OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# agençar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒənˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.ʒenˈsa/ valencià /a.d͡ʒenˈsaɾ/, /a.d͡ʒenˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: agençà
   * Etimologia: Del prefix a- i el català antic gent ‎(«gentilment, bellament»), segle XIII.

### Verb

agençar trans.
* Arranjar coses amb un propòsit estètic.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: agenço, agença, agencem

#### Traduccions

* Anglès: arrange $^{(en)}$
* Castellà: asear $^{(es)}$
* Esperanto: primeti $^{(eo)}$
* Francès: arranger $^{(fr)}$, agencer $^{(fr)}$
* Italià: sistemare $^{(it)}$
* Llatí: ornare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·çar (3)
* Anagrames: agrenca, caganer, cagaren, cangrea

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# agençara
## Català
### Verb

agençara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agençar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agençar.
# agençaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒənˈsa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒenˈsa.ɾen/, valencià /a.d͡ʒenˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

agençaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agençar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agençar.
# agençam
## Català
### Verb

agençam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agençar.
# agreujaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəw.ʒəˈɾas/, occidental /a.ɣɾew.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

agreujaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agreujar.
# agreujaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəw.ʒəˈɾi.əm/, occidental /a.ɣɾew.d͡ʒaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

agreujaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de agreujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·greu·ja·rí·em (5)
* Anagrama: magrejaríeu
# agreujassin
## Català
### Verb

agreujassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agreujar.
# agreujat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəwˈʒat/, occidental /a.ɣɾewˈd͡ʒat/
   * Rimes: -at

### Verb

agreujat
* Participi masculí singular del verb agreujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·greu·jat (3)
* Anagrames: tragueja, traguejà
# agreujarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəw.ʒəˈɾa/, occidental /a.ɣɾew.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agreujarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agreujar.
# agreujaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəw.ʒəˈɾe/, occidental /a.ɣɾew.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agreujaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agreujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·greu·ja·ré (4)
* Anagrames: agrejareu, agrejàreu
# agreujaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəw.ʒəˈɾi.əw/, occidental /a.ɣɾew.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agreujaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agreujar.
# agreujasses
## Català
### Verb

agreujasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agreujar.

### Miscel·lània

* Anagrama: garsejàsseu
# agreujassis
## Català
### Verb

agreujassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agreujar.

### Miscel·lània

* Anagrama: garsejàssiu
# afiganyaven
## Català
### Verb

afiganyaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afiganyar.
# afiganye
## Català
### Verb

afiganye
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afiganyar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afiganyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afiganyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afiganyar.
# afiganyau
## Català
### Verb

afiganyau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afiganyar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afiganyar.
# afiganyaves
## Català
### Verb

afiganyaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afiganyar.
# afiganyessen
## Català
### Verb

afiganyessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afiganyar.
# afiganyesses
## Català
### Verb

afiganyesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afiganyar.
# afiganyava
## Català
### Verb

afiganyava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afiganyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afiganyar.
# afiganyen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈɣa.ɲən/, occidental /a.fiˈɣa.ɲen/
   * Rimes: -aɲen

### Verb

afiganyen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afiganyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afiganyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afiganyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·ga·nyen (4)
* Anagrama: enganyifa
# afiganyes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈɣa.ɲəs/, occidental /a.fiˈɣa.ɲes/
   * Rimes: -aɲes

### Verb

afiganyes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afiganyar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afiganyar.
# aferraran
## Català
### Verb

aferraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aferrar.
# aferrara
## Català
### Verb

aferrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrar.
# aferrapedres
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˌfɛ.rəˈpe.ðɾəs/, occidental /aˌfɛ.raˈpe.ðɾes/
   * Rimes: -edɾes
   * Etimologia: De aferrar i pedra.

### Nom

aferrapedres m. ‎(plural invariable)
* Peix de la família dels gobiesòcids que s’adhereix a les roques amb una ventosa (Diplecogaster bimaculata).
* Peix de la família dels gobiesòcids que viu en fons rocosos (Lepadogaster lepadogaster).
* pau (Callionymus maculatus)

#### Sinònims

* (Diplecogaster bimaculata) aferra-roques, aixafa-roques, enganxa-roques, pega-roques, peix porc, porc, xucladit, xuclador
* (Lepadogaster lepadogaster) aferra-roques, agafa-roques, aixafa-roques, cabot xuclador, enganxa-roques, pega-roques, peix porc, porc, ventosa, xafa-roques, xucladit, xuclador

#### Hiperònims

* peixos > gobiesòcids

#### Traduccions

* Anglès: two-spotted clingfish $^{(en)}$, two-spotted sucker $^{(en)}$
* Castellà: chafarrocas $^{(es)}$
* Francès: barbier $^{(fr)}$, lepadogastère à deux taches $^{(fr)}$, porte-écuelle $^{(fr)}$
* Castellà: chafarrocas $^{(es)}$, chupadedos $^{(es)}$, pegadizo $^{(es)}$, sapo de mar $^{(es)}$
* Francès: barbier $^{(fr)}$, lépadogastère de Gouan $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ra·pe·dres (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* aferrapedres. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# aferrar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəˈrar.sə/ balear /ə.fəˈraɾ.sə/, /ə.fə.rərˈsə/ Occidental: /a.feˈraɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

aferrar-se
* Forma pronominal de aferrar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'aferro, s'aferra, ens aferrem Vocal rizotònica: /ɛ/

### Miscel·lània

* Anagrama: aferrares
# aferrares
## Català
### Verb

aferrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aferrar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ra·res (4)
* Anagrama: aferrar-se
# aferrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fəˈra/ Occidental: nord-occidental /a.feˈra/ valencià /a.feˈraɾ/, /a.feˈra/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aferrà
   * Etimologia: Del prefix a- i ferro.

### Verb

aferrar trans., intr., pron. ‎(pronominal aferrar-se)
* Agafar fortament.
* Plegar la vela sobre la verga i assegurar-la.
* (pronominal) Quedar-se atrapat, no poder separar-se d’algú o d’alguna cosa.
* (pronominal) obstinar-se

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aferro, aferra, aferrem Vocal rizotònica: /ɛ/

#### Relacionats

* aferrissar
* aferrussar

#### Derivats

* aferrament

#### Sinònims

* adherir, clavar, empegar, encaixar, encolar, enganxar, lligar, plantar, unir, vincular
* agafar
* (pronominal) aferrallar-se, arrapinyar-se

#### Traduccions

* Anglès: seize $^{(en)}$
* Castellà: aferrar $^{(es)}$
* Esperanto: krampi $^{(eo)}$
* Francès: prendre $^{(fr)}$ fortement
* Italià: afferrare $^{(it)}$
* Llatí: fortiter stringere $^{(la)}$
* Castellà: aferrar $^{(es)}$
* Francès: ferler $^{(fr)}$
* Italià: serrar $^{(it)}$ le vele
* Anglès: cling to $^{(en)}$
* Castellà: apegarse $^{(es)}$
* Francès: s’attacher $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·rar (3)
* Anagrama: ferrara

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: aferrar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.feˈraɾ/
       Americà: alt /a.f(e)ˈraɾ/, baix /a.feˈraɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del català aferrar, de ferro.

### Verb

aferrar trans., intr., pron. ‎(pronominal aferrarse, present aferro, passat aferré, futur aferraré)
* aferrar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fe·rrar (3)
# agullonam
## Català
### Verb

agullonam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agullonar.
# agullonaien
## Català
### Verb

agullonaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agullonar.
# agullonaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎu.nəˈɾan/ balear /ə.ɣu.ʎo.nəˈɾan/, /ə.ɣu.ju.nəˈɾan/ Occidental: /a.ɣu.ʎo.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agullonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agullonar.
# agullonaies
## Català
### Verb

agullonaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agullonar.
# agullonara
## Català
### Verb

agullonara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.
# agullonaia
## Català
### Verb

agullonaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agullonar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agullonar.
# agullonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈna/ balear /ə.ɣu.ʎoˈna/, /ə.ɣu.juˈna/ Occidental: nord-occidental /a.ɣu.ʎoˈna/ valencià /a.ɣu.ʎoˈnaɾ/, /a.ɣu.ʎoˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: agullonà
   * Etimologia: De agulló, segle XV.

### Verb

agullonar trans.
* Punxar amb l'agulló.
* Instigar a algú per fer alguna cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: agullono, agullona, agullonem

#### Sinònims

* fiblar, picar, punxar

#### Traduccions

* Anglès: spur $^{(en)}$
* Castellà: aguijonear $^{(es)}$, aguijar $^{(es)}$
* Francès: aiguillonner $^{(fr)}$
* Italià: pungolare $^{(it)}$
* Portuguès: aguilhoar $^{(pt)}$
* Anglès: spur on $^{(en)}$
* Castellà: aguijonear $^{(es)}$
* Francès: aiguillonner $^{(fr)}$
* Italià: pungolare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nar (4)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# afranquesquin
## Català
### Verb

afranquesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afranquir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afranquir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fran·ques·quin (4)
* Anagrama: afranquisquen
# afranquesc
## Català
### Verb

afranquesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afranquir.
# afranquesqui
## Català
### Verb

afranquesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afranquir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afranquir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afranquir.
# ajudessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒuˈðe.sin/ Occidental: nord-occidental /a.ʒuˈðe.sin/, valencià /a.d͡ʒuˈðe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

ajudessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajudar.
    [Ells/elles/vostès] ajudessin, ajudessen, ajudassen, ajudassin o ajudaren.
# ajudo
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʒu.ðu/, occidental /aˈʒu.ðo/
   * Rimes: -udo

### Verb

ajudo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ajudar.
    [Jo] ajudo, ajude, ajud o ajudi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ajudar.
    [Que jo] ajudo, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] ajudi o ajude.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ajudar.
    [Que ell/ella/vostè] ajudo, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] ajudi o ajude.
# ajudos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aˈʒu.ðos/

### Verb

ajudos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ajudar.

#### Variants

* ajudis, ajudes
# ajudi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʒu.ði/ Occidental: nord-occidental /aˈʒu.ði/, valencià /aˈd͡ʒu.ði/
   * Rimes: -udi

### Verb

ajudi
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ajudar.
    Forma septentrional: [jo] ajudo, ajude, ajud o ajudi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ajudar.
    [Que jo] ajudi o ajude.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ajudar.
    [Que ell/ella/vostè] ajudi o ajude.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ajudar.
    ajudi o ajude [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ju·di (3)
* Anagrama: judia
# ajudà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒuˈða/ Occidental: nord-occidental /a.ʒuˈða/, valencià /a.d͡ʒuˈða/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: ajudar

### Verb

ajudà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ajudar.
    [Ell/ella/vostè] ajudà o va ajudar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ju·dà (3)
* Anagrama: ujada
# ajudeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒuˈðɛw/ balear /ə.ʒuˈðəw/, /ə.ʒuˈðɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒuˈðew/, valencià /a.d͡ʒuˈðew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ajudeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ajudar.
    [Vosaltres/vós] ajudeu o ajudau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ajudar.
    [Que vosaltres/vós] ajudeu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ajudar.
    Ajudeu o ajudau [vosaltres/vós].
# ajudin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʒu.ðin/ Occidental: nord-occidental /aˈʒu.ðin/, valencià /aˈd͡ʒu.ðin/
   * Rimes: -udin

### Verb

ajudin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ajudar.
    [Que ells/elles/vostès] ajudin o ajuden.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ajudar.
    Ajudin o ajuden [ells/elles/vostès].
# ajudis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʒu.ðis/ Occidental: nord-occidental /aˈʒu.ðis/, valencià /aˈd͡ʒu.ðis/
   * Rimes: -udis

### Verb

ajudis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ajudar.
    [Que tu] ajudis o ajudes; [tu] no ajudis o ajudes.
# ajudessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒuˈðe.si/, balear /ə.ʒuˈðe.si/ alguerès /a.ʒuˈɾe.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

ajudessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajudar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] ajudés, ajudàs o ajudara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajudar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] ajudés, ajudàs o ajudara.
# ajudessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒuˈðe.sis/ Occidental: nord-occidental /a.ʒuˈðe.sis/, valencià /a.d͡ʒuˈðe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

ajudessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajudar.
    [Tu] ajudessis, ajudesses, ajudasses, ajudassis o ajudares.
# afinestressi
## Català
### Verb

afinestressi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afinestrar-se.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afinestrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·nes·tres·si (5)
# afinestrin
## Català
### Verb

afinestrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afinestrar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afinestrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·nes·trin (4)
# afinestreu
## Català
### Verb

afinestreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afinestrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·nes·treu (4)
* Anagrames: estufarien, infestareu, infestàreu
# afinestressin
## Català
### Verb

afinestressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afinestrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·nes·tres·sin (5)
# afinestressis
## Català
### Verb

afinestressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afinestrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·nes·tres·sis (5)
# afinestris
## Català
### Verb

afinestris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afinestrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·nes·tris (4)
* Anagrama: tarifessin
# afinestràrem
## Català
### Verb

afinestràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afinestrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·nes·trà·rem (5)
# afinestràreu
## Català
### Verb

afinestràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afinestrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·nes·trà·reu (5)
# afinestri
## Català
### Verb

afinestri
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afinestrar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afinestrar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afinestrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·nes·tri (4)
# afinestrà
## Català
### Verb

afinestrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afinestrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·nes·trà (4)
* Anagrames: infestara, infestarà
# ajudàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒuˈðas/
   * Rimes: -as

### Verb

ajudàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajudar.
    [Jo] ajudés, ajudàs o ajudara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajudar.
    [Ell/ella/vostè] ajudés, ajudàs o ajudara.
# ajudàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒuˈða.səw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒuˈða.sew/, valencià /a.d͡ʒuˈða.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

ajudàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajudar.
    [Vosaltres/vós] ajudéssiu, ajudésseu, ajudàsseu, ajudàssiu o ajudàreu.
# ajudàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʒuˈða.jew/

### Verb

ajudàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ajudar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] ajudàveu.
# ajudàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒuˈða.səm/ Occidental: nord-occidental /a.ʒuˈða.sem/, valencià /a.d͡ʒuˈða.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

ajudàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajudar.
    [Nosaltres] ajudéssim, ajudéssem, ajudàssem, ajudàssim o ajudàrem.
# ajudàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒuˈða.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

ajudàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajudar.
    [Nosaltres] ajudéssim, ajudéssem, ajudàssem, ajudàssim o ajudàrem.
# ajudàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒuˈða.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.ʒuˈða.ɾem/, valencià /a.d͡ʒuˈða.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ajudàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ajudar.
    [Nosaltres] ajudàrem o vam/vàrem ajudar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajudar.
    Forma valenciana: [nosaltres] ajudéssim, ajudéssem, ajudàssem, ajudàssim o ajudàrem.
# ajudàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒuˈða.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒuˈða.ɾew/, valencià /a.d͡ʒuˈða.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ajudàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ajudar.
    [Vosaltres/vós] ajudàreu o vau/vàreu ajudar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajudar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] ajudéssiu, ajudésseu, ajudàsseu, ajudàssiu o ajudàreu.
# ajudàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒuˈða.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

ajudàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajudar.
    [Vosaltres/vós] ajudéssiu, ajudésseu, ajudàsseu, ajudàssiu o ajudàreu.
# agafaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.fəˈɾi.əw/, occidental /a.ɣa.faˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agafaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agafar.
# agafassin
## Català
### Verb

agafassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agafar.
# agafaríveu
## Català
### Verb

agafaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agafar.
# agafasses
## Català
### Verb

agafasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agafar.
# agafassis
## Català
### Verb

agafassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agafar.
# agafaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.fəˈɾe/, occidental /a.ɣa.faˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agafaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agafar.
# agafassen
## Català
### Verb

agafassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agafar.
# agafaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.fəˈɾas/, occidental /a.ɣa.faˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

agafaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agafar.
# alabeguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫa.βeˈɣe.sow/

### Verb

alabeguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] alabéssiu, alabésseu, alabàsseu, alabàssiu o alabàreu.
# alabegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫa.βeˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

alabegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb alabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] alabeu.
# alabeguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫa.βeˈɣe.som/

### Verb

alabeguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] alabéssim, alabéssem, alabàssem, alabàssim o alabàrem.