OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# dissuadisca
## Català
### Verb

dissuadisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dissuadir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dissuadir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadeixi, dissuadesqui, dissuadixa, dissuadesca
* [2] dissuadeixi, dissuadesqui, dissuadixa, dissuadixo, dissuadesca
* [3] dissuadeixi, dissuadesqui
# dissuadissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.su.əˈði.sən/, occidental /di.su.aˈði.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

dissuadissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* dissuadiguessen, dissuadigueren, dissuadissin, dissuadiren
# dissuadisquem
## Català
### Verb

dissuadisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* dissuadim, dissuadiguem
# dissuadisques
## Català
### Verb

dissuadisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* dissuadeixis, dissuadesquis, dissuadixes, dissuadixos, dissuadesques

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·su·a·dis·ques (5)
* Anagrama: dissuadesquis
# dissuadisqueu
## Català
### Verb

dissuadisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* dissuadiu, dissuadigueu
# dissuadisquen
## Català
### Verb

dissuadisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb dissuadir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadeixin, dissuadesquin, dissuadixen, dissuadesquen
* [2] dissuadeixin, dissuadesquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·su·a·dis·quen (5)
* Anagrama: dissuadesquin
# dissuadisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.su.əˈði.səs/, occidental /di.su.aˈði.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

dissuadisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* dissuadiguesses, dissuadigueres, dissuadissis, dissuadires
# dissuadissi
## Català
### Verb

dissuadissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadigués, dissuadiguera, dissuadís, dissuadira
* [2] dissuadigués, dissuadiguera, dissuadís, dissuadira
# desteta
## Català
### Verb

desteta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de destetar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb destetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·te·ta (3)
# destetant
## Català
### Verb

destetant
* Gerundi del verb destetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·te·tant (3)
# destetar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.təˈta/ Occidental: nord-occidental /des.teˈta/ valencià /des.teˈtaɾ/, /des.teˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix des- i teta.

### Verb

destetar trans.
* (septentrional, nord-occidental) desmamar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desteto, desteta, destetem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Notes

* És d’ús tradicional en català septentrional.
* En altres zones, com el Matarranya, és un castellanisme.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·te·tar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, DECat
# doble salt
## Català
### Nom

doble salt m. ‎(plural dobles salts)
* (videojocs) Moviment d'un personatge jugador que consisteix a fer dos salts consecutius en què el segon s'inicia abans no s'acabi el primer.

#### Traduccions

* Alemany: Doppelsprung $^{(de)}$
* Anglès: double jump $^{(en)}$
* Castellà: doble salto $^{(es)}$, salto doble $^{(es)}$
* Francès: double saut $^{(fr)}$

### Vegeu també

* doble salt. Terminologia dels videojocs. Informació cedida per TERMCAT.
# doble salto
## Castellà
### Nom

doble salto m. ‎(plural dobles saltos)
* (videojocs) doble salt

#### Sinònims

* salto doble

### Vegeu també

* doble salto. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# doble uve
## Castellà
### Nom

doble uve f. ‎(plural dobles uves)
* forma alternativa de uve doble
# doble pared
## Castellà
### Nom

doble pared f. ‎(plural dobles paredes)
* (futbol) paret doble

#### Sinònims

* uno-dos-tres

### Vegeu també

* doble pared. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# doble toque
## Castellà
### Nom

doble toque m. ‎(plural dobles toques)
* (voleibol) dobles

#### Sinònims

* doble golpe
* dobles

### Vegeu també

* doble toque. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# doble ve
## Castellà
### Nom

doble ve f. ‎(plural dobles ves)
* (Argentina, Xile, Equador, Veneçuela) forma alternativa de uve doble
# doble toc
## Català
### Nom

doble toc m. ‎(plural dobles tocs)
* (voleibol) dobles

### Vegeu també

* doble toc. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# doble titulació
## Català
### Nom

doble titulació f. ‎(plural dobles titulacions)
* Menció que s'acredita mitjançant un document que dóna fe que una persona ha superat uns estudis universitaris que abasten àrees pròpies de diversos àmbits de coneixement i es cursen en un sol programa integrat.

#### Notes

La durada d'aquests estudis orientats a l'obtenció de dos títols oficials és superior al que comportaria l'obtenció d'una sola titulació però molt inferior al que implicaria cursar les dues carreres de manera consecutiva.

#### Traduccions

* Anglès: double degree $^{(en)}$, dual degree $^{(en)}$
* Castellà: doble titulación $^{(es)}$
* Francès: double diplôme $^{(fr)}$

### Vegeu també

* doble titulació. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# doble titulación
## Castellà
### Nom

doble titulación f. ‎(plural dobles titulaciones)
* doble titulació

### Vegeu també

* doble titulación. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# doble u
## Castellà
### Nom

doble u f.
* (Mèxic, Colòmbia, Costa Rica, Rep. Dominicana) forma alternativa de uve doble
# dislocaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /diz.ɫu.kəˈɾi.əw/ balear /diz.ɫo.kəˈɾi.əw/, /diz.ɫu.kəˈɾi.əw/ Occidental: /diz.ɫo.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

dislocaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de dislocar.

#### Variants

* dislocaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·lo·ca·rí·eu (5)
# dislocassin
## Català
### Verb

dislocassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dislocar.

#### Variants

* disloquessin, disloquessen, dislocassen, dislocaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·lo·cas·sin (4)
# dislocat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /diz.ɫuˈkat/ balear /diz.ɫoˈkat/, /diz.ɫuˈkat/ Occidental: /diz.ɫoˈkat/
   * Rimes: -at

### Verb

dislocat
* Participi masculí singular del verb dislocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·lo·cat (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdilost)
# dislocaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /diz.ɫu.kəˈɾi.əm/ balear /diz.ɫo.kəˈɾi.əm/, /diz.ɫu.kəˈɾi.əm/ Occidental: /diz.ɫo.kaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

dislocaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de dislocar.

#### Variants

* dislocarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·lo·ca·rí·em (5)
# dislocassis
## Català
### Verb

dislocassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dislocar.

#### Variants

* disloquessis, disloquesses, dislocasses, dislocares

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·lo·cas·sis (4)
# dislocassen
## Català
### Verb

dislocassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dislocar.

#### Variants

* disloquessin, disloquessen, dislocassin, dislocaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·lo·cas·sen (4)
# dislocasses
## Català
### Verb

dislocasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dislocar.

#### Variants

* disloquessis, disloquesses, dislocassis, dislocares

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·lo·cas·ses (4)
# dislocation
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪsləʊˈkeɪʃən/ àudio (EUA)

### Nom

dislocation ‎(plural dislocations)
* luxació

### Vegeu també

* dislocation. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# dislocarívem
## Català
### Verb

dislocarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de dislocar.

#### Variants

* dislocaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·lo·ca·rí·vem (5)
# dislocaríveu
## Català
### Verb

dislocaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de dislocar.

#### Variants

* dislocaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·lo·ca·rí·veu (5)
# desesperadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.ses.peˌɾa.ðaˈmen.te\, meridional \de.seh.peˌɾa.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /de.s(e)s.peˌɾa.daˈmen.te/, baix \de.seh.peˌɾa.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De desesperado i el sufix -mente.

### Adverbi

desesperadamente
* desesperadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ses·pe·ra·da·men·te (7)
# desesperar-se
## Català
### Verb

desesperar-se
* Forma pronominal de desesperar.
# desesperadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəs.pəˌɾa.ðəˈmen/ balear /də.zəs.pəˌɾa.ðəˈment/, /də.zəs.pəˌɾa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /de.zes.peˌɾa.ðaˈmen/ valencià /de.zes.peˌɾa.ðaˈment/, /de.zes.peˌɾa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De desesperat i el sufix -ment.

### Adverbi

desesperadament
* D'una manera desesperada, sense esperança.

#### Traduccions

* Anglès: desperately $^{(en)}$
* Castellà: desesperadamente $^{(es)}$
* Francès: désespérément $^{(fr)}$
* Italià: disperatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·es·pe·ra·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desesmar-se
## Català
### Verb

desesmar-se
* Forma pronominal de desesmar.
# desesperadorament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəs.pə.ɾəˌðo.ɾəˈmɛn/ balear /də.zəs.pə.ɾəˌðo.ɾəˈmɛnt/, /də.zəs.pə.ɾəˌðo.ɾəˈmɛn/ Occidental: nord-occidental /de.zes.pe.ɾaˌðo.ɾaˈmɛn/ valencià /de.zes.pe.ɾaˌðo.ɾaˈmɛnt/, /de.zes.pe.ɾaˌðo.ɾaˈmɛn/
   * Rimes: -ɛnt
   * Etimologia: De desesperador i el sufix -ment.

### Adverbi

desesperadorament
* D'una manera desesperadora, que desespera.

#### Traduccions

* Anglès: despairingly $^{(en)}$
* Francès: désespéramment $^{(fr)}$
* Italià: snervatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·es·pe·ra·do·ra·ment (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desesperançar-se
## Català
### Verb

desesperançar-se
* Forma pronominal de desesperançar.
# dialettico
## Italià

   * Pronúncia: /djaˈlɛt.ti.ko/

### Adjectiu

dialettico m. ‎(femení dialettica, plural masculí dialettici, plural femení dialettiche)
* dialèctic

#### Derivats

* dialetticamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: dia·lèt·ti·co (4)
# dialmidones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \djal.miˈðo.nes\, meridional \djal.miˈðo.neh\
       Americà: alt /djal.miˈdo.n(e)s/, baix \djal.miˈðo.neh\, austral \djal.miˈðo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

dialmidones m. pl.
* forma plural de dialmidón
# dialettici
## Italià

   * Pronúncia: /djaˈlɛt.ti.t͡ʃi/

### Adjectiu

dialettici m. pl.
* forma plural de dialettico
# dialettica
## Italià

   * Pronúncia: /djaˈlɛt.ti.ka/

### Adjectiu

dialettica f. ‎(plural dialettiche)
* forma femenina de dialettico
# dialitzar-se
## Català
### Verb

dialitzar-se
* Forma pronominal de dialitzar.
# dialettiche
## Italià

   * Pronúncia: /djaˈlɛt.ti.ke/

### Adjectiu

dialettiche f. pl.
* forma plural de dialettica
# dialektikojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /di.a.lekˈti.kojn/

### Nom

dialektikojn
* acusatiu plural de dialektiko
# dialektikon
## Esperanto

   * Pronúncia: /di.a.lekˈti.kon/

### Nom

dialektikon
* acusatiu de dialektiko
# dialetticamente
## Italià

   * Pronúncia: /di.aˌlɛt.ti.kaˈmen.te/, /djaˌlɛt.ti.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De dialettico i el sufix -mente.

### Adverbi

dialetticamente
* dialècticament

### Miscel·lània

* Síl·labes: dia·let·ti·ca·mén·te (6)
# distenguen
## Català
### Verb

distenguen
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb distendre.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb distendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·ten·guen (3)
* Anagrama: desenutgin
# distengueran
## Català
### Verb

distengueran
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de distendre.
# distengueren
## Català
### Verb

distengueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de distendre.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb distendre.
# distenguera
## Català
### Verb

distenguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb distendre.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb distendre.

### Miscel·lània

* Anagrames: desintegrau, reguitnades
# distengos
## Català
### Verb

distengos
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb distendre.
# despatologitzessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.tu.ɫu.ʒiˈd͡ze.sən/ balear /dəs.pə.to.ɫo.ʒiˈd͡ze.sən/, /dəs.pə.tu.ɫu.ʒiˈd͡ze.sən/ Occidental: nord-occidental /des.pa.to.ɫo.ʒiˈd͡ze.sen/, valencià /des.pa.to.ɫo.d͡ʒiˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

despatologitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb despatologitzar.

#### Variants

* despatologitzessin, despatologitzassen, despatologitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·to·lo·git·zes·sen (7)
# despatologitzessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.tu.ɫu.ʒiˈd͡ze.sis/ balear /dəs.pə.to.ɫo.ʒiˈd͡ze.sis/, /dəs.pə.tu.ɫu.ʒiˈd͡ze.sis/ Occidental: nord-occidental /des.pa.to.ɫo.ʒiˈd͡ze.sis/, valencià /des.pa.to.ɫo.d͡ʒiˈze.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

despatologitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb despatologitzar.

#### Variants

* despatologitzesses, despatologitzasses, despatologitzares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·to·lo·git·zes·sis (7)
# despatologitzi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.tu.ɫuˈʒi.d͡zi/ balear /dəs.pə.to.ɫoˈʒi.d͡zi/, /dəs.pə.tu.ɫuˈʒi.d͡zi/ Occidental: nord-occidental /des.pa.to.ɫoˈʒi.d͡zi/, valencià /des.pa.to.ɫoˈd͡ʒi.zi/
   * Rimes: -idzi

### Verb

despatologitzi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb despatologitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb despatologitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb despatologitzar.

#### Variants

* [1] despatologitze
* [2] despatologitze
* [3] despatologitze

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·to·lo·git·zi (6)
# despatologitzes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.tu.ɫuˈʒi.d͡zəs/ balear /dəs.pə.to.ɫoˈʒi.d͡zəs/, /dəs.pə.tu.ɫuˈʒi.d͡zəs/ Occidental: nord-occidental /des.pa.to.ɫoˈʒi.d͡zes/, valencià /des.pa.to.ɫoˈd͡ʒi.zes/
   * Rimes: -idzes

### Verb

despatologitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de despatologitzar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb despatologitzar.

#### Variants

* [2] despatologitzis

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·to·lo·git·zes (6)
# despatologitzeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.tu.ɫu.ʒiˈd͡zɛw/ balear /dəs.pə.to.ɫo.ʒiˈd͡zəw/, /dəs.pə.tu.ɫu.ʒiˈd͡zɛw/ Occidental: nord-occidental /des.pa.to.ɫo.ʒiˈd͡zew/, valencià /des.pa.to.ɫo.d͡ʒiˈzew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

despatologitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de despatologitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb despatologitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb despatologitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·to·lo·git·zeu (6)
# despatologitzo
## Català
### Verb

despatologitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de despatologitzar.

#### Variants

* despatologitze

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·to·lo·git·zo (6)
# despatologitzis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.tu.ɫuˈʒi.d͡zis/ balear /dəs.pə.to.ɫoˈʒi.d͡zis/, /dəs.pə.tu.ɫuˈʒi.d͡zis/ Occidental: nord-occidental /des.pa.to.ɫoˈʒi.d͡zis/, valencià /des.pa.to.ɫoˈd͡ʒi.zis/
   * Rimes: -idzis

### Verb

despatologitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb despatologitzar.

#### Variants

* despatologitzes

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·to·lo·git·zis (6)
# despatologitzesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.tu.ɫu.ʒiˈd͡ze.səs/ balear /dəs.pə.to.ɫo.ʒiˈd͡ze.səs/, /dəs.pə.tu.ɫu.ʒiˈd͡ze.səs/ Occidental: nord-occidental /des.pa.to.ɫo.ʒiˈd͡ze.ses/, valencià /des.pa.to.ɫo.d͡ʒiˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

despatologitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb despatologitzar.

#### Variants

* despatologitzessis, despatologitzasses, despatologitzares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·to·lo·git·zes·ses (7)
# despatologitzessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.tu.ɫu.ʒiˈd͡ze.sin/ balear /dəs.pə.to.ɫo.ʒiˈd͡ze.sin/, /dəs.pə.tu.ɫu.ʒiˈd͡ze.sin/ Occidental: nord-occidental /des.pa.to.ɫo.ʒiˈd͡ze.sin/, valencià /des.pa.to.ɫo.d͡ʒiˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

despatologitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb despatologitzar.

#### Variants

* despatologitzessen, despatologitzassen, despatologitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·to·lo·git·zes·sin (7)
# despatologitzin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.tu.ɫuˈʒi.d͡zin/ balear /dəs.pə.to.ɫoˈʒi.d͡zin/, /dəs.pə.tu.ɫuˈʒi.d͡zin/ Occidental: nord-occidental /des.pa.to.ɫoˈʒi.d͡zin/, valencià /des.pa.to.ɫoˈd͡ʒi.zin/
   * Rimes: -idzin

### Verb

despatologitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb despatologitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb despatologitzar.

#### Variants

* [1] despatologitzen
* [2] despatologitzen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·to·lo·git·zin (6)
# dosificàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.zi.fiˈka.βəw/ balear /do.zi.fiˈka.vəw/, /du.zi.fiˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /do.zi.fiˈka.βew/ valencià /do.zi.fiˈka.vew/, /do.zi.fiˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

dosificàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de dosificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·si·fi·cà·veu (5)
# dosifique
## Català
### Verb

dosifique
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dosificar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dosificar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dosificar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dosificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·si·fi·que (4)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /do.siˈfi.ke/
       Americà: alt /d(o).siˈfi.ke/, baix /do.siˈfi.ke/
   * Rimes: -ike

### Verb

dosifique
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb dosificar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb dosificar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb dosificar

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·si·fi·que (4)
# dosificàssiu
## Català
### Verb

dosificàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dosificar.

#### Variants

* dosifiquéssiu, dosifiquésseu, dosificàsseu, dosificàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·si·fi·càs·siu (5)
# dosificó
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /do.si.fiˈko/
       Americà: alt /d(o).si.fiˈko/, baix /do.si.fiˈko/
   * Rimes: -o

### Verb

dosificó
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb dosificar

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·si·fi·có (4)
* Anagrama: ofídicos
# dosifiquem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.zi.fiˈkɛm/ balear /do.zi.fiˈkəm/, /du.zi.fiˈkɛm/ Occidental: /do.zi.fiˈkem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

dosifiquem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de dosificar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb dosificar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb dosificar.

#### Variants

* [1] dosificam

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·si·fi·quem (4)
* Anagrames: modifiques, modifiqués
# dosificàsseu
## Català
### Verb

dosificàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dosificar.

#### Variants

* dosifiquéssiu, dosifiquésseu, dosificàssiu, dosificàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·si·fi·càs·seu (5)
# dosificàs
## Català
### Verb

dosificàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dosificar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dosificar.

#### Variants

* [1] dosifiqués, dosificara
* [2] dosifiqués, dosificara

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·si·fi·càs (4)
# dinyava
## Català
### Verb

dinyava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dinyar-la.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de dinyar-la.
# dinyassis
## Català
### Verb

dinyassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dinyar-la.
# dinyau
## Català
### Verb

dinyau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de dinyar-la.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb dinyar-la.
# dinyassin
## Català
### Verb

dinyassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dinyar-la.
# dinyaven
## Català
### Verb

dinyaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dinyar-la.

### Miscel·lània

* Anagrama: navideny
# dinyaves
## Català
### Verb

dinyaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dinyar-la.
# dinye
## Català
### Verb

dinye
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dinyar-la.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dinyar-la.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dinyar-la.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dinyar-la.
# domina
## Català

   * Pronúncia: oriental /duˈmi.nə/, occidental /doˈmi.na/
   * Rimes: -ina

### Verb

domina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de dominar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb dominar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mi·na (3)
* Heterograma de 6 lletres (adimno)
* Anagrama: dinamo

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.mɪ.na/
   * Etimologia: Derivat de dominus

### Nom

domina f. ‎(genitiu dominae)
* senyora, mestressa, dama

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | domina | dominae |
| Vocatiu | domina | dominae |
| Acusatiu | dominam | dominās |
| Genitiu | dominae | dominārum |
| Datiu | dominae | dominīs |
| Ablatiu | dominā | dominīs |