OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# sticlă
## Romanès

   * Pronúncia: /ˈsti.klə/

### Nom

sticlă f. ‎(plural sticle)
* vidre
* ampolla

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | sticlă | sticla | (niște) | sticle | sticlele |
| Genitiu-datiu | (unei) | sticle | sticlei | (unor) | sticle | sticlelor |
| Vocatiu | | sticlă, sticlo | sticlă, sticlo | | sticlelor | sticlelor |
# subjectuum
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊbˈjɛk.tʊ.ʊm/

### Nom

subjectuum
* genitiu plural de subjectus
# subjicere
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊbˈjɪ.kɛ.rɛ/

### Verb

subjicere
* infinitiu del present actiu de subjiciō
# subjicio
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊbˈjɪ.kɪ.oː/

### Verb

subjiciō ‎(1a present$^?$), subjicis ‎(2a present), subjicere ‎(infinitiu), subjēcī ‎(perfet), subjectum ‎(supí)
* forma alternativa de subiciō
# subjicis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsʊb.jɪ.kɪs/

### Verb

subjicis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de subjiciō
# subjectui
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊbˈjɛk.tʊ.iː/

### Nom

subjectuī
* datiu singular de subjectus
# subjectum
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊbˈjɛk.tʊm/

### Adjectiu

subjectum
* nominatiu neutre singular de subjectus
* vocatiu neutre singular de subjectus
* acusatiu masculí singular de subjectus
* acusatiu neutre singular de subjectus

### Nom

subjectum
* acusatiu singular de subjectus

### Verb

subjectum
* supí acusatiu de subjiciō
# subjectus
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊbˈjɛk.tʊs/
   * Etimologia: De subjiciō.

### Adjectiu

subjectus m., subjecta f., subjectum n.
* subjecte

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | subjectus | subjecta | subjectum | subjectī | subjectae | subjecta |
| Vocatiu | subjecte | subjecta | subjectum | subjectī | subjectae | subjecta |
| Acusatiu | subjectum | subjectam | subjectum | subjectōs | subjectās | subjecta |
| Genitiu | subjectī | subjectae | subjectī | subjectōrum | subjectārum | subjectōrum |
| Datiu | subjectō | subjectae | subjectō | subjectīs | subjectīs | subjectīs |
| Ablatiu | subjectō | subjectā | subjectō | subjectīs | subjectīs | subjectīs |

### Nom

subjectus m. ‎(genitiu subjectūs)
* a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

#### Declinació

4a declinació -us, -ūs :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | subjectus | subjectūs |
| Vocatiu | subjectus | subjectūs |
| Acusatiu | subjectum | subjectūs |
| Genitiu | subjectūs | subjectuum |
| Datiu | subjectuī | subjectibus |
| Ablatiu | subjectū | subjectibus |
# subjectu
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊbˈjɛk.tuː/

### Nom

subjectū
* ablatiu singular de subjectus
# subjuntiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /sub.ʒunˈtiw/, occidental /sub.d͡ʒunˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí subjunctivus.

### Nom

subjuntiu m. ‎(plural subjuntius)
* Mode verbal emprat per expressar l'acció des del punt de vista del subjecte que parla, els seus desitjos i inquietuds més que la pura realitat.

#### Traduccions

* Anglès: subjunctive $^{(en)}$
* Asturià: suxuntivu $^{(ast)}$
* Castellà: subjuntivo $^{(es)}$
* Francès: subjonctif $^{(fr)}$
* Italià: congiuntivo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: sub·jun·tiu (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# sorraràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.rəˈɾas/ balear /so.rəˈɾas/, /su.rəˈɾas/ Occidental: /so.raˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

sorraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de sorrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·ra·ràs (3)
* Anagrama: arrossar
# sorraríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.rəˈɾi.əm/ balear /so.rəˈɾi.əm/, /su.rəˈɾi.əm/ Occidental: /so.raˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

sorraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de sorrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·ra·rí·em (4)
* Anagrama: arremoris
# sorrassis
## Català
### Verb

sorrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sorrar.
# sorraries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.rəˈɾi.əs/ balear /so.rəˈɾi.əs/, /su.rəˈɾi.əs/ Occidental: /so.raˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

sorraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de sorrar.
# sorraríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.rəˈɾi.əw/ balear /so.rəˈɾi.əw/, /su.rəˈɾi.əw/ Occidental: /so.raˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

sorraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de sorrar.
# sorrassin
## Català
### Verb

sorrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb sorrar.
# sorrarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.rəˈɾa/ balear /so.rəˈɾa/, /su.rəˈɾa/ Occidental: /so.raˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

sorrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de sorrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·ra·rà (3)
* Anagrama: arrosar
# sorraré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.rəˈɾe/ balear /so.rəˈɾe/, /su.rəˈɾe/ Occidental: /so.raˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

sorraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de sorrar.

### Miscel·lània

* Anagrama: sorrera
# sorrasses
## Català
### Verb

sorrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sorrar.
# sorrassen
## Català
### Verb

sorrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb sorrar.
# strumenti aerofoni
## Italià
### Nom

strumenti aerofoni m. pl.
* forma plural de strumento aerofono
# strumenti a percussione
## Italià
### Nom

strumenti a percussione m. pl.
* forma plural de strumento a percussione
# strumenti a corda
## Italià
### Nom

strumenti a corda m. pl.
* forma plural de strumento a corda
# struisvogel
## Neerlandès

   * Pronúncia: /ˈstrœy̯sˌfoː.ɣəl/
   * Etimologia: Documentat ja al segle xvii, conviu i gradualment substitueix la forma inversa vogelstruis. Compost de struis ‎(«estruç»), avui dia obsolet, i vogel ‎(«ocell»).

### Nom

struisvogel m. ‎(plural struisvogels)
* (ornitologia) estruç (Struthio camelus) i, per extensió, Somalische struisvogel estruç de Somàlia (Struthio molybdophanes)
* (especialment en plural struisvogels) estruciònid (Struthionidae)

#### Derivats

* struisvogelpolitiek

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Per a la discussió etimològica del mot, consulteu l'entrada a l'Etymologiebank.nl.
# strumenti a fiato
## Italià
### Nom

strumenti a fiato m. pl.
* forma plural de strumento a fiato
# strumenti
## Italià

   * Pronúncia: /struˈmen.ti/

### Nom

strumenti m. pl.
* forma plural de strumento

### Miscel·lània

* Síl·labes: stru·mén·ti (3)
# struktura
## Eslovè
### Nom

struktura f.
* estructura

## Letó
### Nom

struktura f.
* estructura

## Lituà
### Nom

struktura f.
* estructura

## Papiament
### Nom

struktura
* (Curaçao, Bonaire) estructura

#### Variants

* structura (Aruba)

## Polonès
### Nom

struktura f.
* estructura

## Txec
### Nom

struktura f.
* estructura
# strumenti cordofoni
## Italià
### Nom

strumenti cordofoni m. pl.
* forma plural de strumento cordofono
# strumenti idiofoni
## Italià
### Nom

strumenti idiofoni m. pl.
* forma plural de strumento idiofono
# struiktinamoe
## Neerlandès

   * Etimologia: De struik ‎(«mata, matoll, arbust») i tinamoe ‎(«tinamú»).

### Nom

struiktinamoe m. ‎(plural struiktinamoes)
* (ornitologia) tinamú canyella (Crypturellus cinnamomeus)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
# sumist
## Català antic
### Verb

sumist
* segona persona singular (tu) del passat de sumir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de sumir

#### Variants

* [1] sumires
* [2] sumíreu
# sumits
## Català

   * Pronúncia: /suˈmits/
   * Rimes: -its

### Verb

sumits
* Participi masculí plural del verb sumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·mits (2)
* Anagrama: mussit

## Català antic
### Verb

sumits
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de sumir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de sumir

#### Variants

* [1] sumiu
* [2] sumiu
# sumisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /suˈmi.səs/, occidental /suˈmi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

sumisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sumir.

#### Variants

* sumissis, sumires

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·mis·ses (3)
* Anagrames: musessis, sumessis

## Català antic
### Verb

sumisses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de sumir

#### Variants

* sumires
# sumit
## Català

   * Pronúncia: /suˈmit/
   * Rimes: -it

### Verb

sumit
* Participi masculí singular del verb sumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·mit (2)
* Anagrama: mutis

## Català antic
### Verb

sumit
* participi masculí singular de sumir
# sumiva
## Català
### Verb

sumiva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de sumir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de sumir.

#### Variants

* [1] sumia
* [2] sumia

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·mi·va (3)
* Heterograma de 6 lletres (aimsuv)
* Anagrama: sumavi
# sumissi
## Català
### Verb

sumissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sumir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sumir.

#### Variants

* [1] sumís, sumira
* [2] sumís, sumira

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·mis·si (3)
* Anagrama: missius
# sumissin
## Català

   * Pronúncia: /suˈmi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

sumissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb sumir.

#### Variants

* sumissen, sumiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·mis·sin (3)
* Anagrama: munissis
# sumissis
## Català

   * Pronúncia: /suˈmi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

sumissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sumir.

#### Variants

* sumisses, sumires

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·mis·sis (3)
# sumiu
## Català

   * Pronúncia: /suˈmiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

sumiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de sumir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb sumir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb sumir.

#### Variants

* [2] sumigueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·miu (2)

## Català antic
### Verb

sumiu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de sumir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de sumir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de sumir

#### Variants

* [1] sumits
* [2] sumíats, sumíau
* [3] sumits
# sumiven
## Català
### Verb

sumiven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de sumir.

#### Variants

* sumien

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·mi·ven (3)
* Heterograma de 7 lletres (eimnsuv)
# suprarrenales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /su.pɾa.reˈna.les/, meridional /su.pɾa.reˈna.leh/
       Americà: alt /su.pɾa.reˈna.l(e)s/, baix /su.pɾa.reˈna.leh/, austral /su.pɾa.reˈna.les/
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

suprarrenales inv. pl.
* forma plural de suprarrenal

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pra·rre·na·les (5)
# suprem
## Català

   * Pronúncia: /suˈpɾem/
   * Rimes: -em
   * Etimologia: Del llatí supremus.

### Nom

suprem m. ‎(plural suprems)
* (matemàtiques) Menor de les cotes superiors d'un conjunt, pertanyent o no a aquest.

### Adjectiu

suprem m. ‎(femení suprema, plural masculí suprems, plural femení supremes)
* Que és superior a tots els altres, que ostenta el màxim grau.
    Un poder suprem. Un tribunal suprem.
* Relatiu a la mort.
    L'hora suprema.

#### Compostos i expressions

* ser suprem
* ésser suprem

#### Traduccions

* Alemany: höchster $^{(de)}$
* Anglès: supreme $^{(en)}$
* Castellà: supremo $^{(es)}$
* Francès: suprême $^{(fr)}$
* Italià: supremo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·prem (2)
* Heterograma de 6 lletres (emprsu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# supremacia
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.pɾə.məˈsi.ə/, occidental /su.pɾe.maˈsi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: De l'anglès supremacy, segle XIX, de supreme, del francès supreme, del llatí supremus.

### Nom

supremacia f. ‎(plural supremacies)
* Preeminència sobre tots.

#### Traduccions

* Anglès: supremacy $^{(en)}$
* Castellà: supremacía $^{(es)}$ f.
* Francès: suprématie $^{(fr)}$ f.
* Italià: supremazia $^{(it)}$ f.
* Occità: supremacia $^{(oc)}$ f.
* Polonès: supremacja $^{(pl)}$ f.
* Romanès: supremație $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pre·ma·ci·a (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# supremacisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.pɾə.məˈsiz.mə/, occidental /su.pɾe.maˈsiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De supremacia i el sufix -isme.

### Nom

supremacisme m. ‎(plural supremacismes)
* Ideologia que propugna la supremacia d’un col·lectiu per raons de raça, religió, sexe o cultura.

#### Relacionats

* supremacista

#### Hipònims

* racisme
* masclisme

#### Traduccions

* Anglès: supremacism $^{(en)}$
* Castellà: supremacismo $^{(es)}$
* Francès: suprémacisme $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pre·ma·cis·me (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, Termcat
# supremacista
## Català

   * Pronúncia: (masculí) oriental /su.pɾə.məˈsis.tə/, occidental /su.pɾe.maˈsis.te/
   * Rimes: -iste
   * Pronúncia: (femení) oriental /su.pɾə.məˈsis.tə/, occidental /su.pɾe.maˈsis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: De supremacia i el sufix -ista, calc de l’anglès supremacist.

### Adjectiu

supremacista inv. ‎(plural supremacistes)
* Relatiu al supremacisme.

#### Traduccions

* Anglès: supremacist $^{(en)}$
* Castellà: supremacista $^{(es)}$
* Francès: suprémaciste $^{(fr)}$

### Nom

supremacista m. f. ‎(plural supremacistes)
* Partidari del supremacisme.

#### Traduccions

* Anglès: supremacist $^{(en)}$
* Castellà: supremacista $^{(es)}$ m. f.
* Francès: suprémaciste $^{(fr)}$ m. f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pre·ma·cis·ta (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
# suprarrenal
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /su.pɾa.reˈnal/
       Americà: alt /su.p(ɾa).reˈnal/, baix /su.pɾa.reˈnal/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del prefix supra- i renal.

### Adjectiu

suprarrenal inv. ‎(plural suprarrenales)
* suprarenal

#### Compostos i expressions

* glándula suprarrenal

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pra·rre·nal (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre suprarrenal
# suavitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.ə.βiˈd͡za.ɾəw/, balear /su.ə.viˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /su.a.βiˈd͡za.ɾew/ valencià /su.a.viˈza.ɾew/, /su.a.βiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

suavitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de suavitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb suavitzar.
# suavitzàssim
## Català
### Verb

suavitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb suavitzar.
# suavitzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.ə.βiˈd͡za.ɾəm/, balear /su.ə.viˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /su.a.βiˈd͡za.ɾem/ valencià /su.a.viˈza.ɾem/, /su.a.βiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

suavitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de suavitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb suavitzar.
# suavitzàssem
## Català
### Verb

suavitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb suavitzar.
# suavitzàsseu
## Català
### Verb

suavitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb suavitzar.
# suavitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.ə.βiˈd͡za.βəw/, balear /su.ə.viˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /su.a.βiˈd͡za.βew/ valencià /su.a.viˈza.vew/, /su.a.βiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

suavitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de suavitzar.
# suavitzàssiu
## Català
### Verb

suavitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb suavitzar.
# suavitzàs
## Català
### Verb

suavitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb suavitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb suavitzar.
# suavitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.ə.βiˈd͡zes/, balear /su.ə.viˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /su.a.βiˈd͡zes/ valencià /su.a.viˈzes/, /su.a.βiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

suavitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb suavitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb suavitzar.
# subrogatum
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊ.brɔˈɡaː.tʊm/

### Verb

subrogātum
* supí acusatiu de subrogō
# subsanación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \suβ.sa.naˈθjon\, meridional \suβ.sa.naˈθjoŋ\
       Americà: alt /sub.sa.n(a)ˈsjon/, baix \suβ.sa.naˈsjoŋ\, austral \suβ.sa.naˈsjon\
   * Rimes: -on
   * Etimologia: De subsanar.

### Nom

subsanación f. ‎(plural subsanaciones)
* rectificació, esmena, correcció
    «Debe admitirse el recurso de casación en la forma, aunque no se haya reclamado prévianienie la subsanación de la falta en que se funde, cuando no haya habido posibilidad de hacer dicha reclamación.» (Tribunal Supremo, Sentencias del Tribunal supremo de justicia: año de 1862, pàgina 1102)Cal admetre el recurs de cassació en la forma, tot i que no s'hagi reclamat prèviament la rectificació de la falta en què es fonamenti, quan no s'hagi pogut fer la dita reclamació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sub·sa·na·ción (4)
# subrogo
## Català

   * Pronúncia: central /subˈrɔ.ɣu/, occidental /subˈrɔ.ɣo/

### Verb

subrogo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de subrogar.

#### Variants

* subrogue, subrogui, subrog

### Miscel·lània

* Síl·labes: sub·ro·go (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsʊ.brɔ.ɡoː/
   * Etimologia: Del prefix sub- i rogō.

### Verb

subrogō ‎(1a present$^?$), subrogās ‎(2a present), subrogāre ‎(infinitiu), subrogāvī ‎(perfet), subrogātum ‎(supí)
* delegar el vot, jo delego
    «comitia praetoris in locum Decimi subrogandi»delegar el vot de Dècim, en les eleccions a pretor
* subrogar, jo subrogo

### Vegeu també

* ↑ Titus Livi, Ab Urbe Condita, XXXIX
# subsanaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \suβ.sa.naˈθjo.nes\, meridional \suβ.sa.naˈθjo.neh\
       Americà: alt /sub.sa.naˈsjo.n(e)s/, baix \suβ.sa.naˈsjo.neh\, austral \suβ.sa.naˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

subsanaciones f. pl.
* forma plural de subsanación
# subrogavi
## Llatí

   * Pronúncia: /sʊ.brɔˈɡaː.wiː/

### Verb

subrogāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de subrogō
# subrutina
## Català

   * Pronúncia: oriental /sub.ruˈti.nə/, occidental /sub.ruˈti.na/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: Del prefix sub- i rutina.

### Nom

subrutina f. ‎(plural subrutines)
* (informàtica) Conjunt d'instruccions que forma part d'un programa, que s'executa quan se'n realitza una crida i que quan acaba retorna el control just en la instrucció posterior a la que ha realitzat la crida.

#### Sinònims

* rutina, subprograma

#### Hipònims

* funció, procediment

#### Relacionats

* mètode

#### Traduccions

* Anglès: subroutine $^{(en)}$
* Castellà: rutina $^{(es)}$, subprograma $^{(es)}$, subrutina $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: sub·ru·ti·na (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# sucedí
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \su.θeˈði\
       Americà: alt /s(u).seˈdi/, baix \su.seˈði\
   * Rimes: -i

### Verb

sucedí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb suceder
# sucesivas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \su.θeˈsi.βas\, meridional \su.θeˈsi.βah\
       Americà: alt /su.s(e)ˈsi.bas/, baix \su.seˈsi.βah\, austral \su.seˈsi.βas\
   * Rimes: -ibas

### Adjectiu

sucesivas f. pl.
* forma plural de sucesiva
# sucederé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \su.θe.ðeˈɾe\
       Americà: alt /s(u).se.deˈɾe/, baix \su.se.ðeˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

sucederé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb suceder
# sucedalhas
## Gallec
### Nom

sucedalhas f. pl.
* forma plural de sucedalha
# sucedallas
## Gallec

   * Pronúncia: /su.θeˈða.ʎas/, /su.seˈða.ʎas/

### Nom

sucedallas f. pl.
* forma plural de sucedalla

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·ce·da·llas (4)
# sucedo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \suˈθe.ðo\
       Americà: alt /s(u)ˈse.do/, baix \suˈse.ðo\
   * Rimes: -edo

### Verb

sucedo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb suceder
# sucedalha
## Gallec
### Nom

sucedalha f. ‎(plural sucedalhas)
* (reintegracionista) forma alternativa de sucedalla

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Estraviz sobre sucedalha
# sucesiva
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \su.θeˈsi.βa\
       Americà: alt /su.s(e)ˈsi.ba/, baix \su.seˈsi.βa\
   * Rimes: -iba

### Adjectiu

sucesiva f. ‎(plural sucesivas)
* forma femenina de sucesivo
# suceder
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \su.θeˈðeɾ\
       Americà: alt /s(u).seˈdeɾ/, baix \su.seˈðeɾ\
   * Rimes: -eɾ

### Verb

suceder intr. ‎(present sucedo, passat sucedí, futur sucederé)
* succeir
* esdevenir

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·ce·der (3)
# sucedalla
## Gallec

   * Pronúncia: /su.θeˈða.ʎa/, /su.seˈða.ʎa/
   * Etimologia: De sucedimiento i el sufix -alla.

### Nom

sucedalla f. ‎(plural sucedallas)
* Fet de poca importància.

#### Variants

* sucedalha (reintegracionista)

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·ce·da·lla (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Estraviz sobre sucedalla
# surdimutités
## Francès
### Nom

surdimutités f. pl.
* forma plural de surdimutité
# surdis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsʊr.diːs/

### Adjectiu

surdīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de surdus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de surdus
# surdité
## Francès

   * Pronúncia: /syʁ.diˈte/

### Nom

surdité f. ‎(plural surdités)
* sordesa

### Vegeu també

* surdité. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# surdités
## Francès

   * Pronúncia: /syʁ.diˈte/

### Nom

surdités f. pl.
* forma plural de surdité