OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desenteranyinaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾə.ɲi.nəˈɾan/, occidental /de.zen.te.ɾa.ɲi.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desenteranyinaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desenteranyinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·na·ran (7)
# desenteranyinaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈna.ɾən/, occidental /de.zen.te.ɾa.ɲiˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desenteranyinaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desenteranyinar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* [2] desenteranyinessin, desenteranyinessen, desenteranyinassin, desenteranyinassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·na·ren (7)
# desenteranyinar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈna/ Occidental: nord-occidental /de.zen.te.ɾa.ɲiˈna/ valencià /de.zen.te.ɾa.ɲiˈnaɾ/, /de.zen.te.ɾa.ɲiˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desenteranyinà
   * Etimologia: Del prefix des- i enterarinyar, segle XX.

### Verb

desenteranyinar trans., pron. ‎(pronominal desenteranyinar-se)
* Sinònim de esteranyinar.
* (pronominal) Sinònim de desenlleganyar-se.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desenteranyino, desenteranyina, desenteranyinem

#### Derivats

* desenteranyinador

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·nar (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre desenteranyinar
# desenteranyinarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zən.tə.ɾə.ɲi.nəˈɾɛm/ balear /də.zən.tə.ɾə.ɲi.nəˈɾəm/, /də.zən.tə.ɾə.ɲi.nəˈɾɛm/ Occidental: /de.zen.te.ɾa.ɲi.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desenteranyinarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de desenteranyinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·na·rem (7)
# desenteranyina
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾəˈɲi.nə/, occidental /de.zen.te.ɾaˈɲi.na/
   * Rimes: -ina

### Verb

desenteranyina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desenteranyinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desenteranyinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·na (6)
# desenteranyinada
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈna.ðə/, occidental /de.zen.te.ɾa.ɲiˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

desenteranyinada
* Participi femení singular del verb desenteranyinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·na·da (7)
# desenteranyinades
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.tə.ɾə.ɲiˈna.ðəs/, occidental /de.zen.te.ɾa.ɲiˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

desenteranyinades
* Participi femení plural del verb desenteranyinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·na·des (7)
# desenteranyinara
## Català
### Verb

desenteranyinara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenteranyinar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenteranyinar.

#### Variants

* [1] desenteranyinés, desenteranyinàs
* [2] desenteranyinés, desenteranyinàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·te·ra·nyi·na·ra (7)
# dimitiu
## Català

   * Pronúncia: /di.miˈtiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

dimitiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de dimitir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb dimitir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb dimitir.
# dimitiven
## Català
### Verb

dimitiven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dimitir.
# dimitissis
## Català

   * Pronúncia: /di.miˈti.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

dimitissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dimitir.
# dimitixa
## Català
### Verb

dimitixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dimitir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dimitir.
# dimitix
## Català
### Verb

dimitix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de dimitir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb dimitir.
# dimitiva
## Català
### Verb

dimitiva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dimitir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de dimitir.
# dimitives
## Català
### Verb

dimitives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dimitir.
# dimitissin
## Català

   * Pronúncia: /di.miˈti.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

dimitissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dimitir.
# desembalatjar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəm.bə.ɫəˈd͡ʒa/ Occidental: nord-occidental /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒa/ valencià /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒaɾ/, /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desembalatjà
   * Etimologia: De desembalatge, de desembalar.

### Verb

desembalatjar trans.
* desembalar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desembalatjo, desembalatja, desembalatgem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·ba·lat·jar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# desembalatjaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɫə.d͡ʒəˈɾi.ə/, occidental /de.zem.ba.ɫa.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desembalatjaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desembalatjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desembalatjar.
# desembalatjaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɫəˈd͡ʒa.ɾən/, occidental /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desembalatjaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desembalatjar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembalatjar.

#### Variants

* [2] desembalatgessin, desembalatgessen, desembalatjassin, desembalatjassen
# desembalatjarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɫə.d͡ʒəˈɾi.ən/, occidental /de.zem.ba.ɫa.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

desembalatjarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desembalatjar.
# desembalatjara
## Català
### Verb

desembalatjara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembalatjar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembalatjar.

#### Variants

* [1] desembalatgés, desembalatjàs
* [2] desembalatgés, desembalatjàs
# desembalatjares
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɫəˈd͡ʒa.ɾəs/, occidental /de.zem.ba.ɫaˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desembalatjares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desembalatjar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembalatjar.

#### Variants

* [2] desembalatgessis, desembalatgesses, desembalatjassis, desembalatjasses
# desembalatjareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.bə.ɫə.d͡ʒəˈɾɛw/ balear /də.zəm.bə.ɫə.d͡ʒəˈɾəw/, /də.zəm.bə.ɫə.d͡ʒəˈɾɛw/ Occidental: /de.zem.ba.ɫa.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desembalatjareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desembalatjar.
# desembalatjaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɫə.d͡ʒəˈɾan/, occidental /de.zem.ba.ɫa.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desembalatjaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desembalatjar.
# destitem
## Català
### Verb

destitem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de destitar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb destitar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tem (3)
# destitin
## Català
### Verb

destitin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb destitar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tin (3)
# destitessi
## Català
### Verb

destitessi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb destitar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tes·si (4)
# destitessin
## Català
### Verb

destitessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tes·sin (4)
# destiteu
## Català
### Verb

destiteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·teu (3)
# destitaves
## Català
### Verb

destitaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·ta·ves (4)
# destiten
## Català
### Verb

destiten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·ten (3)
* Anagrames: destetin, detestin
# destites
## Català
### Verb

destites
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tes (3)
* Anagrames: destetis, detestis
# destitessis
## Català
### Verb

destitessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tes·sis (4)
# designated hitters
## Anglès
### Nom

designated hitters
* forma plural de designated hitter
# designas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdeː.sɪ.ŋnaːs/

### Verb

dēsignās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de dēsignō
# designassen
## Català
### Verb

designassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb designar.
# designasses
## Català
### Verb

designasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb designar.
# designassis
## Català
### Verb

designassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb designar.
# designaríveu
## Català
### Verb

designaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de designar.
# designated hitter
## Anglès
### Nom

designated hitter ‎(plural designated hitters)
* (beisbol) batedor designat

### Vegeu també

* designated hitter. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# diroccate
## Italià
### Verb

diroccate
* participi passat femení plural de diroccare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de diroccare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de diroccare
# diroccati
## Italià
### Verb

diroccati
* participi passat masculí plural de diroccare
# diroccavi
## Italià
### Verb

diroccavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de diroccare
# diroccava
## Italià
### Verb

diroccava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de diroccare
# diroccavano
## Italià
### Verb

diroccavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de diroccare
# diroccherai
## Italià
### Verb

diroccherai
* segona persona singular (tu) del futur de diroccare
# diroccato
## Italià
### Verb

diroccato m. ‎(femení diroccata, plural masculí diroccati, plural femení diroccate)
* participi passat masculí singular de diroccare
# diroccavate
## Italià
### Verb

diroccavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de diroccare
# diroccavamo
## Italià
### Verb

diroccavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de diroccare
# diroccavo
## Italià
### Verb

diroccavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de diroccare
# destruesca
## Català
### Verb

destruesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb destruir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb destruir.
# destruesques
## Català
### Verb

destruesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb destruir.
# destruesqui
## Català
### Verb

destruesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb destruir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb destruir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb destruir.
# destruesc
## Català
### Verb

destruesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de destruir.

### Miscel·lània

* Anagrama: descurtes
# destruesquen
## Català
### Verb

destruesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb destruir.
# desentusiasmar-se
## Català
### Verb

desentusiasmar-se
* Forma pronominal de desentusiasmar.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desenutge
## Català
### Verb

desenutge
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desenutjar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desenutjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desenutjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desenutjar.

### Miscel·lània

* Anagrama: detengués
# desentumir-se
## Català
### Verb

desentumir-se
* Forma pronominal de desentumir.
# desvirgo
## Català
### Verb

desvirgo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desvirgar.

#### Variants

* desvirgue, desvirgui, desvirg

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·go (3)
* Heterograma de 8 lletres (degiorsv)
# desvirguesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.birˈɡe.səs/, balear /dəz.viɾˈɣe.səs/ Occidental: nord-occidental /dez.βirˈɣe.ses/ valencià /dez.viɾˈɣe.ses/, /dez.βiɾˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desvirguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvirgar.

#### Variants

* desvirguessis, desvirgassis, desvirgasses, desvirgares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·gues·ses (4)
# desvirgue
## Català
### Verb

desvirgue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desvirgar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desvirgar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desvirgar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desvirgar.

#### Variants

* [1] desvirgo, desvirgui, desvirg
* [2] desvirgui
* [3] desvirgui
* [4] desvirgui

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·gue (3)
# desvirguen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəzˈbir.ɡən/, balear /dəzˈviɾ.ɣən/ Occidental: nord-occidental /dezˈβir.ɣen/ valencià /dezˈviɾ.ɣen/, /dezˈβiɾ.ɣen/

### Verb

desvirguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desvirgar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desvirgar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desvirgar.

#### Variants

* [2] desvirguin
* [3] desvirguin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·guen (3)
# desvirgues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəzˈbir.ɡəs/, balear /dəzˈviɾ.ɣəs/ Occidental: nord-occidental /dezˈβir.ɣes/ valencià /dezˈviɾ.ɣes/, /dezˈβiɾ.ɣes/

### Verb

desvirgues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desvirgar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desvirgar.

#### Variants

* [2] desvirguis

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·gues (3)
# desvirguessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.birˈɡe.sən/, balear /dəz.viɾˈɣe.sən/ Occidental: nord-occidental /dez.βirˈɣe.sen/ valencià /dez.viɾˈɣe.sen/, /dez.βiɾˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desvirguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvirgar.

#### Variants

* desvirguessin, desvirgassin, desvirgassen, desvirgaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·gues·sen (4)
# desvirguessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.birˈɡe.sin/, balear /dəz.viɾˈɣe.sin/ Occidental: nord-occidental /dez.βirˈɣe.sin/ valencià /dez.viɾˈɣe.sin/, /dez.βiɾˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desvirguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvirgar.

#### Variants

* desvirguessen, desvirgassin, desvirgassen, desvirgaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·gues·sin (4)
# desvirguessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.birˈɡe.sis/, balear /dəz.viɾˈɣe.sis/ Occidental: nord-occidental /dez.βirˈɣe.sis/ valencià /dez.viɾˈɣe.sis/, /dez.βiɾˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desvirguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvirgar.

#### Variants

* desvirguesses, desvirgassis, desvirgasses, desvirgares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·gues·sis (4)
# desvirguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.birˈɡɛm/ balear /dəz.viɾˈɣəm/, /dəz.virˈɣɛm/ Occidental: nord-occidental /dez.βirˈɣem/ valencià /dez.viɾˈɣem/, /dez.βiɾˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desvirguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desvirgar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb desvirgar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb desvirgar.

#### Variants

* [1] desvirgam

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·guem (3)
# desvirgueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.birˈɡɛw/ balear /dəz.viɾˈɣəw/, /dəz.virˈɣɛw/ Occidental: nord-occidental /dez.βirˈɣew/ valencià /dez.viɾˈɣew/, /dez.βiɾˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desvirgueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desvirgar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desvirgar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desvirgar.

#### Variants

* [1] desvirgau
* [3] desvirgau

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vir·gueu (3)
# disarticolazione
## Italià

   * Pronúncia: /di.sar.ti.ko.latˈt͡sjoː.ne/

### Nom

disarticolazione f. ‎(plural disarticolazioni)
* desarticulació

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·sar·ti·co·la·zió·ne (7)
# disarticolazioni
## Italià

   * Pronúncia: /di.sar.ti.ko.latˈt͡sjoː.ni/

### Nom

disarticolazioni f. pl.
* forma plural de disarticolazione
# disappearance
## Anglès
### Nom

disappearance ‎(plural disappearances)
* desaparició
# disappearances
## Anglès
### Nom

disappearances
* forma plural de disappearance
# disaster
## Anglès

   * Etimologia: Del francès mitjà desastre, de l'italià disastro.

### Nom

disaster ‎(plural disasters)
* desastre

#### Sinònims

* catastrophe

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·sas·ter (3)
# disasters
## Anglès
### Nom

disasters
* forma plural de disaster
# disallowed basket
## Anglès
### Nom

disallowed basket
* (basquetbol) bàsquet nul

### Vegeu també

* disallowed basket. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# disappointed
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌdɪsəˈpɔɪntɪd/ àudio (EUA)

### Adjectiu

disappointed ‎(comparatiu more disappointed, superlatiu most disappointed)
* decebut

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# disarticolatamente
## Italià

   * Pronúncia: /di.zar.ti.koˌla.taˈmen.te/
   * Etimologia: De disarticolato i el sufix -mente.

### Adverbi

disarticolatamente
* desarticuladament

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·sar·ti·co·la·ta·mén·te (8)
# disastrosamente
## Italià

   * Pronúncia: /di.zaˌstro.saˈmen.te/
   * Etimologia: De disastroso i el sufix -mente.

### Adverbi

disastrosamente
* desastrosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·sa·stro·sa·mén·te (6)
# devaniria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βə.niˈɾi.ə/, balear /də.və.niˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /de.βa.niˈɾi.a/ valencià /de.va.niˈɾi.a/, /de.βa.niˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

devaniria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de devanir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ni·ri·a (5)
* Anagrames: adiariven, avidarien
# devanirien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βə.niˈɾi.ən/, balear /də.və.niˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /de.βa.niˈɾi.en/ valencià /de.va.niˈɾi.en/, /de.βa.niˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

devanirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ni·ri·en (5)
# devanirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βə.niˈɾa/, balear /də.və.niˈɾa/ Occidental: nord-occidental /de.βa.niˈɾa/ valencià /de.va.niˈɾa/, /de.βa.niˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

devanirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ni·rà (4)
* Anagrames: avendria, avidaren, nedariva, verinada
# devaniries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βə.niˈɾi.əs/, balear /də.və.niˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /de.βa.niˈɾi.es/ valencià /de.va.niˈɾi.es/, /de.βa.niˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

devaniries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ni·ri·es (5)
# devaniràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βə.niˈɾas/, balear /də.və.niˈɾas/ Occidental: nord-occidental /de.βa.niˈɾas/ valencià /de.va.niˈɾas/, /de.βa.niˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

devaniràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ni·ràs (4)
# devaniríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βə.niˈɾi.əm/, balear /də.və.niˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /de.βa.niˈɾi.em/ valencià /de.va.niˈɾi.em/, /de.βa.niˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

devaniríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ni·rí·em (5)
* Anagrama: vendemiari
# devaniríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βə.niˈɾi.əw/, balear /də.və.niˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /de.βa.niˈɾi.ew/ valencià /de.va.niˈɾi.ew/, /de.βa.niˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

devaniríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ni·rí·eu (5)
# devanisc
## Català
### Verb

devanisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de devanir-se.

#### Variants

* devaneixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·nisc (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdeinsv)
* Anagrama: candives
# devanireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βə.niˈɾɛw/ balear /də.və.niˈɾəw/, /də.və.niˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /de.βa.niˈɾew/ valencià /de.va.niˈɾew/, /de.βa.niˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

devanireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ni·reu (4)
* Anagrames: avendríeu, nedaríveu
# devaniré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βə.niˈɾe/, balear /də.və.niˈɾe/ Occidental: nord-occidental /de.βa.niˈɾe/ valencià /de.va.niˈɾe/, /de.βa.niˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

devaniré
* Primera persona del singular (jo) del futur de devanir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·ni·ré (4)
* Anagrama: vedarien