OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# altavoces
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.taˈβo.θes\, meridional \al.taˈβo.θeh\
       Americà: alt /al.taˈbo.s(e)s/, baix \al.taˈβo.seh\, austral \al.taˈβo.ses\
   * Rimes: -oθes

### Nom

altavoces m. pl.
* forma plural de altavoz
# alte
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaltə/

### Adjectiu

alte
* forma declinada de alt

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaɫ.tɛ/

### Adjectiu

alte
* vocatiu masculí singular de altus
# altecoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈte.t͡soj/

### Nom

altecoj
* forma plural de alteco
# altaz
## Basc
### Nom

altaz
* instrumental indefinit de alta
* instrumental definit singular de alta
# altecojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈte.t͡sojn/

### Nom

altecojn
* acusatiu plural de alteco
# altaveus
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌaɫ.təˈβɛws/ balear /ˌaɫ.təˈvəws/, /ˌaɫ.təˈvɛws/ Occidental: nord-occidental /ˌaɫ.taˈβews/ valencià /ˌaɫ.taˈvews/, /ˌaɫ.taˈβews/
   * Rimes: -ɛws

### Nom

altaveus m. pl.
* Forma plural de altaveu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ta·veus (3)
* Anagrames: saltàveu, taulaves
# altege
## Català
### Verb

altege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de altejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb altejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb altejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb altejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·ge (3)
* Anagrama: Agelet
# altavoz
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.taˈβoθ\, meridional \al.taˈβoh\
       Americà: alt /al.t(a)ˈbos/, baix \al.taˈβoh\, austral \al.taˈβos\
   * Rimes: -oθ
   * Etimologia: De alta i voz.

### Nom

altavoz m. ‎(plural altavoces)
* altaveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ta·voz (3)
# alteco
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈte.t͡so/
   * Àudio: Països Baixos

### Nom

alteco ‎(acusatiu altecon, plural altecoj, plural acusatiu altecojn)
* alçada, alçària
* altura
# altecon
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈte.t͡son/

### Nom

altecon
* acusatiu de alteco
# ancillarum
## Llatí

   * Pronúncia: /aŋ.kɪlˈlaː.rʊm/

### Nom

ancillārum
* genitiu plural de ancilla
# ancillary
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Adjectiu

ancillary ‎(comparatiu more ancillary, superlatiu most ancillary)
* auxiliar, secundari, suplementari

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# anciens élèves
## Francès
### Nom

anciens élèves m. pl.
* forma plural de ancien élève
# ancienter
## Anglès
### Adjectiu

ancienter
* forma comparativa de ancient
# ancillam
## Llatí

   * Pronúncia: /aŋˈkɪl.lam/

### Nom

ancillam
* acusatiu singular de ancilla
# ancient
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈeɪnʃənt/ àudio (EUA)

### Adjectiu

ancient ‎(comparatiu ancienter o more ancient, superlatiu ancientest o most ancient)
* vetust, molt antic
* antic, de l'època Antiga
# ancientest
## Anglès
### Adjectiu

ancientest
* forma superlativa de ancient: el més antic, antiquíssim
# ancillae
## Llatí

   * Pronúncia: /aŋˈkɪl.laj/

### Nom

ancillae
* nominatiu plural de ancilla
* vocatiu plural de ancilla
* genitiu singular de ancilla
* datiu singular de ancilla
# anciently
## Anglès

   * Etimologia: De ancient i el sufix -ly.

### Adverbi

anciently ‎(comparatiu more anciently, superlatiu most anciently)
* antigament
# ancilla
## Llatí

   * Pronúncia: /aŋˈkɪl.la/

### Nom

ancilla f. ‎(genitiu ancillae)
* criada, esclava

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | ancilla | ancillae |
| Vocatiu | ancilla | ancillae |
| Acusatiu | ancillam | ancillās |
| Genitiu | ancillae | ancillārum |
| Datiu | ancillae | ancillīs |
| Ablatiu | ancillā | ancillīs |
# almescar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɫ.məsˈka/ Occidental: nord-occidental /aɫ.mesˈka/ valencià /aɫ.mesˈkaɾ/, /aɫ.mesˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: almescà
   * Etimologia: De almesc, segle XV.

### Verb

almescar trans.
* Perfumar amb mesc.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: almesco, almesca, almesquem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Anglès: musk $^{(en)}$
* Castellà: almizcar $^{(es)}$
* Francès: musquer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mes·car (3)
* Anagrames: asclarem, asclàrem, calmar-se, calmares, caramels, clamar-se, clamares, escamarl, lascarem, lascàrem, malarecs, mesclara, mesclarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# almenys
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈmɛɲs/, balear /əɫˈmeɲs/ Occidental: /aɫˈmeɲs/
   * Rimes: -ɛɲs
   * Etimologia: De al i menys, segle XIV.

### Adverbi

almenys
* Com a mínim.

#### Notes

* Separat, al menys, té el sentit literal d’una contracció de preposició i article més un adverbi.

#### Sinònims

* almanco, pel cap baix, si més no

#### Traduccions

* Alemany: mindestens $^{(de)}$
* Anglès: at least $^{(en)}$
* Armeni: առնվազն $^{(hy)}$ ‎(arnvazn)
* Belarús: прына́мсі $^{(be)}$ ‎(prinamsi)
* Búlgar: поне́ $^{(bg)}$ ‎(ponè)
* Castellà: al menos $^{(es)}$
* Danès: mindst $^{(da)}$
* Eslovac: aspoň $^{(sk)}$
* Esperanto: minimume $^{(eo)}$, almenaŭ $^{(eo)}$
* Estonià: vähemalt $^{(et)}$
* Finès: ainakin $^{(fi)}$
* Francès: au moins $^{(fr)}$
* Frisó occidental: alteast $^{(fy)}$
* Friülà: almancul $^{(fur)}$
* Gallec: ao menos $^{(gl)}$
* Grec: τουλάχιστον $^{(el)}$ ‎(tulàkhiston)
* Hebreu: לפחות $^{(he)}$
* Hindi: कम से कम $^{(hi)}$
* Hongarès: legalább $^{(hu)}$
* Ídix: לפּחות‎ $^{(yi)}$
* Indonesi: setidaknya $^{(id)}$
* Irlandès: ar a laghad $^{(ga)}$
* Islandès: að minnsta kosti $^{(is)}$
* Italià: almeno $^{(it)}$
* Letó: vismaz $^{(lv)}$
* Llatí: saltem $^{(la)}$
* Neerlandès: minstens $^{(nl)}$
* Occità: almens $^{(oc)}$
* Persa: اقلًا‎ $^{(fa)}$
* Polonès: co najmniej $^{(pl)}$
* Portuguès: ao menos $^{(pt)}$
* Romanès: cel puțin $^{(ro)}$
* Rus: по ме́ньшей ме́ре $^{(ru)}$ ‎(po ménxei mere), наиме́нее $^{(ru)}$ ‎(naiméneie)
* Serbocroat: barem $^{(sh)}$
* Suec: åtminstone $^{(sv)}$
* Tai: อย่างน้อย $^{(th)}$
* Turc: en az $^{(tr)}$
* Txec: alespoň $^{(cs)}$
* Ucraïnès: щонайме́нше $^{(uk)}$ ‎(sxonaimenxe)
* Vènet: almancol $^{(vec)}$
* Vietnamita: ít nhất $^{(vi)}$
* Xinès: 至少 $^{(zh)}$ ‎(zhìshào)

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·menys (2)
* Heterograma de 7 lletres (aelmnsy)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# almesc
## Català
### Verb

almesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de almescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mesc (2)
* Heterograma de 6 lletres (acelms)
* Anagrames: asclem, calmes, calmés, mascle, mescla, mesclà
# almesca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈmɛs.kə/ balear /əɫˈməs.kə/, /əɫˈmɛs.kə/ Occidental: /aɫˈmes.ka/
   * Rimes: -ɛska

### Verb

almesca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de almescar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb almescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mes·ca (3)
* Anagrames: aclames, aclamés, malcase
# almescada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.məsˈka.ðə/, occidental /aɫ.mesˈka.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

almescada
* Participi femení singular del verb almescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mes·ca·da (4)
* Anagrama: aclamades
# almendra mística
## Castellà
### Nom

almendra mística f.
* (Pintura) ametlla mística, ametla mística, màndorla

#### Sinònims

* mandorla

### Vegeu també

* almendra mística. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# almendras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /alˈmen.dɾas/, meridional \alˈmeŋ.dɾah\
       Americà: alt /alˈmen.d͡z(a)s/, baix \alˈmeŋ.dɾah\, austral /alˈmen.dɾas/
   * Rimes: -endɾas

### Nom

almendras f. pl.
* forma plural de almendra

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·men·dras (3)
# almescam
## Català
### Verb

almescam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de almescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mes·cam (3)
* Anagrama: malcasem
# alçapremà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌaɫ.sə.pɾəˈma/, occidental /ˌaɫ.sa.pɾeˈma/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: alçapremar

### Verb

alçapremà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de alçapremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ça·pre·mà (4)
* Anagrames: aplaçarem, aplaçàrem
# alçapremàrem
## Català
### Verb

alçapremàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de alçapremar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçapremar.
# alçapremàs
## Català
### Verb

alçapremàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçapremar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçapremar.
# alçapremis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌaɫ.səˈpɾe.mis/, occidental /ˌaɫ.saˈpɾe.mis/
   * Rimes: -emis

### Verb

alçapremis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alçapremar.
# alçapremàssem
## Català
### Verb

alçapremàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçapremar.
# alçapremàssim
## Català
### Verb

alçapremàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçapremar.
# alçapremàsseu
## Català
### Verb

alçapremàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçapremar.
# alçapremo
## Català

   * Pronúncia: central /ˌaɫ.səˈpɾe.mu/, occidental /ˌaɫ.saˈpɾe.mo/
   * Rimes: -emo

### Verb

alçapremo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alçapremar.
# alçapremàreu
## Català
### Verb

alçapremàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de alçapremar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçapremar.
# alterqueu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈkɛw/, occidental /aɫ.teɾˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alterqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de altercar.
    [Vosaltres/vós] alterqueu o altercau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb altercar.
    [Que vosaltres/vós] alterqueu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb altercar.
    Alterqueu o altercau [vosaltres/vós].
# alterquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈke.səs/, occidental /aɫ.teɾˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

alterquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb altercar.
    [Tu] alterquessis, alterquesses, altercasses, altercassis o altercares.
# alterqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈter.ki/

### Verb

alterqui
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de altercar.
    Forma septentrional: [jo] alterco, alterque, alterc o alterqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb altercar.
    [Que jo] alterqui o alterque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb altercar.
    [Que ell/ella/vostè] alterqui o alterque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb altercar.
    Alterqui o alterque [ell/ella/vostè].
# alterquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈke.sən/, occidental /aɫ.teɾˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

alterquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb altercar.
    [Ells/elles/vostès] alterquessin, alterquessen, altercassen, altercassin o altercaren.
# alterquessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈke.sin/, occidental /aɫ.teɾˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

alterquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb altercar.
    [Ells/elles/vostès] alterquessin, alterquessen, altercassen, altercassin o altercaren.
# alterquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈter.kis/

### Verb

alterquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb altercar.
    [Que tu] alterquis o alterques; [tu] no alterquis o alterques.
# alterquessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.tərˈke.si/, balear /əɫ.tərˈke.si/ alguerès /al.taɫˈke.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

alterquessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb altercar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] alterqués, altercàs o altercara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb altercar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] alterqués, altercàs o altercara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·ques·si (4)
* Anagrama: sesquiàlter
# alterquessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈke.sis/, occidental /aɫ.teɾˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

alterquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb altercar.
    [Tu] alterquessis, alterquesses, altercasses, altercassis o altercares.
# alterquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈter.kin/

### Verb

alterquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb altercar.
    [Que ells/elles/vostès] alterquin o alterquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb altercar.
    Alterquin o alterquen [ells/elles/vostès].
# alterquessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈke.sə/, occidental /aɫ.teɾˈke.sa/
       Informal: /aɫ.teɾˈke.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

alterquessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb altercar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] alterqués, altercàs o altercara.
# anellaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈʎa.ɾən/, occidental /a.neˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

anellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de anellar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anellar.
# anellareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.ʎəˈɾɛw/ balear /ə.nə.ʎəˈɾəw/, /ə.nə.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /a.ne.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

anellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de anellar.
# anellaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nə.ʎəˈɾi.ə/, occidental /a.ne.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

anellaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de anellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de anellar.
# anellarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nə.ʎəˈɾa/, occidental /a.ne.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

anellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de anellar.
# anellarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nə.ʎəˈɾi.ən/, occidental /a.ne.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

anellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de anellar.
# anellaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nə.ʎəˈɾi.əs/, occidental /a.ne.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

anellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de anellar.
# anellaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nə.ʎəˈɾas/, occidental /a.ne.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

anellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de anellar.
# anellaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nə.ʎəˈɾan/, occidental /a.ne.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

anellaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de anellar.
# amarinàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾiˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

amarinàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarinar.
    [Nosaltres] amarinéssim, amarinéssem, amarinàssem, amarinàssim o amarinàrem.
# amarinés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾiˈnes/, occidental /a.ma.ɾiˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

amarinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarinar.
    [Jo] amarinés, amarinàs o amarinara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarinar.
    [Ell/ella/vostè] amarinés, amarinàs o amarinara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ri·nés (4)
* Anagrames: amaneris, amanir-se, amanires, amansiré, animar-se, animares, anisarem, anisàrem, ansaríem, manaries, samarien, sanaríem
# amarinéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾiˈne.səm/, occidental /a.ma.ɾiˈne.sem/
       Informal: /a.ma.ɾiˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

amarinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarinar.
    [Nosaltres] amarinéssim, amarinéssem, amarinàssem, amarinàssim o amarinàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ri·nés·sem (5)
* Anagrames: amaneréssim, emmanseiràs
# amarinéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾiˈne.siw/, occidental /a.ma.ɾiˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

amarinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarinar.
    [Vosaltres/vós] amarinéssiu, amarinésseu, amarinàsseu, amarinàssiu o amarinàreu.
# amarinàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾiˈna.səw/, occidental /a.ma.ɾiˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

amarinàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarinar.
    [Vosaltres/vós] amarinéssiu, amarinésseu, amarinàsseu, amarinàssiu o amarinàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ri·nàs·seu (5)
* Anagrama: amaneràssiu
# amarinàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ɾiˈna.βəw/, balear /ə.mə.ɾiˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ma.ɾiˈna.βɛw/, valencià /a.ma.ɾiˈna.vew/
   * Rimes: -avew

### Verb

amarinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amarinar.
# amarinésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾiˈne.səw/, occidental /a.ma.ɾiˈne.sew/
       Informal: /a.ma.ɾiˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

amarinésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarinar.
    [Vosaltres/vós] amarinéssiu, amarinésseu, amarinàsseu, amarinàssiu o amarinàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ri·nés·seu (5)
* Anagrama: amaneréssiu
# amarinàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾiˈna.siw/, occidental /a.ma.ɾiˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

amarinàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarinar.

#### Variants

* amarinéssiu, amarinésseu, amarinàsseu, amarinàreu
# amarinéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾiˈne.sim/, occidental /a.ma.ɾiˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amarinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarinar.
    [Nosaltres] amarinéssim, amarinéssem, amarinàssem, amarinàssim o amarinàrem.
# anfossos blancs
## Català
### Nom

anfossos blancs m. pl.
* Forma plural de anfós blanc.
# anfossos llisos
## Català
### Nom

anfossos llisos m. pl.
* Forma plural de anfós llis.
# anfossos jueu
## Català
### Nom

anfossos jueu m. pl.
* Forma plural de anfós jueu.
# anfossos vers
## Català
### Nom

anfossos vers m. pl.
* Forma plural de anfós ver.
# anfossos burro
## Català
### Nom

anfossos burro m. pl.
* Forma plural de anfós burro.
# anfossos rosats
## Català
### Nom

anfossos rosats m. pl.
* Forma plural de anfós rosat.
# anfossos bords
## Català
### Nom

anfossos bords m. pl.
* Forma plural de anfós bord.
# anfossos ratllats
## Català
### Nom

anfossos ratllats m. pl.
* Forma plural de anfós ratllat.
# anuncia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nunˈsi.ə/, occidental /a.nunˈsi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

anuncia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de anunciar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb anunciar.
# anunciadores oficials
## Català
### Nom

anunciadores oficials f. pl.
* Forma plural de anunciadora oficial.
# anunciadors oficials
## Català
### Nom

anunciadors oficials m. pl.
* Forma plural de anunciador oficial.
# anunciador oficial
## Català
### Nom

anunciador oficial m. ‎(plural anunciadors oficials, femení anunciadora oficial)
* (hoquei sobre gel) Oficial encarregat d'informar el públic de les diverses incidències d'un partit i de l'inici de l'últim minut de cada període i dels dos últims minuts d'un partit.

#### Traduccions

* Anglès: announcer $^{(en)}$
* Castellà: anunciador oficial $^{(es)}$
* Francès: annonceur $^{(fr)}$, annonceur officiel $^{(fr)}$

### Vegeu també

* anunciador oficial. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.

## Castellà
### Nom

anunciador oficial m. ‎(plural anunciadores oficiales, femení anunciadora oficial)
* (hoquei sobre gel) anunciador oficial

### Vegeu també

* anunciador oficial. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# anunciadora oficial
## Català
### Nom

anunciadora oficial f. ‎(plural anunciadores oficials)
* Forma femenina de anunciador oficial.

## Castellà
### Nom

anunciadora oficial f. ‎(plural anunciadoras oficiales)
* forma femenina de anunciador oficial
# anunciadores oficiales
## Castellà
### Nom

anunciadores oficiales m. pl.
* forma plural de anunciador oficial
# anunciadoras oficiales
## Castellà
### Nom

anunciadoras oficiales f. pl.
* forma plural de anunciadora oficial
# amoltone
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muɫˈto.nə/ balear /ə.moɫˈto.nə/, /ə.muɫˈto.nə/ Occidental: /a.moɫˈto.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

amoltone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amoltonar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amoltonar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amoltonar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amoltonar-se.
# apegam
## Català
### Verb

apegam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de apegar.
# apegar-se
## Català
### Verb

apegar-se
* Forma pronominal de apegar.

### Miscel·lània

* Anagrama: apegares
# apegaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈɣa.ɾən/, occidental /a.peˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

apegaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apegar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apegar.
# apegalós
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɣəˈɫos/, occidental /a.pe.ɣaˈɫos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: Del prefix a-, pega i el sufix -ós, segle XIX.

### Adjectiu

apegalós m. ‎(femení apegalosa, plural masculí apegalosos, plural femení apegaloses)
* Sinònim de enganxós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pe·ga·lós (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# apegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.peˈɣa/ valencià /a.peˈɣaɾ/, /a.peˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: apegà
   * Etimologia: Del prefix a- i pegar.

### Verb

apegar trans., pron. ‎(pronominal apegar-se)
* Enganxar una cosa amb altra amb pega.
* (occidental) infectar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apego, apega, apeguem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* [1] pegar
* [2] encomanar (oriental), infectar

#### Traduccions

* Anglès: stick $^{(en)}$, glue $^{(en)}$
* Castellà: pegar $^{(es)}$
* Francès: coller $^{(fr)}$, attacher $^{(fr)}$
* Italià: incollare $^{(it)}$
* Llatí: conglutinare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pe·gar (3)
* Anagrames: pagaré, parega, pegara, pegarà

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot