OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# apendizetaraino
## Basc
### Nom

apendizetaraino
* terminatiu indefinit de apendize
# apendizetara
## Basc
### Nom

apendizetara
* al·latiu indefinit de apendize
# apendizetik
## Basc
### Nom

apendizetik
* ablatiu definit singular de apendize
# anticipara
## Català
### Verb

anticipara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anticipar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anticipar.
# anticiparan
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ti.si.pəˈɾan/, occidental /an.ti.si.paˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

anticiparan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de anticipar.
# anticipareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ti.si.pəˈɾɛw/ balear /ən.ti.si.pəˈɾəw/, /ən.ti.si.pəˈɾɛw/ Occidental: /an.ti.si.paˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

anticipareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de anticipar.
# anticiparia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ti.si.pəˈɾi.ə/, occidental /an.ti.si.paˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

anticiparia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de anticipar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de anticipar.
# anticipar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ti.siˈpar.sə/, occidental /an.ti.siˈpaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

anticipar-se
* Forma pronominal de anticipar.

### Miscel·lània

* Anagrama: anticipares
# anticiparen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ti.siˈpa.ɾən/, occidental /an.ti.siˈpa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

anticiparen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de anticipar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anticipar.
# anticipar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.ti.siˈpa/ Occidental: nord-occidental /an.ti.siˈpa/ valencià /an.ti.siˈpaɾ/, /an.ti.siˈpa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: anticipà
   * Etimologia: Del llatí anticipare, segle XIV, compost de ante ‎(«abans») i cipare ‎(«prendre») derivat de capere.

### Verb

anticipar trans., pron. ‎(pronominal anticipar-se)
* Fer alguna cosa abans del temps regular o assenyalat.
* (pronominal) Avançar-se a algú altre.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: anticipo, anticipa, anticipem

#### Derivats

* anticipadament
* anticipant

#### Sinònims

* avançar, guanyar terreny, ultrapassar
* preveure

#### Traduccions

* Anglès: bring $^{(en)}$ forward
* Castellà: anticipar $^{(es)}$
* Francès: anticiper $^{(fr)}$
* Italià: anticipare $^{(it)}$
* Llatí: anticipare $^{(la)}$, antecapare $^{(la)}$
* Suec: förutse $^{(sv)}$
* Anglès: anticipate $^{(en)}$
* Castellà: anticiparse $^{(es)}$
* Francès: devancer $^{(fr)}$
* Llatí: praeoccupari $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·ci·par (4)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: anticipar
# aparedessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾəˈðe.sən/, occidental /a.pa.ɾeˈðe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aparedessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparedar.
# aparedesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾəˈðe.səs/, occidental /a.pa.ɾeˈðe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aparedesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparedar.
# aparedeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ɾəˈðɛw/ balear /ə.pə.ɾəˈðəw/, /ə.pə.ɾəˈðɛw/ Occidental: /a.pa.ɾeˈðew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aparedeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aparedar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aparedar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aparedar.
# apareden
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈɾɛ.ðən/ balear /ə.pəˈɾə.ðən/, /ə.pəˈɾɛ.ðən/ Occidental: /a.paˈɾe.ðen/
   * Rimes: -ɛden

### Verb

apareden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aparedar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aparedar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aparedar.
# aparede
## Català
### Verb

aparede
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aparedar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aparedar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aparedar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aparedar.
# aparedessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾəˈðe.sis/, occidental /a.pa.ɾeˈðe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aparedessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparedar.
# aparedessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾəˈðe.sin/, occidental /a.pa.ɾeˈðe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aparedessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparedar.
# aparedi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈɾɛ.ði/ balear /ə.pəˈɾə.ði/, /ə.pəˈɾɛ.ði/ Occidental: /a.paˈɾe.ði/
   * Rimes: -ɛdi

### Verb

aparedi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aparedar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aparedar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aparedar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aparedar.
# arpellí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.pəˈʎi/, occidental /aɾ.peˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

arpellí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arpellar.

### Miscel·lània

* Anagrames: perilla, perillà, pillaré
# arpelléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.pəˈʎe.səm/, occidental /aɾ.peˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arpelléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpellar.
# arpellàssiu
## Català
### Verb

arpellàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpellar.
# arpellàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.pəˈʎa.βəw/, balear /əɾ.pəˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ar.peˈʎa.βew/ valencià /aɾ.peˈʎa.vew/, /aɾ.peˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arpellàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arpellar.
# arpellés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.pəˈʎes/, occidental /aɾ.peˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

arpellés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·llés (3)
* Anagrames: espellar, llepares, palleres, parelles, pellar-se, pellares
# arpelléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.pəˈʎe.sim/, occidental /aɾ.peˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arpelléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: perillàssem
# arpelléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.pəˈʎe.siw/, occidental /aɾ.peˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arpelléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: perillàsseu
# arpellàssim
## Català
### Verb

arpellàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·llàs·sim (4)
* Anagrames: empallissar, malparlessi
# arpellésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.pəˈʎe.səw/, occidental /aɾ.peˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arpellésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpellar.
# apercéber
## Occità

   * Pronúncia: /a.peɾˈse.be/
   * Àudio: Bearn

### Verb

apercéber
* forma alternativa de apercebre
# aperdua
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pərˈdu.ə/, occidental /a.peɾˈðu.a/
   * Rimes: -ua

### Verb

aperdua
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aperduar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aperduar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·per·du·a (4)
* Anagrames: apradeu, paredau
# apercebéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.səˈβe.sim/, occidental /a.peɾ.seˈbe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

apercebéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apercebre.
# apercebíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.səˈβi.əw/, occidental /a.peɾ.seˈbi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

apercebíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apercebre.
# apercep
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pərˈsɛp/ balear /ə.pəɾˈsəp/, /ə.pərˈsɛp/ Occidental: /a.peɾˈsep/
   * Rimes: -ɛp

### Verb

apercep
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apercebre.
* (valencià, balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apercebre.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apercebre.
# aperceps
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pərˈsɛps/ balear /ə.pəɾˈsəps/, /ə.pərˈsɛps/ Occidental: /a.peɾˈseps/
   * Rimes: -ɛps

### Verb

aperceps
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de apercebre.
# apercebéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.səˈβe.siw/, occidental /a.peɾ.seˈbe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

apercebéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apercebre.
# aplicàieu
## Català
### Verb

aplicàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aplicar.
# aplicos
## Català
### Verb

aplicos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aplicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pli·cos (3)
* Heterograma de 7 lletres (acilops)
* Anagrames: capolis, polisca
# aplicàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫiˈka.ɾəw/, occidental /a.pɫiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

aplicàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aplicar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplicar.

### Miscel·lània

* Anagrama: placaríeu
# aplicavo
## Català
### Verb

aplicavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aplicar.

### Miscel·lània

* Anagrama: picolava
# aplicàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫiˈka.ɾəm/, occidental /a.pɫiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aplicàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aplicar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplicar.

### Miscel·lània

* Anagrama: placaríem
# apetitàreu
## Català
### Verb

apetitàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de apetitar.
# apetitàssim
## Català
### Verb

apetitàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apetitar.
# apetitàsseu
## Català
### Verb

apetitàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apetitar.
# apetitàrem
## Català
### Verb

apetitàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de apetitar.
# apetitàssem
## Català
### Verb

apetitàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apetitar.
# apetitàssiu
## Català
### Verb

apetitàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apetitar.
# arqueólogo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aɾ.keˈo.lo.ɣo\
       Americà: alt /aɾ.k(e)ˈo.lo.ɡo/, baix \aɾ.keˈo.lo.ɣo\
   * Rimes: -oloɡo

### Nom

arqueólogo m. ‎(plural arqueólogos, femení arqueóloga)
* arqueòleg

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·ó·lo·go (5)

### Vegeu també

* arqueólogo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# arqueòleg
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.keˈɔ.ɫək/, occidental /aɾ.keˈɔ.ɫek/
   * Rimes: -ɔlek
   * Etimologia: Del prefix arqueo- i el sufix -leg.

### Nom

arqueòleg m. ‎(plural arqueòlegs, femení arqueòloga)
* Persona dedicada a l'estudi de l'arqueologia.

#### Traduccions

* Alemany: Archäologe $^{(de)}$
* Anglès: archaeologist $^{(en)}$
* Castellà: arqueólogo $^{(es)}$
* Francès: archéologue $^{(fr)}$
* Italià: archeologo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·ò·leg (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arqueóloga
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aɾ.keˈo.lo.ɣa\
       Americà: alt /aɾ.k(e)ˈo.lo.ɡa/, baix \aɾ.keˈo.lo.ɣa\
   * Rimes: -oloɡa

### Nom

arqueóloga f. ‎(plural arqueólogas)
* forma femenina de arqueólogo
# arqueólogas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.keˈo.lo.ɣas\, meridional \aɾ.keˈo.lo.ɣah\
       Americà: alt /aɾ.keˈo.lo.ɡ(a)s/, baix \aɾ.keˈo.lo.ɣah\, austral \aɾ.keˈo.lo.ɣas\
   * Rimes: -oloɡas

### Nom

arqueólogas f. pl.
* forma plural de arqueóloga
# arqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈkɛw/ balear /əɾˈkəw/, /ərˈkɛw/ Occidental: /aɾˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arcar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arcar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·queu (2)
* Anagrames: Auquer, querau, rauque
# arremolinéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɫiˈne.səm/ balear /ə.rə.mo.ɫiˈne.səm/, /ə.rə.mu.ɫiˈne.səm/ Occidental: /a.re.mo.ɫiˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arremolinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremolinar.
# arremolinéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɫiˈne.sim/ balear /ə.rə.mo.ɫiˈne.sim/, /ə.rə.mu.ɫiˈne.sim/ Occidental: /a.re.mo.ɫiˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arremolinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremolinar.
# arremolinéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɫiˈne.siw/ balear /ə.rə.mo.ɫiˈne.siw/, /ə.rə.mu.ɫiˈne.siw/ Occidental: /a.re.mo.ɫiˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arremolinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremolinar.
# arremoliní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɫiˈni/ balear /ə.rə.mo.ɫiˈni/, /ə.rə.mu.ɫiˈni/ Occidental: /a.re.mo.ɫiˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

arremoliní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arremolinar.
# arremora
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈmo.ɾə/, occidental /a.reˈmo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Verb

arremora
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arremorar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arremorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·mo·ra (4)
* Anagrama: amorraré
# arremolinés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɫiˈnes/ balear /ə.rə.mo.ɫiˈnes/, /ə.rə.mu.ɫiˈnes/ Occidental: /a.re.mo.ɫiˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

arremolinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremolinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremolinar.
# arremolinésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɫiˈne.səw/ balear /ə.rə.mo.ɫiˈne.səw/, /ə.rə.mu.ɫiˈne.səw/ Occidental: /a.re.mo.ɫiˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arremolinésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremolinar.
# arremor
## Català
### Verb

arremor
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arremorar.
# aprofite
## Català
### Verb

aprofite
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aprofitar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aprofitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aprofitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aprofitar.
# aprofiteguem
## Català
### Verb

aprofiteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aprofitar.
# aprofitegueu
## Català
### Verb

aprofitegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aprofitar.
# aprofitavo
## Català
### Verb

aprofitavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aprofitar.
# aprofiteguessa
## Català
### Verb

aprofiteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprofitar.
# aprofiteguessen
## Català
### Verb

aprofiteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprofitar.
# aprofitegués
## Català
### Verb

aprofitegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprofitar.
# aprofiteguéssom
## Català
### Verb

aprofiteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprofitar.
# aprofitavi
## Català
### Verb

aprofitavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aprofitar.
# aprofiteguesses
## Català
### Verb

aprofiteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprofitar.
# aportarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pur.təˈɾi.ən/ balear /ə.poɾ.təˈɾi.ən/, /ə.pur.təˈɾi.ən/ Occidental: /a.poɾ.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aportarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aportar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·por·ta·ri·en (5)
* Anagrames: atroparien, partionaré
# aportariva
## Català
### Verb

aportariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de aportar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aportar.
# aportarives
## Català
### Verb

aportarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de aportar.
# aportariven
## Català
### Verb

aportariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aportar.
# arrangi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈraɲ.ʒi/, occidental /aˈraɲ.d͡ʒi/

### Verb

arrangi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arranjar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arranjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arranjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·gi (3)
* Anagrames: agarrin, agriran, garrina, garrinà, giraran, ringarà
# arrangis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈraɲ.ʒis/, occidental /aˈraɲ.d͡ʒis/

### Verb

arrangis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·gis (3)
* Anagrames: ringaràs, sargiran
# arrangéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəɲˈʒe.səm/, occidental /a.raɲˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrangéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·gés·sem (4)
* Anagrames: arregnàssem, arrengàssem, engrassarem, engrassàrem
# arranging
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈɹeɪndʒɪŋ/

### Verb

arranging
* gerundi de arrange
# arrangés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəɲˈʒes/, occidental /a.raɲˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

arrangés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·gés (3)
* Anagrames: arregnàs, esgranar, ganarres, garsaren
# arrangésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəɲˈʒe.səw/, occidental /a.raɲˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arrangésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·gés·seu (4)
* Anagrames: arregnàsseu, arrengàsseu, asseguraren, engrassareu, engrassàreu, narreguessa
# arrangin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈraɲ.ʒin/, occidental /aˈraɲ.d͡ʒin/

### Verb

arrangin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arranjar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ringaran
# arrengleraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾa.ɾən/, occidental /a.reŋ.ɡɫeˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arrengleraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arrenglerar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglerar.
# arrengleraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫə.ɾəˈɾe/, occidental /a.reŋ.ɡɫe.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arrengleraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arrenglerar.
# arrengleraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫə.ɾəˈɾi.ə/, occidental /a.reŋ.ɡɫe.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arrengleraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arrenglerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arrenglerar.
# arrenglerarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫə.ɾəˈɾi.ən/, occidental /a.reŋ.ɡɫe.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arrenglerarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arrenglerar.
# arrengleraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫə.ɾəˈɾi.əs/, occidental /a.reŋ.ɡɫe.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arrengleraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arrenglerar.
# arrenglerarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫə.ɾəˈɾa/, occidental /a.reŋ.ɡɫe.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrenglerarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arrenglerar.
# arrenglerareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəŋ.ɡɫə.ɾəˈɾɛw/ balear /ə.rəŋ.ɡɫə.ɾəˈɾəw/, /ə.rəŋ.ɡɫə.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /a.reŋ.ɡɫe.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrenglerareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arrenglerar.
# arrengleraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫə.ɾəˈɾas/, occidental /a.reŋ.ɡɫe.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arrengleraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arrenglerar.
# argilessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒiˈɫe.sis/, occidental /aɾ.d͡ʒiˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

argilessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.
# argilaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʒiˈɫa.βən/, balear /əɾ.ʒiˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /ar.d͡ʒiˈɫa.βen/ valencià /aɾ.d͡ʒiˈɫa.ven/, /aɾ.d͡ʒiˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

argilaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·la·ven (4)
* Anagrames: galivaren, levigaran