OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# personifichi
## Italià
### Verb

personifichi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de personificare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de personificare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de personificare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de personificare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de personificare
# personifichiamo
## Italià
### Verb

personifichiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de personificare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de personificare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de personificare
# personificheremo
## Italià
### Verb

personificheremo
* primera persona plural (noi) del futur de personificare
# personificheresti
## Italià
### Verb

personificheresti
* segona persona singular (tu) del condicional de personificare
# personificherà
## Italià
### Verb

personificherà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de personificare
# personifichiate
## Italià
### Verb

personifichiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de personificare
# pispésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pisˈpe.səw/, occidental /pisˈpe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

pispésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pispar.

#### Variants

* pispéssiu, pispàssiu, pispàsseu, pispàreu
# pispéssiu
## Català

   * Pronúncia: /pisˈpe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

pispéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pispar.

#### Variants

* pispésseu, pispàssiu, pispàsseu, pispàreu
# pisquem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pisˈkɛm/ balear /pisˈkəm/, /pisˈkɛm/ Occidental: /pisˈkem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

pisquem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de piscar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb piscar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb piscar.

#### Variants

* [1] piscam

### Miscel·lània

* Síl·labes: pis·quem (2)
* Heterograma de 7 lletres (eimpqsu)
# pisquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpis.kən/, occidental /ˈpis.ken/
   * Rimes: -isken

### Verb

pisquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de piscar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb piscar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb piscar.

#### Variants

* [2] pisquin
* [3] pisquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: pis·quen (2)
* Heterograma de 7 lletres (einpqsu)
* Anagrames: penquis, pesquin
# pispéssim
## Català

   * Pronúncia: /pisˈpe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

pispéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pispar.

#### Variants

* pispéssem, pispàssim, pispàssem, pispàrem
# pispí
## Català

   * Pronúncia: /pisˈpi/
   * Rimes: -i

### Verb

pispí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de pispar.
# pisques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpis.kəs/, occidental /ˈpis.kes/
   * Rimes: -iskes

### Verb

pisques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de piscar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb piscar.

#### Variants

* [2] pisquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: pis·ques (2)
* Anagrames: pesquis, psiques
# pisquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /pisˈke.sən/, occidental /pisˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

pisquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb piscar.

#### Variants

* pisquessin, piscassin, piscassen, piscaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: pis·ques·sen (3)
* Anagrames: penquessis, pesquessin
# pisquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /pisˈke.səs/, occidental /pisˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

pisquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb piscar.

#### Variants

* pisquessis, piscassis, piscasses, piscares

### Miscel·lània

* Síl·labes: pis·ques·ses (3)
* Anagrama: pesquessis
# piquegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /pi.keˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

piquegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb picar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] piqueu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·que·gueu (3)
* Anagrama: quepigueu
# piqueguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /pi.keˈɣe.som/

### Verb

piqueguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb picar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] piquéssim, piquéssem, picàssem, picàssim o picàrem.
# piqueguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /pi.keˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

piqueguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb picar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] piquem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·que·guem (3)
* Anagrama: quepiguem
# piqueguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /pi.keˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

piqueguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb picar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] piquessin, piquessen, picassin, picassen o picaren.
# piqueguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /pi.keˈɣe.sow/

### Verb

piqueguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb picar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] piquéssiu, piquésseu, picàsseu, picàssiu o picàreu.
# piquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpi.kən/, occidental /ˈpi.ken/
   * Rimes: -iken

### Verb

piquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de picar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb picar.
    [Que ells/elles/vostès] piquin o piquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb picar.
    Piquin o piquen [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·quen (2)
* Heterograma de 6 lletres (einpqu)
* Anagrames: penqui, penquí, pequin, Pequín
# piqueguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /pi.keˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

piqueguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb picar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] piqués, picàs o picara.
# piqueguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /pi.keˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

piqueguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb picar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] piquessis, piquesses, picassis, picasses o picares.
# piquegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /pi.keˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

piquegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb picar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] piqués, picàs o picara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·que·gués (3)
* Anagrama: quèpigues
# placheresti
## Italià
### Verb

placheresti
* segona persona singular (tu) del condicional de placare
# placherà
## Italià
### Verb

placherà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de placare
# plachi
## Italià
### Verb

plachi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de placare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de placare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de placare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de placare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de placare
# plachiamo
## Italià
### Verb

plachiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de placare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de placare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de placare
# plachiamoci
## Italià
### Verb

plachiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de placarsi
# placheremmo
## Italià
### Verb

placheremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de placare
# plachereste
## Italià
### Verb

plachereste
* segona persona plural (voi) del condicional de placare
# placherò
## Italià
### Verb

placherò
* primera persona singular (io) del futur de placare
# placheremo
## Italià
### Verb

placheremo
* primera persona plural (noi) del futur de placare
# placherete
## Italià
### Verb

placherete
* segona persona plural (voi) del futur de placare
# pertorbés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.turˈbes/ balear /pəɾ.toɾˈbes/, /pər.turˈbes/ Occidental: /peɾ.toɾˈbes/
   * Rimes: -es

### Verb

pertorbés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pertorbar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pertorbar.

#### Variants

* [1] pertorbessi, pertorbàs, pertorbara
* [2] pertorbessi, pertorbàs, pertorbara

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·tor·bés (3)
# pertorbéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.turˈbe.səm/ balear /pəɾ.toɾˈbe.səm/, /pər.turˈbe.səm/ Occidental: /peɾ.toɾˈbe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

pertorbéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pertorbar.

#### Variants

* pertorbéssim, pertorbàssim, pertorbàssem, pertorbàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·tor·bés·sem (4)
# pertorbésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.turˈbe.səw/ balear /pəɾ.toɾˈbe.səw/, /pər.turˈbe.səw/ Occidental: /peɾ.toɾˈbe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

pertorbésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pertorbar.

#### Variants

* pertorbéssiu, pertorbàssiu, pertorbàsseu, pertorbàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·tor·bés·seu (4)
# pertorbàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.turˈba.βəw/ balear /pəɾ.toɾˈba.vəw/, /pər.turˈba.vəw/ Occidental: nord-occidental /per.torˈβa.βew/ valencià /peɾ.toɾˈba.vew/, /peɾ.toɾˈβa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

pertorbàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de pertorbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·tor·bà·veu (4)
# pertorbàssiu
## Català
### Verb

pertorbàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pertorbar.

#### Variants

* pertorbéssiu, pertorbésseu, pertorbàsseu, pertorbàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·tor·bàs·siu (4)
# pertorbéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.turˈbe.sim/ balear /pəɾ.toɾˈbe.sim/, /pər.turˈbe.sim/ Occidental: /peɾ.toɾˈbe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

pertorbéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pertorbar.

#### Variants

* pertorbéssem, pertorbàssim, pertorbàssem, pertorbàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·tor·bés·sim (4)
# pertorbàssem
## Català
### Verb

pertorbàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pertorbar.

#### Variants

* pertorbéssim, pertorbéssem, pertorbàssim, pertorbàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·tor·bàs·sem (4)
# pertorbàssim
## Català
### Verb

pertorbàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pertorbar.

#### Variants

* pertorbéssim, pertorbéssem, pertorbàssem, pertorbàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·tor·bàs·sim (4)
# pertorbàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.turˈba.βəm/ balear /pəɾ.toɾˈba.vəm/, /pər.turˈba.vəm/ Occidental: nord-occidental /per.torˈβa.βem/ valencià /peɾ.toɾˈba.vem/, /peɾ.toɾˈβa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

pertorbàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de pertorbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·tor·bà·vem (4)
# pertorbàsseu
## Català
### Verb

pertorbàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pertorbar.

#### Variants

* pertorbéssiu, pertorbésseu, pertorbàssiu, pertorbàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·tor·bàs·seu (4)
# piulassin
## Català
### Verb

piulassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb piular.
# piularé
## Català

   * Pronúncia: oriental /piw.ɫəˈɾe/, occidental /piw.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

piularé
* Primera persona del singular (jo) del futur de piular.

### Miscel·lània

* Anagrames: repiula, repiulà

## Castellà

   * Pronúncia: /pju.laˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

piularé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb piular
# piulassis
## Català
### Verb

piulassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb piular.
# piulau
## Català
### Verb

piulau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de piular.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb piular.
# piularíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /piw.ɫəˈɾi.əw/, occidental /piw.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

piularíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de piular.
# piulasses
## Català
### Verb

piulasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb piular.

### Miscel·lània

* Anagrama: salpéssiu
# piulat
## Català

   * Pronúncia: /piwˈɫat/
   * Rimes: -at

### Verb

piulat
* Participi masculí singular del verb piular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: piu·lat (2)
* Heterograma de 6 lletres (ailptu)
* Anagrama: tulipa
# piulassen
## Català
### Verb

piulassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb piular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: piu·las·sen (3)
* Anagrama: planéssiu
# peülleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.uˈʎɛw/ balear /pə.uˈʎəw/, /pə.uˈʎɛw/ Occidental: /pe.uˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

peülleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de peüllar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb peüllar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb peüllar.
# peüllo
## Català
### Verb

peüllo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de peüllar.

#### Variants

* peülli

### Miscel·lània

* Anagrama: polleu
# peüllàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.uˈʎa.ɾəm/, occidental /pe.uˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

peüllàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de peüllar.
# peüllàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.uˈʎa.ɾəw/, occidental /pe.uˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

peüllàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de peüllar.
# peüllessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.uˈʎe.sis/, occidental /pe.uˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

peüllessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb peüllar.

#### Variants

* peüllesses
# peüllin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈu.ʎin/, occidental /peˈu.ʎin/
   * Rimes: -uʎin

### Verb

peüllin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb peüllar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb peüllar.

#### Variants

* [1] peüllen
* [2] peüllen
# peüllis
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈu.ʎis/, occidental /peˈu.ʎis/
   * Rimes: -uʎis

### Verb

peüllis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb peüllar.

#### Variants

* peülles
# peüllessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.uˈʎe.sin/, occidental /pe.uˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

peüllessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb peüllar.

#### Variants

* peüllessen
# peüllà
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.uˈʎa/, occidental /pe.uˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

peüllà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de peüllar.

### Miscel·lània

* Anagrames: llepau, palleu, pellau, puella, puel·la
# peülli
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈu.ʎi/, occidental /peˈu.ʎi/
   * Rimes: -uʎi

### Verb

peülli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de peüllar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb peüllar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb peüllar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb peüllar.

#### Variants

* [1] peüllo
* [2] peülle
* [3] peülle
* [4] peülle

### Miscel·lània

* Anagrama: pilleu
# plexo pudendo
## Castellà
### Nom

plexo pudendo m.
* (anatomia) plexe pudend

### Vegeu també

* plexo pudendo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# plexis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈplɛks.iːs/

### Nom

plexīs
* datiu plural de plexus
* ablatiu plural de plexus
# plexo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈplɛks.oː/

### Nom

plexō
* datiu singular de plexus
* ablatiu singular de plexus
# plexos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈplɛks.oːs/

### Nom

plexōs
* acusatiu plural de plexus
# plexorum
## Llatí

   * Pronúncia: /plɛksˈoː.rʊm/

### Nom

plexōrum
* genitiu plural de plexus
# plexum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈplɛks.ʊm/

### Nom

plexum
* acusatiu singular de plexus

### Verb

plexum
* supí acusatiu de plectō
# plexus
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈplɛksəs/

### Nom

plexus ‎(plural plexus o plexuses)
* (anatomia) plexe

### Vegeu també

* plexus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈplɛks.ʊs/
   * Etimologia:
    [1] Del verb plectō ‎(«plegar, teixir»), amb un terme cognat en el grec antic πλέκω ‎(plékō, «plegar»)
    [2] Del grec πλήττω ‎(plḗttō, «copejar»)

### Verb

plexus
* participi de plectō

### Nom

plexus m. ‎(genitiu plexī)
* plexe, grup de terminacions nervioses.
* Mena de martell emprat per copejar els metges i explorar l'anatomia d'un pacient.

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | plexus | plexī |
| Vocatiu | plexe | plexī |
| Acusatiu | plexum | plexōs |
| Genitiu | plexī | plexōrum |
| Datiu | plexō | plexīs |
| Ablatiu | plexō | plexīs |
# plexi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈplɛks.iː/

### Nom

plexī
* nominatiu plural de plexus
* vocatiu plural de plexus
* genitiu singular de plexus

### Verb

plexī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de plectō
# plexiglàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫək.siˈɣɫas/, occidental /pɫek.siˈɣɫas/
   * Rimes: -as
   * Etimologia: De l'anglès plexiglass, marca registrada, del llatí plexus ‎(«plexe») i l’anglès glass ‎(«vidre»).

### Nom

plexiglàs m. ‎(plural plexiglassos)
* Tipus de plàstic transparent que se sol utilitzar per substituir el vidre.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ple·xi·glàs (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# planyerà
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫə.ɲəˈɾa/, occidental /pɫa.ɲeˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

planyerà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de plànyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·nye·rà (3)
# planyeríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫə.ɲəˈɾi.əm/, occidental /pɫa.ɲeˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

planyeríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de plànyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·nye·rí·em (4)
# planyessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəˈɲe.sis/, occidental /pɫaˈɲe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

planyessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb plànyer.

#### Variants

* planguesses, planguessis, plangueres

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·nyes·sis (3)
# planyeria
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫə.ɲəˈɾi.ə/, occidental /pɫa.ɲeˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

planyeria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de plànyer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de plànyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·nye·ri·a (4)
# planyerien
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫə.ɲəˈɾi.ən/, occidental /pɫa.ɲeˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

planyerien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de plànyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·nye·ri·en (4)
# planyeríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫə.ɲəˈɾi.əw/, occidental /pɫa.ɲeˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

planyeríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de plànyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·nye·rí·eu (4)
# planyessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəˈɲe.sin/, occidental /pɫaˈɲe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

planyessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb plànyer.

#### Variants

* planguessen, planguessin, plangueren

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·nyes·sin (3)
# planyeries
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫə.ɲəˈɾi.əs/, occidental /pɫa.ɲeˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

planyeries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de plànyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·nye·ri·es (4)
# planyeràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫə.ɲəˈɾas/, occidental /pɫa.ɲeˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

planyeràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de plànyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·nye·ràs (3)
# planyeré
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫə.ɲəˈɾe/, occidental /pɫa.ɲeˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

planyeré
* Primera persona del singular (jo) del futur de plànyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·nye·ré (3)
# piulejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piw.ɫəˈʒa.ɾən/ balear /piw.ɫəˈd͡ʒa.ɾən/, /piw.ɫəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫeˈʒa.ɾen/, valencià /piw.ɫeˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

piulejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de piulejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
# piulejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /piw.ɫə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫe.ʒaˈɾi.a/, valencià /piw.ɫe.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

piulejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de piulejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de piulejar.
# piulejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /piw.ɫə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫe.ʒaˈɾas/, valencià /piw.ɫe.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

piulejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de piulejar.
# piulejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /piw.ɫə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫe.ʒaˈɾan/, valencià /piw.ɫe.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

piulejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de piulejar.
# piulejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piw.ɫə.ʒəˈɾɛw/ balear /piw.ɫə.ʒəˈɾəw/, /piw.ɫə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫe.ʒaˈɾew/, valencià /piw.ɫe.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

piulejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de piulejar.
# piulejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piw.ɫəˈʒa.ɾəs/ balear /piw.ɫəˈd͡ʒa.ɾəs/, /piw.ɫəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫeˈʒa.ɾes/, valencià /piw.ɫeˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

piulejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de piulejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb piulejar.
# piulejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /piw.ɫə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /piw.ɫe.ʒaˈɾi.es/, valencià /piw.ɫe.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

piulejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de piulejar.