OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# diversifiquem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.βər.si.fiˈkɛm/ balear /di.vəɾ.si.fiˈkəm/, /di.vər.si.fiˈkɛm/ Occidental: nord-occidental /di.βer.si.fiˈkem/ valencià /di.veɾ.si.fiˈkem/, /di.βeɾ.si.fiˈkem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

diversifiquem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de diversificar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb diversificar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb diversificar.

#### Variants

* [1] diversificam

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ver·si·fi·quem (5)
# diversifiquessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.βər.si.fiˈke.sən/, balear /di.vəɾ.si.fiˈke.sən/ Occidental: nord-occidental /di.βer.si.fiˈke.sen/ valencià /di.veɾ.si.fiˈke.sen/, /di.βeɾ.si.fiˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

diversifiquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb diversificar.

#### Variants

* diversifiquessin, diversificassin, diversificassen, diversificaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ver·si·fi·ques·sen (6)
# diversifique
## Català
### Verb

diversifique
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de diversificar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb diversificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb diversificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb diversificar.

#### Variants

* [1] diversifico, diversifiqui, diversific
* [2] diversifiqui
* [3] diversifiqui
* [4] diversifiqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ver·si·fi·que (5)
# dissuadiguérem
## Català
### Verb

dissuadiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de dissuadir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadírem
* [2] dissuadiguéssem, dissuadíssim, dissuadíssem, dissuadírem
# dissuadim
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.su.əˈðim/, occidental /di.su.aˈðim/
   * Rimes: -im

### Verb

dissuadim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de dissuadir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb dissuadir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb dissuadir.

#### Variants

* [2] dissuadiguem, dissuadisquem
* [3] dissuadiguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·su·a·dim (4)
* Anagrama: adduíssim
# dissuadigués
## Català
### Verb

dissuadigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadissi, dissuadiguera, dissuadís, dissuadira
* [2] dissuadissi, dissuadiguera, dissuadís, dissuadira
# dissuadiguéssem
## Català
### Verb

dissuadiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* dissuadiguérem, dissuadíssim, dissuadíssem, dissuadírem
# dissuadiguéveu
## Català
### Verb

dissuadiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de dissuadir.

#### Variants

* dissuadíveu, dissuadíeu
# dissuadigueves
## Català
### Verb

dissuadigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dissuadir.

#### Variants

* dissuadives, dissuadies
# dissuadigué
## Català
### Verb

dissuadigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de dissuadir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadí
* [2] dissuadí
# dissuadiguéreu
## Català
### Verb

dissuadiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de dissuadir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadíreu
* [2] dissuadiguésseu, dissuadíssiu, dissuadísseu, dissuadíreu
# dissuadiguésseu
## Català
### Verb

dissuadiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* dissuadiguéreu, dissuadíssiu, dissuadísseu, dissuadíreu
# emborrossarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.ru.səˈɾa/ balear /əm.bo.ro.səˈɾa/, /əm.bu.ru.səˈɾa/ Occidental: /em.bo.ro.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

emborrossarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de emborrossar-se.
# emborrossaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.ru.səˈɾas/ balear /əm.bo.ro.səˈɾas/, /əm.bu.ru.səˈɾas/ Occidental: /em.bo.ro.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

emborrossaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de emborrossar-se.
# emborrossaríveu
## Català
### Verb

emborrossaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de emborrossar-se.

#### Variants

* emborrossaríeu
# emborrossarives
## Català
### Verb

emborrossarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de emborrossar-se.

#### Variants

* emborrossaries
# emborrossaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.ru.səˈɾi.əw/ balear /əm.bo.ro.səˈɾi.əw/, /əm.bu.ru.səˈɾi.əw/ Occidental: /em.bo.ro.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

emborrossaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de emborrossar-se.

#### Variants

* emborrossaríveu
# emborrossariven
## Català
### Verb

emborrossariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emborrossar-se.

#### Variants

* emborrossarien
# emborrossassen
## Català
### Verb

emborrossassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emborrossar-se.

#### Variants

* emborrossessin, emborrossessen, emborrossaren
# emborrossaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.ru.səˈɾe/ balear /əm.bo.ro.səˈɾe/, /əm.bu.ru.səˈɾe/ Occidental: /em.bo.ro.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

emborrossaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de emborrossar-se.
# elizatako
## Basc
### Nom

elizatako
* genitiu locatiu indefinit de eliza
# elizei
## Basc
### Nom

elizei
* datiu definit plural de eliza
# elizataraino
## Basc
### Nom

elizataraino
* terminatiu indefinit de eliza
# elizaz
## Basc
### Nom

elizaz
* instrumental indefinit de eliza
* instrumental definit singular de eliza
# elizatara
## Basc
### Nom

elizatara
* al·latiu indefinit de eliza
# elizatatik
## Basc
### Nom

elizatatik
* ablatiu indefinit de eliza
# elizatik
## Basc
### Nom

elizatik
* ablatiu definit singular de eliza
# elizatzat
## Basc
### Nom

elizatzat
* prolatiu indefinit de eliza
# elizatan
## Basc
### Nom

elizatan
* inessiu indefinit de eliza
# elizatarantz
## Basc
### Nom

elizatarantz
* al·latiu direccional indefinit de eliza
# distenguessi
## Català
### Verb

distenguessi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb distendre.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb distendre.

### Miscel·lània

* Anagrama: detinguessis
# distengueríveu
## Català
### Verb

distengueríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de distendre.
# distenguessa
## Català
### Verb

distenguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb distendre.
# distenguesses
## Català
### Verb

distenguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb distendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·ten·gues·ses (4)
* Anagrama: desenutgessis
# distengues
## Català

   * Pronúncia: oriental /disˈteŋ.ɡəs/, occidental /disˈteŋ.ɡes/
   * Rimes: -eŋɡes

### Verb

distengues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb distendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·ten·gues (3)
* Anagrama: desenutgis
# distenguessen
## Català
### Verb

distenguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb distendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·ten·gues·sen (4)
* Anagrama: desenutgessin
# distengueré
## Català
### Verb

distengueré
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del futur de distendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·ten·gue·ré (4)
* Anagrames: desintegreu, detingueres, tendigueres
# distengueríeu
## Català
### Verb

distengueríeu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de distendre.
# dopares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈpa.ɾəs/ balear /doˈpa.ɾəs/, /duˈpa.ɾəs/ Occidental: /doˈpa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

dopares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de dopar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dopar.

#### Variants

* [2] dopessis, dopesses, dopassis, dopasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·pa·res (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeoprs)
* Anagrames: deposar, desparo, dopar-se, paredos, podar-se, podares
# doparem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.pəˈɾɛm/ balear /do.pəˈɾəm/, /du.pəˈɾɛm/ Occidental: /do.paˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

doparem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de dopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·pa·rem (3)
* Heterograma de 7 lletres (ademopr)
* Anagrames: podarem, podàrem
# doparien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.pəˈɾi.ən/ balear /do.pəˈɾi.ən/, /du.pəˈɾi.ən/ Occidental: /do.paˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

doparien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de dopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·pa·ri·en (4)
* Heterograma de 8 lletres (adeinopr)
* Anagrames: adoperin, apoderin, parodien, podarien
# dopareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.pəˈɾɛw/ balear /do.pəˈɾəw/, /du.pəˈɾɛw/ Occidental: /do.paˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

dopareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de dopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·pa·reu (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeopru)
* Anagrames: aperduo, podareu, podàreu
# doparen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈpa.ɾən/ balear /doˈpa.ɾən/, /duˈpa.ɾən/ Occidental: /doˈpa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

doparen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de dopar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dopar.

#### Variants

* [2] dopessin, dopessen, dopassin, dopassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·pa·ren (3)
* Heterograma de 7 lletres (adenopr)
* Anagrames: pandero, perdona, perdonà, podaren
# doparies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.pəˈɾi.əs/ balear /do.pəˈɾi.əs/, /du.pəˈɾi.əs/ Occidental: /do.paˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

doparies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de dopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·pa·ri·es (4)
* Heterograma de 8 lletres (adeioprs)
* Anagrames: adoperis, apoderis, parodies, parodiés, paròdies, podaries
# dit del mig
## Català
### Nom

dit del mig m. ‎(plural dits del mig)
* dit del cor

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# dit anular
## Català

   * Etimologia: Anular perquè s'hi sol posar els anells.

### Nom

dit anular m. ‎(plural dits anulars)
* anular

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GDLC
# dit apuntador
## Català
### Nom

dit apuntador m. ‎(plural dits apuntadors)
* índex
# dit gorrí
## Català
### Nom

dit gorrí m. ‎(plural dits gorrins)
* menovell
# disúries
## Català

   * Pronúncia: oriental /diˈzu.ɾi.əs/, occidental /diˈzu.ɾi.es/
   * Rimes: -uɾies

### Nom

disúries f. pl.
* Forma plural de disúria.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·sú·ri·es (4)
* Anagrama: reduïssi
# dit assenyalador
## Català
### Nom

dit assenyalador m. ‎(plural dits assenyaladors)
* índex
# dit auricular
## Català
### Nom

dit auricular m. ‎(plural dits auriculars)
* menovell

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# dit de l'anell
## Català
### Nom

dit de l'anell m. ‎(plural dits de l'anell)
* anular
# dit del cor
## Català
### Nom

dit del cor m. ‎(plural dits del cor)
* (anatomia) Tercer dit de la mà, entre l'índex i l'anular.

#### Sinònims

* dit del mig, dit mitger, dit llarg, dit llépol

#### Relacionats

* Dits de la mà: 1r polze, 2n índex, 3r dit del cor, 4t anular, 5è menovell.

#### Traduccions

* Anglès: middle finger $^{(en)}$
* Castellà: dedo medio $^{(es)}$, dedo del corazón $^{(es)}$
* Francès: majeur $^{(fr)}$
* Italià: dito medio $^{(it)}$
* Llatí: digitus medius $^{(la)}$, digitus tertius $^{(la)}$
* Occità: det long $^{(oc)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# dringaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾiŋˈɡa.βən/, balear /dɾiŋˈɡa.vən/ Occidental: nord-occidental /dɾiŋˈɡa.βen/ valencià /dɾiŋˈɡa.ven/, /dɾiŋˈɡa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

dringaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dringar.
# dringo
## Català
### Verb

dringo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dringar.

#### Variants

* dringue, dringui, dring
# dringuejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾiŋ.ɡəˈʒa/ balear /dɾiŋ.ɡəˈd͡ʒa/, /dɾiŋ.ɡəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /dɾiŋ.ɡeˈʒa/ valencià /dɾiŋ.ɡeˈd͡ʒaɾ/, /dɾiŋ.ɡeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: dringuejà
   * Etimologia: De dringar i el sufix -ejar.

### Verb

dringuejar intr.
* (central) dringar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: dringuejo, dringueja, dringuegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: drin·gue·jar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# dringau
## Català
### Verb

dringau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de dringar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb dringar.

#### Variants

* [1] dringueu
* [2] dringueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: drin·gau (2)
* Heterograma de 7 lletres (adginru)
* Anagrama: guindar
# dringue
## Català
### Verb

dringue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dringar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dringar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dringar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dringar.

#### Variants

* [1] dringo, dringui, dring
* [2] dringui
* [3] dringui
* [4] dringui

### Miscel·lània

* Síl·labes: drin·gue (2)
* Heterograma de 7 lletres (deginru)
* Anagrama: gerundi
# dringava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾiŋˈɡa.βə/, balear /dɾiŋˈɡa.və/ Occidental: nord-occidental /dɾiŋˈɡa.βa/ valencià /dɾiŋˈɡa.va/, /dɾiŋˈɡa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

dringava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dringar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de dringar.
# dringaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾiŋˈɡa.βəs/, balear /dɾiŋˈɡa.vəs/ Occidental: nord-occidental /dɾiŋˈɡa.βes/ valencià /dɾiŋˈɡa.ves/, /dɾiŋˈɡa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

dringaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dringar.
# dubtegués
## Català
### Verb

dubtegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dubtar.

#### Variants

* dubtés, dubtàs, dubtara
# dubte
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdup.tə/, occidental /ˈdup.te/
   * Etimologia: Deverbal de dubtar, segle XIV.

### Nom

dubte m. ‎(plural dubtes)
* Estat d’indecisió sense decantar-se per cap de les opcions.

#### Derivats

* dubtós
* cagadubtes

#### Traduccions

* Alemany: Zweifel $^{(de)}$ m.
* Anglès: doubt $^{(en)}$
* Àrab: شَكّ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: կասկած $^{(hy)}$ ‎(kaskats)
* Belarús: су́мнеў $^{(be)}$ m. ‎(súmneu)
* Búlgar: съмне́ние $^{(bg)}$ n. ‎(samnènie)
* Castellà: duda $^{(es)}$ f.
* Coreà: 의혹 $^{(ko)}$ ‎(uihok)
* Eslovac: pochybnosť $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: dvom $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: dubo $^{(eo)}$
* Estonià: kõhklus $^{(et)}$
* Feroès: ivi $^{(fo)}$ m.
* Finès: epäily $^{(fi)}$
* Francès: doute $^{(fr)}$ m.
* Friülà: dubi $^{(fur)}$ m.
* Gallec: dúbida $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: amheuaeth $^{(cy)}$ f.
* Georgià: ეჭვი $^{(ka)}$ ‎(etxvi)
* Grec: αμφιβολία $^{(el)}$ f. ‎(amfivolia)
* Hebreu: סָפֵק‎ $^{(he)}$ m.
* Hindi: संदेह $^{(hi)}$ m.
* Ido: dubito $^{(io)}$
* Irlandès: aincheas $^{(ga)}$ m.
* Islandès: efasemd $^{(is)}$ f.
* Italià: dubbio $^{(it)}$ m.
* Japonès: 不審 $^{(ja)}$
* Kazakh: күмән $^{(kk)}$ ‎(kümän/kuman)
* Kurd: guman $^{(ku)}$
* Lituà: abejonė $^{(lt)}$ f.
* Llatí: dubitas $^{(la)}$ f., dubitatio $^{(la)}$ f., dubium $^{(la)}$ n.
* Llengua de signes catalana: FLAM $^{(csc)}$
* Luxemburguès: Zweiwel $^{(lb)}$ m.
* Macedoni: сомнеж $^{(mk)}$ m.
* Mongol: сэжиг $^{(mn)}$
* Neerlandès: twijfel $^{(nl)}$ f.
* Occità: dobte $^{(oc)}$ m.
* Persa: شک‎ $^{(fa)}$
* Polonès: wątpliwość $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: dúvida $^{(pt)}$ f.
* Romanès: dubiu $^{(ro)}$ n.
* Rus: сомне́ние $^{(ru)}$ n. ‎(somnénie)
* Suahili: shaka $^{(sw)}$
* Suec: tvekan $^{(sv)}$
* Tagal: duda $^{(tl)}$
* Tai: สงสัย $^{(th)}$
* Turc: kuşku $^{(tr)}$
* Txec: pochyba $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: су́мнів $^{(uk)}$ m. ‎(súmniv)
* Urdú: شک‎ $^{(ur)}$ m.
* Volapük: dot $^{(vo)}$
* Xinès: 懷疑 $^{(zh)}$ ‎(怀疑, huáiyí)

### Verb

dubte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dubtar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dubtar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dubtar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dubtar.

#### Variants

* [1] dubto, dubti, dubt
* [2] dubti, dubto
* [3] dubti, dubto
* [4] dubti

### Miscel·lània

* Síl·labes: dub·te (2)
* Anagrama: debut

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# dubteguessa
## Català
### Verb

dubteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dubtar.

#### Variants

* dubtessi, dubtessa, dubtés, dubtàs, dubtara
# dubtegueu
## Català
### Verb

dubtegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb dubtar.

#### Variants

* dubteu
# dubtaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dupˈta.βəs/, balear /dupˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /dupˈta.βes/ valencià /dupˈta.ves/, /dupˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

dubtaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dubtar.

#### Variants

* dubtaies
# dubteguem
## Català
### Verb

dubteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb dubtar.

#### Variants

* dubtem
# dubteguesses
## Català
### Verb

dubteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dubtar.

#### Variants

* dubtessis, dubtesses, dubtassis, dubtasses, dubtares
# dubteguessen
## Català
### Verb

dubteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dubtar.

#### Variants

* dubtessin, dubtessen, dubtassin, dubtassen, dubtaren
# dubtavi
## Català
### Verb

dubtavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dubtar.

#### Variants

* dubtaia, dubtava
# dubtavo
## Català
### Verb

dubtavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de dubtar.

#### Variants

* dubtàieu, dubtàveu
# efeminadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fə.miˌna.ðəˈmen/ balear /ə.fə.miˌna.ðəˈment/, /ə.fə.miˌna.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /e.fe.miˌna.ðaˈmen/ valencià /e.fe.miˌna.ðaˈment/, /e.fe.miˌna.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De efeminat i el sufix -ment.

### Adverbi

efeminadament
* D'una manera efeminada.

#### Traduccions

* Anglès: effeminately $^{(en)}$
* Castellà: afeminadamente $^{(es)}$
* Francès: efféminement $^{(fr)}$
* Italià: effeminatamente $^{(it)}$
* Portuguès: efeminadamente $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·fe·mi·na·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# efemina
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəˈmi.nə/, occidental /e.feˈmi.na/
   * Rimes: -ina

### Verb

efemina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de efeminar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb efeminar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·fe·mi·na (4)
* Anagrama: femaien
# efectos laterales
## Castellà
### Nom

efectos laterales m. pl.
* forma plural de efecto lateral
# efedra fina
## Castellà
### Nom

efedra fina f. ‎(plural efedras finas)
* (Ephedra major Host)

### Vegeu també

* Font Quer, Pío. «45. EFEDRA FINA». A: Plantas medicinales - El Dioscórides renovado, 2002 (en castellà). Barcelona: Península, 1999, pp. 95-97. ISBN 8483072422.
# efedras finas
## Castellà
### Nom

efedras finas f. pl.
* forma plural de efedra fina
# efectos liftados
## Castellà
### Nom

efectos liftados m. pl.
* forma plural de efecto liftado
# efectos verticales
## Castellà
### Nom

efectos verticales m. pl.
* forma plural de efecto vertical
# efectuar-se
## Català
### Verb

efectuar-se
* Forma pronominal de efectuar.
# empellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.pəˈʎa/ Occidental: nord-occidental /em.peˈʎa/ valencià /em.peˈʎaɾ/, /em.peˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: empallà, empallar, empellà
   * Etimologia: Del prefix em-, pell i la desinència -ar.

### Verb

empellar intr., pron. ‎(pronominal empellar-se)
* Recobrir, recobrir-se, de pell una ferida.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: empello, empella, empellem Vocal rizotònica: /e/

#### Relacionats

* pellar

#### Traduccions

* Castellà: encorar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·llar (3)
* Anagrames: arpellem, lleparem, llepàrem, pellarem, pellàrem, rellampe

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# empellara
## Català
### Verb

empellara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empellar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empellar.

#### Variants

* [1] empellés, empellàs
* [2] empellés, empellàs

### Miscel·lània

* Anagrames: apallerem, aparellem, apellarem, apellàrem, apel·larem, apel·làrem, empallaré
# empellarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.ʎəˈɾi.ən/, occidental /em.pe.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

empellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de empellar.
# empellaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈʎa.ɾən/, occidental /em.peˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

empellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de empellar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empellar.

#### Variants

* [2] empellessin, empellessen, empellassin, empellassen
# empellareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.ʎəˈɾɛw/ balear /əm.pə.ʎəˈɾəw/, /əm.pə.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /em.pe.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

empellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de empellar.
# empellar-se
## Català
### Verb

empellar-se
* Forma pronominal de empellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: empellares
# empellaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.ʎəˈɾan/, occidental /em.pe.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

empellaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de empellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: empallaren