OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# cantellejarà
## Català
### Verb

cantellejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de cantellejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·te·lle·ja·rà (5)
* Anagrames: cantarelleja, cantarellejà
# cantellejaríem
## Català
### Verb

cantellejaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de cantellejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·te·lle·ja·rí·em (6)
# capo
## Català

   * Pronúncia: central /ˈka.pu/, occidental /ˈka.po/

### Nom

capo m. ‎(plural capos)
* (peixos, septentrional) cap-roig

### Verb

capo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de capar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb capar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb capar.

#### Variants

* [1] cape, capi, cap
* [2,3] capi, cape

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·po (2)
* Anagrames: acop $^{(alfagrama)}$, apoc, copa, Copa, copà, opac $^{(revers)}$, poca

### Vegeu també

* capo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Italià

   * Pronúncia: /ˈkaː.po/

### Nom

capo m. ‎(plural capi)
* (anatomia) cap
* cap, enteniment, seny
* cap, líder, guia
* cap, capitost, adalil
* cap, punta, extremitat
* cap, tros de corda
* (geografia) cap, punta de terra

#### Compostos i expressions

* avere il capo nei piedi - tenir el cap a tres quarts de quinze
* capo chino - cap baix, cap cot
* capo del letto - capçal
* dare al capo - pujar els fums al cap
* mettere il capo a partito - posar seny
* né capo né coda - sense cap ni peus

### Adjectiu

capo inv. inv.
* en cap

### Miscel·lània

* Síl·labes: cà·po (2)
# capol
## Català
### Verb

capol
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de capolar.

#### Variants

* capolo, capole, capoli

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pol (2)
* Anagrames: placo, polca
# capola
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈpo.ɫə/, occidental /kaˈpo.ɫa/
   * Rimes: -ola

### Verb

capola
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de capolar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb capolar.

### Miscel·lània

* Anagrames: aclapo, aplaco
# capolara
## Català
### Verb

capolara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb capolar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb capolar.

#### Variants

* [1] capolés, capolàs
* [2] capolés, capolàs

### Miscel·lània

* Anagrames: aclaparo, caporala
# capolam
## Català
### Verb

capolam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de capolar.

#### Variants

* capolem

### Miscel·lània

* Anagrama: Comaplà
# capmàs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌkamˈmas/ Occidental: nord-occidental /ˌkamˈmas/, valencià /ˌkabˈmas/
   * Rimes: -as
   * Etimologia: Del llatí caput mansus ‎(«mas principal»).

### Nom

capmàs m. ‎(plural capmasos)
* Canvi o permuta de conveni entre coses regularment de diferent espècie.
* Cap de masia.
* Espècie de ventalla generalment de cartó que es posa davant del foc per apaivagar la calor excessiva.

#### Compostos i expressions

* fer un capmàs

#### Traduccions

* Castellà: trueque $^{(es)}$
* Llatí: permutatio $^{(la)}$
* Castellà: colono $^{(es)}$
* Llatí: colonus $^{(la)}$
* Castellà: abanico $^{(es)}$ de chimenea
* Llatí: umbella $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·màs (2)
* Anagrames: campàs, Campàs

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# capolar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.puˈɫa/ balear /kə.poˈɫa/, /kə.puˈɫa/ Occidental: nord-occidental /ka.poˈɫa/ valencià /ka.poˈɫaɾ/, /ka.poˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: capolà
   * Etimologia: Del llatí vulgar *cappulare, segle XII.

### Verb

capolar trans.
* Tallar a trossos petits.
* Donar o rebre cops forts.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: capolo, capola, capolem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* (tallar) picolar, trinxar

#### Traduccions

* Anglès: mince $^{(en)}$, chip $^{(en)}$
* Castellà: picar $^{(es)}$
* Francès: hacher $^{(fr)}$
* Occità: capolar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·po·lar (3)
* Anagrames: acoplar, caporal

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ka.poˈlaɾ/
       Americà: alt /ka.p(o)ˈlaɾ/, baix /ka.poˈlaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del català capolar.

### Verb

capolar ‎(present capolo, passat capolé, futur capolaré)
* (obsolet) capolar

#### Sinònims

* despedazar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·po·lar (3)

## Occità
### Verb

capolar
* capolar
# castellanitzaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəs.tə.ʎə.niˈd͡za.βəs/, balear /kəs.tə.ʎə.niˈd͡za.vəs/ Occidental: nord-occidental /kas.te.ʎa.niˈd͡za.βes/ valencià /kas.te.ʎa.niˈza.ves/, /kas.te.ʎa.niˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

castellanitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de castellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·te·lla·nit·za·ves (6)
# castellanitzen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kəs.tə.ʎəˈni.d͡zən/ Occidental: nord-occidental /kas.te.ʎaˈni.d͡zen/, valencià /kas.te.ʎaˈni.zen/
   * Rimes: -idzen

### Verb

castellanitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de castellanitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb castellanitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb castellanitzar.

#### Variants

* [2] castellanitzin
* [3] castellanitzin

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·te·lla·nit·zen (5)
# castellanitzat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kəs.tə.ʎə.niˈd͡zat/ Occidental: nord-occidental /kas.te.ʎa.niˈd͡zat/, valencià /kas.te.ʎa.niˈzat/
   * Rimes: -at

### Verb

castellanitzat
* Participi masculí singular del verb castellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·te·lla·nit·zat (5)
# castellanitzats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kəs.tə.ʎə.niˈd͡zats/ Occidental: nord-occidental /kas.te.ʎa.niˈd͡zats/, valencià /kas.te.ʎa.niˈzats/
   * Rimes: -ats

### Verb

castellanitzats
* Participi masculí plural del verb castellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·te·lla·nit·zats (5)
# castellanitzau
## Català
### Verb

castellanitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de castellanitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb castellanitzar.

#### Variants

* [1] castellanitzeu
* [2] castellanitzeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·te·lla·nit·zau (5)
# castellanitzava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəs.tə.ʎə.niˈd͡za.βə/, balear /kəs.tə.ʎə.niˈd͡za.və/ Occidental: nord-occidental /kas.te.ʎa.niˈd͡za.βa/ valencià /kas.te.ʎa.niˈza.va/, /kas.te.ʎa.niˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

castellanitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de castellanitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de castellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·te·lla·nit·za·va (6)
# castellanitzassis
## Català
### Verb

castellanitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb castellanitzar.

#### Variants

* castellanitzessis, castellanitzesses, castellanitzasses, castellanitzares

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·te·lla·nit·zas·sis (6)
# castellanitze
## Català
### Verb

castellanitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de castellanitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb castellanitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb castellanitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb castellanitzar.

#### Variants

* [1] castellanitzo, castellanitzi, castellanitz
* [2] castellanitzi
* [3] castellanitzi
* [4] castellanitzi

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·te·lla·nit·ze (5)
# castellanitzaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəs.tə.ʎə.niˈd͡za.βən/, balear /kəs.tə.ʎə.niˈd͡za.vən/ Occidental: nord-occidental /kas.te.ʎa.niˈd͡za.βen/ valencià /kas.te.ʎa.niˈza.ven/, /kas.te.ʎa.niˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

castellanitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de castellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·te·lla·nit·za·ven (6)
# castellanitzem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəs.tə.ʎə.niˈd͡zɛm/ balear /kəs.tə.ʎə.niˈd͡zəm/, /kəs.tə.ʎə.niˈd͡zɛm/ Occidental: nord-occidental /kas.te.ʎa.niˈd͡zem/, valencià /kas.te.ʎa.niˈzem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

castellanitzem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de castellanitzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb castellanitzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb castellanitzar.

#### Variants

* [1] castellanitzam

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·te·lla·nit·zem (5)
# capalces
## Català
### Verb

capalces
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de capalçar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb capalçar.

#### Variants

* [2] capalcis
# capaia
## Català
### Verb

capaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de capar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de capar.

#### Variants

* [1] capavi, capava
* [2] capava

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pa·ia (3)
# capalce
## Català
### Verb

capalce
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb capalçar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb capalçar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb capalçar.

#### Variants

* [1] capalci
* [2] capalci
* [3] capalci
# capalcen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌkaˈpaɫ.sən/ Occidental: nord-occidental /ˌkaˈpaɫ.sen/ valencià /ˌkaˈpaɫ.sen/, /ˌkaˈβaɫ.sen/
   * Rimes: -alsen

### Verb

capalcen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de capalçar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb capalçar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb capalçar.

#### Variants

* [2,3] capalcin
# capaien
## Català
### Verb

capaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de capar.

#### Variants

* capaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pa·ien (3)
* Anagrama: pencaia
# canviar l'aigua al canari
## Català
### Verb

canviar l'aigua al canari
* orinar

#### Sinònims

* canviar l'aigua de les olives

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# canviam
## Català
### Verb

canviam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de canviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·vi·am (3)
* Anagrama: mancavi
# canviaies
## Català
### Verb

canviaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de canviar.
# canviar l'aigua de les olives
## Català
### Verb

canviar l'aigua de les olives
* orinar

#### Sinònims

* canviar l'aigua al canari

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DSFF
# canviament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəm.bi.əˈmen/, balear /kəɱ.vi.əˈment/ Occidental: nord-occidental /kam.bi.aˈmen/ valencià /kaɱ.vi.aˈment/, /kam.bi.aˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De canviar i el sufix -ment

### Nom

canviament m. ‎(plural canviaments)
* canvi, mudança

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·vi·a·ment (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# canviar el xip
## Català

   * Etimologia: D'origen metafòric, segle XXI.

### Verb

canviar el xip
* Mudar l'actitud o la mentalitat

#### Relacionats

* canviar de camisa

#### Traduccions

* Castellà: cambiar el chip $^{(es)}$

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada a la Neolosfera sobre canviar el xip
# cinquanta-setè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siŋˌkwan.tə.səˈtɛ/ balear /siŋˌkwan.tə.səˈtə/, /siŋˌkwan.tə.səˈtɛ/ Occidental: /siŋˌkwan.ta.seˈte/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: De cinquanta-set i el sufix -è.

### Numeral

cinquanta-setè m. ‎(femení cinquanta-setena, plural masculí cinquanta-setens, plural femení cinquanta-setenes)
* (ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició cinquanta-set.
* (partitiu) De les parts d'un tot dividit cinquanta-set parts iguals.

#### Notes

* Se solen utilitzar xifres romanes amb valor d'ordinal darrere de noms propis i de segles, i davant d'esdeveniments periòdics.
* L'ordinal normalment va davant del substantiu. Quan es posposa, i darrere de noms propis a partir de l'onze, es pot substituir pel cardinal masculí.

#### Sinònims

* cinquanta-seté, en valencià

#### Traduccions

* Anglès: fifty-seventh $^{(en)}$
* Castellà: quincuagésimo $^{(es)}$ séptimo
* Francès: cinquante-septième $^{(fr)}$
* Gallec: quincuaxésimo $^{(gl)}$ sétimo
* Italià: cinquantasettesimo $^{(it)}$
* Occità: cinquanta $^{(oc)}$ seten, cinquanta $^{(oc)}$ setau
* Portuguès: quinquagésimo-sétimo $^{(pt)}$

### Nom

cinquanta-setè m. ‎(plural cinquanta-setens)
* Una de les cinquanta-set parts iguals en que es divideix un tot
    un cinquanta-setè es representa 1/57

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·se·tè (5)
* Anagrames: setanta-cinquè, setanta-cinqué
# cinquanta-seté
## Català
### Numeral

cinquanta-seté m. ‎(femení cinquanta-setena, plural masculí cinquanta-setens, plural femení cinquanta-setenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de cinquanta-setè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·se·té (5)
* Anagrames: setanta-cinquè, setanta-cinqué
# cinquanta-setena
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siŋˌkwan.tə.səˈtɛ.nə/ balear /siŋˌkwan.tə.səˈtə.nə/, /siŋˌkwan.tə.səˈtɛ.nə/ Occidental: /siŋˌkwan.ta.seˈte.na/
   * Rimes: -ɛna

### Numeral

cinquanta-setena
* Forma femenina de cinquanta-setè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·se·te·na (6)
* Anagrama: setanta-cinquena
# cinquanta-setens
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siŋˌkwan.tə.səˈtɛns/ balear /siŋˌkwan.tə.səˈtəns/, /siŋˌkwan.tə.səˈtɛns/ Occidental: /siŋˌkwan.ta.seˈtens/
   * Rimes: -ɛns

### Numeral

cinquanta-setens
* Forma plural de cinquanta-setè.

### Nom

cinquanta-setens m. pl.
* Forma plural de cinquanta-setè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·se·tens (5)
* Anagrama: setanta-cinquens
# cinquanta-setenes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siŋˌkwan.tə.səˈtɛ.nəs/ balear /siŋˌkwan.tə.səˈtə.nəs/, /siŋˌkwan.tə.səˈtɛ.nəs/ Occidental: /siŋˌkwan.ta.seˈte.nes/
   * Rimes: -ɛnes

### Numeral

cinquanta-setenes
* Forma plural de cinquanta-setena.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·se·te·nes (6)
* Anagrama: setanta-cinquenes
# cinquanta-set
## Català

   * Pronúncia: oriental /siŋˌkwan.təˈsɛt/, occidental /siŋˌkwan.taˈsɛt/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: Compost de cinquanta i set.

### Numeral

cinquanta-set inv.
* (cardinal) Cinquanta més set.
    Té cinquanta-set anys
* (valor ordinal) Cinquanta-setè, cinquanta-setena.
    La pàgina cinquanta-set

#### Traduccions

* Alemany: siebenundfünfzig $^{(de)}$
* Anglès: fifty-seven $^{(en)}$
* Basc: berrogei $^{(eu)}$ ta hamazazpi
* Castellà: cincuenta $^{(es)}$ y siete
* Esperanto: kvindek $^{(eo)}$ sep
* Francès: cinquante-sept $^{(fr)}$
* Gallec: cincuenta $^{(gl)}$ e sete
* Italià: cinquantasette $^{(it)}$
* Occità: cinquanta $^{(oc)}$ sèt
* Portuguès: cinquenta $^{(pt)}$ e sete
* Romanès: cincizeci $^{(ro)}$ şi şapte
* Suec: femtiosju $^{(sv)}$
* Tahitià: e pae 'ahuru $^{(ty)}$ ma hitu

### Nom

cinquanta-set m. ‎(plural cinquanta-sets)
* Xifra i nombre 57.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·set (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# cinquanta-quatrè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siŋˌkwan.tə.kwəˈtɾɛ/ balear /siŋˌkwan.tə.kwəˈtɾə/, /siŋˌkwan.tə.kwəˈtɾɛ/ Occidental: /siŋˌkwan.ta.kwaˈtɾe/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: De cinquanta-quatre i el sufix -è.

### Numeral

cinquanta-quatrè m. ‎(femení cinquanta-quatrena, plural masculí cinquanta-quatrens, plural femení cinquanta-quatrenes)
* (ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició cinquanta-quatre.
* (partitiu) De les parts d'un tot dividit cinquanta-quatre parts iguals.

#### Notes

* Se solen utilitzar xifres romanes amb valor d'ordinal darrere de noms propis i de segles, i davant d'esdeveniments periòdics.
* L'ordinal normalment va davant del substantiu. Quan es posposa, i darrere de noms propis a partir de l'onze, es pot substituir pel cardinal masculí.

#### Sinònims

* cinquanta-quatré, en valencià

#### Traduccions

* Anglès: fifty-fourth $^{(en)}$
* Castellà: quincuagésimo $^{(es)}$ cuarto
* Francès: cinquante-quatrième $^{(fr)}$
* Gallec: quincuaxésimo $^{(gl)}$ cuarto
* Italià: cinquantaquattresimo $^{(it)}$
* Occità: cinquanta $^{(oc)}$ quatren, cinquanta $^{(oc)}$ quatau
* Portuguès: quinquagésimo-quarto $^{(pt)}$

### Nom

cinquanta-quatrè m. ‎(plural cinquanta-quatrens)
* Una de les cinquanta-quatre parts iguals en que es divideix un tot
    un cinquanta-quatrè es representa 1/54

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·qua·trè (5)
# cinquanta-quatré
## Català
### Numeral

cinquanta-quatré m. ‎(femení cinquanta-quatrena, plural masculí cinquanta-quatrens, plural femení cinquanta-quatrenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de cinquanta-quatrè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·qua·tré (5)
# cascàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /kasˈka.jew/

### Verb

cascàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de cascar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] cascàveu.
# cascàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəsˈka.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

cascàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    [Vosaltres/vós] casquéssiu, casquésseu, cascàsseu, cascàssiu o cascàreu.
# cascàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəsˈka.ɾəm/, occidental /kasˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

cascàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de cascar.
    [Nosaltres] cascàrem o vam/vàrem cascar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    Forma valenciana: [nosaltres] casquéssim, casquéssem, cascàssem, cascàssim o cascàrem.
# cascàrries
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəsˈka.ri.əs/, occidental /kasˈka.ri.es/

### Nom

cascàrries f. ‎(plurale tantum)
* Fragments d'excrements o d'altres tipus de brutícia que s'enganxen a la pell dels animals.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·càr·ri·es (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# cascàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəsˈka.ɾəw/, occidental /kasˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

cascàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de cascar.
    [Vosaltres/vós] cascàreu o vau/vàreu cascar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] casquéssiu, casquésseu, cascàsseu, cascàssiu o cascàreu.
# cascàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəsˈkas/, occidental /kasˈkas/
   * Rimes: -as

### Verb

cascàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    [Jo] casqués, cascàs o cascara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    [Ell/ella/vostè] casqués, cascàs o cascara.
# cascàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəsˈka.səm/, occidental /kasˈka.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

cascàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    [Nosaltres] casquéssim, casquéssem, cascàssem, cascàssim o cascàrem.
# cascàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəsˈka.səw/, occidental /kasˈka.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

cascàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    [Vosaltres/vós] casquéssiu, casquésseu, cascàsseu, cascàssiu o cascàreu.
# cascàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəsˈka.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

cascàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    [Nosaltres] casquéssim, casquéssem, cascàssem, cascàssim o cascàrem.
# chiripa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /t͡ʃiˈɾi.pa/
       Americà: alt /t͡ʃiˈɾi.p(a)/, baix /t͡ʃiˈɾi.pa/
   * Rimes: -ipa
   * Etimologia: D'origen incert, potser del persa سراندیب‎ ‎(Serendip) o de l'àrab سَرَانْدِيب‎ ‎(sarandib).

### Nom

chiripa f. ‎(plural chiripas)
* (col·loquial) xamba

#### Sinònims

* carambola, potra

#### Descendents

* Català: xiripa (castellanisme)

### Miscel·lània

* Síl·labes: chi·ri·pa (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre chiripa
# chirivellenses
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \t͡ʃi.ɾi.βeˈʎen.ses\, meridional \t͡ʃi.ɾi.βeˈʝeŋ.seh\
       Americà: alt /t͡ʃi.ɾi.beˈʝen.s(e)s/, baix \t͡ʃi.ɾi.βeˈʝeŋ.seh\, austral \t͡ʃi.ɾi.βeˈʒen.ses\
   * Rimes: -enses

### Adjectiu

chirivellenses inv. pl.
* forma plural de chirivellense
# chirivías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \t͡ʃi.ɾiˈβi.as\, meridional \t͡ʃi.ɾiˈβi.ah\
       Americà: alt /t͡ʃi.ɾiˈbi.(a)s/, baix \t͡ʃi.ɾiˈβi.ah\, austral \t͡ʃi.ɾiˈβi.as\
   * Rimes: -ias

### Nom

chirivías f. pl.
* forma plural de chirivía

### Miscel·lània

* Síl·labes: chi·ri·ví·as (4)
# chirrete
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /t͡ʃiˈre.te/
       Americà: alt /t͡ʃiˈre.t(e)/, baix /t͡ʃiˈre.te/
   * Rimes: -ete

### Nom

chirrete m. ‎(plural chirretes)
* (peixos) joell

### Miscel·lània

* Síl·labes: chi·rre·te (3)

### Vegeu també

* chirrete. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# chirivellense
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \t͡ʃi.ɾi.βeˈʎen.se\, meridional \t͡ʃi.ɾi.βeˈʝeŋ.se\
       Americà: alt /t͡ʃi.ɾi.beˈʝen.s(e)/, baix \t͡ʃi.ɾi.βeˈʝeŋ.se\, austral \t͡ʃi.ɾi.βeˈʒen.se\
   * Rimes: -ense

### Adjectiu

chirivellense inv. ‎(plural chirivellenses)
* xiriveller (gentilici).

### Miscel·lània

* Síl·labes: chi·ri·ve·llen·se (5)
# chirivía
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \t͡ʃi.ɾiˈβi.a\
       Americà: alt /t͡ʃ(i).ɾiˈbi.a/, baix \t͡ʃi.ɾiˈβi.a\
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: De l'àrab كَرَاوِيَا ‎(karāwiyā, «alcaravia»), de l'arameu כַרְוָיָא ‎(karwāyā), del grec antic καρώ ‎(karṓ), segle XVI. Doblet de alcaravea.

### Nom

chirivía f. ‎(plural chirivías)
* (botànica, aliments) xirivia
* (aus) cuera, cuereta

### Miscel·lània

* Síl·labes: chi·ri·ví·a (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre chirivía
# chiringuitos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \t͡ʃi.ɾiŋˈɡi.tos\, meridional \t͡ʃi.ɾiŋˈɡi.toh\
       Americà: alt \t͡ʃi.ɾiŋˈɡi.t(o)s\, baix \t͡ʃi.ɾiŋˈɡi.toh\, austral \t͡ʃi.ɾiŋˈɡi.tos\
   * Rimes: -itos

### Nom

chiringuitos m. pl.
* forma plural de chiringuito
# chiripas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /t͡ʃiˈɾi.pas/, meridional /t͡ʃiˈɾi.pah/
       Americà: alt /t͡ʃiˈɾi.p(a)s/, baix /t͡ʃiˈɾi.pah/, austral /t͡ʃiˈɾi.pas/
   * Rimes: -ipas

### Nom

chiripas f. pl.
* forma plural de chiripa

### Miscel·lània

* Síl·labes: chi·ri·pas (3)