OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# velnegràssiu
## Català
### Verb

velnegràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb velnegrar.
# velnegro
## Català
### Verb

velnegro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de velnegrar.
# velnegràrem
## Català
### Verb

velnegràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de velnegrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb velnegrar.
# velnegràsseu
## Català
### Verb

velnegràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb velnegrar.
# velnegràssim
## Català
### Verb

velnegràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb velnegrar.
# velnegràreu
## Català
### Verb

velnegràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de velnegrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb velnegrar.
# un fart de
## Català
### Adverbi

un fart de
* molt, fins al cansament
    Em vaig fer un fart de picar a la porta i no obria ningú.

#### Traduccions

* Anglès: a mess $^{(en)}$
* Castellà: un hartón $^{(es)}$
* Francès: gâchis $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF
# un hom
## Català

   * Pronúncia: /uˈnɔm/

### Pronom

un hom
* un, jo
    A un hom (=a mi) no li ha agradat mai res d'altri gent.
    Un hom no sap com fer-ho. (un no sap com fer-ho; jo no sé com fer-ho)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# un poquito de por favor
## Castellà

   * Pronúncia: peninsular \un poˌki.to ðe poɾ faˈβoɾ\
   * Etimologia: Expressió popularitzada per un personatge de la sèrie televisiva Aquí no hay quien viva, segle XXI.

### Interjecció

un poquito de por favor
* (humorístic, Espanya) Emprada per a demanar atenció, cura o respecte.
# un no ningú
## Català
### Nom

un no ningú m. ‎(només en singular, femení una no ningú)
* Forma alternativa de un ningú.
    «Sempre m'havia esperat un mortal formós i de planta, que ací comparegués, revestit d'una força superba. I ara és un de menut, un no ningú, sense empenta, que m'ha eixorbat del meu ull.» (Carles Riba, L’odissea, 1953)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# un po'
## Italià
### Adverbi

un po'
* una mica
# un pèl
## Català
### Adverbi

un pèl
* (en oracions negatives) gens, gota
    «Cock! Això no m’agrada un pèl. Per què t’has clavat? Per què t’has col·locat entre nosaltres?» (Manuel Molins, Abú Magrib, pàg. 156, 2001)

#### Variants

* ni un pèl

#### Sinònims

* ni un bri, ni una iota, ni poc ni molt, gens ni mica, ni una mica, ni una engruna, pilota (parcial)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# un contre un
## Francès

   * Pronúncia: /œ̃ kɔ̃ˈtʁə œ̃/

### Nom

un contre un m. ‎(plural invariable)
* (esports de pilota) un contra un

### Vegeu també

* un contre un. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# un fum
## Català
### Adverbi

un fum
* Un munt, un gran nombre.
* (mallorquí) Passar un mal moment.
    He passat un fum. No sabia com tornar!

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# un ningú
## Català
### Nom

un ningú m. ‎(només en singular, femení una ningú)
* Persona sense vàlua, insignificant.
    «Us he sentit mil bestieses, i en sé d'altres que l'Anna m'ha explicat que li havíeu dit, i, vaja, que sou ben poqueta cosa; un ningú, ni ombra d'un home no sou!» (Josep Maria Millàs-Raurell, Anna Christie, 1930)

#### Variants

* un no ningú

#### Traduccions

* Anglès: nobody $^{(en)}$
* Castellà: don nadie $^{(es)}$
* Francès: moins-que-rien $^{(fr)}$ m. f.
* Italià: nessuno $^{(it)}$ m.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, DSFF
# un pauc
## Occità

   * Pronúncia: /'yn 'pawk/

### Adverbi

un pauc
* un poc, una mica

#### Sinònims

* un shinhau
# verificare
## Italià

   * Pronúncia: /ve.ri.fiˈkaː.re/
   * Etimologia: Del llatí verificāre.

### Verb

verificare trans. ‎(pronominal verificarsi)
* verificar

#### Derivats

* verifica
* verificabile
* verificatore
* verificazione

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ri·fi·cà·re (5)

## Llatí

   * Pronúncia: /weː.ri.fiˈkaː.rɛ/

### Verb

vērificāre
* infinitiu del present actiu de vērificō

#### Derivats

* verificar, en català, castellà, occità i portuguès.
* vérifier, en francès; i verify en anglès.
* verifica, en romanès.

#### Sinònims

* verum ostendere
* comprobare
# verificaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾi.fiˈka.ɾən/, balear /və.ɾi.fiˈka.ɾən/ Occidental: /be.ɾi.fiˈka.ɾen/, /ve.ɾi.fiˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

verificaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de verificar.
    [Ells/elles/vostès] verificaren o van/varen verificar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb verificar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] verifiquessin, verifiquessen, verificassen, verificassin o verificaren.
# verificares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾi.fiˈka.ɾəs/, balear /və.ɾi.fiˈka.ɾəs/ Occidental: /be.ɾi.fiˈka.ɾes/, /ve.ɾi.fiˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

verificares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de verificar.
    [Tu] verificares o vas/vares verificar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb verificar.
    Forma valenciana: [tu] verifiquessis, verifiquesses, verificasses, verificassis o verificares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ri·fi·ca·res (5)
* Anagrama: versificaré
# verificareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾi.fi.kəˈɾɛw/, balear /və.ɾi.fi.kəˈɾɛw/ Occidental: /be.ɾi.fi.kaˈɾew/, /ve.ɾi.fi.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

verificareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de verificar.
# verificaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾi.fi.kəˈɾi.ə/, balear /və.ɾi.fi.kəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /be.ɾi.fi.kaˈɾi.ɛ/, /be.ɾi.fi.kaˈɾi.e/ valencià /be.ɾi.fi.kaˈɾi.a/, /ve.ɾi.fi.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

verificaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de verificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de verificar.
# verificara
## Català

   * Pronúncia: valencià /ve.ɾi.fiˈka.ɾa/, /be.ɾi.fiˈka.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

verificara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb verificar.
    [Jo] verifiqués, verificàs o verificara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb verificar.
    [Ell/ella/vostè] verifiqués, verificàs o verificara.
# verificaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾi.fi.kəˈɾan/, balear /və.ɾi.fi.kəˈɾan/ Occidental: /be.ɾi.fi.kaˈɾan/, /ve.ɾi.fi.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

verificaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de verificar.
# verificarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾi.fi.kəˈɾi.ən/, balear /və.ɾi.fi.kəˈɾi.ən/ Occidental: /be.ɾi.fi.kaˈɾi.en/, /ve.ɾi.fi.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

verificarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de verificar.
# urarekin
## Basc
### Nom

urarekin
* comitatiu definit singular de ur
# urarentzat
## Basc
### Nom

urarentzat
* benefactiu definit singular de ur
# uranyola
## Català
### Nom

uranyola f. ‎(plural uranyoles)
* (arcaisme) Forma alternativa de oranyola.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ra·nyo·la (4)

### Vegeu també

* uranyola. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# uraren
## Basc
### Nom

uraren
* genitiu definit singular de ur
# urarengatik
## Basc
### Nom

urarengatik
* causal definit singular de ur
# urapi
## Purépetxa
### Nom

urapi
* pulque
# urari
## Basc
### Nom

urari
* datiu definit singular de ur
# urat
## Català

   * Pronúncia: /uˈɾat/
   * Rimes: -at
   * Homòfon: orat
   * Etimologia: De úric i el sufix -at.

### Nom

urat m. ‎(plural urats)
* Sal o èster de l'àcid úric.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: u·rat (2)
* Anagrames: atur, aürt, ruta, trau, truà, tura

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# ventallaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.təˈʎa.βəs/, balear /vən.təˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ben.taˈʎa.βes/ valencià /ven.taˈʎa.ves/, /ben.taˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

ventallaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ventallar.
# ventalles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bənˈta.ʎəs/ balear /vənˈta.ʎəs/, /vənˈta.jəs/ Occidental: nord-occidental /benˈta.ʎes/ valencià /venˈta.ʎes/, /benˈta.ʎes/
   * Rimes: -aʎes

### Nom

ventalles f. pl.
* Forma plural de ventalla.

### Verb

ventalles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ventallar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ventallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·ta·lles (3)
* Anagrama: llestaven

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /benˈta.ʎes/, meridional \beŋˈta.ʝeh\
       Americà: alt /benˈta.ʝ(e)s/, baix \beŋˈta.ʝeh\, austral \benˈta.ʒes\
   * Rimes: -aʎes

### Nom

ventalles m. pl.
* forma plural de ventalle

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·ta·lles (3)
# ventallaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.təˈʎa.βən/, balear /vən.təˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /ben.taˈʎa.βen/ valencià /ven.taˈʎa.ven/, /ben.taˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

ventallaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ventallar.
# ventallen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bənˈta.ʎən/, balear /vənˈta.ʎən/ Occidental: nord-occidental /benˈta.ʎen/ valencià /venˈta.ʎen/, /benˈta.ʎen/
   * Rimes: -aʎen

### Verb

ventallen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de ventallar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ventallar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ventallar.
# ventallessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.təˈʎe.sən/, balear /vən.təˈʎe.sən/ Occidental: nord-occidental /ben.taˈʎe.sen/ valencià /ven.taˈʎe.sen/, /ben.taˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

ventallessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventallar.
# ventallesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.təˈʎe.səs/, balear /vən.təˈʎe.səs/ Occidental: nord-occidental /ben.taˈʎe.ses/ valencià /ven.taˈʎe.ses/, /ben.taˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

ventallesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventallar.
# ventallessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.təˈʎe.sin/, balear /vən.təˈʎe.sin/ Occidental: nord-occidental /ben.taˈʎe.sin/ valencià /ven.taˈʎe.sin/, /ben.taˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

ventallessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventallar.
# ventareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.təˈɾɛw/ balear /vən.təˈɾəw/, /vən.təˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /ben.taˈɾew/ valencià /ven.taˈɾew/, /ben.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ventareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·ta·reu (3)
* Anagrames: aventure, entràveu, rentàveu, trenàveu
# ventarives
## Català
### Verb

ventarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de ventar.
# ventariven
## Català
### Verb

ventariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ventar.
# ventaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.təˈɾe/, balear /vən.təˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ben.taˈɾe/ valencià /ven.taˈɾe/, /ben.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

ventaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de ventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·ta·ré (3)
* Anagrames: enervat, enverat, envetar, venerat, vetaren
# ventarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.təˈɾi.ən/, balear /vən.təˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ben.taˈɾi.en/ valencià /ven.taˈɾi.en/, /ben.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ventarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·ta·ri·en (4)
* Anagrames: entrenavi, inventaré, reenviant
# ventariva
## Català
### Verb

ventariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de ventar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ventar.
# utensili
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.tənˈsi.ɫi/, occidental /u.tenˈsi.li/
   * Rimes: -ili
   * Etimologia: Del llatí utensilia ‎(«cosa útil»)

### Nom

utensili m. ‎(plural utensilis)
* Qualsevol estri que serveix d'ajuda per a fer un treball.

#### Traduccions

* Anglès: utensil $^{(en)}$
* Castellà: utensilio $^{(es)}$
* Francès: outil $^{(fr)}$
* Italià: utensile $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ten·si·li (4)
* Anagrames: lenitius, siuletin

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Italià

   * Pronúncia: /u.tenˈsiː.li/, /uˈtɛn.si.li/ (adjectiu)
   * Pronúncia: /uˈtɛn.si.li/, /u.tenˈsiː.li/ (nom)

### Adjectiu

utensili inv. pl.
* forma plural de utensile

### Nom

utensili m. pl.
* forma plural de utensile
# utere
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈʊ.tɛ.rɛ/

### Nom

utere
* vocatiu singular de uterus
# uteri
## Anglès
### Nom

uteri
* forma plural de uterus

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈʊ.tɛ.riː/

### Nom

uterī
* nominatiu plural de uterus
* vocatiu plural de uterus
* genitiu singular de uterus
# utdöende
## Suec
### Adjectiu

   * Etimologia: De utdö ‎(«morir, extingir-se») i el sufix -ende.
utdöende
* moribund

### Nom

   * Etimologia: De utdö ‎(«morir, extingir-se») i el sufix -ende.
utdöende n. ‎(plural indefinit utdöenden, plural definit utdöendena)
* extinció

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada utdöende al Svenska Akademiens ordbok.
* Per a més informació vegeu l'entrada utdöende al Svenska Akademiens ordlista.
* Per a més informació vegeu l'entrada utdöende al Svensk ordbok.
* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# utensile
## Italià

   * Pronúncia: /u.tenˈsiː.le/, /uˈtɛn.si.le/ (adjectiu)
   * Pronúncia: /uˈtɛn.si.le/, /u.tenˈsiː.le/ (nom)

### Adjectiu

utensile inv. ‎(plural utensili)
* útil

### Nom

utensile m. ‎(plural utensili)
* utensili
# utensilios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /u.tenˈsi.ljos/, meridional \u.teŋˈsi.ljoh\
       Americà: alt /u.tenˈsi.l(jo)s/, baix \u.teŋˈsi.ljoh\, austral /u.tenˈsi.ljos/
   * Rimes: -iljos

### Nom

utensilios m. pl.
* forma plural de utensilio
# utbredning
## Suec

   * Pronúncia: /²'ʉːtbreːdnɪŋ/
   * Etimologia: De utbreda ‎(«estendre's, expandir-se») i el sufix -ning.

### Nom

utbredning c. ‎(plural indefinit utbredningar, plural definit utbredningarna)
* extensió, expansió, distribució

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada utbredning al Svenska Akademiens ordlista.
* Per a més informació vegeu l'entrada utbredning al Svensk ordbok.
# utdöenderisk
## Suec

   * Etimologia: De utdöende ‎(«extinció») i risk ‎(«risc»).

### Nom

utdöenderisk c. ‎(sense plural)
* perill d'extinció
# utensilio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /u.tenˈsi.ljo/, meridional \u.teŋˈsi.ljo\
       Americà: alt /u.t(e)nˈsi.ljo/, baix \u.teŋˈsi.ljo\, austral /u.tenˈsi.ljo/
   * Rimes: -iljo
   * Etimologia: Del llatí utensilia, plural de utensilis.

### Nom

utensilio m. ‎(plural utensilios)
* utensili

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ten·si·lio (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre utensilio
# vinculaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋ.kuˈɫa.βən/, balear /viŋ.kuˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /biŋ.kuˈɫa.βen/ valencià /viŋ.kuˈɫa.ven/, /biŋ.kuˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

vinculaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de vincular.
# vinculaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋ.kuˈɫa.βəs/, balear /viŋ.kuˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /biŋ.kuˈɫa.βes/ valencià /viŋ.kuˈɫa.ves/, /biŋ.kuˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

vinculaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de vincular.
# vinculau
## Català
### Verb

vinculau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vincular.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vincular.
# vincule
## Català
### Verb

vincule
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vincular.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vincular.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vincular.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vincular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vin·cu·le (3)
* Heterograma de 7 lletres (ceilnuv)
* Anagrama: vincleu
# vinculen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋˈku.ɫən/, balear /viŋˈku.ɫən/ Occidental: nord-occidental /biŋˈku.ɫen/ valencià /viŋˈku.ɫen/, /biŋˈku.ɫen/
   * Rimes: -ulen

### Verb

vinculen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de vincular.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vincular.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vincular.
# vincules
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋˈku.ɫəs/, balear /viŋˈku.ɫəs/ Occidental: nord-occidental /biŋˈku.ɫes/ valencià /viŋˈku.ɫes/, /biŋˈku.ɫes/
   * Rimes: -ules

### Verb

vincules
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de vincular.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vincular.
# vinculava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋ.kuˈɫa.βə/, balear /viŋ.kuˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /biŋ.kuˈɫa.βa/ valencià /viŋ.kuˈɫa.va/, /biŋ.kuˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

vinculava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de vincular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de vincular.
# vilipendiassen
## Català
### Verb

vilipendiassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vilipendiar.
# vilipendiaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɫi.pən.di.əˈɾas/, balear /vi.ɫi.pən.di.əˈɾas/ Occidental: nord-occidental /bi.ɫi.pen.di.aˈɾas/ valencià /vi.ɫi.pen.di.aˈɾas/, /bi.ɫi.pen.di.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

vilipendiaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de vilipendiar.
# vilipendiaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɫi.pən.di.əˈɾe/, balear /vi.ɫi.pən.di.əˈɾe/ Occidental: nord-occidental /bi.ɫi.pen.di.aˈɾe/ valencià /vi.ɫi.pen.di.aˈɾe/, /bi.ɫi.pen.di.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

vilipendiaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de vilipendiar.
# vilipendiaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɫi.pən.di.əˈɾi.əw/, balear /vi.ɫi.pən.di.əˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /bi.ɫi.pen.di.aˈɾi.ew/ valencià /vi.ɫi.pen.di.aˈɾi.ew/, /bi.ɫi.pen.di.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

vilipendiaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de vilipendiar.
# vilipendiarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɫi.pən.di.əˈɾa/, balear /vi.ɫi.pən.di.əˈɾa/ Occidental: nord-occidental /bi.ɫi.pen.di.aˈɾa/ valencià /vi.ɫi.pen.di.aˈɾa/, /bi.ɫi.pen.di.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

vilipendiarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de vilipendiar.
# vilipendiaríveu
## Català
### Verb

vilipendiaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de vilipendiar.
# vilipendiasses
## Català
### Verb

vilipendiasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vilipendiar.
# vilipendiassin
## Català
### Verb

vilipendiassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vilipendiar.
# vagaia
## Català
### Verb

vagaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de vagar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de vagar.
# vagament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌba.ɣəˈmen/ balear /ˌva.ɣəˈment/, /ˌva.ɣəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ˌba.ɣaˈmen/ valencià /ˌva.ɣaˈment/, /ˌba.ɣaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De vaga i el sufix -ment.

### Adverbi

vagament
* D’una manera vaga.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ga·ment (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# vagaien
## Català
### Verb

vagaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de vagar.
# vagaies
## Català
### Verb

vagaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de vagar.
# vagam
## Català
### Verb

vagam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de vagar.
# verinessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾiˈne.sin/, balear /və.ɾiˈne.sin/ Occidental: nord-occidental /be.ɾiˈne.sin/ valencià /ve.ɾiˈne.sin/, /be.ɾiˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

verinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb verinar.
# verinessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾiˈne.sis/, balear /və.ɾiˈne.sis/ Occidental: nord-occidental /be.ɾiˈne.sis/ valencià /ve.ɾiˈne.sis/, /be.ɾiˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

verinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb verinar.
# verinist
## Català antic
### Verb

verinist
* segona persona singular (tu) del passat de verinar
# verinets
## Català antic
### Verb

verinets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de verinar
# verini
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾi.ni/, balear /vəˈɾi.ni/ Occidental: nord-occidental /beˈɾi.ni/ valencià /veˈɾi.ni/, /beˈɾi.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

verini
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de verinar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb verinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb verinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb verinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ri·ni (3)
* Anagrames: riïven, rivien
# verinis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾi.nis/, balear /vəˈɾi.nis/ Occidental: nord-occidental /beˈɾi.nis/ valencià /veˈɾi.nis/, /beˈɾi.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

verinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb verinar.
# verinessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾiˈne.sən/, balear /və.ɾiˈne.sən/ Occidental: nord-occidental /be.ɾiˈne.sen/ valencià /ve.ɾiˈne.sen/, /be.ɾiˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

verinessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb verinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ri·nes·sen (4)
* Anagrames: enervessin, enveressin, veneressin
# verinesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾiˈne.səs/, balear /və.ɾiˈne.səs/ Occidental: nord-occidental /be.ɾiˈne.ses/ valencià /ve.ɾiˈne.ses/, /be.ɾiˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

verinesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb verinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ri·nes·ses (4)
* Anagrames: enervessis, enveressis, esveressin, veneressis
# violes d'amour
## Francès
### Nom

violes d'amour f. pl.
* forma plural de viole d'amour