OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# inalterablement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.nəɫ.təˌɾab.bɫəˈmen/, /i.nəɫ.təˌɾa.βɫəˈmen/ balear /i.nəɫ.təˌɾab.bɫəˈment/, /i.nəɫ.təˌɾab.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /i.naɫ.teˌɾab.bɫeˈmen/, /i.naɫ.teˌɾa.βɫeˈmen/ valencià /i.naɫ.teˌɾa.bɫeˈment/, /i.naɫ.teˌɾa.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De inalterable i el sufix -ment.

### Adverbi

inalterablement
* D’una manera inalterable.

#### Traduccions

* Anglès: inalterably $^{(en)}$
* Castellà: inalterablemente $^{(es)}$
* Francès: inaltérablement $^{(fr)}$
* Italià: inalterabilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·al·te·ra·ble·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# inalámbrica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /i.naˈlam.bɾi.ka/
       Americà: alt /i.naˈlam.bɾi.k(a)/, baix /i.naˈlam.bɾi.ka/
   * Rimes: -ambɾika

### Adjectiu

inalámbrica f. ‎(plural inalámbricas)
* forma femenina de inalámbrico
# impreco
## Català

   * Pronúncia: oriental /imˈpɾe.ku/, occidental /imˈpɾe.ko/

### Verb

impreco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de imprecar.
    [Jo] impreco, impreque, imprec o imprequi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb imprecar.
    [Que jo] impreco, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] imprequi o impreque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb imprecar.
    [Que ell/ella/vostè] impreco, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] imprequi o impreque.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /imˈpɾe.ko/
       Americà: alt /imˈpɾe.k(o)/, baix /imˈpɾe.ko/
   * Rimes: -eko

### Verb

impreco
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb imprecar
# imprecor
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪm.prɛ.kɔr/
   * Etimologia: Format per la unió del prefix in- i el verb precor.

### Verb

imprecor ‎(1a present$^?$), imprecāris ‎(2a present), imprecārī ‎(infinitiu), imprecātus sum ‎(perfet); deponent
* imprecar, jo impreco
# imprecàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəˈka.ɾəm/, occidental /im.pɾeˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

imprecàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de imprecar.
    [Nosaltres] imprecàrem o vam/vàrem imprecar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprecar.
    Forma valenciana: [nosaltres] imprequéssim, imprequéssem, imprecàssem, imprecàssim o imprecàrem.
# imprecàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.pɾeˈka.jew/

### Verb

imprecàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de imprecar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] imprecàveu.
# imprecision
## Occità

   * Pronúncia: /im.pɾe.siˈzju/

### Nom

imprecision f. ‎(plural imprecisions)
* imprecisió
# imprecos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /imˈpɾe.kos/

### Verb

imprecos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb imprecar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] imprequis o impreques.

### Miscel·lània

* Anagrama: oprimesc
# heterodinau
## Català
### Verb

heterodinau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de heterodinar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb heterodinar.
# heterodinasses
## Català
### Verb

heterodinasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb heterodinar.
# heterodinassin
## Català
### Verb

heterodinassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb heterodinar.
# heterodinassis
## Català
### Verb

heterodinassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb heterodinar.
# heterodinassen
## Català
### Verb

heterodinassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb heterodinar.
# heterodinava
## Català
### Verb

heterodinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de heterodinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de heterodinar.
# heterodinaves
## Català
### Verb

heterodinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de heterodinar.
# heterodinaven
## Català
### Verb

heterodinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de heterodinar.
# hoping
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

hoping
* gerundi de hope
# hope
## Anglès
### Nom

hope ‎(comptable i incomptable, plural hopes)
* esperança

### Verb

hope ‎(3a persona singular present hopes, gerundi hoping, passat i participi hoped)
* esperar

## Tahitià

   * Pronúncia: /ˈho.pe/

### Adverbi

hope
* tot, completament, expressa la plenitud de l'adjectiu al que acompanya
* tots, tothom, com a complement verbal

### Nom

hope
* tot, totalitat

### Verb

hope
* acabar, enllestir
# hopeless
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Adjectiu

hopeless ‎(comparatiu more hopeless, superlatiu most hopeless)
* desesperat
* impossible, inútil

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# hopes
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

hopes
* forma plural de hope

### Verb

hopes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de hope
# hoornhoenderkoet
## Neerlandès

   * Etimologia: Compost de hoorn ‎(«banya») i hoenderkoet ‎(«xahà»).

### Nom

hoornhoenderkoet m. ‎(plural hoornhoenderkoeten)
* (ornitologia) xahà banyut (Anhima cornuta)

#### Sinònims

* anioema

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# hoped
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

hoped
* passat i participi de hope
# hopeful
## Anglès
### Adjectiu

hopeful ‎(comparatiu more hopeful, superlatiu most hopeful)
* prometedor, esperançador
* que té esperances, optimista

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# hopefully
## Anglès

   * Pronúncia: RU /ˈhəʊpfəli/, EUA /ˈhoʊpfəli/
   * Etimologia: De hopeful i el sufix -ly.

### Adverbi

hopefully ‎(comparatiu more hopefully, superlatiu most hopefully)
* amb esperança
* és d'esperar (que)

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# hopelessly
## Anglès

   * Etimologia: De hopeless i el sufix -ly.

### Adverbi

hopelessly ‎(comparatiu more hopelessly, superlatiu most hopelessly)
* desesperadament
    Jim is hopelessly addicted to peanut butter and jelly sandwiches.
# hooves
## Anglès
### Nom

hooves
* forma plural de hoof
# incomodaria
## Català
### Verb

incomodaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de incomodar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de incomodar.
# incomodariven
## Català
### Verb

incomodariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de incomodar.
# incomodarà
## Català
### Verb

incomodarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de incomodar.
# incomodares
## Català
### Verb

incomodares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de incomodar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mo·da·res (5)
* Anagrames: incomodar-se, moderacions
# incomodareu
## Català
### Verb

incomodareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de incomodar.
# incomodarien
## Català
### Verb

incomodarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de incomodar.
# incomodaries
## Català
### Verb

incomodaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de incomodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mo·da·ri·es (6)
* Anagrama: ameroconidis
# incomodariva
## Català
### Verb

incomodariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de incomodar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de incomodar.
# incomodaren
## Català
### Verb

incomodaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de incomodar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.
# incomodarives
## Català
### Verb

incomodarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de incomodar.
# inclinàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kɫiˈna.ɾəw/, occidental /iŋ.kɫiˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

inclinàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de inclinar.
    [Vosaltres/vós] inclinàreu o vau/vàreu inclinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inclinar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] inclinéssiu, inclinésseu, inclinàsseu, inclinàssiu o inclinàreu.
# inclinàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kɫiˈna.səw/, occidental /iŋ.kɫiˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

inclinàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inclinar.
    [Vosaltres/vós] inclinéssiu, inclinésseu, inclinàsseu, inclinàssiu o inclinàreu.
# inclinà
## Català

   * Pronúncia: /iŋ.kɫiˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: inclinar

### Verb

inclinà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de inclinar.
    [Ell/ella/vostè] inclinà o va inclinar.
# inclinàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kɫiˈna.ɾəm/, occidental /iŋ.kɫiˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

inclinàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de inclinar.
    [Nosaltres] inclinàrem o vam/vàrem inclinar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inclinar.
    Forma valenciana: [nosaltres] inclinéssim, inclinéssem, inclinàssem, inclinàssim o inclinàrem.
# inclinàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kɫiˈna.səm/, occidental /iŋ.kɫiˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

inclinàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inclinar.
    [Nosaltres] inclinéssim, inclinéssem, inclinàssem, inclinàssim o inclinàrem.
# inclinos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /iŋˈkɫi.nos/

### Verb

inclinos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inclinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] inclinis o inclines.
# inclinàs
## Català

   * Pronúncia: /iŋ.kɫiˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

inclinàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inclinar.
    [Jo] inclinés, inclinàs o inclinara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inclinar.
    [Ell/ella/vostè] inclinés, inclinàs o inclinara.
# inclino
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋˈkɫi.nu/, occidental /iŋˈkɫi.no/
   * Rimes: -ino

### Verb

inclino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inclinar.
    [Jo] inclino, incline, inclín o inclini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inclinar.
    [Que jo] inclino, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] inclini o incline.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inclinar.
    [Que ell/ella/vostè] inclino, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] inclini o incline.

## Castellà

   * Pronúncia: \iŋˈkli.no\
   * Rimes: -ino

### Verb

inclino
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb inclinar
# inclinàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /iŋ.kɫiˈna.jew/

### Verb

inclinàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inclinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] inclinàveu.
# humanos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /uˈma.nos/, meridional /uˈma.noh/
       Americà: alt /uˈma.n(o)s/, baix /uˈma.noh/, austral /uˈma.nos/
   * Rimes: -anos

### Adjectiu

humanos m. pl.
* forma plural de humano

### Nom

humanos m. pl.
* forma plural de humano
# humaredas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \u.maˈɾe.ðas\, meridional \u.maˈɾe.ðah\
       Americà: alt /u.maˈɾe.d(a)s/, baix \u.maˈɾe.ðah\, austral \u.maˈɾe.ðas\
   * Rimes: -edas

### Nom

humaredas f. pl.
* forma plural de humareda

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·ma·re·das (4)
# humbler
## Anglès
### Adjectiu

humbler
* forma comparativa de humble
# humbled
## Anglès
### Verb

humbled
* passat i participi de humble
# humanoide
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.məˈnɔj.ðə/, occidental /u.maˈnɔj.ðe/
   * Rimes: -ɔjde

### Nom

humanoide m. f. ‎(plural humanoides)
* Ésser que té forma humana o que coincideix amb l'ésser humà en molts trets principals.

#### Traduccions

* Anglès: humanoid $^{(en)}$
* Basc: humanoide $^{(eu)}$
* Castellà: humanoide $^{(es)}$
* Francès: humanoïde $^{(fr)}$
* Italià: umanoide $^{(it)}$
* Portuguès: humanóide $^{(pt)}$
* Romanès: umanoid $^{(ro)}$ m.

#### Sinònims

* androide

### Adjectiu

humanoide inv. ‎(plural humanoides)
* Que té forma humana o que coincideix amb l'ésser humà en molts trets principals.

#### Traduccions

* Anglès: humanoid $^{(en)}$
* Basc: humanoide $^{(eu)}$
* Castellà: humanoide $^{(es)}$
* Francès: humanoïde $^{(fr)}$
* Italià: umanoide $^{(it)}$
* Portuguès: humanóide $^{(pt)}$

#### Sinònims

* androide, antropomorf.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·ma·noi·de (4)
* Heterograma de 9 lletres (adehimnou)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC

## Basc
### Adjectiu

humanoide
* humanoide

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \u.maˈnoi.ðe\
       Americà: alt /u.maˈnoi.de/, baix \u.maˈnoi.ðe\
   * Rimes: -oide

### Nom

humanoide m. f. ‎(plural humanoides)
* humanoide

### Adjectiu

humanoide inv. ‎(plural humanoides)
* humanoide

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·ma·noi·de (4)
* Heterograma de 9 lletres (adehimnou)
# humareda
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \u.maˈɾe.ða\
       Americà: alt /u.maˈɾe.da/, baix \u.maˈɾe.ða\
   * Rimes: -eda
   * Etimologia: De humo i el sufix -areda.

### Nom

humareda f. ‎(plural humaredas)
* fumera, fumassa, fumaguera

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·ma·re·da (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre humareda
# humble
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈhʌmbəl/ àudio (EUA)

### Adjectiu

humble ‎(comparatiu humbler, superlatiu humblest)
* humil

### Verb

humble ‎(3a persona singular present humbles, gerundi humbling, passat i participi humbled)
* humiliar
# humbles
## Anglès
### Verb

humbles
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de humble
# hospitalism
## Anglès

   * Etimologia: De hospital i el sufix -ism.

### Nom

hospitalism ‎(incomptable)
* hospitalisme

### Vegeu també

* hospitalism. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# hospitalis
## Llatí

   * Pronúncia: /hɔs.pɪˈtaː.lɪs/
   * Etimologia: Derivat de hospes.

### Adjectiu

hospitālis m., f., hospitāle n.
* hospitalari, hoteler

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | hospitālis | hospitāle | hospitālēs | hospitālia |
| Vocatiu | hospitālis | hospitāle | hospitālēs | hospitālia |
| Acusatiu | hospitālem | hospitāle | hospitālēs | hospitālia |
| Genitiu | hospitālis | hospitālis | hospitālium | hospitālium |
| Datiu | hospitālī | hospitālī | hospitālibus | hospitālibus |
| Ablatiu | hospitālī | hospitālī | hospitālibus | hospitālibus |
# hospitali
## Llatí

   * Pronúncia: /hɔs.pɪˈtaː.liː/

### Adjectiu

hospitālī
* datiu masculí/femení/neutre singular de hospitālis
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de hospitālis
# hospitalibus
## Llatí

   * Pronúncia: /hɔs.pɪˈtaː.lɪ.bʊs/

### Adjectiu

hospitālibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de hospitālis
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de hospitālis
# hospitalicé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /os.pi.ta.liˈθe/, meridional /oh.pi.ta.liˈθe/
       Americà: alt /os.pi.ta.l(i)ˈse/, baix /oh.pi.ta.liˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

hospitalicé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb hospitalizar
# hospitalisation
## Francès

   * Pronúncia: /ɔs.pi.ta.li.zaˈsjɔ̃/

### Nom

hospitalisation f. ‎(plural hospitalisations)
* hospitalització
# hospitalisations
## Francès

   * Pronúncia: /ɔs.pi.ta.li.zaˈsjɔ̃/

### Nom

hospitalisations f. pl.
* forma plural de hospitalisation
# hospitalitz
## Català

   * Pronúncia: balear /os.pi.təˈɫis/, /us.pi.təˈɫis/
   * Rimes: -is

### Verb

hospitalitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de hospitalitzar.
# hospitalitza
## Català
### Verb

hospitalitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de hospitalitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb hospitalitzar.
# hospitalia
## Llatí

   * Pronúncia: /hɔs.pɪˈtaː.lɪ.a/

### Adjectiu

hospitālia
* nominatiu neutre plural de hospitālis
* vocatiu neutre plural de hospitālis
* acusatiu neutre plural de hospitālis
# indemnitzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.dəm.niˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /in.dem.niˈd͡za/, valencià /in.dem.niˈza/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: indemnitzar

### Verb

indemnitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de indemnitzar.
# indemnitzàsseu
## Català
### Verb

indemnitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnitzàssim
## Català
### Verb

indemnitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnitzàssiu
## Català
### Verb

indemnitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnitzàieu
## Català
### Verb

indemnitzàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de indemnitzar.
# indemnitzàs
## Català
### Verb

indemnitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnitzàrem
## Català
### Verb

indemnitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de indemnitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnitzàreu
## Català
### Verb

indemnitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de indemnitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnitzàssem
## Català
### Verb

indemnitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# immunitzassin
## Català
### Verb

immunitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzassen
## Català
### Verb

immunitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzasses
## Català
### Verb

immunitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzassis
## Català
### Verb

immunitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzaríveu
## Català
### Verb

immunitzaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de immunitzar.
# immunitzaríeu
## Català
### Verb

immunitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de immunitzar.
# humanizes
## Anglès
### Verb

humanizes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de humanize
# humanly
## Anglès

   * Etimologia: De human i el sufix -ly.

### Adverbi

humanly ‎(comparatiu more humanly, superlatiu most humanly)
* humanament
# humano
## Castellà

   * Pronúncia: /uˈma.no/
   * Rimes: -ano

### Adjectiu

humano m. ‎(femení humana, plural masculí humanos, plural femení humanas)
* humà

### Nom

humano m. ‎(plural humanos)
* humà

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·ma·no (3)
* Heterograma de 6 lletres (ahmnou)
# humanizo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /u.maˈni.θo/
       Americà: alt /u.maˈni.s(o)/, baix /u.maˈni.so/
   * Rimes: -iθo

### Verb

humanizo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb humanizar
# humanizing
## Anglès
### Verb

humanizing
* gerundi de humanize
# humanizar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /u.ma.niˈθaɾ/
       Americà: alt /u.ma.n(i)ˈsaɾ/, baix /u.ma.niˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

humanizar trans., pron. ‎(pronominal humanizarse, present humanizo, passat humanicé, futur humanizaré)
* humanitzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·ma·ni·zar (4)
# humanizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /u.ma.ni.θaˈɾe/
       Americà: alt /u.ma.n(i).saˈɾe/, baix /u.ma.ni.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

humanizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb humanizar
# humanize
## Anglès
### Verb

humanize ‎(3a persona singular present humanizes, gerundi humanizing, passat i participi humanized)
* humanitzar
# humanized
## Anglès
### Verb

humanized
* passat i participi de humanize
# humanizarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /u.ma.niˈθaɾ.se/
       Americà: alt /u.ma.n(i)ˈsaɾ.se/, baix /u.ma.niˈsaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

humanizarse trans., pron. ‎(present me humanizo, passat me humanicé, futur me humanizaré)
* forma pronominal de humanizar
# indultessa
## Català
### Verb

indultessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indultar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dul·tes·sa (4)
* Anagrama: insultades
# indultin
## Català
### Verb

indultin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb indultar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb indultar.
# indultessen
## Català
### Verb

indultessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indultar.
# indultesses
## Català
### Verb

indultesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indultar.
# indultessis
## Català
### Verb

indultessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indultar.
# indulteu
## Català
### Verb

indulteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de indultar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb indultar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb indultar.
# indulti
## Català
### Verb

indulti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de indultar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb indultar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb indultar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb indultar.
# indultessi
## Català
### Verb

indultessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indultar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indultar.
# indultessin
## Català
### Verb

indultessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indultar.
# indultis
## Català
### Verb

indultis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb indultar.
# indignaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.diɣ.naˈθjo.nes\, meridional \iŋ.diɣ.naˈθjo.neh\
       Americà: alt /in.diɡ.naˈsjo.n(e)s/, baix \iŋ.diɣ.naˈsjo.neh\, austral \in.diɣ.naˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

indignaciones f. pl.
* forma plural de indignación