OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ciseaux
## Francès

   * Pronúncia: /siˈzo/ àudio (París)

### Nom

ciseaux m. pl.
* forma plural de ciseau

### Nom

ciseaux m. ‎(plurale tantum)
* tisores
* (Futbol) xut de tisora
* (Atletisme) salt de tisores
# cises
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsi.zəs/, occidental /ˈsi.zes/
   * Rimes: -izes

### Nom

cises f. pl.
* Forma plural de cisa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ci·ses (2)
* Anagrames: cessi, cessí
# cisgènere
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siˈʒɛ.nə.ɾə/, balear /siʒˈʒɛ.nə.ɾə/ Occidental: /sizˈd͡ʒɛ.ne.ɾe/
   * Etimologia: Del prefix cis- i gènere, per analogia amb transgènere.

### Adjectiu

cisgènere inv. ‎(plural cisgènere)
* Que té la identitat de gènere segons el sexe biològic del naixement.
* Relatiu a la cissexualitat o a les persones que així ho senten.

#### Sinònims

* cis, cissexual

#### Antònims

* transgènere

#### Traduccions

* Anglès: cissexual $^{(en)}$, cisgender $^{(en)}$
* Castellà: cisexual $^{(es)}$, cisgénero $^{(es)}$
* Francès: cissexuel $^{(fr)}$, cisgenre $^{(fr)}$

### Nom

cisgènere m. f. ‎(plural cisgèneres)
* Persona que se sent del gènere corresponent al sexe biològic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cis·gè·ne·re (4)
* Anagrames: gerències, regències

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, Termcat
# cicles formatius de grau mitjà
## Català
### Nom

cicles formatius de grau mitjà m. pl.
* Forma plural de cicle formatiu de grau mitjà.
# cicles formatius de grau superior
## Català
### Nom

cicles formatius de grau superior m. pl.
* Forma plural de cicle formatiu de grau superior.
# cicle universitari
## Català
### Nom

cicle universitari m. ‎(plural cicles universitaris)
* Cadascun dels períodes, superiors a un any acadèmic, en què es divideixen els ensenyaments universitaris.

#### Notes

Els ensenyaments universitaris poden ser de primer cicle, de primer i segon cicle, de segon cicle o de tercer cicle.

#### Traduccions

* Anglès: university cycle $^{(en)}$
* Castellà: ciclo universitario $^{(es)}$
* Francès: cycle universitaire $^{(fr)}$

### Vegeu també

* cicle universitari. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# cicles mitjans d'educació primària
## Català
### Nom

cicles mitjans d'educació primària m. pl.
* Forma plural de cicle mitjà d'educació primària.
# cicles formatius
## Català
### Nom

cicles formatius m. pl.
* Forma plural de cicle formatiu.
# cicles inicials d'educació primària
## Català
### Nom

cicles inicials d'educació primària m. pl.
* Forma plural de cicle inicial d'educació primària.
# cicles superiors d'educació primària
## Català
### Nom

cicles superiors d'educació primària m. pl.
* Forma plural de cicle superior d'educació primària.
# ciclica
## Italià

   * Pronúncia: /ˈt͡ʃiː.kli.ka/

### Adjectiu

ciclica f. ‎(plural cicliche)
* forma femenina de ciclico
# cicles universitaris
## Català
### Nom

cicles universitaris m. pl.
* Forma plural de cicle universitari.
# carnut
## Català

   * Pronúncia: oriental /kərˈnut/, occidental /kaɾˈnut/
   * Rimes: -ut
   * Etimologia: De carn i el sufix -ut, segle XV.

### Adjectiu

carnut m. ‎(femení carnuda, plural masculí carnuts, plural femení carnudes)
* De carn abundant.

#### Sinònims

* carnós

#### Traduccions

* Castellà: carnoso $^{(es)}$, carnudo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·nut (2)
* Heterograma de 6 lletres (acnrtu)
* Anagrames: curant, trunca, truncà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# carné internacional de estudiante
## Castellà
### Nom

carné internacional de estudiante m. ‎(plural carnés internacionales de estudiante)
* carnet internacional d'estudiant

### Vegeu també

* carné internacional de estudiante. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# carnés de estudiante
## Castellà
### Nom

carnés de estudiante m. pl.
* forma plural de carné de estudiante
# carnudes
## Català
### Adjectiu

carnudes f. pl.
* Forma plural de carnuda.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·nu·des (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdenrsu)
* Anagrames: desnucar, secundar
# carnuts
## Català
### Adjectiu

carnuts m. pl.
* Forma plural de carnut.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·nuts (2)
* Heterograma de 7 lletres (acnrstu)
* Anagrames: crusant, truncàs
# carné de estudiante
## Castellà
### Nom

carné de estudiante m. ‎(plural carnés de estudiante)
* carnet d'estudiant

#### Sinònims

* tarjeta de estudiante

### Vegeu també

* carné de estudiante. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# carnés internacionales de estudiante
## Castellà
### Nom

carnés internacionales de estudiante m. pl.
* forma plural de carné internacional de estudiante
# carnum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkar.nʊm/

### Nom

carnum
* genitiu plural de carō
# carnívor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kərˈni.βur/ balear /kəɾˈni.voɾ/, /kərˈni.vur/ Occidental: nord-occidental /karˈni.βor/ valencià /kaɾˈni.voɾ/, /kaɾˈni.βoɾ/
   * Etimologia: Del prefix carni- i el sufix -vor, segle XIX.

### Adjectiu

carnívor m. ‎(femení carnívora, plural masculí carnívors, plural femení carnívores)
* Que menja carn.

#### Traduccions

* Alemany: fleischfressend $^{(de)}$
* Anglès: carnivorous $^{(en)}$
* Asturià: carnívoru $^{(ast)}$
* Castellà: carnívoro $^{(es)}$
* Francès: carnivore $^{(fr)}$

### Nom

carnívor m. ‎(plural carnívors)
* Individu de l’ordre dels carnívors (Carnivora)

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ní·vor (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# cohabitare
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔ.ha.bɪˈtaː.rɛ/

### Verb

cohabitāre
* infinitiu del present actiu de cohabitō
# coguéssou
## Català
### Verb

coguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb coure.
# cogí
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /koˈxi/, meridional /koˈhi/
       Americà: alt /k(o)ˈxi/, baix /koˈhi/, austral /koˈxi/
   * Rimes: -i

### Verb

cogí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb coger
# coguí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈɣi/ balear /koˈɣi/, /kuˈɣi/ Occidental: /koˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

coguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de coure.
# cohabitas
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈha.bɪ.taːs/

### Verb

cohabitās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de cohabitō
# cohabitatum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔ.ha.bɪˈtaː.tʊm/

### Verb

cohabitātum
* supí acusatiu de cohabitō
# coguéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈɣe.siw/ balear /koˈɣe.siw/, /kuˈɣe.siw/ Occidental: /koˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

coguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb coure.
# coguéssom
## Català
### Verb

coguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb coure.
# cogíidos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \koˈxi.i.ðos\, meridional \koˈhi.i.ðoh\
       Americà: alt /k(o)ˈxi.i.dos/, baix \koˈhi.i.ðoh\, austral \koˈxi.i.ðos\
   * Rimes: -iidos

### Nom

cogíidos m. pl.
* catxalots pigmeus

### Vegeu també

* cogíidos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# comprobadores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kom.pɾo.βaˈðo.ɾes\, meridional \kom.pɾo.βaˈðo.ɾeh\
       Americà: alt /kom.pɾo.baˈdo.(ɾe)s/, baix \kom.pɾo.βaˈðo.ɾeh\, austral \kom.pɾo.βaˈðo.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Nom

comprobadores m. pl.
* forma plural de comprobador
# comprobar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \kom.pɾoˈβaɾ\
       Americà: alt /kom.p(ɾo)ˈbaɾ/, baix \kom.pɾoˈβaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí comprobāre.

### Verb

comprobar trans. ‎(present compruebo, passat comprobé, futur comprobaré)
* comprovar

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pro·bar (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre comprobar
# comprobaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \kom.pɾo.βaˈɾe\
       Americà: alt /kom.p(ɾo).baˈɾe/, baix \kom.pɾo.βaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

comprobaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb comprobar
# compro
## Català
### Verb

compro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de comprar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb comprar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb comprar.

#### Variants

* [1] compre, compri, compr
* [2] compri, compre
* [3] compri, compre

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pro (2)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈkom.pɾo/
       Americà: alt /ˈkom.p(ɾo)/, baix /ˈkom.pɾo/

### Verb

compro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb comprar

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pro (2)
# comprobador
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \kom.pɾo.βaˈðoɾ\
       Americà: alt /kom.p(ɾo).baˈdoɾ/, baix \kom.pɾo.βaˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Nom

comprobador m. ‎(plural comprobadores, femení comprobadora)
* (videojocs) verificador

#### Sinònims

* probador

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pro·ba·dor (4)

### Vegeu també

* comprobador. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# comprobadora
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \kom.pɾo.βaˈðo.ɾa\
       Americà: alt /kom.p(ɾo).baˈdo.ɾa/, baix \kom.pɾo.βaˈðo.ɾa\
   * Rimes: -oɾa

### Nom

comprobadora f. ‎(plural comprobadoras)
* forma femenina de comprobador
# comprobación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kom.pɾo.βaˈθjon\, meridional \kom.pɾo.βaˈθjoŋ\
       Americà: alt /kom.pɾo.b(a)ˈsjon/, baix \kom.pɾo.βaˈsjoŋ\, austral \kom.pɾo.βaˈsjon\
   * Rimes: -on
   * Etimologia: Del llatí comprobatio.

### Nom

comprobación f. ‎(plural comprobaciones)
* comprovació

#### Relacionats

* comprobar

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pro·ba·ción (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre comprobación
# comprobé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \kom.pɾoˈβe\
       Americà: alt /kom.p(ɾo)ˈbe/, baix \kom.pɾoˈβe\
   * Rimes: -e

### Verb

comprobé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb comprobar
# comprobaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kom.pɾo.βaˈθjo.nes\, meridional \kom.pɾo.βaˈθjo.neh\
       Americà: alt /kom.pɾo.baˈsjo.n(e)s/, baix \kom.pɾo.βaˈsjo.neh\, austral \kom.pɾo.βaˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

comprobaciones f. pl.
* forma plural de comprobación
# comprobadoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kom.pɾo.βaˈðo.ɾas\, meridional \kom.pɾo.βaˈðo.ɾah\
       Americà: alt /kom.pɾo.baˈdo.(ɾa)s/, baix \kom.pɾo.βaˈðo.ɾah\, austral \kom.pɾo.βaˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Nom

comprobadoras f. pl.
* forma plural de comprobadora
# ciutadellenc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siw.tə.ðəˈʎɛŋ/ balear /siw.tə.ðəˈʎəŋk/, /siw.tə.ðəˈʎɛŋk/ Occidental: nord-occidental /siw.ta.ðeˈʎeŋ/ valencià /siw.ta.ðeˈʎeŋk/, /siw.ta.ðeˈʎeŋ/
   * Rimes: -ɛŋk
   * Parònim: ciutadillenc
   * Etimologia: De Ciutadella i el sufix -enc, segle XX.

### Nom

ciutadellenc m. ‎(plural ciutadellencs, femení ciutadellenca)
* Natural de Ciutadella.

#### Traduccions

* Castellà: ciudadelano $^{(es)}$ m.

### Adjectiu

ciutadellenc m. ‎(femení ciutadellenca, plural masculí ciutadellencs, plural femení ciutadellenques)
* Relatiu o corresponent a Ciutadella o als seus habitants.

#### Traduccions

* Castellà: ciudadelano $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ciu·ta·de·llenc (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot, ésAdir
# ciutadellenca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siw.tə.ðəˈʎɛŋ.kə/ balear /siw.tə.ðəˈʎəŋ.kə/, /siw.tə.ðəˈʎɛŋ.kə/ Occidental: /siw.ta.ðeˈʎeŋ.ka/
   * Rimes: -ɛŋka

### Nom

ciutadellenca f. ‎(plural ciutadellenques)
* Forma femenina de ciutadellenc.

### Adjectiu

ciutadellenca f. ‎(plural ciutadellenques)
* Forma femenina de ciutadellenc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ciu·ta·de·llen·ca (5)
# ciutadellenques
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siw.tə.ðəˈʎɛŋ.kəs/ balear /siw.tə.ðəˈʎəŋ.kəs/, /siw.tə.ðəˈʎɛŋ.kəs/ Occidental: /siw.ta.ðeˈʎeŋ.kes/
   * Rimes: -ɛŋkes

### Adjectiu

ciutadellenques f. pl.
* Forma plural de ciutadellenca.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ciu·ta·de·llen·ques (5)
# ciutadillenc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siw.tə.ðiˈʎɛŋ/ balear /siw.tə.ðiˈʎəŋk/, /siw.tə.ðiˈʎɛŋk/ Occidental: nord-occidental /siw.ta.ðiˈʎeŋ/ valencià /siw.ta.ðiˈʎeŋk/, /siw.ta.ðiˈʎeŋ/
   * Rimes: -ɛŋk
   * Parònim: ciutadellenc
   * Etimologia: De Ciutadilla i el sufix -enc, segle XX.

### Nom

ciutadillenc m. ‎(plural ciutadillencs, femení ciutadillenca)
* Natural de Ciutadilla.

#### Traduccions
### Adjectiu

ciutadillenc m. ‎(femení ciutadillenca, plural masculí ciutadillencs, plural femení ciutadillenques)
* Relatiu o corresponent a Ciutadilla o als seus habitants.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ciu·ta·di·llenc (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: ésAdir
# ciutadillenca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siw.tə.ðiˈʎɛŋ.kə/ balear /siw.tə.ðiˈʎəŋ.kə/, /siw.tə.ðiˈʎɛŋ.kə/ Occidental: /siw.ta.ðiˈʎeŋ.ka/
   * Rimes: -ɛŋka

### Nom

ciutadillenca f. ‎(plural ciutadillenques)
* Forma femenina de ciutadillenc.

### Adjectiu

ciutadillenca f. ‎(plural ciutadillenques)
* Forma femenina de ciutadillenc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ciu·ta·di·llen·ca (5)
# ciutadans
## Català

   * Pronúncia: oriental /siw.təˈðans/, occidental /siw.taˈðans/
   * Rimes: -ans

### Nom

ciutadans m. pl.
* Forma plural de ciutadà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ciu·ta·dans (3)
* Anagrama: acuindats
# ciutadella
## Català

   * Pronúncia: oriental /siw.təˈðe.ʎə/, occidental /siw.taˈðe.ʎa/
   * Rimes: -eʎa
   * Etimologia: Del llatí civitātĕlla, diminutiu de cīvitās.

### Nom

ciutadella f. ‎(plural ciutadelles)
* Construcció fortificada en la part alta d'una població, que té funcions de defensa i refugi.

#### Traduccions

* Anglès: citadel $^{(en)}$
* Castellà: ciudadela $^{(es)}$
* Francès: citadelle $^{(fr)}$
* Italià: cittadella $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ciu·ta·de·lla (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# ciutadellencs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siw.tə.ðəˈʎɛŋs/ balear /siw.tə.ðəˈʎəŋks/, /siw.tə.ðəˈʎɛŋks/ Occidental: nord-occidental /siw.ta.ðeˈʎeŋs/ valencià /siw.ta.ðeˈʎeŋks/, /siw.ta.ðeˈʎeŋs/
   * Rimes: -ɛŋks

### Nom

ciutadellencs m. pl.
* Forma plural de ciutadellenc.

### Adjectiu

ciutadellencs m. pl.
* Forma plural de ciutadellenc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ciu·ta·de·llencs (4)
# cimegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /si.məˈʒes/ Occidental: nord-occidental /si.meˈʒes/, valencià /si.meˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

cimegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cimejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cimejar.
# cimegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /si.məˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /si.meˈʒe.sem/, valencià /si.meˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

cimegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cimejar.
# cimegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /si.məˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /si.meˈʒe.sew/, valencià /si.meˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

cimegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cimejar.
# cimegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /si.məˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /si.meˈʒe.sim/, valencià /si.meˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

cimegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cimejar.
# cimegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /si.məˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /si.meˈʒe.siw/, valencià /si.meˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

cimegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cimejar.
# cimeja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siˈmɛ.ʒə/ balear /siˈmə.ʒə/, /siˈmɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /siˈme.ʒa/, valencià /siˈme.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

cimeja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de cimejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb cimejar.
# cimegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /si.məˈʒi/ Occidental: nord-occidental /si.meˈʒi/, valencià /si.meˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

cimegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de cimejar.
# clacaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɫə.kəˈɾas/, occidental /kɫa.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

clacaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de clacar.

### Miscel·lània

* Anagrama: calcaràs
# clacaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɫə.kəˈɾi.əw/, occidental /kɫa.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

clacaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de clacar.

### Miscel·lània

* Anagrama: calcaríeu
# clacassen
## Català
### Verb

clacassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb clacar.

#### Variants

* claquessin, claquessen, clacassin, clacaren

### Miscel·lània

* Anagrama: calcassen
# clacasses
## Català
### Verb

clacasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb clacar.

#### Variants

* claquessis, claquesses, clacassis, clacares

### Miscel·lània

* Anagrama: calcasses
# clacassin
## Català
### Verb

clacassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb clacar.

#### Variants

* claquessin, claquessen, clacassen, clacaren

### Miscel·lània

* Anagrama: calcassin
# clacarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɫə.kəˈɾa/, occidental /kɫa.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

clacarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de clacar.

### Miscel·lània

* Anagrames: calcara, calcarà
# clacaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɫə.kəˈɾe/, occidental /kɫa.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

clacaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de clacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cla·ca·ré (3)
* Anagrames: Alcàcer, calcaré
# clacassis
## Català
### Verb

clacassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb clacar.

#### Variants

* claquessis, claquesses, clacasses, clacares

### Miscel·lània

* Anagrama: calcassis
# compimenti
## Italià

   * Pronúncia: /kom.piˈmen.ti/

### Nom

compimenti m. pl.
* forma plural de compimento
# compilateurs
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.pi.laˈtœʁ/

### Nom

compilateurs m. pl.
* forma plural de compilateur
# compilo
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈpiː.loː/
   * Etimologia: Del prefix con- i pilo.

### Verb

compīlō ‎(1a present$^?$), compīlās ‎(2a present), compīlāre ‎(infinitiu), compīlāvī ‎(perfet), compīlātum ‎(supí)
* robar, prendre
* extreure
# compimento
## Italià

   * Pronúncia: /kom.piˈmen.to/

### Nom

compimento m. ‎(plural compimenti)
* compliment

#### Relacionats

* complimento

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pi·mén·to (4)
# compiler
## Anglès

   * Pronúncia: /kəmˈpaɪ.lə/

### Nom

compiler ‎(plural compilers)
* compilador

#### Sinònims

* compiling program

### Vegeu també

* compiler. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# compilers
## Anglès
### Nom

compilers
* forma plural de compiler
# compilatum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔm.piːˈlaː.tʊm/

### Verb

compīlātum
* supí acusatiu de compīlō
# compiling program
## Anglès
### Nom

compiling program
* (videojocs) compilador

#### Sinònims

* compiler

### Vegeu també

* compiling program. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# compilavi
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔm.piːˈlaː.wiː/

### Verb

compīlāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de compīlō
# comprometrien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pɾu.məˈtɾi.ən/ balear /kom.pɾo.məˈtɾi.ən/, /kum.pɾu.məˈtɾi.ən/ Occidental: /kom.pɾo.meˈtɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

comprometrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de comprometre.
# comprometrà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pɾu.məˈtɾa/ balear /kom.pɾo.məˈtɾa/, /kum.pɾu.məˈtɾa/ Occidental: /kom.pɾo.meˈtɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

comprometrà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de comprometre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pro·me·trà (4)
* Anagrames: comportarem, comportàrem
# comprometria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pɾu.məˈtɾi.ə/ balear /kom.pɾo.məˈtɾi.ə/, /kum.pɾu.məˈtɾi.ə/ Occidental: /kom.pɾo.meˈtɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

comprometria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de comprometre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de comprometre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pro·me·tri·a (5)
* Anagrama: comportaríem
# comprometries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pɾu.məˈtɾi.əs/ balear /kom.pɾo.məˈtɾi.əs/, /kum.pɾu.məˈtɾi.əs/ Occidental: /kom.pɾo.meˈtɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

comprometries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de comprometre.
# comprometos
## Català
### Verb

comprometos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb comprometre.
# comprometran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pɾu.məˈtɾan/ balear /kom.pɾo.məˈtɾan/, /kum.pɾu.məˈtɾan/ Occidental: /kom.pɾo.meˈtɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

comprometran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de comprometre.
# comprometre
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pɾuˈmɛ.tɾə/ balear /kom.pɾoˈmə.tɾə/, /kum.pɾuˈmɛ.tɾə/ Occidental: /kom.pɾoˈme.tɾe/
   * Rimes: -ɛtɾe
   * Etimologia: Del llatí compromittere, segle XVI.

### Verb

comprometre trans., pron. ‎(pronominal comprometre's)
* Posar en compromís, en una situació crítica.
* Adquirir una obligació en un pacte.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: comprometo, compromet, comprometem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* afectar, implicar, influir

#### Derivats

* descomprometre
* comprometement, compromès, comprometedor

#### Traduccions

* Anglès: compromise $^{(en)}$
* Castellà: comprometer $^{(es)}$
* Francès: compromettre $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pro·me·tre (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# comprometre's
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pɾuˈmɛ.tɾəs/ balear /kom.pɾoˈmə.tɾəs/, /kum.pɾuˈmɛ.tɾəs/ Occidental: /kom.pɾoˈme.tɾes/
   * Rimes: -ɛtɾes

### Verb

comprometre's
* Forma pronominal de comprometre.

#### Notes

* comprometre’s en + alguna cosa: es va comprometre en la lluita
* comprometre’s amb + algú: es va comprometre amb mi
* comprometre’s a + infinitiu: es va comprometre a lluitar
* comprometre’s que + forma verbal: es va comprometre que lluitaria
# comprometreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pɾu.məˈtɾɛw/ balear /kom.pɾo.məˈtɾəw/, /kum.pɾu.məˈtɾɛw/ Occidental: /kom.pɾo.meˈtɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

comprometreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de comprometre.
# coincidigués
## Català
### Verb

coincidigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb coincidir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb coincidir.
# coincidiguessen
## Català
### Verb

coincidiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb coincidir.