OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# incorren
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋˈko.rən/, occidental /iŋˈko.ren/
   * Rimes: -oren

### Verb

incorren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de incórrer.
# incorreguéreu
## Català
### Verb

incorreguéreu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.
# incorregués
## Català
### Verb

incorregués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·re·gués (4)
* Anagrama: escorreguin
# incorreguéssim
## Català
### Verb

incorreguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.
# incorreguí
## Català
### Verb

incorreguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de incórrer.
# incorreguéssem
## Català
### Verb

incorreguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.
# incorreguésseu
## Català
### Verb

incorreguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.
# incorregéreu
## Català
### Verb

incorregéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de incórrer.
# ideàvom
## Català
### Verb

ideàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de idear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·de·à·vom (4)
* Heterograma de 7 lletres (adeimov)
* Anagrames: iodàvem, odiàvem
# ideé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.ðeˈe\
       Americà: alt /i.deˈe/, baix \i.ðeˈe\
   * Rimes: -e

### Verb

ideé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb idear
# ideés
## Català
### Verb

ideés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb idear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb idear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·de·és (3)
* Anagrama: deies
# ideésseu
## Català
### Verb

ideésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb idear.
# ideï
## Català

   * Pronúncia: /iˈðe.i/
   * Rimes: -ei

### Verb

ideï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de idear.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb idear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb idear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb idear.
# ideéssem
## Català
### Verb

ideéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb idear.
# ideéssiu
## Català
### Verb

ideéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb idear.
# ideàveu
## Català
### Verb

ideàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de idear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·de·à·veu (4)
* Anagrames: adiéveu, vedàieu
# ideí
## Català
### Verb

ideí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de idear.
# ideéssim
## Català
### Verb

ideéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb idear.
# indicassero
## Italià
### Verb

indicassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de indicare
# indicaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.di.kəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /in.di.kaˈɾi.ɛm/, valencià /in.di.kaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

indicaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de indicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ca·rí·em (5)
* Anagrames: indiciarem, indiciàrem
# indicasse
## Italià
### Verb

indicasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de indicare
# indicaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.di.kəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /in.di.kaˈɾi.ɛw/, valencià /in.di.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

indicaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de indicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ca·rí·eu (5)
* Anagrames: indiciareu, indiciàreu
# indicaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /an.di.kaˈɾi.vu/

### Verb

indicaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de indicar.
    Forma algueresa per [vosaltres/vós] indicaríeu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ca·rí·veu (5)
* Anagrames: reivindicau, vindicaríeu
# indicas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪn.dɪ.kaːs/

### Verb

indicās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de indicō
# indicassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.diˈka.sən/, occidental /in.diˈka.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

indicassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indicar.
    [Ells/elles/vostès] indiquessin, indiquessen, indicassen, indicassin o indicaren.
# indicarívem
## Català

   * Pronúncia: alguerès /an.di.kaˈɾi.van/
   * Homòfon: indicariven

### Verb

indicarívem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de indicar.
    Forma algueresa per [nosaltres] indicaríem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ca·rí·vem (5)
* Anagrames: reivindicam, vindicaríem
# indicasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.diˈka.səs/, occidental /in.diˈka.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

indicasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indicar.
    [Tu] indiquessis, indiquesses, indicasses, indicassis o indicares.
# indicaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.di.kəˈɾe/, occidental /in.di.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

indicaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de indicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ca·ré (4)
* Anagrama: cridaien

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.di.kaˈɾe/, meridional \iŋ.di.kaˈɾe\
       Americà: alt /in.di.k(a)ˈɾe/, baix \iŋ.di.kaˈɾe\, austral /in.di.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

indicaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb indicar
# inculpava
## Català
### Verb

inculpava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inculpar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inculpar.
# inculpavi
## Català
### Verb

inculpavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inculpar.
# inculpassin
## Català
### Verb

inculpassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.
# inculpaven
## Català
### Verb

inculpaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inculpar.
# inculpasses
## Català
### Verb

inculpasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·pas·ses (4)
* Anagrama: suplicassen
# inculpat
## Català

   * Pronúncia: /iŋ.kuɫˈpat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De inculpar.

### Adjectiu

inculpat m. ‎(femení inculpada, plural masculí inculpats, plural femení inculpades)
* Que ha estat acusat com a culpable.

#### Traduccions

* Castellà: inculpado $^{(es)}$
* Francès: inculpé $^{(fr)}$

### Nom

inculpat m. ‎(plural inculpats, femení inculpada)
* Persona acusada com a culpable.

### Verb

inculpat
* Participi masculí singular del verb inculpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·pat (3)
* Heterograma de 8 lletres (acilnptu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# inculpaves
## Català
### Verb

inculpaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inculpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·pa·ves (4)
* Heterograma de 10 lletres (aceilnpsuv)
* Anagrama: suplicaven
# inculpassis
## Català
### Verb

inculpassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·pas·sis (4)
* Anagrama: suplicassin
# inculpats
## Català

   * Pronúncia: /iŋ.kuɫˈpats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

inculpats m. pl.
* Forma plural de inculpat.

### Nom

inculpats m. pl.
* Forma plural de inculpat.

### Verb

inculpats
* Participi masculí plural del verb inculpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·pats (3)
* Heterograma de 9 lletres (acilnpstu)
* Anagrama: suplicant
# inculpau
## Català
### Verb

inculpau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inculpar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inculpar.
# indigo carmine
## Anglès
### Nom

indigo carmine
* indigotina, indi

#### Sinònims

* E132, usat com a additiu alimentari.
* indigotine

### Vegeu també

* indigo carmine. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# indigotine
## Anglès
### Nom

indigotine
* (química) indigotina, indi

#### Sinònims

* E132, usat com a additiu alimentari.
* indigo carmine

### Vegeu també

* indigotine. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.di.ɡoˈtin/

### Nom

indigotine f. ‎(plural indigotines)
* (química) indigotina, indi

#### Sinònims

* E132, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* indigotine. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# indigotines
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.di.ɡoˈtin/

### Nom

indigotines f. pl.
* forma plural de indigotine
# indignésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.diŋˈne.səw/ Occidental: nord-occidental /in.diŋˈne.sew/, valencià /in.diɡˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

indignésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indignar.
    [Vosaltres/vós] indignéssiu, indignésseu, indignàsseu, indignàssiu o indignàreu.
# indignéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.diŋˈne.sim/ Occidental: nord-occidental /in.diŋˈne.sim/, valencià /in.diɡˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

indignéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indignar.

#### Variants

* indignéssem, indignàssem, indignàssim, indignàrem
# indignéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.diŋˈne.siw/ Occidental: nord-occidental /in.diŋˈne.siw/, valencià /in.diɡˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

indignéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indignar.

#### Variants

* indignésseu, indignàsseu, indignàssiu, indignàreu
# indigotinas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.di.ɣoˈti.nas\, meridional \iŋ.di.ɣoˈti.nah\
       Americà: alt /in.di.ɡoˈti.n(a)s/, baix \iŋ.di.ɣoˈti.nah\, austral \in.di.ɣoˈti.nas\
   * Rimes: -inas

### Nom

indigotinas f. pl.
* forma plural de indigotina
# indignéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.diŋˈne.səm/ Occidental: nord-occidental /in.diŋˈne.sem/, valencià /in.diɡˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

indignéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indignar.
    [Nosaltres] indignéssim, indignéssem, indignàssem, indignàssim o indignàrem.
# indigní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.diŋˈni/ Occidental: nord-occidental /in.diŋˈni/, valencià /in.diɡˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

indigní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de indignar.
    [Jo] indigní o vaig indignar.
# indigotina
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.di.ɣoˈti.na\, meridional \iŋ.di.ɣoˈti.na\
       Americà: alt /in.di.ɡoˈti.na/, baix \iŋ.di.ɣoˈti.na\, austral \in.di.ɣoˈti.na\
   * Rimes: -ina

### Nom

indigotina f. ‎(plural indigotinas)
* (química) indigotina, indi

#### Sinònims

* E132, usat com a additiu alimentari.
* carmín de índigo
* carmín índigo

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·go·ti·na (5)

### Vegeu també

* indigotina. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# ifín wẹ́wẹ́
## Ioruba
### Nom

ifín wẹ́wẹ́
* Bot. Planta desconeguda.

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 562. ISBN 2-7068-1302-4.
# igandea
## Basc
### Nom

igandea
* absolutiu definit singular de igande
# ifín funfun
## Ioruba
### Nom

ifín funfun
* Bot. (Abutilon angulatum (Guill. a Perr.) Mast.).

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 562. ISBN 2-7068-1302-4.
# igandean
## Basc
### Nom

igandean
* inessiu definit singular de igande
# ig
## Multilingüe
### Símbol

ig
* Codi de llengua ISO 639-1 de l'igbo.
# ifọ̀n
## Ioruba
### Nom

ifọ̀n
* Bot. (Olax subscorpioidea Oliv.).

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 562. ISBN 2-7068-1302-4.
# igandeak
## Basc
### Nom

igandeak
* absolutiu definit plural de igande
* ergatiu definit singular de igande
# ifù
## Ioruba
### Nom

ifù
* Bot. (Phragmites australis (Cav) Trin.) Senill.

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 562. ISBN 2-7068-1302-4.
# igande
## Basc

   * Pronúncia: /i.ɡan.de/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

igande inan.
* diumenge

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
igande
igandea
igandeak
Ergatiu
igandek
igandeak
igandeek
Datiu
iganderi
igandeari
igandeei
Genitiu
iganderen
igandearen
igandeen
Comitatiu
iganderekin
igandearekin
igandeekin
Benefactiu
iganderentzat
igandearentzat
igandeentzat
Instrumental
igandez
igandeaz
igandeez
Partitiu
iganderik
Prolatiu
igandetzat
Causal
iganderengatik
igandearengatik
igandeengatik
Locatius
Inessiu
igandetan
igandean
igandeetan
Ablatiu
igandetatik
igandetik
igandeetatik
Al·latiu
igandetara
igandera
igandeetara
Terminatiu
igandetaraino
iganderaino
igandeetaraino
Al·l. direcional
igandetarantz
iganderantz
igandeetarantz
Gen. locatiu
igandetako
igandeko
igandeetako :
# ifọ
## Ioruba
### Nom

ifọ
* Bot. (Tephrosia vogelii Hook. f.).

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 562. ISBN 2-7068-1302-4.
# inflàssim
## Català
### Verb

inflàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflar.

### Miscel·lània

* Anagrama: filmassin
# inflàssiu
## Català
### Verb

inflàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flàs·siu (3)
* Anagrama: afluïssin
# inflàveu
## Català
### Verb

inflàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inflar.
# inflé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱˈfle\
       Americà: alt \iɱˈfle\, baix \iŋˈfle\, austral \iɱˈfle\
   * Rimes: -e

### Verb

inflé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb inflar
# inflàs
## Català
### Verb

inflàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flàs (2)
* Heterograma de 6 lletres (afilns)
* Anagrames: finals, nafils
# inflàsseu
## Català
### Verb

inflàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flàs·seu (3)
* Anagrama: afluïssen
# inflàssem
## Català
### Verb

inflàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflar.

### Miscel·lània

* Anagrama: filmassen
# il·ludesquin
## Català
### Verb

il·ludesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb il·ludir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb il·ludir.

#### Variants

* [1] il·ludeixin
* [2] il·ludeixin

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·des·quin (4)
# il·ludida
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫuˈði.ðə/, /i.ɫuˈði.ðə/ balear /iɫ.ɫuˈði.ðə/ Occidental: /iɫ.ɫuˈði.ða/, /i.ɫuˈði.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

il·ludida
* Participi femení singular del verb il·ludir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·di·da (4)
# il·ludesc
## Català
### Verb

il·ludesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de il·ludir.

#### Variants

* il·ludeix, il·ludeixo, il·ludeixi

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·desc (3)
# il·ludesquis
## Català
### Verb

il·ludesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb il·ludir.

#### Variants

* il·ludeixis

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·des·quis (4)
# il·ludeixo
## Català
### Verb

il·ludeixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de il·ludir.

#### Variants

* il·ludeix, il·ludesc, il·ludeixi

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·dei·xo (4)
# il·ludides
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫuˈði.ðəs/, /i.ɫuˈði.ðəs/ balear /iɫ.ɫuˈði.ðəs/ Occidental: /iɫ.ɫuˈði.ðes/, /i.ɫuˈði.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

il·ludides
* Participi femení plural del verb il·ludir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·di·des (4)
# il·ludesqui
## Català
### Verb

il·ludesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb il·ludir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb il·ludir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb il·ludir.

#### Variants

* [1] il·ludeixi
* [2] il·ludeixi
* [3] il·ludeixi

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·des·qui (4)
# il·ludeixis
## Català
### Verb

il·ludeixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb il·ludir.

#### Variants

* il·ludesquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·dei·xis (4)
# il·ludia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫuˈði.ə/, /i.ɫuˈði.ə/ balear /iɫ.ɫuˈði.ə/ Occidental: /iɫ.ɫuˈði.a/, /i.ɫuˈði.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

il·ludia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de il·ludir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de il·ludir.

#### Variants

* [1] il·ludiva
* [2] il·ludiva

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·di·a (4)
# il·ludeixin
## Català
### Verb

il·ludeixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb il·ludir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb il·ludir.

#### Variants

* [1] il·ludesquin
* [2] il·ludesquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·dei·xin (4)
# inmortal
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.moɾˈtal/, meridional \iŋ.moɾˈtal\
       Americà: alt /in.moɾˈtal/, baix \iŋ.moɾˈtal\, austral /in.moɾˈtal/
   * Rimes: -al

### Adjectiu

inmortal inv. ‎(plural inmortales)
* immortal

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·mor·tal (3)
* Heterograma de 8 lletres (ailmnort)
# inmortalicé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.moɾ.ta.liˈθe/, meridional \iŋ.moɾ.ta.liˈθe\
       Americà: alt /in.moɾ.ta.l(i)ˈse/, baix \iŋ.moɾ.ta.liˈse\, austral /in.moɾ.ta.liˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

inmortalicé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb inmortalizar
# inmortalizo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.moɾ.taˈli.θo/, meridional \iŋ.moɾ.taˈli.θo\
       Americà: alt /in.moɾ.taˈli.s(o)/, baix \iŋ.moɾ.taˈli.so\, austral /in.moɾ.taˈli.so/
   * Rimes: -iθo

### Verb

inmortalizo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb inmortalizar
# inmolo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /inˈmo.lo/, meridional \iŋˈmo.lo\
       Americà: alt /inˈmo.lo/, baix \iŋˈmo.lo\, austral /inˈmo.lo/
   * Rimes: -olo

### Verb

inmolo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb inmolar
# inmolé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.moˈle/, meridional \iŋ.moˈle\
       Americà: alt /in.moˈle/, baix \iŋ.moˈle\, austral /in.moˈle/
   * Rimes: -e

### Verb

inmolé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb inmolar
# inmoralmente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.moˌɾalˈmen.te/, meridional \iŋ.moˌɾalˈmen.te\
       Americà: alt /in.moˌɾalˈmen.t(e)/, baix \iŋ.moˌɾalˈmen.te\, austral /in.moˌɾalˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De inmoral i el sufix -mente.

### Adverbi

inmoralmente
* immoralment

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·mo·ral·men·te (5)
# inmortales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.moɾˈta.les/, meridional \iŋ.moɾˈta.leh\
       Americà: alt /in.moɾˈta.l(e)s/, baix \iŋ.moɾˈta.leh\, austral /in.moɾˈta.les/
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

inmortales inv. pl.
* forma plural de inmortal: immortals
# inmortalizar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.moɾ.ta.liˈθaɾ/, meridional \iŋ.moɾ.ta.liˈθaɾ\
       Americà: alt /in.moɾ.ta.l(i)ˈsaɾ/, baix \iŋ.moɾ.ta.liˈsaɾ\, austral /in.moɾ.ta.liˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De inmortal amb el sufix -izar.

### Verb

inmortalizar trans. ‎(present inmortalizo, passat inmortalicé, futur inmortalizaré)
* immortalitzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·mor·ta·li·zar (5)
# inmortalizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.moɾ.ta.li.θaˈɾe/, meridional \iŋ.moɾ.ta.li.θaˈɾe\
       Americà: alt /in.moɾ.ta.l(i).saˈɾe/, baix \iŋ.moɾ.ta.li.saˈɾe\, austral /in.moɾ.ta.li.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

inmortalizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb inmortalizar
# inmortalmente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.moɾˌtalˈmen.te/, meridional \iŋ.moɾˌtalˈmen.te\
       Americà: alt /in.moɾˌtalˈmen.t(e)/, baix \iŋ.moɾˌtalˈmen.te\, austral /in.moɾˌtalˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De inmortal i el sufix -mente.

### Adverbi

inmortalmente
* immortalment

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·mor·tal·men·te (5)
# implicaves
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫiˈka.βəs/, /im.pɫiˈka.vəs/, occidental /im.pɫiˈka.βes/, /im.pɫiˈka.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

implicaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de implicar.
# implicatum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.plɪˈkaː.tʊm/

### Verb

implicātum
* supí acusatiu de implicō
# implicavamo
## Italià
### Verb

implicavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de implicare
# implicavate
## Italià
### Verb

implicavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de implicare
# implicavi
## Català

   * Pronúncia: /im.pɫiˈka.βi/

### Verb

implicavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de implicar.
    Forma septentrional per [jo] implicava.

## Italià
### Verb

implicavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de implicare

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.plɪˈkaː.wiː/

### Verb

implicāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de implicō
# implicava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɫiˈka.βə/, balear /im.pɫiˈka.və/ Occidental: /im.pɫiˈka.βa/, /im.pɫiˈka.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

implicava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de implicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de implicar.

## Italià
### Verb

implicava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de implicare
# implicavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫiˈka.βu/, nord-occidental /im.pɫiˈka.βo/

### Verb

implicavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de implicar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] implicàveu.

## Italià
### Verb

implicavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de implicare