OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# caeu
## Català
### Verb

caeu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de caure.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb caure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·eu (2)
* Anagrama: ueca
# cafarnaüms
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.fər.nəˈums/, occidental /ka.faɾ.naˈums/
   * Rimes: -ums

### Nom

cafarnaüms m. pl.
* Forma plural de cafarnaüm.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·far·na·üms (4)
# cafetar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.fəˈta/ Occidental: nord-occidental /ka.feˈta/, valencià /ka.feˈtaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De cafè i el sufix -ar amb un interfix fonètic, segle XIX.

### Nom

cafetar m. ‎(plural cafetars)
* Plantació de cafè.

#### Traduccions

* Castellà: cafetal $^{(es)}$ m.
* Francès: caféière $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·fe·tar (3)
* Anagrama: afectar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, DECat
# trabucàs
## Català
### Verb

trabucàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trabucar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb trabucar.
# trabucàssem
## Català
### Verb

trabucàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trabucar.
# trabucàveu
## Català
### Verb

trabucàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de trabucar.
# trabucàieu
## Català
### Verb

trabucàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de trabucar.
# trabucàreu
## Català
### Verb

trabucàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de trabucar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trabucar.
# trabucàsseu
## Català
### Verb

trabucàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trabucar.
# trabucàssim
## Català
### Verb

trabucàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trabucar.
# trabucàrem
## Català
### Verb

trabucàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de trabucar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trabucar.
# trabucàssiu
## Català
### Verb

trabucàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trabucar.
# tirotejàs
## Català
### Verb

tirotejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tirotejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tirotejar.
# tirotejàssem
## Català
### Verb

tirotejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tirotejar.
# tirotejàreu
## Català
### Verb

tirotejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de tirotejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tirotejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·ro·te·jà·reu (5)
* Anagrama: tortejaríeu
# tirotejàssim
## Català
### Verb

tirotejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tirotejar.
# tirotejaves
## Català
### Verb

tirotejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tirotejar.
# tirotejà
## Català
### Verb

tirotejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de tirotejar.
# tirotejo
## Català
### Verb

tirotejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tirotejar.
# tirotejàrem
## Català
### Verb

tirotejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de tirotejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tirotejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·ro·te·jà·rem (5)
* Anagrama: tortejaríem
# tirotejàsseu
## Català
### Verb

tirotejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tirotejar.
# carafeixaren
## Català
### Verb

carafeixaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de carafeixar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb carafeixar.

#### Variants

* [2] carafeixessin, carafeixessen, carafeixassin, carafeixassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xa·ren (5)
# carafeixaria
## Català
### Verb

carafeixaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de carafeixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de carafeixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xa·ri·a (6)
# carafeixaràs
## Català
### Verb

carafeixaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de carafeixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xa·ràs (5)
# carafeixareu
## Català
### Verb

carafeixareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de carafeixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xa·reu (5)
# carafeixarien
## Català
### Verb

carafeixarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de carafeixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xa·ri·en (6)
# carafeixarà
## Català
### Verb

carafeixarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de carafeixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xa·rà (5)
# carafeixaré
## Català
### Verb

carafeixaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de carafeixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xa·ré (5)
# carafeixarem
## Català
### Verb

carafeixarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de carafeixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xa·rem (5)
# carafeixares
## Català
### Verb

carafeixares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de carafeixar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb carafeixar.

#### Variants

* [2] carafeixessis, carafeixesses, carafeixassis, carafeixasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xa·res (5)
# carafeixaries
## Català
### Verb

carafeixaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de carafeixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xa·ri·es (6)
# estandarditzessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tən.dər.diˈd͡ze.sən/ Occidental: nord-occidental /es.tan.dar.ðiˈd͡ze.sen/, valencià /es.tan.daɾ.ðiˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

estandarditzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estandarditzar.
# estandarditzin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tən.dərˈdi.d͡zin/ Occidental: nord-occidental /es.tan.darˈði.d͡zin/, valencià /es.tan.daɾˈði.zin/
   * Rimes: -idzin

### Verb

estandarditzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estandarditzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estandarditzar.
# estandarditzes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tən.dərˈdi.d͡zəs/ Occidental: nord-occidental /es.tan.darˈði.d͡zes/, valencià /es.tan.daɾˈði.zes/
   * Rimes: -idzes

### Verb

estandarditzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de estandarditzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estandarditzar.
# estandarditzis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tən.dərˈdi.d͡zis/ Occidental: nord-occidental /es.tan.darˈði.d͡zis/, valencià /es.tan.daɾˈði.zis/
   * Rimes: -idzis

### Verb

estandarditzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estandarditzar.
# estandarditzi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tən.dərˈdi.d͡zi/ Occidental: nord-occidental /es.tan.darˈði.d͡zi/, valencià /es.tan.daɾˈði.zi/
   * Rimes: -idzi

### Verb

estandarditzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estandarditzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estandarditzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estandarditzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estandarditzar.
# estandarditzo
## Català
### Verb

estandarditzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estandarditzar.
# estandarditzesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tən.dər.diˈd͡ze.səs/ Occidental: nord-occidental /es.tan.dar.ðiˈd͡ze.ses/, valencià /es.tan.daɾ.ðiˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

estandarditzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estandarditzar.
# estandarditzessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tən.dər.diˈd͡ze.sin/ Occidental: nord-occidental /es.tan.dar.ðiˈd͡ze.sin/, valencià /es.tan.daɾ.ðiˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

estandarditzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estandarditzar.
# estandarditzessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tən.dər.diˈd͡ze.sis/ Occidental: nord-occidental /es.tan.dar.ðiˈd͡ze.sis/, valencià /es.tan.daɾ.ðiˈze.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

estandarditzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estandarditzar.
# estandarditzeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tən.dər.diˈd͡zɛw/ balear /əs.tən.dəɾ.ðiˈd͡zəw/, /əs.tən.dər.ðiˈd͡zɛw/ Occidental: nord-occidental /es.tan.dar.ðiˈd͡zew/, valencià /es.tan.daɾ.ðiˈzew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

estandarditzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de estandarditzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb estandarditzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb estandarditzar.
# tresorejàssem
## Català
### Verb

tresorejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tresorejar.
# tresorejàsseu
## Català
### Verb

tresorejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tresorejar.
# tresorejàveu
## Català
### Verb

tresorejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de tresorejar.
# tresorer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.zuˈɾe/ balear /tɾə.zoˈɾe/, /tɾə.zuˈɾe/ Occidental: nord-occidental /tɾe.zoˈɾe/, valencià /tɾe.zoˈɾeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De tresor.

### Nom

tresorer m. ‎(plural tresorers, femení tresorera)
* Persona que custodia un tresor, a la qual de vegades també se li assigna la funció d'administrar-lo.

#### Traduccions

* Anglès: treasurer $^{(en)}$
* Castellà: tesorero $^{(es)}$
* Francès: trésorier $^{(fr)}$
* Italià: tesoriere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·so·rer (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# tresorejàs
## Català
### Verb

tresorejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tresorejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tresorejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·so·re·jàs (4)
* Anagrames: sortejares, trossejaré
# tresorejàssim
## Català
### Verb

tresorejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tresorejar.
# tresorejàreu
## Català
### Verb

tresorejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de tresorejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tresorejar.
# tresorejàssiu
## Català
### Verb

tresorejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tresorejar.
# esgüelléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwəˈʎe.sim/, occidental /ez.ɣweˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esgüelléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgüellar.

#### Variants

* esgüelléssem, esgüellàssem, esgüellàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·llés·sim (4)
* Anagrama: llimeguesses
# esine
## Finès
### Nom

esine ‎(genitiu esineen, partitiu esinettä, genitiu plural esineiden, partitiu plural esineitä)
* cosa, objecte concret

#### Relacionats

* asia (cosa en abstracte)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Kielitoimiston sanakirja sobre esine
# esita
## Italià
### Verb

esita
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de esitare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de esitare
# esgüellí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwəˈʎi/, occidental /ez.ɣweˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

esgüellí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esgüellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·llí (3)
* Anagrama: legisleu
# esimerkki
## Finès
### Nom

esimerkki ‎(genitiu esimerkin)
* exemple
    ole hyvä ja anna esimerkkisi us plau, posa un exemple

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Kielitoimiston sanakirja sobre esimerkki
# esitai
## Italià
### Verb

esitai
* primera persona singular (io) del passat de esitare
# esgüelléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwəˈʎe.siw/, occidental /ez.ɣweˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esgüelléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgüellar.

#### Variants

* esgüellésseu, esgüellàsseu, esgüellàreu
# esistente
## Italià

   * Pronúncia: /e.siˈstɛn.te/

### Adjectiu

esistente inv. ‎(plural esistenti)
* existent

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·si·stèn·te (4)
# esiguamente
## Italià

   * Pronúncia: /eˌsi.ɡwaˈmen.te/
   * Etimologia: De esiguo i el sufix -mente.

### Adverbi

esiguamente
* exiguament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·si·gua·mén·te (5)
# esistenti
## Italià

   * Pronúncia: /e.siˈstɛn.ti/

### Adjectiu

esistenti inv. pl.
* forma plural de esistente
# calmava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəɫˈma.βə/, balear /kəɫˈma.və/ Occidental: nord-occidental /kaɫˈma.βa/ valencià /kaɫˈma.va/, /kaɫˈma.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

calmava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de calmar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de calmar.
# calmavi
## Català
### Verb

calmavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de calmar.
# calme
## Català
### Verb

calme
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de calmar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb calmar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb calmar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb calmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·me (2)
* Anagrames: alcem, calem, melca

## Francès

   * Pronúncia: /ˈkalm/
   * Etimologia: De l'occità calma ‎(«manca de brisa»), derivat del grec antic καῦμα ‎(kaûma, «calor»).

### Nom

calme m. ‎(plural calmes)
* calma
    «Les calmes et les brises variables ne nous permirent qu’au bout de six jours de sortir du milieu de ce groupe d’îles et des innombrables récifs qui les environnent.» (Dillon, Voyage dans la mer du sud, Revue des Deux Mondes, 1830, volum 1)la calma i la brisa variables ens van permetre sortir al cap de sis dies d'enmig d'aquest grup d'illes i de nombrosos esculls que les envolten.
    «Le calme et la monotonie, jamais ennuyeuse cependant, de cette existence au grand air provoquaient en moi une sorte d’assoupissement intellectuel et moral très doux, un apaisement bienfaisant.» (Isabelle Eberhardt, Dans la dune)La calma i la monotonia, tanmateix mai avorrida, d'aquesta existència a l'aire lliure van provocar en mi una mena d'ensopiment intel·lectual i moral molt dolç, una tranquil·litat beneficiosa.

#### Sinònims

* bonance
* tranquillité, quiétude

### Adjectiu

calme inv. ‎(plural calmes)
* calmat, tranquil
    Les affaires sont calmes, il se fait peu d’affaires.Els negocis estan en calma, se'n fan pocs.

#### Sinònims

* paisible, placide, serein, tranquille

#### Antònims

* agité, turbulent

### Vegeu també

* Entrada «calme» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# calmeguem
## Català
### Verb

calmeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb calmar.
# calmaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəɫˈma.βən/, balear /kəɫˈma.vən/ Occidental: nord-occidental /kaɫˈma.βen/ valencià /kaɫˈma.ven/, /kaɫˈma.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

calmaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de calmar.
# calmeguessen
## Català
### Verb

calmeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb calmar.
# traumatises
## Anglès
### Verb

traumatises
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de traumatise
# traumatismos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tɾau.maˈtiz.mos/, meridional /tɾau.maˈtih.moh/
       Americà: alt /t͡sau.maˈtiz.m(o)s/, baix /tɾau.maˈtih.moh/, austral /tɾau.maˈtih.mos/
   * Rimes: -izmos

### Nom

traumatismos m. pl.
* forma plural de traumatismo

### Miscel·lània

* Síl·labes: trau·ma·tis·mos (4)
# traumatitzam
## Català
### Verb

traumatitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de traumatitzar.
# traumatismo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tɾau.maˈtiz.mo/, meridional /tɾau.maˈtih.mo/
       Americà: alt /t͡s(au).maˈtiz.mo/, baix /tɾau.maˈtih.mo/
   * Rimes: -izmo
   * Etimologia: Del grec antic τραυματισμός ‎(traumatismós).

### Nom

traumatismo m. ‎(plural traumatismos)
* traumatisme

#### Relacionats

* trauma
* traumático

### Miscel·lània

* Síl·labes: trau·ma·tis·mo (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre traumatismo
# traumatitz
## Català
### Verb

traumatitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de traumatitzar.
# traumatitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾəw.məˈti.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /tɾaw.maˈti.d͡za/, valencià /tɾaw.maˈti.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

traumatitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de traumatitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb traumatitzar.
# traumatising
## Anglès
### Verb

traumatising
* gerundi de traumatise
# casa adosada
## Castellà
### Nom

casa adosada f.
* (arquitectura) casa en filera

#### Sinònims

* casa alineada
* casa en hilera

### Vegeu també

* casa adosada. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# casa de colònies
## Català
### Nom

casa de colònies f. ‎(plural cases de colònies)
* Casa que ofereix allotjament i manutenció a grups, especialment de nens i joves, i que disposa d'instal·lacions per a activitats lúdiques i educatives.

#### Traduccions

* Anglès: children's camp $^{(en)}$, youth camp $^{(en)}$
* Castellà: casa de colonias $^{(es)}$
* Francès: centre de vacances pour enfants $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* casa de colònies. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# casa de colonias
## Castellà
### Nom

casa de colonias f. ‎(plural casas de colonias)
* casa de colònies

### Vegeu també

* casa de colonias. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# cas oblic
## Català
### Nom

cas oblic m. ‎(plural casos oblics)
* Cas gramatical, altre que el nominatiu, emprat quan no és el subjecte de l’oració sinó amb funció de complement.

#### Sinònims

* cas inactiu

#### Antònims

* cas recte

#### Traduccions

* Anglès: oblique case $^{(en)}$, objective case $^{(en)}$
* Castellà: caso oblicuo $^{(es)}$ m.
* Francès: cas oblique $^{(fr)}$ m., cas régime $^{(fr)}$ m.
* Italià: caso obliquo $^{(it)}$ m.
* Llatí: casus obliquus $^{(la)}$ m.

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# casa de vecinos
## Castellà
### Nom

casa de vecinos f.
* (arquitectura) casa de pisos, casa de veïns

### Vegeu també

* casa de vecinos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# casa cuna
## Castellà
### Nom

casa cuna f. ‎(plural casas cuna)
* escola bressol

#### Sinònims

* escuela maternal
* guardería
* guardería infantil
* jardín de infancia

### Vegeu també

* casa cuna. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# casa de barrets
## Català

   * Etimologia: D’una botiga de barrets a la plaça Reial de Barcelona que només permetia l’accés al prostíbul del pis superior als clients que pagaven un valor superior per un barret.

### Nom

casa de barrets m. ‎(plural cases de barrets)
* (col·loquial) Prostíbul, especialment d’aspecte dissimulat.
* (col·loquial) Lloc de gran desordre.

#### Sinònims

* casa de cites
* casa de mala nota
* casa de maturrangues
* casa de putes
* casa de tolerància
* putiferi

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# casa en hilera
## Castellà
### Nom

casa en hilera f.
* (arquitectura) casa en filera

#### Sinònims

* casa adosada
* casa alineada

### Vegeu també

* casa en hilera. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# casa alineada
## Castellà
### Nom

casa alineada f.
* (arquitectura) casa en filera

#### Sinònims

* casa adosada
* casa en hilera

### Vegeu també

* casa alineada. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# calipers
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈkæl.ɪ.pəz/

### Nom

calipers
* forma plural de caliper
# caliph
## Anglès
### Nom

caliph ‎(plural caliphs)
* califa
# caliphs
## Anglès
### Nom

caliphs
* forma plural de caliph
# caligraphies
## Anglès

   * Pronúncia: (pendent)

### Nom

caligraphies
* forma plural de caligraphy
# calimes
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɫi.məs/, occidental /kaˈɫi.mes/
   * Rimes: -imes

### Nom

calimes f. pl.
* Forma plural de calima.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·li·mes (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceilms)
* Anagrama: maleïsc
# caliper
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

caliper ‎(plural calipers)
* (normalment en plural) calibrador
* (antropologia) antropòmetre

#### Sinònims

* calliper

### Vegeu també

* caliper. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# calimas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kaˈli.mas/, meridional /kaˈli.mah/
       Americà: alt /kaˈli.m(a)s/, baix /kaˈli.mah/, austral /kaˈli.mas/
   * Rimes: -imas

### Nom

calimas f. pl.
* forma plural de calima

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·li·mas (3)
# tranuités
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾə.nujˈtes/ Occidental: nord-occidental /tɾa.nujˈtes/ valencià /tɾa.nujˈtes/, /tɾa.nwiˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

tranuités
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tranuitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tranuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·nui·tés (3)
* Anagrames: transiteu, tustarien
# tranuitéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾə.nujˈte.siw/ Occidental: nord-occidental /tɾa.nujˈte.siw/ valencià /tɾa.nujˈte.siw/, /tɾa.nwiˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

tranuitéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tranuitar.
# tranĉilon
## Esperanto

   * Pronúncia: /tranˈt͡ʃi.lon/

### Nom

tranĉilon
* acusatiu de tranĉilo
# tranuitéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾə.nujˈte.səm/ Occidental: nord-occidental /tɾa.nujˈte.sem/ valencià /tɾa.nujˈte.sem/, /tɾa.nwiˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

tranuitéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tranuitar.