcava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de entreforcar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de entreforcar-se.
# entreforcau
## Català
### Verb

entreforcau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de entreforcar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb entreforcar-se.

#### Variants

* [1] entreforqueu
* [2] entreforqueu

### Miscel·lània

* Anagrama: contraféreu
# entreforcaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌen.tɾə.furˈka.βən/ balear /ˌen.tɾə.foɾˈka.vən/, /ˌen.tɾə.furˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /ˌen.tɾe.forˈka.βen/ valencià /ˌen.tɾe.foɾˈka.ven/, /ˌen.tɾe.foɾˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

entreforcaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de entreforcar-se.
# entreforcasses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌen.tɾə.furˈka.səs/ balear /ˌen.tɾə.foɾˈka.səs/, /ˌen.tɾə.furˈka.səs/ Occidental: /ˌen.tɾe.foɾˈka.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

entreforcasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreforcar-se.

#### Variants

* entreforquessis, entreforquesses, entreforcassis, entreforcares
# entreforcassis
## Català
### Verb

entreforcassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreforcar-se.

#### Variants

* entreforquessis, entreforquesses, entreforcasses, entreforcares
# erreurs de mesure
## Francès
### Nom

erreurs de mesure f. pl.
* forma plural de erreur de mesure
# erreurs non forcées
## Francès
### Nom

erreurs non forcées f. pl.
* forma plural de erreur non forcée
# erreurs non provoquées
## Francès
### Nom

erreurs non provoquées f. pl.
* forma plural de erreur non provoquée
# erreur systématique
## Francès
### Nom

erreur systématique f. ‎(plural erreurs systématiques)
* error sistemàtic

### Vegeu també

* erreur systématique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# erreurs dans l'ordre de service
## Francès
### Nom

erreurs dans l'ordre de service f. pl.
* forma plural de erreur dans l'ordre de service
# erreurs de mesurage
## Francès
### Nom

erreurs de mesurage f. pl.
* forma plural de erreur de mesurage
# erreurs dans la rotation
## Francès
### Nom

erreurs dans la rotation f. pl.
* forma plural de erreur dans la rotation
# erreurs
## Francès

   * Pronúncia: /ɛˈʁœʁ/

### Nom

erreurs f. pl.
* forma plural de erreur
# erreurs de zone de service
## Francès
### Nom

erreurs de zone de service f. pl.
* forma plural de erreur de zone de service
# erreurs forcées
## Francès
### Nom

erreurs forcées f. pl.
* forma plural de erreur forcée
# esbaltigueu
## Català
### Verb

esbaltigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·gueu (4)
* Anagrama: establigueu
# esbaltiguem
## Català
### Verb

esbaltiguem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esbaltir.
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·guem (4)
* Anagrama: establiguem
# esbaltirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəɫ.tiˈɾɛm/ balear /əz.bəɫ.tiˈɾəm/, /əz.bəɫ.tiˈɾɛm/ Occidental: /ez.baɫ.tiˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esbaltirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·rem (4)
* Anagrames: establirem, establírem, timbaleres
# esbaltides
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈti.ðəs/, occidental /ez.baɫˈti.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

esbaltides
* Participi femení plural del verb esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·des (4)
* Anagrama: establides
# esbaltint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəɫˈtin/ balear /əz.bəɫˈtint/, /əz.bəɫˈtin/ Occidental: nord-occidental /ez.βaɫˈtin/ valencià /ez.baɫˈtint/, /ez.βaɫˈtin/
   * Rimes: -int

### Verb

esbaltint
* Gerundi del verb esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·tint (3)
* Anagrama: establint
# esbaltir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.bəɫˈti/ Occidental: nord-occidental /ez.βaɫˈti/ valencià /ez.baɫˈtiɾ/, /ez.βaɫˈti/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: esbaltí
   * Etimologia: Variant de abaltir.

### Verb

esbaltir trans.
* (central, nord-occidental]) Enterbolir, condormir.
* (mallorquí, menorquí) estabornir

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esbalteixo, esbalteix, esbaltim

#### Traduccions

* Castellà: aturdir $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·tir (3)
* Heterograma de 8 lletres (abeilrst)
* Anagrama: establir

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esbaltiran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫ.tiˈɾan/, occidental /ez.baɫ.tiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esbaltiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·ran (4)
* Anagrama: establiran
# esbaltien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈti.ən/, occidental /ez.baɫˈti.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esbaltien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·en (4)
* Anagrames: establien, inestable
# esbalties
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈti.əs/, occidental /ez.baɫˈti.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esbalties
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·es (4)
* Anagrama: establies
# esbaltim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈtim/, occidental /ez.baɫˈtim/
   * Rimes: -im

### Verb

esbaltim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esbaltir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esbaltir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·tim (3)
* Heterograma de 8 lletres (abeilmst)
* Anagrames: establim, timbales
# esglaiara
## Català
### Verb

esglaiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaiar.
# esglaiaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɫə.jəˈɾi.əs/, occidental /ez.ɣɫa.jaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esglaiaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esglaiar.
# esglaiareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.jəˈɾɛw/ balear /əz.ɣɫə.jəˈɾəw/, /əz.ɣɫə.jəˈɾɛw/ Occidental: /ez.ɣɫa.jaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esglaiareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esglaiar.
# esglaiaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɫə.jəˈɾi.ə/, occidental /ez.ɣɫa.jaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esglaiaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esglaiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esglaiar.
# esglaiarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɫə.jəˈɾa/, occidental /ez.ɣɫa.jaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esglaiarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esglaiar.
# esbandixen
## Català
### Verb

esbandixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esbandir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* [1] esbandeixen
* [2] esbandeixin, esbandisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·xen (4)
# esbandíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.əw/, occidental /ez.banˈdi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esbandíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esbandir.

#### Variants

* esbandíveu, esbandiguéveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dí·eu (4)
# esbandírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.ɾəm/, occidental /ez.banˈdi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

esbandírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esbandir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* [2] esbandiguéssem, esbandiguérem, esbandíssim, esbandíssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dí·rem (4)
# esbandíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.ɾəw/, occidental /ez.banˈdi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

esbandíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esbandir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* [2] esbandiguésseu, esbandiguéreu, esbandíssiu, esbandísseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dí·reu (4)
# esbandixa
## Català
### Verb

esbandixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbandir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* [1] esbandeixi, esbandisca
* [2] esbandeixi, esbandisca, esbandixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·xa (4)
# esbandixes
## Català
### Verb

esbandixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esbandir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* [1] esbandeixes
* [2] esbandeixis, esbandisques, esbandixos

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·xes (4)
# esbandixos
## Català
### Verb

esbandixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* esbandeixis, esbandisques, esbandixes

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·xos (4)
# esbandíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.əm/, occidental /ez.banˈdi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

esbandíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esbandir.

#### Variants

* esbandívem, esbandiguévem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dí·em (4)
# esbandixo
## Català
### Verb

esbandixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbandir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* [1] esbandeix, esbandeixo, esbandeixi, esbandisc
* [2] esbandeixi, esbandisca, esbandixa

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·xo (4)
* Heterograma de 9 lletres (abdeinosx)
# esbandí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi/, occidental /ez.banˈdi/
   * Rimes: -i

### Verb

esbandí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esbandir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esbandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dí (3)
* Heterograma de 7 lletres (abdeins)
* Anagrames: badines, bandies, binades
# escarnufí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kər.nuˈfi/, occidental /es.kaɾ.nuˈfi/
   * Rimes: -i

### Verb

escarnufí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escarnufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nu·fí (4)
* Heterograma de 9 lletres (acefinrsu)
# escarníem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kərˈni.əm/, occidental /es.kaɾˈni.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

escarníem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escarnir.

#### Variants

* escarnívem, escarniguévem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ní·em (4)
* Anagrama: camerines

## Català antic
### Verb

escarníem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escarnir
# escarnírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kərˈni.ɾəm/, occidental /es.kaɾˈni.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

escarnírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escarnir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* [1] escarniguérem
* [2] escarniguéssem, escarniguérem, escarníssim, escarníssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ní·rem (4)
* Anagrames: camerrines, mercenaris

## Català antic
### Verb

escarnírem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de escarnir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escarnir

#### Variants

* [1] escarnim
* [2] escarníssem
# escarnuféssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kər.nuˈfe.siw/, occidental /es.kaɾ.nuˈfe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

escarnuféssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarnufar.

#### Variants

* escarnufésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nu·fés·siu (5)
# escarníam
## Català antic
### Verb

escarníam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de escarnir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de escarnir

#### Variants

* [1] escarnim
* [2] escarnim
# escarníats
## Català antic
### Verb

escarníats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de escarnir

#### Variants

* escarníau, escarniu
# escarníau
## Català antic
### Verb

escarníau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de escarnir

#### Variants

* escarníats, escarniu
# escarníets
## Català antic
### Verb

escarníets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escarnir

#### Variants

* escarníeu
# escarníeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kərˈni.əw/, occidental /es.kaɾˈni.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

escarníeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escarnir.

#### Variants

* escarníveu, escarniguéveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ní·eu (4)
* Anagrames: escaurien, escuraien

## Català antic
### Verb

escarníeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escarnir

#### Variants

* escarníets
# espaces didactiques
## Francès
### Nom

espaces didactiques m. pl.
* forma plural de espace didactique
# espaces extérieurs
## Francès
### Nom

espaces extérieurs m. pl.
* forma plural de espace extérieur
# espaces
## Francès
### Nom

espaces m. pl.
* forma plural de espace
# espaces adverses
## Francès
### Nom

espaces adverses m. pl.
* forma plural de espace adverse
# espace libre
## Francès
### Nom

espace libre m. ‎(plural espaces libres)
* (voleibol, hoquei sobre herba) espai lliure
* (pilota basca) forat

### Vegeu també

* espace libre. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# espace éducatif
## Francès
### Nom

espace éducatif m. ‎(plural espaces éducatifs)
* espai educatiu

#### Sinònims

* espace didactique

### Vegeu també

* espace éducatif. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# espaces de jeu
## Francès
### Nom

espaces de jeu m. pl.
* forma plural de espace de jeu
# espace inférieur
## Francès
### Nom

espace inférieur m. ‎(plural espaces inférieurs)
* (voleibol) espai inferior

### Vegeu també

* espace inférieur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# espace propre
## Francès
### Nom

espace propre m. ‎(plural espaces propres)
* (voleibol) espai propi

### Vegeu també

* espace propre. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# espaces de passage
## Francès
### Nom

espaces de passage m. pl.
* forma plural de espace de passage
# espillejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.ʎə.ʒəˈɾɛw/ balear /əs.pi.ʎə.ʒəˈɾəw/, /əs.pi.ʎə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /es.pi.ʎe.ʒaˈɾew/, valencià /es.pi.ʎe.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

espillejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de espillejar.