OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# inserisqueu
## Català
### Verb

inserisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb inserir.
# inserisses
## Català
### Verb

inserisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inserir.
# inserissin
## Català
### Verb

inserissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inserir.
# inserissi
## Català
### Verb

inserissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inserir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inserir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·ris·si (4)
* Anagrama: irisessin
# inserissis
## Català
### Verb

inserissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inserir.
# interceptéssim
## Català
### Verb

interceptéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interceptar.
# interceptí
## Català
### Verb

interceptí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de interceptar.
# interceptéssiu
## Català
### Verb

interceptéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interceptar.
# intercipere
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛrˈkɪ.pɛ.rɛ/

### Verb

intercipere
* infinitiu del present actiu de intercipiō
# interchange
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪntə(ɹ)ˈtʃeɪndʒ/

### Nom

interchange ‎(plural interchanges)
* intercanvi

### Verb

interchange ‎(3a persona singular present interchanges, gerundi interchanging, passat i participi interchanged)
* intercanviar
# interchangeable
## Anglès

   * Etimologia: De interchange i el sufix -able.

### Adjectiu

interchangeable ‎(no comparable)
* intercanviable
# interchanging
## Anglès
### Verb

interchanging
* gerundi de interchange
# interchange of position
## Anglès
### Nom

interchange of position
* (esports de pilota) canvi de posició

### Vegeu també

* interchange of position. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# interchanged
## Anglès
### Verb

interchanged
* passat i participi de interchange
# interchanges
## Anglès
### Nom

interchanges
* forma plural de interchange

### Verb

interchanges
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de interchange
# investiguí
## Català
### Verb

investiguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de investigar.
# investiguésseu
## Català
### Verb

investiguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb investigar.
# investiguéveu
## Català
### Verb

investiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de investir.
# investiguéreu
## Català
### Verb

investiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de investir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb investir.
# investigués
## Català
### Verb

investigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb investigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb investigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ves·ti·gués (4)
* Anagrama: vintegéssiu
# investiguéssim
## Català
### Verb

investiguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb investigar.
# investiguéssiu
## Català
### Verb

investiguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb investigar.
# investiguérem
## Català
### Verb

investiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de investir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb investir.
# investiguéssem
## Català
### Verb

investiguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb investigar.
# insertions professionnelles
## Francès
### Nom

insertions professionnelles f. pl.
* forma plural de insertion professionnelle
# inserto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /inˈseɾ.to/, meridional \iŋˈseɾ.to\
       Americà: alt /inˈseɾ.t(o)/, baix \iŋˈseɾ.to\, austral /inˈseɾ.to/
   * Rimes: -eɾto

### Verb

inserto
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb insertar
# inserts
## Anglès
### Verb

inserts
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de insert
# insertar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.seɾˈtaɾ/, meridional \iŋ.seɾˈtaɾ\
       Americà: alt /in.s(e)ɾˈtaɾ/, baix \iŋ.seɾˈtaɾ\, austral /in.seɾˈtaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí insertāre.

### Verb

insertar trans. ‎(present inserto, passat inserté, futur insertaré)
* inserir

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ser·tar (3)
# inserted
## Anglès
### Verb

inserted
* passat i participi de insert
# inserting
## Anglès
### Verb

inserting
* gerundi de insert
# insertions
## Anglès
### Nom

insertions
* forma plural de insertion

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.sɛʁˈsjɔ̃/

### Nom

insertions f. pl.
* forma plural de insertion
# insertion
## Anglès
### Nom

insertion ‎(plural insertions)
* inserció

## Francès
### Nom

insertion f. ‎(plural insertions)
* inserció
# insertion professionnelle
## Francès
### Nom

insertion professionnelle f. ‎(plural insertions professionnelles)
* inserció laboral

### Vegeu també

* insertion professionnelle. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# insertaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.seɾ.taˈɾe/, meridional \iŋ.seɾ.taˈɾe\
       Americà: alt /in.seɾ.t(a)ˈɾe/, baix \iŋ.seɾ.taˈɾe\, austral /in.seɾ.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

insertaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb insertar
# irrigo
## Català
### Verb

irrigo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de irrigar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb irrigar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb irrigar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iˈri.ɣo\
       Americà: alt /iˈri.ɡo/, baix \iˈri.ɣo\
   * Rimes: -iɡo

### Verb

irrigo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb irrigar
# irrigavo
## Català
### Verb

irrigavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de irrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ri·ga·vo (4)
* Anagrama: irrogavi
# irrigos
## Català
### Verb

irrigos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb irrigar.
# irrigue
## Català
### Verb

irrigue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de irrigar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb irrigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb irrigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb irrigar.
# irrigueguessa
## Català
### Verb

irrigueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.
# irrigueguessen
## Català
### Verb

irrigueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.
# irrigaves
## Català
### Verb

irrigaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de irrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ri·ga·ves (4)
* Anagrama: girarives
# irrigavi
## Català
### Verb

irrigavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de irrigar.
# irrigueguem
## Català
### Verb

irrigueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb irrigar.
# irrigueguesses
## Català
### Verb

irrigueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.
# jaupen
## Català
### Verb

jaupen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de jaupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: jau·pen (2)
* Heterograma de 6 lletres (aejnpu)
* Anagrames: ajupen, penjau
# jaupes
## Català
### Verb

jaupes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de jaupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: jau·pes (2)
* Heterograma de 6 lletres (aejpsu)
* Anagrama: ajupes
# jaupessin
## Català
### Verb

jaupessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb jaupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: jau·pes·sin (3)
* Anagrames: ajupissen, penjàssiu
# jaupi
## Català
### Verb

jaupi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de jaupar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb jaupar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb jaupar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb jaupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: jau·pi (2)
* Anagrames: ajupi, ajupí
# jaupin
## Català
### Verb

jaupin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb jaupar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb jaupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: jau·pin (2)
* Heterograma de 6 lletres (aijnpu)
* Anagrama: ajupin
# jaupis
## Català
### Verb

jaupis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb jaupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: jau·pis (2)
* Heterograma de 6 lletres (aijpsu)
* Anagrames: ajupis, ajupís
# jaupessis
## Català
### Verb

jaupessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb jaupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: jau·pes·sis (3)
* Anagrama: ajupisses
# jaupessen
## Català
### Verb

jaupessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb jaupar.

### Miscel·lània

* Anagrama: penjàsseu
# jaupesses
## Català
### Verb

jaupesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb jaupar.
# jaupeu
## Català
### Verb

jaupeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de jaupar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb jaupar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb jaupar.
# inveteràrem
## Català
### Verb

inveteràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de inveterar-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inveterar-se.
# inveteri
## Català
### Verb

inveteri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inveterar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inveterar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inveterar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inveterar-se.
# inveteràreu
## Català
### Verb

inveteràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de inveterar-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inveterar-se.
# inveteràs
## Català
### Verb

inveteràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inveterar-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inveterar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ve·te·ràs (4)
* Anagrames: envestira, envestirà, estrenavi, reenviats, tesariven, ventaries
# inveterin
## Català
### Verb

inveterin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inveterar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inveterar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ve·te·rin (4)
* Anagrama: invertien
# inveteris
## Català
### Verb

inveteris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inveterar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ve·te·ris (4)
* Anagrames: inverties, investiré, vestirien
# inveterà
## Català
### Verb

inveterà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de inveterar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ve·te·rà (4)
* Anagrames: atrevien, evitaren, eviterna, iteraven, reenviat, traieven, vetarien
# invetereu
## Català
### Verb

invetereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inveterar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb inveterar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inveterar-se.
# invetero
## Català
### Verb

invetero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inveterar-se.
# inveteràssem
## Català
### Verb

inveteràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inveterar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ve·te·ràs·sem (5)
* Anagrama: interessàvem
# insurgixes
## Català
### Verb

insurgixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de insurgir-se.
# insurgíssem
## Català
### Verb

insurgíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurgir-se.
# insurgí
## Català
### Verb

insurgí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de insurgir-se.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de insurgir-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: ringuis

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.suɾˈxi/, meridional \iŋ.suɾˈhi\
       Americà: alt /in.s(u)ɾˈxi/, baix \iŋ.suɾˈhi\, austral /in.suɾˈxi/
   * Rimes: -i

### Verb

insurgí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb insurgir
# insurgíreu
## Català
### Verb

insurgíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de insurgir-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurgir-se.
# insurgís
## Català
### Verb

insurgís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurgir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurgir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sur·gís (3)
* Anagrames: rugissin, urgissin
# insurgixo
## Català
### Verb

insurgixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de insurgir-se.
# insurgíeu
## Català
### Verb

insurgíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de insurgir-se.
# insurgixen
## Català
### Verb

insurgixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de insurgir-se.
# insurgírem
## Català
### Verb

insurgírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de insurgir-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurgir-se.
# jactaries
## Català
### Verb

jactaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de jactar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: cairejats
# jactarà
## Català
### Verb

jactarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de jactar-se.
# jactarien
## Català
### Verb

jactarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de jactar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: jac·ta·ri·en (4)
* Anagrames: cairejant, injectara, injectarà
# jactaríeu
## Català
### Verb

jactaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de jactar-se.
# jactaràs
## Català
### Verb

jactaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de jactar-se.
# jactassen
## Català
### Verb

jactassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb jactar-se.
# jactasses
## Català
### Verb

jactasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb jactar-se.
# jactaria
## Català
### Verb

jactaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de jactar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de jactar-se.
# juga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈʒu.ɣə/, occidental /ˈd͡ʒu.ɣa/
   * Rimes: -uɡa

### Verb

juga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de jugar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb jugar.
# jug
## Català
### Verb

jug
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de jugar.

## Anglès

   * Pronúncia: /dʒʌɡ/

### Nom

jug ‎(plural jugs)
* gerra
* botija
* (vulgarisme) popa, pitrera

### Vegeu també

* jug. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# juga cerebralia
## Llatí
### Nom

juga cerebralia
* (Terminologia Anatomica) impressió digital

#### Sinònims

* impressiones gyrorum
* impressiones digitatae

### Vegeu també

* juga cerebralia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# jufferkraanvogel
## Neerlandès

   * Etimologia: De juffer ‎(«donzella, damiseŀla») i kraanvogel ‎(«grua»), com en anglès demoiselle crane, reflex de la denominació linneana (Ardea) virgo.

### Nom

jufferkraanvogel m. ‎(plural jufferkraanvogels)
* (ornitologia) grua damiseŀla (Grus virgo)

#### Sinònims

* jufferkraan

### Vegeu també

Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
# juezas árbitras adjuntas
## Castellà
### Nom

juezas árbitras adjuntas f. pl.
* forma plural de jueza árbitra adjunta
# juezas oficiales de pista
## Castellà
### Nom

juezas oficiales de pista f. pl.
* forma plural de jueza oficial de pista
# juezas laterales
## Castellà
### Nom

juezas laterales f. pl.
* forma plural de jueza lateral
# juezas oficiales
## Castellà
### Nom

juezas oficiales f. pl.
* forma plural de jueza oficial
# jufferkraan
## Neerlandès

   * Etimologia: De juffer ‎(«donzella, damiseŀla») i kraan ‎(«grua»), com en anglès demoiselle crane, reflex de la denominació linneana (Ardea) virgo.

### Nom

jufferkraan f. ‎(plural jufferkranen)
* (ornitologia) grua damiseŀla (Grus virgo)

#### Sinònims

* jufferkraanvogel

### Vegeu també

Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès
# juezas de televisión
## Castellà
### Nom

juezas de televisión f. pl.
* forma plural de jueza de televisión
# interactuaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tu.əˈɾas/, occidental /in.te.ɾak.tu.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

interactuaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de interactuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·a·ràs (6)
# interactuarívem
## Català
### Verb

interactuarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de interactuar.

#### Variants

* interactuaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·a·rí·vem (7)
# interactuarives
## Català
### Verb

interactuarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de interactuar.

#### Variants

* interactuaries

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·a·ri·ves (7)
# interactuaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tu.əˈɾe/, occidental /in.te.ɾak.tu.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

interactuaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de interactuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·a·ré (6)
# interactuaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tu.əˈɾi.əm/, occidental /in.te.ɾak.tu.aˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

interactuaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de interactuar.

#### Variants

* interactuarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·a·rí·em (7)
# interactuaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tu.əˈɾi.əw/, occidental /in.te.ɾak.tu.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

interactuaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de interactuar.

#### Variants

* interactuaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·a·rí·eu (7)
# interactuaríveu
## Català
### Verb

interactuaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de interactuar.

#### Variants

* interactuaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·a·rí·veu (7)
# interactuassen
## Català
### Verb

interactuassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* interactuessin, interactuessen, interactuassin, interactuaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·as·sen (6)
# interactuarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tu.əˈɾa/, occidental /in.te.ɾak.tu.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

interactuarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de interactuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·a·rà (6)
# interactuasses
## Català
### Verb

interactuasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* interactuessis, interactuesses, interactuassis, interactuares

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·as·ses (6)
# intimaien
## Català
### Verb

intimaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de intimar.
# intimam
## Català
### Verb

intimam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de intimar.
# intimaran
## Català
### Verb

intimaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de intimar.
# intimaies
## Català
### Verb

intimaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de intimar.
# intimar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.tiˈma/ Occidental: nord-occidental /in.tiˈma/ valencià /in.tiˈmaɾ/, /in.tiˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: intimà
   * Etimologia: Del llatí intimare ‎(«fer íntim»), segle XIV

### Verb

intimar trans., intr.
* (transitiu) Declarar, notificar, fer saber alguna cosa.
* (intransitiu) Esdevenir íntim.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: intimo, intima, intimem

#### Derivats

* intima
* intimatori

#### Traduccions

* Castellà: intimar $^{(es)}$
* Francès: intimer $^{(fr)}$
* Italià: intimare $^{(it)}$
* Llatí: intimare $^{(la)}$
* Portuguès: intimar $^{(pt)}$
* Anglès: to become intimate $^{(en)}$
* Castellà: intimar $^{(es)}$
* Francès: sympathiser $^{(fr)}$, s'attacher $^{(fr)}$
* Portuguès: amigar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ti·mar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
# intimaia
## Català
### Verb

intimaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de intimar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de intimar.
# intimara
## Català
### Verb

intimara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intimar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ti·ma·ra (4)
* Anagrama: imitaran
# jovenegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒu.βə.nəˈʒɛw/ balear /ʒo.və.nəˈʒəw/, /ʒu.və.nəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /d͡ʒo.βe.neˈʒew/ valencià /d͡ʒo.ve.neˈd͡ʒew/, /d͡ʒo.βe.neˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

jovenegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de jovenejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb jovenejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb jovenejar.