OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# increment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.kɾəˈmen/, balear /iŋ.kɾəˈment/ Occidental: nord-occidental /iŋ.kɾeˈmen/, valencià /iŋ.kɾeˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí incrementum.

### Nom

increment m. ‎(plural increments)
* Diferència positiva entre una quantitat inicial i una final.

#### Sinònims

* augment, intensificació

#### Antònims

* minva

#### Traduccions

* Anglès: increase $^{(en)}$, increment $^{(en)}$
* Castellà: incremento $^{(es)}$
* Francès: accroissement $^{(fr)}$, augmentation $^{(fr)}$, incrémentation $^{(fr)}$
* Italià: incremento $^{(it)}$, aumento $^{(it)}$

### Verb

increment
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de incrementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·ment (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Anglès
### Nom

increment ‎(plural increments)
* increment

### Verb

increment ‎(3a persona singular present increments, gerundi incrementing, passat i participi incremented)
* incrementar
# peiore
## Llatí

   * Pronúncia: /peːˈjoː.rɛ/

### Adjectiu

pēiōre
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de pēior
# peioris
## Llatí

   * Pronúncia: /peːˈjoː.rɪs/

### Adjectiu

pēiōris
* genitiu masculí/femení/neutre singular de pēior
# peiora
## Llatí

   * Pronúncia: /peːˈjoː.ra/

### Adjectiu

pēiōra
* nominatiu neutre plural de pēior
* vocatiu neutre plural de pēior
* acusatiu neutre plural de pēior
# peintures
## Francès

   * Pronúncia: /pɛ̃ˈtyʁ/

### Nom

peintures f. pl.
* forma plural de peinture
# peior
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpeː.jɔr/

### Adjectiu

pēior m., f., pēius n.
* forma comparativa de malus ‎(«pitjor»)

### Declinació

Tercera declinació, variant comparatiu.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | pēior | pēius | pēiōrēs | pēiōra |
| Vocatiu | pēior | pēius | pēiōrēs | pēiōra |
| Acusatiu | pēiōrem | pēius | pēiōrēs | pēiōra |
| Genitiu | pēiōris | pēiōris | pēiōrum | pēiōrum |
| Datiu | pēiōrī | pēiōrī | pēiōribus | pēiōribus |
| Ablatiu | pēiōre | pēiōre | pēiōribus | pēiōribus |
# peiorum
## Llatí

   * Pronúncia: /peːˈjoː.rʊm/

### Adjectiu

pēiōrum
* genitiu masculí/femení/neutre plural de pēior
# peiorem
## Llatí

   * Pronúncia: /peːˈjoː.rɛm/

### Adjectiu

pēiōrem
* acusatiu masculí/femení singular de pēior
# peiori
## Llatí

   * Pronúncia: /peːˈjoː.riː/

### Adjectiu

pēiōrī
* datiu masculí/femení/neutre singular de pēior
# peiores
## Llatí

   * Pronúncia: /peːˈjoː.reːs/

### Adjectiu

pēiōrēs
* nominatiu masculí/femení plural de pēior
* vocatiu masculí/femení plural de pēior
* acusatiu masculí/femení plural de pēior
# peioribus
## Llatí

   * Pronúncia: /peːˈjoː.rɪ.bʊs/

### Adjectiu

pēiōribus
* datiu masculí/femení/neutre plural de pēior
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de pēior
# percebeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.səˈβɛw/ balear /pəɾ.səˈbəw/, /pər.səˈbɛw/ Occidental: /peɾ.seˈbew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

percebeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de percebre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb percebre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb percebre.
# percebesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.səˈβe.səs/, occidental /peɾ.seˈbe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

percebesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb percebre.

#### Variants

* percebeguesses, percebessis, perceberes
# percebessi
## Català
### Verb

percebessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb percebre.

#### Variants

* percebessa, percebeguessa, percebés, percebera
# percebessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.səˈβe.sis/, occidental /peɾ.seˈbe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

percebessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb percebre.

#### Variants

* percebeguesses, percebesses, perceberes
# percebi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pərˈsɛ.βi/ balear /pəɾˈsə.bi/, /pərˈsɛ.bi/ Occidental: /peɾˈse.bi/

### Verb

percebi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de percebre.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb percebre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb percebre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb percebre.

#### Variants

* [1] percebo, percep
* [2] perceba
* [3] perceba, percebo
* [4] perceba
# percebessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.səˈβe.sən/, occidental /peɾ.seˈbe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

percebessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb percebre.

#### Variants

* percebeguessen, percebessin, perceberen
# percebessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.səˈβe.sin/, occidental /peɾ.seˈbe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

percebessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb percebre.

#### Variants

* percebeguessen, percebessen, perceberen
# percebeva
## Català
### Verb

percebeva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de percebre.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de percebre.

#### Variants

* [1] percebiva, percebia
* [2] percebiva, percebia
# percebeven
## Català
### Verb

percebeven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de percebre.

#### Variants

* percebiven, percebien
# percebeves
## Català
### Verb

percebeves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de percebre.

#### Variants

* percebives, percebies
# impatiently
## Anglès

   * Etimologia: De impatient i el sufix -ly.

### Adverbi

impatiently ‎(comparatiu more impatiently, superlatiu most impatiently)
* impacientment, frisosament
# impavida
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪmˈpa.wɪ.da/, /ɪmˈpa.wɪ.daː/

### Adjectiu

impavida
* nominatiu femení singular de impavidus
* nominatiu neutre plural de impavidus
* vocatiu femení singular de impavidus
* vocatiu neutre plural de impavidus
* acusatiu neutre plural de impavidus
impavidā
* ablatiu femení singular de impavidus
# impavidamente
## Italià

   * Pronúncia: /imˌpa.vi.daˈmen.te/
   * Etimologia: De impavido i el sufix -mente.

### Adverbi

impavidamente
* impàvidament

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pa·vi·da·mén·te (6)
# impavidarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.pa.wɪˈdaː.rʊm/

### Adjectiu

impavidārum
* genitiu femení plural de impavidus
# impavidas
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪmˈpa.wɪ.daːs/

### Adjectiu

impavidās
* acusatiu femení plural de impavidus
# impastos
## Anglès
### Nom

impastos
* forma plural de impasto
# impatient
## Anglès

   * Pronúncia: /ɛ̃.pa.sjɑ̃/ àudio (EUA)

### Adjectiu

impatient ‎(comparatiu more impatient, superlatiu most impatient)
* impacient

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# impavidam
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪmˈpa.wɪ.dam/

### Adjectiu

impavidam
* acusatiu femení singular de impavidus
# impastò
## Italià
### Verb

impastò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de impastare
# impavidae
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪmˈpa.wɪ.daj/

### Adjectiu

impavidae
* nominatiu femení plural de impavidus
* vocatiu femení plural de impavidus
* genitiu femení singular de impavidus
* datiu femení singular de impavidus
# inquiríau
## Català antic
### Verb

inquiríau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de inquirir

#### Variants

* inquiríats, inquiriu
# inquiríets
## Català antic
### Verb

inquiríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de inquirir

#### Variants

* inquiríeu
# inquirixen
## Català
### Verb

inquirixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de inquirir.
# inquirixo
## Català
### Verb

inquirixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inquirir.
# inquiríam
## Català antic
### Verb

inquiríam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de inquirir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de inquirir

#### Variants

* [1] inquirim
* [2] inquirim
# inquirix
## Català
### Verb

inquirix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de inquirir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb inquirir.
# inquiríats
## Català antic
### Verb

inquiríats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de inquirir

#### Variants

* inquiríau, inquiriu
# inquirixes
## Català
### Verb

inquirixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de inquirir.
# inquirí
## Català
### Verb

inquirí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de inquirir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de inquirir.

## Català antic
### Verb

inquirí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de inquirir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de inquirir

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.kiˈɾi\
       Americà: alt \iŋ.k(i)ˈɾi\, baix \iŋ.kiˈɾi\
   * Rimes: -i

### Verb

inquirí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb inquirir
# pergiressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.ʒiˈɾe.sin/, occidental /peɾ.d͡ʒiˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

pergiressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pergirar.

#### Variants

* pergiressen

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·gi·res·sin (4)
# pergiressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.ʒiˈɾe.sis/, occidental /peɾ.d͡ʒiˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

pergiressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pergirar.

#### Variants

* pergiresses

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·gi·res·sis (4)
# pergireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.ʒiˈɾɛw/ balear /pəɾ.ʒiˈɾəw/, /pər.ʒiˈɾɛw/ Occidental: /peɾ.d͡ʒiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

pergireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de pergirar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb pergirar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb pergirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·gi·reu (3)
# pergiris
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈʒi.ɾis/, occidental /peɾˈd͡ʒi.ɾis/
   * Rimes: -iɾis

### Verb

pergiris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb pergirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·gi·ris (3)
# pergiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈʒi.ɾən/, occidental /peɾˈd͡ʒi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

pergiren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de pergirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·gi·ren (3)
* Anagrama: peregrín
# pergires
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈʒi.ɾəs/, occidental /peɾˈd͡ʒi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

pergires
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de pergirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·gi·res (3)
# pergiresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.ʒiˈɾe.səs/, occidental /peɾ.d͡ʒiˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

pergiresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pergirar.

#### Variants

* pergiressis

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·gi·res·ses (4)
# pergirin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈʒi.ɾin/, occidental /peɾˈd͡ʒi.ɾin/
   * Rimes: -iɾin

### Verb

pergirin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb pergirar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb pergirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·gi·rin (3)
# pergiressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.ʒiˈɾe.sən/, occidental /peɾ.d͡ʒiˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

pergiressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pergirar.

#### Variants

* pergiressin

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·gi·res·sen (4)
# pergiri
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈʒi.ɾi/, occidental /peɾˈd͡ʒi.ɾi/
   * Rimes: -iɾi

### Verb

pergiri
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pergirar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pergirar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pergirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·gi·ri (3)
# pellobrir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌpeʎ.uˈβɾi/ balear /ˌpeʎ.oˈbɾi/, /ˌpeʎ.uˈbɾi/ Occidental: nord-occidental /ˌpeʎ.oˈβɾi/ valencià /ˌpeʎ.oˈbɾiɾ/, /ˌpeʎ.oˈβɾi/
   * Rimes: -i(ɾ)

### Verb

pellobrir
* Forma de l'infinitiu pellobrir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pell·o·brir (3)
# pellobriren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌpeʎ.uˈβɾi.ɾən/ balear /ˌpeʎ.oˈbɾi.ɾən/, /ˌpeʎ.uˈbɾi.ɾən/ Occidental: /ˌpeʎ.oˈbɾi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

pell·o·bri·ren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de pellobrir-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pellobrir-se.

#### Variants

* [2] pellobrissin, pellobrissen
# pellobriria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌpeʎ.u.βɾiˈɾi.ə/ balear /ˌpeʎ.o.bɾiˈɾi.ə/, /ˌpeʎ.u.bɾiˈɾi.ə/ Occidental: /ˌpeʎ.o.bɾiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

pell·o·bri·ri·a
* Primera persona del singular (jo) del condicional de pellobrir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de pellobrir-se.
# pellobrires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌpeʎ.uˈβɾi.ɾəs/ balear /ˌpeʎ.oˈbɾi.ɾəs/, /ˌpeʎ.uˈbɾi.ɾəs/ Occidental: /ˌpeʎ.oˈbɾi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

pell·o·bri·res
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de pellobrir-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pellobrir-se.

#### Variants

* [2] pellobrissis, pellobrisses

### Miscel·lània

* Anagrama: pellobrir-se
# pellobrira
## Català
### Verb

pellobrira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pellobrir-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pellobrir-se.

#### Variants

* [1] pellobrís
* [2] pellobrís
# pellobriran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌpeʎ.u.βɾiˈɾan/ balear /ˌpeʎ.o.bɾiˈɾan/, /ˌpeʎ.u.bɾiˈɾan/ Occidental: /ˌpeʎ.o.bɾiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

pell·o·bri·ran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de pellobrir-se.
# pellobrireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌpeʎ.u.βɾiˈɾɛw/ balear /ˌpeʎ.o.bɾiˈɾəw/, /ˌpeʎ.u.bɾiˈɾɛw/ Occidental: /ˌpeʎ.o.bɾiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

pell·o·bri·reu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de pellobrir-se.
# pensée divergente
## Francès
### Nom

pensée divergente f. ‎(plural pensées divergentes)
* pensament divergent

### Vegeu també

* pensée divergente. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# pensée magique
## Francès
### Nom

pensée magique f. ‎(plural pensées magiques)
* pensament màgic

### Vegeu també

* pensée magique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# pensées
## Francès

   * Pronúncia: /pɑ̃ˈse/

### Nom

pensées f. pl.
* forma plural de pensée
# pensées magiques
## Francès
### Nom

pensées magiques f. pl.
* forma plural de pensée magique
# pensésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pənˈse.səw/, occidental /penˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

pensésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pensar.
# pensées convergentes
## Francès
### Nom

pensées convergentes f. pl.
* forma plural de pensée convergente
# pensées critiques
## Francès
### Nom

pensées critiques f. pl.
* forma plural de pensée critique
# pensées divergentes
## Francès
### Nom

pensées divergentes f. pl.
* forma plural de pensée divergente
# pensés
## Català

   * Pronúncia: oriental /pənˈses/, occidental /penˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

pensés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pensar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pensar.
# penséssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /pənˈse.səm/, occidental /penˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

penséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pensar.
# periorbitis
## Llatí

   * Pronúncia: /pɛ.rɪˈɔr.bɪ.tiːs/

### Nom

periorbitīs
* datiu plural de periorbita
* ablatiu plural de periorbita
# periosteum
## Anglès
### Nom

periosteum ‎(plural periosteums)
* (anatomia) periosti

### Vegeu també

* periosteum. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /pɛ.rɪˈɔs.tewm/

### Nom

periosteum n. ‎(genitiu periosteī)
* (Terminologia Anatomica) periosti

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | periosteum | periostea |
| Vocatiu | periosteum | periostea |
| Acusatiu | periosteum | periostea |
| Genitiu | periosteī | periosteōrum |
| Datiu | periosteō | periosteīs |
| Ablatiu | periosteō | periosteīs |

### Vegeu també

* periosteum. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# periosteums
## Anglès
### Nom

periosteums
* forma plural de periosteum
# periostea
## Llatí

   * Pronúncia: /pɛ.rɪˈɔs.tɛ.a/

### Nom

periostea
* nominatiu plural de periosteum
* vocatiu plural de periosteum
* acusatiu plural de periosteum
# periostei
## Llatí

   * Pronúncia: /pɛ.rɪˈɔs.tɛ.iː/

### Nom

periosteī
* genitiu singular de periosteum
# periosteum externum cranii
## Llatí
### Nom

periosteum externum cranii
* (Terminologia Anatomica) pericrani

#### Sinònims

* pericranium

### Vegeu també

* periosteum externum cranii. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# periorbitas
## Llatí

   * Pronúncia: /pɛ.rɪˈɔr.bɪ.taːs/

### Nom

periorbitās
* acusatiu plural de periorbita
# periosteis
## Llatí

   * Pronúncia: /pɛ.rɪˈɔs.tɛ.iːs/

### Nom

periosteīs
* datiu plural de periosteum
* ablatiu plural de periosteum
# periosteo
## Llatí

   * Pronúncia: /pɛ.rɪˈɔs.tɛ.oː/

### Nom

periosteō
* datiu singular de periosteum
* ablatiu singular de periosteum
# periosteorum
## Llatí

   * Pronúncia: /pɛ.rɪ.ɔs.tɛˈoː.rʊm/

### Nom

periosteōrum
* genitiu plural de periosteum
# imantaies
## Català
### Verb

imantaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de imantar.
# imantar-se
## Català
### Verb

imantar-se
* Forma pronominal de imantar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'imanto, s'imanta, ens imantem

### Miscel·lània

* Anagrames: amistaren, estimaran, imantares, matinares, matisaren, tamisaren
# imantaran
## Català
### Verb

imantaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de imantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·man·ta·ran (4)
* Anagrames: amarinant, matinaran
# imantaia
## Català
### Verb

imantaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de imantar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de imantar.
# imantam
## Català
### Verb

imantam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de imantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·man·tam (3)
* Anagrama: matinam
# imantarem
## Català
### Verb

imantarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de imantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·man·ta·rem (4)
* Anagrames: matinarem, matinàrem
# imantaien
## Català
### Verb

imantaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de imantar.
# imantant
## Català
### Verb

imantant
* Gerundi del verb imantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·man·tant (3)
* Anagrama: matinant
# imantara
## Català
### Verb

imantara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb imantar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb imantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·man·ta·ra (4)
* Anagrames: amarantí, amarinat, amatinar, matinara, matinarà
# imperaràs
## Català
### Verb

imperaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ra·ràs (4)
* Anagrames: ampraries, aprimar-se, aprimares, aspirarem, aspiràrem, aspraríem, premsaria
# imperasses
## Català
### Verb

imperasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ras·ses (4)
* Anagrames: aprimesses, aspiréssem, emparessis, esperàssim, separéssim
# imperassin
## Català
### Verb

imperassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ras·sin (4)
* Anagrama: aprimessin
# imperassis
## Català
### Verb

imperassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ras·sis (4)
* Anagrames: aprimessis, aspiréssim
# imperat
## Català
### Verb

imperat
* Participi masculí singular del verb imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·rat (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeimprt)
* Anagrames: apitrem, impetra, impetrà, partíem, patirem, patírem, peritam, tempira, tempirà
# imperaré
## Català
### Verb

imperaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ra·ré (4)
* Anagrama: prearíem

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.pe.ɾaˈɾe/
       Americà: alt /im.p(e).ɾaˈɾe/, baix /im.pe.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

imperaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb imperar
# imperaríeu
## Català
### Verb

imperaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de imperar.
# imperas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪm.pɛ.raːs/

### Verb

imperās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de imperō
# imperassen
## Català
### Verb

imperassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ras·sen (4)
* Anagrames: aprimessen, emparessin
# peroxidessen
## Català
### Verb

peroxidessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb peroxidar.

#### Variants

* peroxidessin, peroxidassin, peroxidassen, peroxidaren
# peroxiden
## Català
### Verb

peroxiden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de peroxidar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb peroxidar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb peroxidar.

#### Variants

* [2] peroxidin
* [3] peroxidin
# peroxidi
## Català
### Verb

peroxidi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de peroxidar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb peroxidar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb peroxidar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb peroxidar.

#### Variants

* [1] peroxido, peroxide, peroxid
* [2] peroxide
* [3] peroxide
* [4] peroxide
# peroxidin
## Català
### Verb

peroxidin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb peroxidar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb peroxidar.

#### Variants

* [1] peroxiden
* [2] peroxiden