OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# encuirasses
## Català
### Verb

encuirasses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de encuirassar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encuirassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cui·ras·ses (4)
* Anagrama: escarnísseu
# encuirassàrem
## Català
### Verb

encuirassàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de encuirassar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encuirassar.

#### Variants

* [2] encuirassàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cui·ras·sà·rem (5)
# encuirassàssem
## Català
### Verb

encuirassàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encuirassar.

#### Variants

* encuirassàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cui·ras·sàs·sem (5)
# encuirassàsseu
## Català
### Verb

encuirassàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encuirassar.

#### Variants

* encuirassàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cui·ras·sàs·seu (5)
# encuirassen
## Català
### Verb

encuirassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de encuirassar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encuirassar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encuirassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cui·ras·sen (4)
* Anagrama: encarnisseu
# encuirassàreu
## Català
### Verb

encuirassàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de encuirassar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encuirassar.

#### Variants

* [2] encuirassàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cui·ras·sà·reu (5)
# enllanet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʎəˈnɛt/ balear /əɲ.ʎəˈnət/, /əɲ.ʎəˈnɛt/ Occidental: /eɲ.ʎaˈnet/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: De enllà i el sufix -et ‎(«diminutiu»).

### Adverbi

enllanet
* Un poc enllà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lla·net (3)
* Anagrama: tenallen

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# enllangorir-se
## Català
### Verb

enllangorir-se
* Forma pronominal de enllangorir.

### Miscel·lània

* Anagrama: granollerines
# enllací
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎəˈsi/, occidental /eɲ.ʎaˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

enllací
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enllaçar.
# enllacéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎəˈse.siw/, occidental /eɲ.ʎaˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

enllacéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllaçar.
# encontraies
## Català
### Verb

encontraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encontrar.

#### Variants

* encontraves

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·tra·ies (4)
* Anagrames: encrostaien, enroentisca
# encontraran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kun.tɾəˈɾan/ balear /əŋ.kon.tɾəˈɾan/, /əŋ.kun.tɾəˈɾan/ Occidental: /eŋ.kon.tɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

encontraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encontrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·tra·ran (4)
# encontraren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kunˈtɾa.ɾən/ balear /əŋ.konˈtɾa.ɾən/, /əŋ.kunˈtɾa.ɾən/ Occidental: /eŋ.konˈtɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

encontraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de encontrar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encontrar.

#### Variants

* [2] encontreguessen, encontressin, encontressen, encontrassin, encontrassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·tra·ren (4)
# encontrant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kunˈtɾan/ balear /əŋ.konˈtɾant/, /əŋ.kunˈtɾan/ Occidental: nord-occidental /eŋ.konˈtɾan/ valencià /eŋ.konˈtɾant/, /eŋ.konˈtɾan/
   * Rimes: -ant

### Verb

encontrant
* Gerundi del verb encontrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·trant (3)
# encontrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kunˈtɾa/ balear /əŋ.konˈtɾa/, /əŋ.kunˈtɾa/ Occidental: nord-occidental /eŋ.konˈtɾa/ valencià /eŋ.konˈtɾaɾ/, /eŋ.konˈtɾa/ Informal: nord-occidental /aŋ.konˈtɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: encontrà
   * Etimologia: Del prefix en- i contra, del llatí vulgar in contrā, segle XIII.

### Verb

encontrar trans., pron. ‎(pronominal encontrar-se)
* Topar per casualitat amb una persona que surt al pas o una cosa que es mou.
* Topar amb un impediment per prosseguir el moviment.
* (pronominal) Topar hostilment.
* (col·loquial) trobar (descobrir, concórrer, coincidir)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: encontro, encontra, encontrem Vocal rizotònica: /ɔ/, /o/

#### Sinònims

* topar, entopar (alguerès)

#### Derivats

* encontrada, encontradís, encontrador, encontre

#### Traduccions

* Anglès: meet $^{(en)}$, encounter $^{(en)}$
* Castellà: encontrar $^{(es)}$
* Francès: recontrer $^{(fr)}$
* Italià: incontrare $^{(it)}$
* Anglès: collide $^{(en)}$, clash $^{(en)}$
* Castellà: encontrarse $^{(es)}$
* Francès: se recontrer $^{(fr)}$
* Italià: scontrarsi $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·trar (3)
* Anagrames: entroncar, troncaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋ.konˈtɾaɾ\, meridional \eŋ.koŋˈtɾaɾ\
       Americà: alt \eŋ.k(o)nˈt͡saɾ\, baix \eŋ.koŋˈtɾaɾ\, austral \eŋ.konˈtɾaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí in contra.

### Verb

encontrar ‎(present encuentro, passat encontré, futur encontraré)
* trobar
* encontrar, topar

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·trar (3)
* Anagrames: centraron, entroncar, rencontrá, troncaren

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre encontrar
# encontrarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kun.tɾəˈɾɛm/ balear /əŋ.kon.tɾəˈɾəm/, /əŋ.kun.tɾəˈɾɛm/ Occidental: /eŋ.kon.tɾaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

encontrarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de encontrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·tra·rem (4)
# encontram
## Català
### Verb

encontram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de encontrar.

#### Variants

* encontrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·tram (3)
* Anagrama: roncament
# encontraien
## Català
### Verb

encontraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de encontrar.

#### Variants

* encontraven

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·tra·ien (4)
# encontrara
## Català
### Verb

encontrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encontrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encontrar.

#### Variants

* [1] encontressi, encontressa, encontreguessa, encontrés, encontràs
* [2] encontregués, encontrés, encontràs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·tra·ra (4)
* Anagrames: encartonar, recontaran
# enfereixes
## Català
### Verb

enfereixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de enferir.
# enfereixin
## Català
### Verb

enfereixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enferir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enferir.

#### Variants

* [1] enferesquin
* [2] enferesquin

### Miscel·lània

* Anagrama: infereixen
# enferesc
## Català
### Verb

enferesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enferir.

#### Variants

* enfereixo
# enferesqui
## Català
### Verb

enferesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enferir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enferir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enferir.

#### Variants

* [1] enfereixi
* [2] enfereixi
* [3] enfereixi
# enferesquin
## Català
### Verb

enferesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enferir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enferir.

#### Variants

* [1] enfereixin
* [2] enfereixin

### Miscel·lània

* Anagrama: inferesquen
# enfereixi
## Català
### Verb

enfereixi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enferir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enferir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enferir.

#### Variants

* [1] enferesqui
* [2] enferesqui
* [3] enferesqui
# enfereixis
## Català
### Verb

enfereixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enferir.

#### Variants

* enferesquis

### Miscel·lània

* Anagrama: infereixes
# enfereixo
## Català
### Verb

enfereixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enferir.

#### Variants

* enferesc

### Miscel·lània

* Anagrama: ofereixen
# enferesquis
## Català
### Verb

enferesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enferir.

#### Variants

* enfereixis

### Miscel·lània

* Anagrama: inferesques
# entafarrassis
## Català
### Verb

entafarrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entafarrar.

#### Variants

* entafarressis, entafarrasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ras·sis (5)
# entafarrats
## Català
### Verb

entafarrats
* Participi masculí plural del verb entafarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·rats (4)
# entafarraríem
## Català
### Verb

entafarraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de entafarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ra·rí·em (6)
# entafarraríeu
## Català
### Verb

entafarraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de entafarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ra·rí·eu (6)
# entafarrassen
## Català
### Verb

entafarrassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entafarrar.

#### Variants

* entafarressin, entafarrassin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ras·sen (5)
# entafarrasses
## Català
### Verb

entafarrasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entafarrar.

#### Variants

* entafarressis, entafarrassis

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ras·ses (5)
# entafarrassin
## Català
### Verb

entafarrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entafarrar.

#### Variants

* entafarressin, entafarrassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ras·sin (5)
# entafarrat
## Català
### Verb

entafarrat
* Participi masculí singular del verb entafarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·rat (4)
# entafarrava
## Català
### Verb

entafarrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de entafarrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de entafarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ra·va (5)
# entafarrau
## Català
### Verb

entafarrau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de entafarrar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb entafarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·rau (4)
# encotillaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.tiˈʎa.βən/ balear /əŋ.ko.tiˈʎa.vən/, /əŋ.ku.tiˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ko.tiˈʎa.βen/ valencià /eŋ.ko.tiˈʎa.ven/, /eŋ.ko.tiˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

encotillaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de encotillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lla·ven (5)
# encotille
## Català
### Verb

encotille
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encotillar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encotillar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encotillar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encotillar.

#### Variants

* [1] encotillo, encotill
* [2] encotilli
* [3] encotilli
* [4] encotilli

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lle (4)
# encotillava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.tiˈʎa.βə/ balear /əŋ.ko.tiˈʎa.və/, /əŋ.ku.tiˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ko.tiˈʎa.βa/ valencià /eŋ.ko.tiˈʎa.va/, /eŋ.ko.tiˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

encotillava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de encotillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de encotillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lla·va (5)
# encotillaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.tiˈʎa.βəs/ balear /əŋ.ko.tiˈʎa.vəs/, /əŋ.ku.tiˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ko.tiˈʎa.βes/ valencià /eŋ.ko.tiˈʎa.ves/, /eŋ.ko.tiˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

encotillaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encotillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lla·ves (5)
# encotillem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.tiˈʎɛm/ balear /əŋ.ko.tiˈʎəm/, /əŋ.ku.tiˈʎɛm/ Occidental: /eŋ.ko.tiˈʎem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

encotillem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de encotillar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb encotillar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb encotillar.

#### Variants

* [1] encotillam

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·llem (4)
# encotilles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kuˈti.ʎəs/ balear /əŋ.koˈti.ʎəs/, /əŋ.kuˈti.ʎəs/ Occidental: /eŋ.koˈti.ʎes/
   * Rimes: -iʎes

### Verb

encotilles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de encotillar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encotillar.

#### Variants

* [2] encotillis

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lles (4)
# encotillau
## Català
### Verb

encotillau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encotillar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encotillar.

#### Variants

* [1] encotilleu
* [2] encotilleu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·llau (4)
# encotillen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kuˈti.ʎən/ balear /əŋ.koˈti.ʎən/, /əŋ.kuˈti.ʎən/ Occidental: /eŋ.koˈti.ʎen/
   * Rimes: -iʎen

### Verb

encotillen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de encotillar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encotillar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encotillar.

#### Variants

* [2] encotillin
* [3] encotillin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·llen (4)
# encotillessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.tiˈʎe.sən/ balear /əŋ.ko.tiˈʎe.sən/, /əŋ.ku.tiˈʎe.sən/ Occidental: /eŋ.ko.tiˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

encotillessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encotillar.

#### Variants

* encotillessin, encotillassin, encotillassen, encotillaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lles·sen (5)
# encotillesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.tiˈʎe.səs/ balear /əŋ.ko.tiˈʎe.səs/, /əŋ.ku.tiˈʎe.səs/ Occidental: /eŋ.ko.tiˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

encotillesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encotillar.

#### Variants

* encotillessis, encotillassis, encotillasses, encotillares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lles·ses (5)
# enllacéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎəˈse.sim/, occidental /eɲ.ʎaˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

enllacéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllaçar.
# enllacessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎəˈse.sis/, occidental /eɲ.ʎaˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

enllacessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllaçar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escellassin
# enllaceu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʎəˈsɛw/ balear /əɲ.ʎəˈsəw/, /əɲ.ʎəˈsɛw/ Occidental: /eɲ.ʎaˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enllaceu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enllaçar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enllaçar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enllaçar.
# enllacésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎəˈse.səw/, occidental /eɲ.ʎaˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

enllacésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllaçar.
# enllacessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎəˈse.sin/, occidental /eɲ.ʎaˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

enllacessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllaçar.
# enllaci
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲˈʎa.si/, occidental /eɲˈʎa.si/
   * Rimes: -asi

### Verb

enllaci
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enllaçar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enllaçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enllaçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enllaçar.
# enllacéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎəˈse.səm/, occidental /eɲ.ʎaˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

enllacéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllaçar.
# enllacés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎəˈses/, occidental /eɲ.ʎaˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

enllacés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllaçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllaçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lla·cés (3)
* Anagrames: canelles, Cañelles, encasell
# enllacin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲˈʎa.sin/, occidental /eɲˈʎa.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

enllacin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enllaçar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enllaçar.
# enpresengatik
## Basc
### Nom

enpresengatik
* causal definit plural de enpresa
# enpresentzat
## Basc
### Nom

enpresentzat
* benefactiu definit plural de enpresa
# enpresetan
## Basc
### Nom

enpresetan
* inessiu definit plural de enpresa
# enpresetaraino
## Basc
### Nom

enpresetaraino
* terminatiu definit plural de enpresa
# enpresetarantz
## Basc
### Nom

enpresetarantz
* al·latiu direccional definit plural de enpresa
# enpresetatik
## Basc
### Nom

enpresetatik
* ablatiu definit plural de enpresa
# enprizonigo
## Esperanto

   * Pronúncia: /en.pri.zoˈni.ɡo/
   * Etimologia: De emprizonigi i la desinència -o.

### Nom

enprizonigo ‎(acusatiu enprizonigon, plural enprizonigoj, plural acusatiu enprizonigojn)
* empresonament
# enpresetako
## Basc
### Nom

enpresetako
* genitiu locatiu definit plural de enpresa
# enpresetara
## Basc
### Nom

enpresetara
* al·latiu definit plural de enpresa
# enpresez
## Basc
### Nom

enpresez
* instrumental definit plural de enpresa
# enfadé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eɱ.faˈðe\
       Americà: alt \eɱ.f(a)ˈde\, baix \eŋ.faˈðe\, austral \eɱ.faˈðe\
   * Rimes: -e

### Verb

enfadé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb enfadar
# enfadésseu
## Català
### Verb

enfadésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfadar.
# enfadéssem
## Català
### Verb

enfadéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfadar.
# enfadí
## Català
### Verb

enfadí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enfadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fa·dí (3)
* Heterograma de 6 lletres (adefin)
* Anagrama: fendia
# enfang
## Català
### Verb

enfang
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enfangar.

#### Variants

* enfango, enfangue, enfangui

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fang (2)
# enfadàveu
## Català
### Verb

enfadàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enfadar.
# enfadés
## Català
### Verb

enfadés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfadar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fa·dés (3)
* Anagrames: defensa, defensà
# enfadéssim
## Català
### Verb

enfadéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfadar.
# enfadéssiu
## Català
### Verb

enfadéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfadar.
# entemonirà
## Català
### Verb

entemonirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·rà (5)
* Anagrama: entomarien
# entemonissin
## Català
### Verb

entemonissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entemonir.

#### Variants

* entemonissen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·nis·sin (5)
# entemoniràs
## Català
### Verb

entemoniràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·ràs (5)
# entemonit
## Català
### Verb

entemonit
* Participi masculí singular del verb entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·nit (4)
# entemoniríem
## Català
### Verb

entemoniríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·rí·em (6)
# entemonissen
## Català
### Verb

entemonissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entemonir.

#### Variants

* entemonissin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·nis·sen (5)
# entemonisses
## Català
### Verb

entemonisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entemonir.

#### Variants

* entemonissis

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·nis·ses (5)
# entemonissis
## Català
### Verb

entemonissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entemonir.

#### Variants

* entemonisses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·nis·sis (5)
# entemoniré
## Català
### Verb

entemoniré
* Primera persona del singular (jo) del futur de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·ré (5)
* Anagrama: enroentíem
# entemoniríeu
## Català
### Verb

entemoniríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·rí·eu (6)
# enreveixinen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.βəˈʃi.nən/, balear /ən.rə.vəˈʃi.nən/ Occidental: nord-occidental /en.re.βejˈʃi.nen/ valencià /en.re.vejˈʃi.nen/, /en.re.βeˈʃi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

enreveixinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enreveixinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enreveixinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enreveixinar.