OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desencaixaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəŋ.kə.ʃəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.kaj.ʃaˈɾi.a/ valencià /de.zeŋ.kaj.ʃaˈɾi.a/, /de.zeŋ.ka.ʃaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desencaixaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desencaixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desencaixar.
# desencaixares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəŋ.kəˈʃa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.kajˈʃa.ɾes/ valencià /de.zeŋ.kajˈʃa.ɾes/, /de.zeŋ.kaˈʃa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desencaixares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de desencaixar.
    [Tu] desencaixares o et vas/vares desencaixar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencaixar.
    Forma valenciana: [tu] desencaixessis, desencaixesses, desencaixasses, desencaixassis o desencaixares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cai·xa·res (5)
* Anagrama: desencaixar-se
# desencaixaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəŋ.kə.ʃəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.kaj.ʃaˈɾi.es/ valencià /de.zeŋ.kaj.ʃaˈɾi.es/, /de.zeŋ.ka.ʃaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desencaixaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desencaixar.
# desencaixarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəŋ.kə.ʃəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.kaj.ʃaˈɾa/ valencià /de.zeŋ.kaj.ʃaˈɾa/, /de.zeŋ.ka.ʃaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

desencaixarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desencaixar.
# desencaixaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəŋ.kəˈʃa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.kajˈʃa.ɾen/ valencià /de.zeŋ.kajˈʃa.ɾen/, /de.zeŋ.kaˈʃa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desencaixaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desencaixar.
    [Ells/elles/vostès] desencaixaren o van/varen desencaixar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencaixar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] desencaixessin, desencaixessen, desencaixassen, desencaixassin o desencaixaren.
# desencaixarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəŋ.kə.ʃəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.kaj.ʃaˈɾi.en/ valencià /de.zeŋ.kaj.ʃaˈɾi.en/, /de.zeŋ.ka.ʃaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

desencaixarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desencaixar.
# desacostarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kus.təˈɾa/ balear /də.zə.kos.təˈɾa/, /də.zə.kus.təˈɾa/ Occidental: /de.za.kos.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

desacostarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desacostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·cos·ta·rà (5)
# desacostaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kus.təˈɾe/ balear /də.zə.kos.təˈɾe/, /də.zə.kus.təˈɾe/ Occidental: /de.za.kos.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desacostaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desacostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·cos·ta·ré (5)
# desacostarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kus.təˈɾi.ən/ balear /də.zə.kos.təˈɾi.ən/, /də.zə.kus.təˈɾi.ən/ Occidental: /de.za.kos.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

desacostarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desacostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·cos·ta·ri·en (6)
# desacostaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kus.təˈɾas/ balear /də.zə.kos.təˈɾas/, /də.zə.kus.təˈɾas/ Occidental: /de.za.kos.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

desacostaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de desacostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·cos·ta·ràs (5)
# desacostasses
## Català
### Verb

desacostasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desacostar.

#### Variants

* desacostessis, desacostesses, desacostassis, desacostares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·cos·tas·ses (5)
# desacostaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kus.təˈɾi.ə/ balear /də.zə.kos.təˈɾi.ə/, /də.zə.kus.təˈɾi.ə/ Occidental: /de.za.kos.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desacostaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desacostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desacostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·cos·ta·ri·a (6)
# desacostaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kus.təˈɾi.əs/ balear /də.zə.kos.təˈɾi.əs/, /də.zə.kus.təˈɾi.əs/ Occidental: /de.za.kos.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desacostaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desacostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·cos·ta·ri·es (6)
# desacostaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kus.təˈɾi.əw/ balear /də.zə.kos.təˈɾi.əw/, /də.zə.kus.təˈɾi.əw/ Occidental: /de.za.kos.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

desacostaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desacostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·cos·ta·rí·eu (6)
# desacostaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kus.təˈɾi.əm/ balear /də.zə.kos.təˈɾi.əm/, /də.zə.kus.təˈɾi.əm/ Occidental: /de.za.kos.taˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

desacostaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de desacostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·cos·ta·rí·em (6)
# desacostassen
## Català
### Verb

desacostassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desacostar.

#### Variants

* desacostessin, desacostessen, desacostassin, desacostaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·cos·tas·sen (5)
# relámpagos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \reˈlam.pa.ɣos\, meridional \reˈlam.pa.ɣoh\
       Americà: alt /reˈlam.pa.ɡ(o)s/, baix \reˈlam.pa.ɣoh\, austral \reˈlam.pa.ɣos\
   * Rimes: -ampaɡos

### Nom

relámpagos m. pl.
* forma plural de relámpago
# relíquia
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈɫi.ki.ə/, occidental /reˈɫi.ki.a/
   * Etimologia: Del llatí reliquia ‎(«cosa que resta»), segle XV.

### Nom

relíquia f. ‎(plural relíquies)
* Vestigi de quelcom del passat, que es conserva com un record.
    Una relíquia de quan anava a l'escola.
* Quelcom que es conserva del cos, la vestimenta o les propietats d'un sant o santa, que es venera en llocs sagrats.
* Residu que es conserva d'alguna cosa.

#### Traduccions

* Alemany: Reliquie $^{(de)}$ f.
* Anglès: relic $^{(en)}$
* Castellà: reliquia $^{(es)}$ f.
* Francès: relique $^{(fr)}$ f.
* Portuguès: relíquia $^{(pt)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·lí·qui·a (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Portuguès
### Nom

relíquia
* relíquia
# relòtge
## Occità

   * Pronúncia: /reˈlɔ.d͡ʒe/
   * Àudio: Bearn
   * Etimologia: Paral·lel al català antic relotge, del llatí horologium. Vegeu més a rellotge.

### Nom

relòtge m. ‎(plural relòtges)
* rellotge

#### Sinònims

* mòstra, arlòtge
# relógio
## Portuguès

   * Pronúncia: Portugal /ʁɨˈlɔ.ʒju/, Brasil /ʁeˈlɔ.ʒi.u/
   * Etimologia: Del castellà reloj, del català antic relotge, del llatí hōrologium. Vegeu més a rellotge.

### Nom

relógio m. ‎(plural relógios)
* rellotge
# relutifs
## Francès
### Adjectiu

relutifs m. pl.
* forma plural de relutif
# relutive
## Francès
### Adjectiu

relutive f. ‎(plural relutives)
* forma femenina de relutif
# relutives
## Francès
### Adjectiu

relutives f. pl.
* forma plural de relutive
# relòtges
## Occità
### Nom

relòtges m. pl.
* forma plural de relòtge
# relámpago
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \reˈlam.pa.ɣo\
       Americà: alt /reˈlam.p(a).ɡo/, baix \reˈlam.pa.ɣo\
   * Rimes: -ampaɡo
   * Etimologia: Del prefix re- i el llatí lampāre.

### Nom

relámpago m. ‎(plural relámpagos)
* llampec

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·lám·pa·go (4)
* Anagrama: agolparme

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre relámpago
# declivem
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkliː.wɛm/

### Adjectiu

dēclīvem
* acusatiu masculí/femení singular de dēclīvis
# declinatum
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.kliːˈnaː.tʊm/

### Verb

dēclīnātum
* supí acusatiu de dēclīnō
# declives
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \deˈkli.βes\, meridional \deˈkli.βeh\
       Americà: alt /deˈkli.b(e)s/, baix \deˈkli.βeh\, austral \deˈkli.βes\
   * Rimes: -ibes

### Nom

declives m. pl.
* forma plural de declive

## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkliː.weːs/

### Adjectiu

dēclīvēs
* nominatiu masculí/femení plural de dēclīvis
* vocatiu masculí/femení plural de dēclīvis
* acusatiu masculí/femení plural de dēclīvis
# declinavi
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.kliːˈnaː.wiː/

### Verb

dēclīnāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de dēclīnō
# declino
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkliː.noː/
   * Etimologia: Format pel prefix de- ‎(«cap a baix») i el terme clīnō ‎(«inclinar»)

### Verb

dēclīnō ‎(1a present$^?$), dēclīnās ‎(2a present), dēclīnāre ‎(infinitiu), dēclīnāvī ‎(perfet), dēclīnātum ‎(supí)
* declinar, jo declino

#### Relacionats

* dēclivis
# declivi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəˈkɫi.βi/, balear /dəˈkɫi.vi/ Occidental: nord-occidental /deˈkɫi.βi/ valencià /deˈkɫi.vi/, /deˈkɫi.βi/
   * Rimes: -ivi
   * Etimologia: Del llatí declīvis ‎(«inclinta»), de clivus ‎(«costa»), segle XIX.

### Nom

declivi m. ‎(plural declivis)
* Inclinació d'un terreny o superfície.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cli·vi (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkliː.wiː/

### Adjectiu

dēclīvī
* datiu masculí/femení/neutre singular de dēclīvis
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de dēclīvis
# declinationis
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.kliː.naː.tɪˈoː.nɪs/

### Nom

dēclīnātiōnis
* genitiu singular de dēclīnātiō
# declinationum
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.kliː.naː.tɪˈoː.nʊm/

### Nom

dēclīnātiōnum
* genitiu plural de dēclīnātiō
# declive
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \deˈkli.βe\
       Americà: alt /deˈkli.be/, baix \deˈkli.βe\
   * Rimes: -ibe
   * Etimologia: Del llatí dēclīve.

### Nom

declive m. ‎(plural declives)
* davallada
* (anatomia) declivi

#### Sinònims

* bajada

#### Antònims

* ascensión

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cli·ve (3)

### Vegeu també

* declive. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkliː.wɛ/
   * Etimologia: Declinació de dēclīvis.

### Adjectiu

dēclīve
* nominatiu neutre singular de dēclīvis
* vocatiu neutre singular de dēclīvis
* acusatiu neutre singular de dēclīvis

### Nom

declive
* (Terminologia Anatomica) declivi

### Vegeu també

* declive. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# declinationibus
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.kliː.naː.tɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

dēclīnātiōnibus
* datiu plural de dēclīnātiō
* ablatiu plural de dēclīnātiō
# remor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rəˈmo/ Occidental: nord-occidental /reˈmo/, valencià /reˈmoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí rūmor per dissimilació, segle XIV. Doblet de rumor.

### Nom

remor f. ‎(plural remors)
* Soroll de fons, com el que fa l'aigua d'un riu, les fulles dels arbres, les veus d'una multitud, etc.

#### Derivats

* remorejar

#### Traduccions

* Alemany: Geräusch $^{(de)}$ m.
* Anglès: murmur $^{(en)}$
* Castellà: rumor $^{(es)}$ m.
* Francès: brouhaha $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mor (2)
* Anagrames: morer, Morer, romer $^{(revers)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# remonté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /re.monˈte/, meridional \re.moŋˈte\
       Americà: alt /re.monˈte/, baix \re.moŋˈte\, austral /re.monˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

remonté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb remontar

## Francès

   * Pronúncia: /ʁə.mɔ̃.te/

### Nom

remonté f. ‎(plural remontés)
* (pilota basca) remunta
# remontées
## Francès

   * Pronúncia: /ʁə.mɔ̃ˈte/

### Nom

remontées f. pl.
* forma plural de remontée
# remontés
## Francès

   * Pronúncia: /ʁə.mɔ̃ˈte/

### Nom

remontés f. pl.
* forma plural de remonté
# remoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /reˈmo.ɾas/, meridional /reˈmo.ɾah/
       Americà: alt /reˈmo.(ɾa)s/, baix /reˈmo.ɾah/, austral /reˈmo.ɾas/
   * Rimes: -oɾas

### Nom

remoras f. pl.
* forma plural de remora
# remonto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /reˈmon.to/, meridional \reˈmoŋ.to\
       Americà: alt /reˈmon.t(o)/, baix \reˈmoŋ.to\, austral /reˈmon.to/
   * Rimes: -onto

### Verb

remonto
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb remontar
# remontée
## Francès
### Nom

remontée f. ‎(plural remontées)
* pujada
# remora
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈmo.ɾə/, occidental /reˈmo.ɾa/

### Nom

remora f. ‎(plural remores)
* (antic) Forma alternativa de rèmora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mo·ra (3)
* Anagrames: amorre, morera, Morera, orarem, oràrem, romera

### Vegeu també

* remora. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Castellà

   * Pronúncia: /reˈmo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Nom

remora f. ‎(plural remoras)
* (peixos) rèmora

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mo·ra (3)

### Vegeu també

* remora. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# desencrostarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾus.təˈɾa/ balear /də.zəŋ.kɾos.təˈɾa/, /də.zəŋ.kɾus.təˈɾa/ Occidental: /de.zeŋ.kɾos.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

desencrostarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desencrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·ta·rà (5)
# desencrostaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾus.təˈɾi.əm/ balear /də.zəŋ.kɾos.təˈɾi.əm/, /də.zəŋ.kɾus.təˈɾi.əm/ Occidental: /de.zeŋ.kɾos.taˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

desencrostaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de desencrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·ta·rí·em (6)
# desencrostats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾusˈtats/ balear /də.zəŋ.kɾosˈtats/, /də.zəŋ.kɾusˈtats/ Occidental: /de.zeŋ.kɾosˈtats/
   * Rimes: -ats

### Verb

desencrostats
* Participi masculí plural del verb desencrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tats (4)
# desencrostaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾusˈta.βən/ balear /də.zəŋ.kɾosˈta.vən/, /də.zəŋ.kɾusˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.kɾosˈta.βen/ valencià /de.zeŋ.kɾosˈta.ven/, /de.zeŋ.kɾosˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

desencrostaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desencrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·ta·ven (5)
# desencrostava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾusˈta.βə/ balear /də.zəŋ.kɾosˈta.və/, /də.zəŋ.kɾusˈta.və/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.kɾosˈta.βa/ valencià /de.zeŋ.kɾosˈta.va/, /de.zeŋ.kɾosˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desencrostava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desencrostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desencrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·ta·va (5)
# desencrostaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾus.təˈɾas/ balear /də.zəŋ.kɾos.təˈɾas/, /də.zəŋ.kɾus.təˈɾas/ Occidental: /de.zeŋ.kɾos.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

desencrostaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de desencrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·ta·ràs (5)
# desencrostaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾus.təˈɾe/ balear /də.zəŋ.kɾos.təˈɾe/, /də.zəŋ.kɾus.təˈɾe/ Occidental: /de.zeŋ.kɾos.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desencrostaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desencrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·ta·ré (5)
# desencrostaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾus.təˈɾi.əw/ balear /də.zəŋ.kɾos.təˈɾi.əw/, /də.zəŋ.kɾus.təˈɾi.əw/ Occidental: /de.zeŋ.kɾos.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

desencrostaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desencrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·ta·rí·eu (6)
# desencrostat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾusˈtat/ balear /də.zəŋ.kɾosˈtat/, /də.zəŋ.kɾusˈtat/ Occidental: /de.zeŋ.kɾosˈtat/
   * Rimes: -at

### Verb

desencrostat
* Participi masculí singular del verb desencrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·tat (4)
# desencrostaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kɾusˈta.βəs/ balear /də.zəŋ.kɾosˈta.vəs/, /də.zəŋ.kɾusˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.kɾosˈta.βes/ valencià /de.zeŋ.kɾosˈta.ves/, /de.zeŋ.kɾosˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

desencrostaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desencrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cros·ta·ves (5)
# raqueta cerrada
## Castellà
### Nom

raqueta cerrada f. ‎(plural raquetas cerradas)
* (pilota basca, esports de raqueta) cara tancada

#### Sinònims

* cara cerrada

### Vegeu també

* raqueta cerrada. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# raqueta tancada
## Català
### Nom

raqueta tancada f. ‎(plural raquetes tancades)
* (pilota basca, esports de raqueta) cara tancada

### Vegeu també

* raqueta tancada. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# raqueta combinada
## Castellà
### Nom

raqueta combinada f. ‎(plural raquetas combinadas)
* (tennis de taula) pala combinada

#### Sinònims

* raqueta mixta

### Vegeu també

* raqueta combinada. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# raqueta plana
## Català
### Nom

raqueta plana f. ‎(plural raquetes planes)
* (pilota basca, esports de raqueta) cara plana

### Vegeu també

* raqueta plana. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.

## Castellà
### Nom

raqueta plana f. ‎(plural raquetas planas)
* (pilota basca, esports de raqueta) cara plana

#### Sinònims

* cara plana

### Vegeu també

* raqueta plana. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# raquetas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /raˈke.tas/, meridional /raˈke.tah/
       Americà: alt /raˈke.t(a)s/, baix /raˈke.tah/, austral /raˈke.tas/
   * Rimes: -etas

### Nom

raquetas f. pl.
* forma plural de raqueta
# raqueta oberta
## Català
### Nom

raqueta oberta f. ‎(plural raquetes obertes)
* (pilota basca, esports de raqueta) cara oberta

### Vegeu també

* raqueta oberta. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# raqueta mixta
## Castellà
### Nom

raqueta mixta f. ‎(plural raquetas mixtas)
* (tennis de taula) pala combinada

#### Sinònims

* raqueta combinada

### Vegeu també

* raqueta mixta. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# raquetada
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.kəˈta.ðə/, occidental /ra.keˈta.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De raqueta i el sufix -ada.

### Nom

raquetada f. ‎(plural raquetades)
* (tennis) Cop fort donat a la pilota amb la raqueta.

#### Traduccions

* Castellà: raquetazo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·que·ta·da (4)

### Vegeu també

* raquetada. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# raquetas abiertas
## Castellà
### Nom

raquetas abiertas f. pl.
* forma plural de raqueta abierta
# decolorareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫu.ɾəˈɾɛw/ balear /də.ko.ɫo.ɾəˈɾəw/, /də.ku.ɫu.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /de.ko.ɫo.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

decolorareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de decolorar.
# decolorarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫu.ɾəˈɾi.ən/ balear /də.ko.ɫo.ɾəˈɾi.ən/, /də.ku.ɫu.ɾəˈɾi.ən/ Occidental: /de.ko.ɫo.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

decolorarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de decolorar.

#### Variants

* decolorariven
# decoloraria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫu.ɾəˈɾi.ə/ balear /də.ko.ɫo.ɾəˈɾi.ə/, /də.ku.ɫu.ɾəˈɾi.ə/ Occidental: /de.ko.ɫo.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

decoloraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de decolorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de decolorar.

#### Variants

* [1] decolorariva
* [2] decolorariva
# decoloraries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫu.ɾəˈɾi.əs/ balear /də.ko.ɫo.ɾəˈɾi.əs/, /də.ku.ɫu.ɾəˈɾi.əs/ Occidental: /de.ko.ɫo.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

decoloraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de decolorar.

#### Variants

* decolorarives
# decolorariva
## Català
### Verb

decolorariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de decolorar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de decolorar.

#### Variants

* [1] decoloraria
* [2] decoloraria
# decolorariven
## Català
### Verb

decolorariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de decolorar.

#### Variants

* decolorarien
# decoloraran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫu.ɾəˈɾan/ balear /də.ko.ɫo.ɾəˈɾan/, /də.ku.ɫu.ɾəˈɾan/ Occidental: /de.ko.ɫo.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

decoloraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de decolorar.
# decoloraren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾa.ɾən/ balear /də.ko.ɫoˈɾa.ɾən/, /də.ku.ɫuˈɾa.ɾən/ Occidental: /de.ko.ɫoˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

decoloraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de decolorar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* [2] decoloressin, decoloressen, decolorassin, decolorassen
# decolorares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾa.ɾəs/ balear /də.ko.ɫoˈɾa.ɾəs/, /də.ku.ɫuˈɾa.ɾəs/ Occidental: /de.ko.ɫoˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

decolorares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de decolorar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* [2] decoloressis, decoloresses, decolorassis, decolorasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·co·lo·ra·res (5)
* Anagrama: descoloraré
# desavantatjaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.βən.təˈd͡ʒa.βən/, balear /də.zə.vən.təˈd͡ʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /de.za.βan.taˈd͡ʒa.βen/ valencià /de.za.van.taˈd͡ʒa.ven/, /de.za.βan.taˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

desavantatjaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desavantatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·ja·ven (6)
# desavantatjàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.βən.təˈd͡ʒa.ɾəw/, balear /də.zə.vən.təˈd͡ʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /de.za.βan.taˈd͡ʒa.ɾew/ valencià /de.za.van.taˈd͡ʒa.ɾew/, /de.za.βan.taˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

desavantatjàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de desavantatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·jà·reu (6)
# desavantatjàsseu
## Català
### Verb

desavantatjàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desavantatjar.

#### Variants

* desavantatgéssiu, desavantatgésseu, desavantatjàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·jàs·seu (6)
# desavantatjàssem
## Català
### Verb

desavantatjàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desavantatjar.

#### Variants

* desavantatgéssim, desavantatgéssem, desavantatjàssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·van·tat·jàs·sem (6)