OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# capta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkap.tə/, occidental /ˈkap.ta/
   * Rimes: -apta
   * Etimologia: Nom: fals tall sil·làbic de acapte, de acaptar, per influx de captar.

### Nom

capta f. ‎(plural captes)
* Acció de captar almoina.

#### Sinònims

* aplega, captada, col·lecta

#### Traduccions

* Anglès: begging $^{(en)}$
* Castellà: pordioseo $^{(es)}$ m.
* Francès: mendicité $^{(fr)}$ f.
* Francès: accattonaggio $^{(fr)}$

### Verb

capta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de captar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb captar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·ta (2)
* Anagrames: acapt, capat, pacta, pactà, patac

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# captación de movimiento
## Castellà
### Nom

captación de movimiento f. ‎(plural captaciones de movimiento)
* (videojocs) captura de moviment

#### Sinònims

* captura de movimiento

### Vegeu també

* captación de movimiento. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# capsut
## Català
### Nom

capsut m. ‎(plural capsuts)
* (arcaisme) Forma alternativa de capçut.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·sut (2)
* Heterograma de 6 lletres (acpstu)
* Anagrama: pascut

### Vegeu també

* capsut. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# capt
## Català
### Verb

capt
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de captar.

#### Variants

* capto, capte, capti

### Miscel·lània

* Anagrama: pact
# captades
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəpˈta.ðəs/, occidental /kapˈta.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

captades f. pl.
* Forma plural de captada.

### Verb

captades
* Participi femení plural del verb captar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·ta·des (3)
* Anagrama: pactades
# captaia
## Català
### Verb

captaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de captar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de captar.

#### Variants

* [1] captavi, captava
* [2] captava

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·ta·ia (3)
* Anagrama: apàtica
# cantadores
## Català

   * Pronúncia: oriental /kən.təˈðo.ɾəs/, occidental /kan.taˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

cantadores f. pl.
* Forma plural de cantadora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ta·do·res (4)
* Anagrama: encrostada
# cantadors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kən.təˈðos/ Occidental: nord-occidental /kan.taˈðos/, valencià /kan.taˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Adjectiu

cantadors m. pl.
* Forma plural de cantador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ta·dors (3)
# cantaireacht
## Irlandès
### Nom

cantaireacht
* cant

#### Sinònims

* canadh
# cantai
## Italià
### Verb

cantai
* primera persona singular (io) del passat de cantare
# cantaia
## Català
### Verb

cantaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de cantar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de cantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ta·ia (3)
* Anagrames: catània, Catània, tancaia
# cantaien
## Català
### Verb

cantaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de cantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ta·ien (3)
* Anagrama: tancaien
# cantaire
## Català

   * Pronúncia: oriental /kənˈtaj.ɾə/, occidental /kanˈtaj.ɾe/
   * Rimes: -ajɾe
   * Etimologia: De cantar i el sufix -aire, segle XIX.

### Adjectiu

cantaire inv. ‎(plural cantaires)
* Sinònim de cantador.
    Aquest ocell és molt cantaire.

### Nom

cantaire m. ‎(plural cantaires)
* Sinònim de cantor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tai·re (3)
* Anagrames: acientar, cartenia, Caterina, tacarien, tencaria, trencaia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# cantaires
## Català

   * Pronúncia: oriental /kənˈtaj.ɾəs/, occidental /kanˈtaj.ɾes/
   * Rimes: -ajɾes

### Adjectiu

cantaires inv. pl.
* Forma plural de cantaire.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tai·res (3)
* Anagrames: cantaries, castraien, censatari, escatiran, tancaries, tascarien
# cantaies
## Català
### Verb

cantaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de cantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ta·ies (3)
* Anagrames: acientàs, astènica, catànies, cineasta, escainat, estància, tancaies
# carrisquejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ris.kəˈʒa.ɾəs/ balear /kə.ris.kəˈd͡ʒa.ɾəs/, /kə.ris.kəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ka.ris.keˈʒa.ɾes/, valencià /ka.ris.keˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

carrisquejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de carrisquejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrisquejar.
# carrisqueja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.risˈkɛ.ʒə/ balear /kə.risˈkə.ʒə/, /kə.risˈkɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /ka.risˈke.ʒa/, valencià /ka.risˈke.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

carrisqueja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de carrisquejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb carrisquejar.
# carrisquejara
## Català
### Verb

carrisquejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrisquejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrisquejar.
# carrisquejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ris.kə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ka.ris.ke.ʒaˈɾan/, valencià /ka.ris.ke.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

carrisquejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de carrisquejar.
# carrisquejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ris.kəˈʒa.ɾən/ balear /kə.ris.kəˈd͡ʒa.ɾən/, /kə.ris.kəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ka.ris.keˈʒa.ɾen/, valencià /ka.ris.keˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

carrisquejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de carrisquejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrisquejar.
# carrisquejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ris.kəˈʒa/ balear /kə.ris.kəˈd͡ʒa/, /kə.ris.kəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ka.ris.keˈʒa/ valencià /ka.ris.keˈd͡ʒaɾ/, /ka.ris.keˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: carrisquejà
   * Etimologia: De l'infix -isqu- i el sufix -ejar amb arrel onomatopeica.

### Verb

carrisquejar intr.
* Fer un soroll desagradable de fregament.
* Cantar el grill, la cigala.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: carrisquejo, carrisqueja, carrisquegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* cruixir, grinyolar

#### Traduccions

* Anglès: squeak $^{(en)}$
* Castellà: chirriar $^{(es)}$, rechinar $^{(es)}$
* Francès: grincer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ris·que·jar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# cavallons
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.βəˈʎons/ balear /kə.vəˈʎons/, /kə.vəˈjons/ Occidental: nord-occidental /ka.βaˈʎons/ valencià /ka.vaˈʎons/, /ka.βaˈʎons/
   * Rimes: -ons

### Nom

cavallons m. pl.
* Forma plural de cavalló.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·va·llons (3)
# cavalls de jan
## Català
### Nom

cavalls de jan m. pl.
* Forma plural de cavall de jan.
# cavalls de mar xatos
## Català
### Nom

cavalls de mar xatos m. pl.
* Forma plural de cavall de mar xato.
# cavallo
## Italià

   * Pronúncia: /kaˈval.lo/
   * Etimologia: Del llatí caballus.

### Nom

cavallo m. ‎(plural cavalli, femení cavalla)
* cavall
* cavall de vapor
* (escacs) cavall

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·vàl·lo (3)
# cavallonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.βə.ʎuˈna/ balear /kə.və.ʎoˈna/, /kə.və.ʎuˈna/ Occidental: nord-occidental /ka.βa.ʎoˈna/ valencià /ka.va.ʎoˈnaɾ/, /ka.βa.ʎoˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: cavallonà
   * Etimologia: De cavalló.

### Verb

cavallonar trans.
* Fer cavallons.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: cavallono, cavallona, cavallonem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·va·llo·nar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# cavalls de mar
## Català
### Nom

cavalls de mar m. pl.
* Forma plural de cavall de mar.
# cavallforts
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˌβaʎˈfɔrs/, balear /kəˌvaʎˈfɔɾs/ Occidental: nord-occidental /kaˌβaʎˈfɔrs/ valencià /kaˌvaʎˈfɔɾts/, /kaˌβaʎˈfɔɾts/
   * Rimes: -ɔɾts

### Nom

cavallforts m. pl.
* Forma plural de cavallfort.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·vall·forts (3)
# cavalli
## Italià
### Nom

cavalli m. pl.
* forma plural de cavallo
# carmí
## Català

   * Pronúncia: oriental /kərˈmi/, occidental /kaɾˈmi/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: Del català antic carmini, segle XV, del baix llatí *carminium, de l’àrab andalusí *qarmazî alterat per minium ‎(«vermell»). Doblet de carmesí.

### Nom

carmí m. ‎(plural carmins)
* Pigment obtingut de la cotxinilla.
* Color vermell purpuri.
    #960018

#### Relacionats

* grana

#### Traduccions

* Anglès: carmine $^{(en)}$
* Castellà: carmín $^{(es)}$
* Francès: carmin $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·mí (2)
* Anagrames: cimar, marcí

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# carnally
## Anglès

   * Etimologia: De carnal i el sufix -ly.

### Adverbi

carnally ‎(comparatiu more carnally, superlatiu most carnally)
* carnalment
# carmín de índigo
## Castellà
### Nom

carmín de índigo f.
* indigotina, indi

#### Sinònims

* E132, usat com a additiu alimentari.
* carmín índigo
* indigotina

### Vegeu també

* carmín de índigo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# carnació
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.nə.siˈo/, occidental /kaɾ.na.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí carnatio ‎(«bon estat del cos»)

### Nom

carnació m. ‎(plural carnacions)
* Color de la carn d’una persona.
* (heràldica) esmalt que vol representar el color de la pell humana.
    #FEC3AC
* (pintura) color que imita la carn de les persones representades.

#### Traduccions

* Anglès: carnation $^{(en)}$
* Castellà: carne $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·na·ci·ó (4)
* Anagrames: accionar, coracina

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# carnal
## Català

   * Pronúncia: oriental /kərˈnaɫ/, occidental /kaɾˈnaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí carnalis, segle XII.

### Adjectiu

carnal inv. ‎(plural carnals)
* Relatiu o pertanyent a la carn.
* Luxuriós.
* Amb relació de parentiu.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: car·nal (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# carmín
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kaɾˈmin/, meridional \kaɾˈmiŋ\
       Americà: alt /k(a)ɾˈmin/, baix \kaɾˈmiŋ\, austral /kaɾˈmin/
   * Rimes: -in

### Nom

carmín m. ‎(plural carmines)
* (química) àcid carmínic, carmí, vermell de cotxinilla

#### Sinònims

* E120, usat com a additiu alimentari.
* ácido carmínico
* cochinilla

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·mín (2)
* Heterograma de 6 lletres (acimnr)

### Vegeu també

* carmín. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# carmín índigo
## Castellà
### Nom

carmín índigo f.
* indigotina, indi

#### Sinònims

* E132, usat com a additiu alimentari.
* carmín de índigo
* indigotina

### Vegeu també

* carmín índigo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# caratterologicamente
## Italià

   * Pronúncia: /kaˌrat.te.roˌlɔ.d͡ʒi.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De caratterologico i el sufix -mente.

### Adverbi

caratterologicamente
* d'una manera caracterològica, segons la caracterologia

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·rat·te·ro·lo·gi·ca·mén·te (9)
# caravanserragli
## Italià

   * Pronúncia: /ka.ra.van.serˈraʎ.ʎi/

### Nom

caravanserragli m. pl.
* forma plural de caravanserraglio
# caravanserais
## Anglès
### Nom

caravanserais
* forma plural de caravanserai
# caratxos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈɾa.t͡ʃus/ balear /kəˈɾa.t͡ʃos/, /kəˈɾa.t͡ʃus/ Occidental: /kaˈɾa.t͡ʃos/
   * Rimes: -atʃos
   * Etimologia: Eufemisme de carall.

### Interjecció

caratxos!
* carall

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·rat·xos (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# caravanserai
## Anglès
### Nom

caravanserai ‎(plural caravanserais)
* caravanserrall.
# caratteristiche
## Italià

   * Pronúncia: /ka.rat.teˈri.sti.ke/

### Adjectiu

caratteristiche f. pl.
* forma plural de caratteristica
# caratteristico
## Italià

   * Pronúncia: /ka.rat.teˈri.sti.ko/

### Adjectiu

caratteristico m. ‎(femení caratteristica, plural masculí caratteristici, plural femení caratteristiche)
* característic

#### Derivats

* caratteristicamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·rat·te·rì·sti·co (6)
# carava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈɾa.βə/, balear /kəˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /kaˈɾa.βa/ valencià /kaˈɾa.va/, /kaˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

carava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de carar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de carar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·va (3)
* Anagrames: arcava, avarca, vacara, vacarà
# caratteristicamente
## Italià

   * Pronúncia: /ka.rat.teˌri.sti.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De caratteristico i el sufix -mente.

### Adverbi

caratteristicamente
* característicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·rat·te·ri·sti·ca·mén·te (8)
# caratteristici
## Italià

   * Pronúncia: /ka.rat.teˈri.sti.t͡ʃi/

### Adjectiu

caratteristici m. pl.
* forma plural de caratteristico
# certatum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɛrˈtaː.tʊm/

### Verb

certātum
* supí acusatiu de certō
# certe
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɛr.tɛ/

### Adjectiu

certe
* vocatiu masculí singular de certus
# certezza
## Italià

   * Pronúncia: /t͡ʃerˈtet.t͡sa/

### Nom

certezza f. ‎(plural certezze)
* certesa

### Miscel·lània

* Síl·labes: cer·téz·za (3)
# certes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsɛr.təs/, occidental /ˈsɛɾ.tes/
   * Rimes: -ɛɾtes

### Adjectiu

certes f. pl.
* Forma plural de certa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cer·tes (2)
* Anagrames: cester, cretes, rectes, secret, terces, tercés
# certavi
## Llatí

   * Pronúncia: /kɛrˈtaː.wiː/

### Verb

certāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de certō
# certeses
## Català

   * Pronúncia: oriental /səɾˈtɛ.zəs/, occidental /seɾˈte.zes/
   * Rimes: -ɛzes

### Nom

certeses f. pl.
* Forma plural de certesa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cer·te·ses (3)
* Anagrames: cesteres, secretes, secretés
# certeza
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /θeɾˈte.θa/
       Americà: alt /seɾˈte.s(a)/, baix /seɾˈte.sa/
   * Rimes: -eθa
   * Etimologia: De cierto i el sufix -eza.

### Nom

certeza f. ‎(plural certezas)
* certesa

### Miscel·lània

* Síl·labes: cer·te·za (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre certeza
# certezas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /θeɾˈte.θas/, meridional /θeɾˈte.θah/
       Americà: alt /seɾˈte.s(a)s/, baix /seɾˈte.sah/, austral /seɾˈte.sas/
   * Rimes: -eθas

### Nom

certezas f. pl.
* forma plural de certeza
# certezze
## Italià

   * Pronúncia: /t͡ʃerˈtet.t͡se/

### Nom

certezze f. pl.
* forma plural de certezza

### Miscel·lània

* Síl·labes: cer·téz·ze (3)
# capbrevava
## Català
### Verb

capbrevava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de capbrevar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de capbrevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bre·va·va (4)
# capbreve
## Català
### Verb

capbreve
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de capbrevar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb capbrevar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb capbrevar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb capbrevar.

#### Variants

* [1] capbrevo, capbrevi, capbrev, capbreu
* [2] capbrevi
* [3] capbrevi
* [4] capbrevi

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bre·ve (3)
# capbreven
## Català
### Verb

capbreven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de capbrevar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb capbrevar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb capbrevar.

#### Variants

* [2] capbrevin
* [3] capbrevin

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bre·ven (3)
# capbrevessen
## Català
### Verb

capbrevessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb capbrevar.

#### Variants

* capbrevessin, capbrevassin, capbrevassen, capbrevaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bre·ves·sen (4)
# capbrevaven
## Català
### Verb

capbrevaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de capbrevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bre·va·ven (4)
# capbrevaves
## Català
### Verb

capbrevaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de capbrevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bre·va·ves (4)
# capbrevem
## Català
### Verb

capbrevem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de capbrevar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb capbrevar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb capbrevar.

#### Variants

* [1] capbrevam

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bre·vem (3)
# capbreves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkabˈbɾe.βəs/, balear /ˌkabˈbɾe.vəs/ Occidental: nord-occidental /ˌkabˈbɾe.βes/ valencià /ˌkabˈbɾe.ves/, /ˌkabˈbɾe.βes/
   * Rimes: -eves

### Verb

capbreves
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de capbrevar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb capbrevar.

#### Variants

* [2] capbrevis

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bre·ves (3)
# capbrevesses
## Català
### Verb

capbrevesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb capbrevar.

#### Variants

* capbrevessis, capbrevassis, capbrevasses, capbrevares

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bre·ves·ses (4)
# capbrevessin
## Català
### Verb

capbrevessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb capbrevar.

#### Variants

* capbrevessen, capbrevassin, capbrevassen, capbrevaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·bre·ves·sin (4)
# cementaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.mən.təˈɾi.ə/, occidental /se.men.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

cementaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de cementar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de cementar.

#### Variants

* [1] cementariva
* [2] cementariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·men·ta·ri·a (5)
* Anagrames: acientarem, acientàrem
# cementaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.mən.təˈɾi.əs/, occidental /se.men.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

cementaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de cementar.

#### Variants

* cementarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·men·ta·ri·es (5)
* Anagrama: encestaríem
# cementaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.mənˈta.ɾən/, occidental /se.menˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

cementaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de cementar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cementar.

#### Variants

* [2] cementessin, cementessen, cementassin, cementassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·men·ta·ren (4)
# cementar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /sə.mənˈta/ Occidental: nord-occidental /se.menˈta/ valencià /se.menˈtaɾ/, /se.menˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: cementà
   * Etimologia: De cement i la desinència -ar, segle XIX.

### Verb

cementar trans.
* Sotmetre a la cementació.
* Forma alternativa de cimentar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: cemento, cementa, cementem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Castellà: cementar $^{(es)}$
* Italià: cementare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·men·tar (3)
* Anagrames: acrement, certamen, tencarem, tencàrem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB, Optimot
# cementareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sə.mən.təˈɾɛw/ balear /sə.mən.təˈɾəw/, /sə.mən.təˈɾɛw/ Occidental: /se.men.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

cementareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de cementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·men·ta·reu (4)
# cementarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.mən.təˈɾi.ən/, occidental /se.men.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

cementarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de cementar.

#### Variants

* cementariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·men·ta·ri·en (5)
* Anagrama: encaterinem
# cementaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.mən.təˈɾan/, occidental /se.men.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

cementaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de cementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·men·ta·ran (4)
* Anagrama: encamerant
# cementarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sə.mən.təˈɾɛm/ balear /sə.mən.təˈɾəm/, /sə.mən.təˈɾɛm/ Occidental: /se.men.taˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

cementarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de cementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·men·ta·rem (4)
# cementares
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.mənˈta.ɾəs/, occidental /se.menˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

cementares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de cementar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cementar.

#### Variants

* [2] cementessis, cementesses, cementassis, cementasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·men·ta·res (4)
* Anagrames: encestarem, encestàrem
# cementara
## Català
### Verb

cementara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cementar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cementar.

#### Variants

* [1] cementessi, cementés, cementàs
* [2] cementessi, cementés, cementàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·men·ta·ra (4)
* Anagrama: encamerat
# ceca
## Anglès
### Nom

ceca
* forma plural de cecum

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈθe.ka/
       Americà: alt /ˈse.k(a)/, baix /ˈse.ka/
   * Rimes: -eka

### Nom

ceca f. ‎(plural cecas)
* (numismàtica) seca

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·ca (2)

### Vegeu també

* ceca. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# cecectomies
## Anglès
### Nom

cecectomies
* forma plural de cecectomy
# cecidogen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /sə.siˈðɔ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /se.siˈðɔ.ʒen/, valencià /se.siˈðɔ.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɔʒen

### Adjectiu

cecidogen m. ‎(femení cecidògena, plural masculí cecidògens, plural femení cecidògenes)
* Dit dels organismes paràsits capaços de provocar la formació de cecidis o agalles en els teixits de la planta.

#### Traduccions

* Anglès: gall-making $^{(en)}$
* Castellà: cecidógeno $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·ci·do·gen (4)

### Vegeu també

* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.