OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# assamarràreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.məˈra.ɾəw/, occidental /a.sa.maˈra.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

assamarràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assamarrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·rà·reu (5)
* Anagrames: arramassareu, arramassàreu
# assamarro
## Català
### Verb

assamarro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·ro (4)
* Anagrama: arramasso
# assamarràssem
## Català
### Verb

assamarràssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·ràs·sem (5)
* Anagrama: arramassàssem
# assamarri
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈma.ri/, occidental /a.saˈma.ri/
   * Rimes: -ari

### Verb

assamarri
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assamarrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assamarrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·ri (4)
* Anagrames: arramassi, arramassí
# assamarrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.məˈra/, occidental /a.sa.maˈra/
   * Rimes: -a

### Verb

assamarrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·rà (4)
* Anagrames: arramassa $^{(revers)}$, arramassà
# assamarràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.məˈra.ɾəm/, occidental /a.sa.maˈra.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

assamarràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assamarrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·mar·rà·rem (5)
* Anagrames: arramassarem, arramassàrem
# arrearà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.re.əˈɾa/, occidental /a.re.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrearà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arrear.
# arreareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.re.əˈɾɛw/ balear /ə.re.əˈɾəw/, /ə.re.əˈɾɛw/ Occidental: /a.re.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arreareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arrear.
# arrearia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.re.əˈɾi.ə/, occidental /a.re.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arrearia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arrear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arrear.
# arrearien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.re.əˈɾi.ən/, occidental /a.re.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arrearien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arrear.
# arrearé
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.re.əˈɾe/, occidental /a.re.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arrearé
* Primera persona del singular (jo) del futur de arrear.
# arreares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.reˈa.ɾəs/, occidental /a.reˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arreares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arrear.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.
# arrearies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.re.əˈɾi.əs/, occidental /a.re.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arrearies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arrear.
# arrearíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.re.əˈɾi.əw/, occidental /a.re.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arrearíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arrear.
# arrengleressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾe.sən/, occidental /a.reŋ.ɡɫeˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arrengleressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglerar.
# arrengleressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾe.sis/, occidental /a.reŋ.ɡɫeˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arrengleressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglerar.
# arrenglere
## Català
### Verb

arrenglere
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrenglerar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrenglerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrenglerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrenglerar.
# arrengleren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈɡɫe.ɾən/, occidental /a.reŋˈɡɫe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

arrengleren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrenglerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrenglerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrenglerar.
# arrengleresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾe.səs/, occidental /a.reŋ.ɡɫeˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arrengleresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglerar.
# arrengleraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾa.βəs/, balear /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.reŋ.ɡɫeˈɾa.βes/ valencià /a.reŋ.ɡɫeˈɾa.ves/, /a.reŋ.ɡɫeˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arrengleraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrenglerar.
# arrengleres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈɡɫe.ɾəs/, occidental /a.reŋˈɡɫe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

arrengleres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrenglerar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrenglerar.
# arrengleraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾa.βən/, balear /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.reŋ.ɡɫeˈɾa.βen/ valencià /a.reŋ.ɡɫeˈɾa.ven/, /a.reŋ.ɡɫeˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arrengleraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrenglerar.
# arrengleressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾe.sin/, occidental /a.reŋ.ɡɫeˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arrengleressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglerar.
# assaplanàssim
## Català
### Verb

assaplanàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaplanar.
# assaplanéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.pɫəˈne.səm/, occidental /a.sa.pɫaˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

assaplanéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaplanar.
# assaplanàs
## Català
### Verb

assaplanàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaplanar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaplanar.
# assaplanàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.pɫəˈna.βəw/, balear /ə.sə.pɫəˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.sa.pɫaˈna.βew/ valencià /a.sa.pɫaˈna.vew/, /a.sa.pɫaˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

assaplanàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assaplanar.
# assaplanàssem
## Català
### Verb

assaplanàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaplanar.
# assaplanàsseu
## Català
### Verb

assaplanàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaplanar.
# assaplanàssiu
## Català
### Verb

assaplanàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaplanar.
# arrodolar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ðuˈɫa/ balear /ə.ro.ðoˈɫa/, /ə.ru.ðuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /a.ro.ðoˈɫa/ valencià /a.ro.ðoˈɫaɾ/, /a.ro.ðoˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arrodolà
   * Etimologia: Del prefix a- i rodolar.

### Verb

arrodolar trans.
* Fer anar rodolant.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arrodolo, arrodola, arrodolem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Castellà: revolcar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·lar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arremoréssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾe.səm/ balear /ə.rə.moˈɾe.səm/, /ə.rə.muˈɾe.səm/ Occidental: /a.re.moˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arremoréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# arremoréssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾe.sim/ balear /ə.rə.moˈɾe.sim/, /ə.rə.muˈɾe.sim/ Occidental: /a.re.moˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arremoréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# arremoréssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾe.siw/ balear /ə.rə.moˈɾe.siw/, /ə.rə.muˈɾe.siw/ Occidental: /a.re.moˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arremoréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# arremoràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾa.βəw/ balear /ə.rə.moˈɾa.vəw/, /ə.rə.muˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.re.moˈɾa.βew/ valencià /a.re.moˈɾa.vew/, /a.re.moˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arremoràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arremorar.
# arremorésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾe.səw/ balear /ə.rə.moˈɾe.səw/, /ə.rə.muˈɾe.səw/ Occidental: /a.re.moˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arremorésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# arremorí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾi/ balear /ə.rə.moˈɾi/, /ə.rə.muˈɾi/ Occidental: /a.re.moˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

arremorí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arremorar.
# arremorés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾes/ balear /ə.rə.moˈɾes/, /ə.rə.muˈɾes/ Occidental: /a.re.moˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

arremorés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# arremès
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈmɛs/ balear /ə.rəˈməs/, /ə.rəˈmɛs/ Occidental: /a.reˈmes/
   * Rimes: -ɛs

### Verb

arremès
* Participi masculí singular del verb arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·mès (3)
* Anagrames: armeres, resarem, resàrem
# atarteràssem
## Català
### Verb

atarteràssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atarterar.
# atarteréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.təˈɾe.səm/, occidental /a.taɾ.teˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

atarteréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atarterar.
# atarterà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.təˈɾa/, occidental /a.taɾ.teˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

atarterà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de atarterar.
# atarteràsseu
## Català
### Verb

atarteràsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atarterar.
# atarterés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.təˈɾes/, occidental /a.taɾ.teˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

atarterés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atarterar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atarterar.
# atarteràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tər.təˈɾa.βəw/, balear /ə.təɾ.təˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.tar.teˈɾa.βew/ valencià /a.taɾ.teˈɾa.vew/, /a.taɾ.teˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

atarteràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atarterar.
# atartero
## Català

   * Pronúncia: central /ə.tərˈte.ɾu/, occidental /a.taɾˈte.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Verb

atartero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atarterar.
# atarteràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.təˈɾa.ɾəm/, occidental /a.taɾ.teˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

atarteràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de atarterar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atarterar.
# atarteràreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.təˈɾa.ɾəw/, occidental /a.taɾ.teˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

atarteràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de atarterar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atarterar.
# arrocaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈka.βəs/ balear /ə.roˈka.vəs/, /ə.ruˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.roˈka.βes/ valencià /a.roˈka.ves/, /a.roˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arrocaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·ca·ves (4)
* Anagrames: avorresca, revocaràs
# arroceras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.roˈθe.ɾas/, meridional /a.roˈθe.ɾah/
       Americà: alt /a.roˈse.(ɾa)s/, baix /a.roˈse.ɾah/, austral /a.roˈse.ɾas/
   * Rimes: -eɾas

### Nom

arroceras f. pl.
* forma plural de arrocera
# arrocau
## Català
### Verb

arrocau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrocar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·cau (3)
* Anagrames: acorrua, acorruà
# arrocera
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.roˈθe.ɾa/
       Americà: alt /a.r(o)ˈse.ɾa/, baix /a.roˈse.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Nom

arrocera f. ‎(plural arroceras)
* arrossera

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rro·ce·ra (4)
# arroces
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈro.θes/, meridional /aˈro.θeh/
       Americà: alt /aˈro.s(e)s/, baix /aˈro.seh/, austral /aˈro.ses/
   * Rimes: -oθes

### Nom

arroces m. pl.
* forma plural de arroz
# arrocà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈka/ balear /ə.roˈka/, /ə.ruˈka/ Occidental: /a.roˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

arrocà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·cà (3)
* Anagrama: acorar
# arrocava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈka.βə/ balear /ə.roˈka.və/, /ə.ruˈka.və/ Occidental: nord-occidental /a.roˈka.βa/ valencià /a.roˈka.va/, /a.roˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arrocava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrocar.
# arrocaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈka.βən/ balear /ə.roˈka.vən/, /ə.ruˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /a.roˈka.βen/ valencià /a.roˈka.ven/, /a.roˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arrocaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrocar.

### Miscel·lània

* Anagrama: revocaran
# arroco
## Català
### Verb

arroco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·co (3)
* Anagrama: acorro
# arrocàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈka.ɾəm/ balear /ə.roˈka.ɾəm/, /ə.ruˈka.ɾəm/ Occidental: /a.roˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrocàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrocar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrocar.
# assarronarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ru.nəˈɾi.ən/ balear /ə.sə.ro.nəˈɾi.ən/, /ə.sə.ru.nəˈɾi.ən/ Occidental: /a.sa.ro.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assarronarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assarronar.
# assarronares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ruˈna.ɾəs/ balear /ə.sə.roˈna.ɾəs/, /ə.sə.ruˈna.ɾəs/ Occidental: /a.sa.roˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

assarronares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assarronar.
# assarronaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ru.nəˈɾan/ balear /ə.sə.ro.nəˈɾan/, /ə.sə.ru.nəˈɾan/ Occidental: /a.sa.ro.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

assarronaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de assarronar.
# assarronaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ruˈna.ɾən/ balear /ə.sə.roˈna.ɾən/, /ə.sə.ruˈna.ɾən/ Occidental: /a.sa.roˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assarronaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assarronar.
# assarronareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ru.nəˈɾɛw/ balear /ə.sə.ro.nəˈɾəw/, /ə.sə.ru.nəˈɾɛw/ Occidental: /a.sa.ro.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assarronareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assarronar.
# assarronaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ru.nəˈɾi.ə/ balear /ə.sə.ro.nəˈɾi.ə/, /ə.sə.ru.nəˈɾi.ə/ Occidental: /a.sa.ro.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assarronaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assarronar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assarronar.
# assarronam
## Català
### Verb

assarronam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de assarronar.
# assarronar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ruˈna/ balear /ə.sə.roˈna/, /ə.sə.ruˈna/ Occidental: nord-occidental /a.sa.roˈna/ valencià /a.sa.roˈnaɾ/, /a.sa.roˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: assarronà
   * Etimologia: Del prefix a- i sarró.

### Verb

assarronar trans.
* (central, balear) apallissar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: assarrono, assarrona, assarronem Vocal rizotònica: /o/

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sar·ro·nar (4)
* Anagrames: arronsaràs, arrossaran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# arrunsaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.runˈsa.βəs/, balear /ə.runˈsa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.runˈsa.βes/ valencià /a.runˈsa.ves/, /a.runˈsa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arrunsaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrunsar.
# arrunsessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.runˈse.sən/, occidental /a.runˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arrunsessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrunsar.
# arrunses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrun.səs/, occidental /aˈrun.ses/

### Verb

arrunses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrunsar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrunsar.
# arrunsesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.runˈse.səs/, occidental /a.runˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arrunsesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrunsar.
# arrunseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.runˈsɛw/ balear /ə.runˈsəw/, /ə.runˈsɛw/ Occidental: /a.runˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrunseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrunsar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arrunsar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrunsar.
# arrunsaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.runˈsa.βən/, balear /ə.runˈsa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.runˈsa.βen/ valencià /a.runˈsa.ven/, /a.runˈsa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arrunsaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrunsar.
# arrunse
## Català
### Verb

arrunse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrunsar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrunsar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrunsar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrunsar.

### Miscel·lània

* Anagrama: runares
# arrunsen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrun.sən/, occidental /aˈrun.sen/

### Verb

arrunsen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrunsar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrunsar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrunsar.
# arrunso
## Català
### Verb

arrunso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrunsar.
# arruïnarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.i.nəˈɾi.ən/, occidental /a.ru.i.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arruïnarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arruïnar.

#### Sinònims

* arruïnariven, forma algueresa.
# arruïnaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.i.nəˈɾi.əs/, occidental /a.ru.i.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arruïnaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arruïnar.

#### Sinònims

* arruïnarives, forma algueresa.
# arruïnarà
## Català

   * Pronúncia: oriental //ə.ɾuˈi.nəˈɾə/, occidental /a.ru.i.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arruïnarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arruïnar.
# arruïnaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.i.nəˈɾe/, occidental /a.ru.i.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arruïnaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arruïnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ru·ï·na·ré (5)
* Anagrames: arruarien, narraríeu
# arruïnariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ru.i.naˈɾi.van/
   * Homòfon: arruïnarívem

### Verb

arruïnariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arruïnar.
    [Ellos/elles] arruïnariven, forma algueresa per [ells/elles] arruïnarien.
# arruïnarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ru.i.naˈɾi.vas/

### Verb

arruïnarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arruïnar.
    Forma algueresa per [tu] arruïnaries.
# arruïnaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ru.i.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ru.i.naˈɾi.ɛw/, valencià /a.ru.i.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arruïnaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arruïnar.

#### Sinònims

* arruïnaríveu, forma algueresa.
# arruïnariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ru.i.naˈɾi.va/

### Verb

arruïnariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arruïnar.
    Forma algueresa per [jo] arruïnaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arruïnar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] arruïnaria.
# arruïnaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental //ə.ɾuˈi.nəˈɾəs/, occidental /a.ru.i.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arruïnaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arruïnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ru·ï·na·ràs (5)
* Anagrama: arrunsaria
# arrosseguegueu
## Català
### Verb

arrosseguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arrossegar.
# arrossegueguéssom
## Català
### Verb

arrossegueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrossegar.