OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# adequades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈkwa.ðəs/, occidental /a.ðeˈkwa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Adjectiu

adequades f. pl.
* Forma plural de adequada.

### Verb

adequades
* Participi femení plural del verb adequar.
    Adequades [elles/aquelles]...; [les he...] adequat o adequades.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·qua·des (4)
* Anagrama: aquedades
# adeprés
## Català
### Verb

adeprés
* (valencià) Participi masculí singular del verb adependre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·prés (3)
* Anagrames: depresa, despare, paredes, paredés, preades
# adequacies
## Anglès
### Nom

adequacies
* forma plural de adequacy
# adequada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈkwa.ðə/, occidental /a.ðeˈkwa.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

adequada f. ‎(plural adequades)
* Forma femenina de adequat.

### Verb

adequada
* Participi femení singular del verb adequar.
    Adequada [ella/aquella]...; [l'he...] adequada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·qua·da (4)
* Anagrama: aquedada
# adequai
## Italià
### Verb

adequai
* primera persona singular (io) del passat de adequare
# adequaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðeˈkwa.jɛ/, /a.ðeˈkwa.je/

### Verb

adequaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adequar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] adequava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adequar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] adequava.
# adequaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðeˈkwa.jen/

### Verb

adequaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adequar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] adequaven.
# adjudicaien
## Català
### Verb

adjudicaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adjudicar.
# adjudicam
## Català
### Verb

adjudicam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adjudicar.
# adjudicaies
## Català
### Verb

adjudicaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adjudicar.
# adjudicaia
## Català
### Verb

adjudicaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adjudicar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adjudicar.
# adjudicar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.ʒu.ðiˈkar.sə/ balear /əd.ʒu.ðiˈkaɾ.sə/, /əd.ʒu.ði.kərˈsə/ Occidental: /ad.d͡ʒu.ðiˈkaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

adjudicar-se
* Forma pronominal de adjudicar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'adjudico, s'adjudica, ens adjudiquem

### Miscel·lània

* Anagrama: adjudicares
# adjudicara
## Català
### Verb

adjudicara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjudicar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjudicar.
# adiven
## Català
### Verb

adiven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ven (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeinv)
* Anagrames: aviden, devaní, nedavi
# adiàrem
## Català
### Verb

adiàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adiar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·à·rem (4)
* Anagrames: aidarem, aidàrem, amidaré, madeira, mediara, mediarà
# adiuvi
## Llatí

   * Pronúncia: /a.dɪˈuː.wiː/

### Verb

adiūvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de adiuvō
# adiva
## Català
### Verb

adiva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adir-se.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·va (3)
* Anagrames: avida $^{(revers)}$, avidà, viada
# adives
## Català
### Verb

adives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ves (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeisv)
* Anagrames: avides, avidés, viades
# adiuvas
## Llatí

   * Pronúncia: /a.dɪˈuː.waːs/

### Verb

adiūvās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de adiuvō
# adiuvo
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈdɪ.ʊ.woː/
   * Etimologia: Del prefix ad- i iuvō.

### Verb

adiuvō ‎(1a present$^?$), adiūvās ‎(2a present), adiūvāre ‎(infinitiu), adiūvī ‎(perfet), adiūtum ‎(supí)
* ajudar, jo ajudo
# adizione
## Italià

   * Pronúncia: /a.ditˈt͡sjoː.ne/

### Nom

adizione f. ‎(plural adizioni)
* adició

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·zió·ne (4)
# adizioni
## Italià

   * Pronúncia: /a.ditˈt͡sjoː.ni/

### Nom

adizioni f. pl.
* forma plural de adizione
# adesca
## Català antic
### Verb

adesca
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de adir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de adir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de adir
# aclaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɫa.ɾən/, occidental /aˈkɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aclaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aclarar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aclarar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aclarar.

#### Variants

* [2] aclarin
* [3] aclarin

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ren (3)
* Anagrames: calaren, Clarena, encalar, lacaren

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈkla.ɾen/, meridional \aˈkla.ɾeŋ\
       Americà: alt /aˈkla.ɾen/, baix \aˈkla.ɾeŋ\, austral /aˈkla.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aclaren
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) del present d’indicatiu del verb aclarar
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) de l'imperatiu del verb aclarar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ren (3)
* Anagrames: anclare, anclaré, anclear, arancel, calaren, canelar, celaran, celarán, clarean, craneal, encalar, lacaren, laceran, lancear, lancera, recalan
# aclarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kɫəˈɾɛm/ balear /ə.kɫəˈɾəm/, /ə.kɫəˈɾɛm/ Occidental: /a.kɫaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

aclarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aclarar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aclarar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb aclarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·rem (3)
* Anagrames: calarem, calàrem, calmaré, caramel, lacarem, lacàrem, laceram
# aclares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɫa.ɾəs/, occidental /aˈkɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aclares
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aclarar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aclarar.

#### Variants

* [2] aclaris

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·res (3)
* Anagrames: asclaré, calar-se, calares, casaler, escalar, lacares, laceràs, lascaré
# adormides
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðurˈmi.ðəs/ balear /ə.ðoɾˈmi.ðəs/, /ə.ðurˈmi.ðəs/ Occidental: /a.ðoɾˈmi.ðes/
   * Rimes: -ides

### Adjectiu

adormides f. pl.
* Forma plural de adormida.

### Verb

adormides
* Participi femení plural del verb adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mi·des (4)
* Anagrames: amordides, domdaries, mediadors
# adoris
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðo.ɾis/, occidental /aˈðo.ɾis/
   * Rimes: -oɾis

### Verb

adoris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ris (3)
* Heterograma de 6 lletres (adiors)
* Anagrames: ordiàs, ràdios

## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈdo.ris/

### Verb

adoris
* passat de adori
# adorma
## Català
### Verb

adorma
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adormir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adormir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·ma (3)
* Anagrames: adoram, amador, Amador
# adormi
## Català
### Verb

adormi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adormir.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adormir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adormir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mi (3)
* Heterograma de 6 lletres (adimor)
* Anagrames: admiro, amordí, dormia, marido, morida, ordiam
# adormia
## Català
### Verb

adormia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adormir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adormir.

### Miscel·lània

* Anagrama: amordia
# adoring
## Anglès
### Verb

adoring
* gerundi de adore
# adorm
## Català
### Verb

adorm
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adormir.
* (balear, valencià, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adormir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dorm (2)
* Anagrames: domar, dorma, rodam
# adormen
## Català
### Verb

adormen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de adormir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adormir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·men (3)
* Heterograma de 7 lletres (ademnor)
* Anagrames: adornem, donarem, donàrem, moderna, monedar, ondarem, ondàrem, ordenam
# adormes
## Català
### Verb

adormes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mes (3)
* Heterograma de 7 lletres (ademors)
* Anagrames: desamor, merdosa, moderàs
# adormida
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðurˈmi.ðə/ balear /ə.ðoɾˈmi.ðə/, /ə.ðurˈmi.ðə/ Occidental: /a.ðoɾˈmi.ða/
   * Rimes: -ida

### Adjectiu

adormida f. ‎(plural adormides)
* Forma femenina de adormit.

### Verb

adormida
* Participi femení singular del verb adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mi·da (4)
* Anagrames: amidador, amordida, domdaria
# adolleu
## Català
### Verb

adolleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adollar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adollar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adollar.
# adolles
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðo.ʎəs/, occidental /aˈðo.ʎes/
   * Rimes: -oʎes

### Verb

adolles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de adollar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·lles (3)
* Anagrames: lloades, sadolle
# adollessa
## Català
### Verb

adollessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·lles·sa (4)
* Anagrama: assadolle
# adollesses
## Català
### Verb

adollesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adollar.
# adollen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðo.ʎən/, occidental /aˈðo.ʎen/
   * Rimes: -oʎen

### Verb

adollen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de adollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adollar.
# adolli
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðo.ʎi/, occidental /aˈðo.ʎi/
   * Rimes: -oʎi

### Verb

adolli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adollar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adollar.
# adollessi
## Català
### Verb

adollessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adollar.
# adollessin
## Català
### Verb

adollessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·lles·sin (4)
* Anagrama: llisonades
# adollessen
## Català
### Verb

adollessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adollar.
# adollessis
## Català
### Verb

adollessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adollar.
# adunării
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

adunării
* genitiu i datiu definit singular de adunare
# adunările
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

adunările
* nominatiu i acusatiu definit plural de adunare
# aduní
## Català
### Verb

aduní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de adunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·ní (3)
* Anagrames: dinau, nadiu, unida
# adurra
## Basc
### Nom

adurra
* absolutiu definit singular de adur
# adurrarekin
## Basc
### Nom

adurrarekin
* comitatiu definit singular de adur
# adunărilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

adunărilor
* genitiu i datiu definit plural de adunare
# adur
## Català antic

   * Etimologia: Del llatí addūcere.

### Verb

adur
* dur, portar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo

## Basc

   * Pronúncia: /a.dur/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

adur inan.
* (biscaí) baba
* (guipuscoà) destí, sort

#### Declinació

Nom comú inanimat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
adur
adurra
adurrak
Ergatiu
adurrek
adurrak
adurrek
Datiu
adurri
adurrari
adurrei
Genitiu
adurren
adurraren
adurren
Comitatiu
adurrekin
adurrarekin
adurrekin
Benefactiu
adurrentzat
adurrarentzat
adurrentzat
Instrumental
adurrez
adurraz
adurrez
Partitiu
adurrik
Prolatiu
adurtzat
Causal
adurrengatik
adurrarengatik
adurrengatik
Locatius
Inessiu
adurretan
adurrean
adurretan
Ablatiu
adurretatik
adurretik
adurretatik
Al·latiu
adurretara
adurrera
adurretara
Terminatiu
adurretaraino
adurreraino
adurretaraino
Al·l. direcional
adurretarantz
adurrerantz
adurretarantz
Gen. locatiu
adurretako
adurreko
adurretako :

#### Sinònims

* (baba) lerde
* (destí) patu, zori
# adurrak
## Basc
### Nom

adurrak
* absolutiu definit plural de adur
* ergatiu definit singular de adur
# adurraren
## Basc
### Nom

adurraren
* genitiu definit singular de adur
# adunări
## Romanès
### Nom

adunări
* forma plural de adunare
* genitiu i datiu indefinit singular de adunare
* vocatiu plural de adunare
# acoblàssem
## Català
### Verb

acoblàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoblar.
# acoblàssim
## Català
### Verb

acoblàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoblar.
# acoblàsseu
## Català
### Verb

acoblàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoblar.
# acoblàssiu
## Català
### Verb

acoblàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoblar.
# acobléssem
## Català
### Verb

acobléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoblar.
# acoblésseu
## Català
### Verb

acoblésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoblar.
# acoblàs
## Català
### Verb

acoblàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoblar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·blàs (3)
* Anagrama: alabocs
# acoblàveu
## Català
### Verb

acoblàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acoblar.
# acoblés
## Català
### Verb

acoblés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoblar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·blés (3)
* Heterograma de 7 lletres (abcelos)
* Anagrama: abolesc
# aerodynamic
## Anglès
### Adjectiu

aerodynamic ‎(comparatiu more aerodynamic, superlatiu most aerodynamic)
* aerodinàmic
# aeroglisorul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

aeroglisorul
* nominatiu i acusatiu definit singular de aeroglisor
# aerodinámicos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.e.ɾo.ðiˈna.mi.kos\, meridional \a.e.ɾo.ðiˈna.mi.koh\
       Americà: alt /a.e.ɾo.diˈna.mi.k(o)s/, baix \a.e.ɾo.ðiˈna.mi.koh\, austral \a.e.ɾo.ðiˈna.mi.kos\
   * Rimes: -amikos

### Adjectiu

aerodinámicos m. pl.
* forma plural de aerodinámico
# aeroglisore
## Romanès
### Nom

aeroglisore
* vocatiu singular de aeroglisor
# aerofono
## Italià

   * Pronúncia: /a.eˈrɔː.fo.no/

### Nom

aerofono m. ‎(plural aerofoni)
* instrument aeròfon

#### Sinònims

* strumento a fiato
* strumento aerofono

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·rò·fo·no (5)

### Vegeu també

* aerofono. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# aeroglisoare
## Romanès
### Nom

aeroglisoare
* forma plural de aeroglisor
# aeroglisoarele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

aeroglisoarele
* nominatiu i acusatiu definit plural de aeroglisor
# aeroglisor
## Romanès
### Nom

aeroglisor n. ‎(plural aeroglisoare)
* aerolliscador

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | aeroglisor | aeroglisorul | (niște) | aeroglisoare | aeroglisoarele |
| Genitiu-datiu | (unui) | aeroglisor | aeroglisorului | (unor) | aeroglisoare | aeroglisoarelor |
| Vocatiu | | aeroglisorule, aeroglisore | aeroglisorule, aeroglisore | | aeroglisoarelor | aeroglisoarelor |
# aerofoni
## Italià

   * Pronúncia: /a.eˈrɔː.fo.ni/

### Nom

aerofoni m. pl.
* forma plural de aerofono
# aeroglisoarelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

aeroglisoarelor
* genitiu i datiu definit plural de aeroglisor
* vocatiu plural de aeroglisor
# afekzioetan
## Basc
### Nom

afekzioetan
* inessiu definit plural de afekzio
# afekzioetaraino
## Basc
### Nom

afekzioetaraino
* terminatiu definit plural de afekzio
# afekzioentzat
## Basc
### Nom

afekzioentzat
* benefactiu definit plural de afekzio
# afekzioetako
## Basc
### Nom

afekzioetako
* genitiu locatiu definit plural de afekzio
# afekzioetara
## Basc
### Nom

afekzioetara
* al·latiu definit plural de afekzio
# afekzioetarantz
## Basc
### Nom

afekzioetarantz
* al·latiu direccional definit plural de afekzio
# afekzioek
## Basc
### Nom

afekzioek
* ergatiu definit plural de afekzio
# afekzioekin
## Basc
### Nom

afekzioekin
* comitatiu definit plural de afekzio
# afekzioen
## Basc
### Nom

afekzioen
* genitiu definit plural de afekzio
# afekzioengatik
## Basc
### Nom

afekzioengatik
* causal definit plural de afekzio
# acompanyàieu
## Català
### Verb

acompanyàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acompanyar.
# acompanyàreu
## Català
### Verb

acompanyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acompanyar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acompanyar.
# acompanyàssem
## Català
### Verb

acompanyàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acompanyar.
# acompanyàrem
## Català
### Verb

acompanyàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acompanyar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acompanyar.
# acompanyàsseu
## Català
### Verb

acompanyàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acompanyar.
# acompanyàssiu
## Català
### Verb

acompanyàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acompanyar.
# acompanyàs
## Català
### Verb

acompanyàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acompanyar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acompanyar.
# acompanyàssim
## Català
### Verb

acompanyàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acompanyar.
# afganiĉoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /af.ɡaˈni.t͡ʃoj/

### Nom

afganiĉoj
* forma plural de afganiĉo
# afganiĉojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /af.ɡaˈni.t͡ʃojn/

### Nom

afganiĉojn
* acusatiu plural de afganiĉo
# afganiĉon
## Esperanto

   * Pronúncia: /af.ɡaˈni.t͡ʃon/

### Nom

afganiĉon
* acusatiu de afganiĉo
# afganinoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /af.ɡaˈni.noj/

### Nom

afganinoj
* forma plural de afganino
# afganinon
## Esperanto

   * Pronúncia: /af.ɡaˈni.non/

### Nom

afganinon
* acusatiu de afganino
# afganino
## Esperanto

   * Pronúncia: /af.ɡaˈni.no/
   * Àudio: França
   * Etimologia: De afgano i l'infix -in-.

### Nom

afganino ‎(acusatiu afganinon, plural afganinoj, plural acusatiu afganinojn)
* afganesa
* afgana

#### Relacionats

* afgano
* afganiĉo

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre afgano
# afganiĉo
## Esperanto

   * Pronúncia: /af.ɡaˈni.t͡ʃo/
   * Àudio: França
   * Etimologia: De afgano i l'infix -iĉ-.

### Nom

afganiĉo ‎(acusatiu afganiĉon, plural afganiĉoj, plural acusatiu afganiĉojn)
* afganès (home)
* afgà (home)

#### Variants

* afganicho (sistema h), afganicxo (sistema x)

#### Relacionats

* afgano
* afganino

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre afgano
# afgani
## Català

   * Pronúncia: oriental /əvˈɣa.ni/, occidental /avˈɣa.ni/
   * Rimes: -ani
   * Etimologia: Del persa افغانی ‎(afğâni, «afgà»).

### Nom

afgani m. ‎(plural afganis)
* Unitat monetària de l'Afganistan.

#### Traduccions

* Anglès: afghani $^{(en)}$
* Castellà: afgani $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: af·ga·ni (3)
* Anagrames: agafin, fagina

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DNV, GDLC, ésAdir
# afganinojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /af.ɡaˈni.nojn/

### Nom

afganinojn
* acusatiu plural de afganino
# afaenaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.e.nəˈɾe/, occidental /a.fa.e.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

afaenaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de afaenar.
# afaenaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.e.nəˈɾi.əs/, occidental /a.fa.e.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

afaenaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de afaenar.
# afaenariven
## Català
### Verb

afaenariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afaenar.
# afaenarives
## Català
### Verb

afaenarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de afaenar.
# afaenarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.e.nəˈɾi.ən/, occidental /a.fa.e.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

afaenarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afaenar.
# afaenaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.e.nəˈɾas/, occidental /a.fa.e.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

afaenaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de afaenar.