OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# entruperi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾuˈpɛ.ɾi/, occidental /en.tɾuˈpɛ.ɾi/
   * Rimes: -ɛɾi

### Nom

entruperi m. ‎(plural entruperis)
* (valencià septentrional) Embolic o confusió de paraules.
* (tarragoní) andròmina

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tru·pe·ri (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# entràmenes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈtɾa.mə.nəs/, occidental /enˈtɾa.me.nes/

### Nom

entràmenes f. pl.
* Entranyes, coradella.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·trà·me·nes (4)
* Anagrames: ensementar, esmentaren, serenament

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# entrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈtɾa/, occidental /enˈtɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

entrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de entrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·trà (2)
* Anagrames: antre, antrè, raent, renta, rentà, taren, tènar, tenra, terna, trena, trenà
# entràiem
## Català
### Verb

entràiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de entrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·trà·iem (3)
* Anagrames: atermeni, atermení, rentàiem, trenàiem
# entràieu
## Català
### Verb

entràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·trà·ieu (3)
* Anagrames: rentàieu, trenàieu
# entràs
## Català
### Verb

entràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tràs (2)
* Heterograma de 6 lletres (aenrst)
* Anagrames: antres, natres, rentàs, resant, tensar, trenàs
# esbutzàssem
## Català
### Verb

esbutzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
# esbutzàssiu
## Català
### Verb

esbutzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
# esbutzés
## Català
### Verb

esbutzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
# esbutzésseu
## Català
### Verb

esbutzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
# esbutzàssim
## Català
### Verb

esbutzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
# esbutzàveu
## Català
### Verb

esbutzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esbutzar.
# esbutzéssem
## Català
### Verb

esbutzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
# esbutzàsseu
## Català
### Verb

esbutzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
# esdentegassin
## Català
### Verb

esdentegassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentegar.

#### Variants

* esdenteguessin, esdenteguessen, esdentegassen, esdentegaren
# esdentegaríveu
## Català
### Verb

esdentegaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esdentegar.

#### Variants

* esdentegaríeu
# esdentegaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.tə.ɣəˈɾe/, occidental /ez.ðen.te.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esdentegaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esdentegar.
# esdentegasses
## Català
### Verb

esdentegasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentegar.

#### Variants

* esdenteguessis, esdenteguesses, esdentegassis, esdentegares
# esdentegassis
## Català
### Verb

esdentegassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentegar.

#### Variants

* esdenteguessis, esdenteguesses, esdentegasses, esdentegares
# esdentegaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.tə.ɣəˈɾas/, occidental /ez.ðen.te.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esdentegaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esdentegar.
# esdentegassen
## Català
### Verb

esdentegassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentegar.

#### Variants

* esdenteguessin, esdenteguessen, esdentegassin, esdentegaren
# esdentegaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.tə.ɣəˈɾi.əw/, occidental /ez.ðen.te.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esdentegaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esdentegar.

#### Variants

* esdentegaríveu
# esbosses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbo.səs/, occidental /ezˈbo.ses/
   * Rimes: -oses

### Verb

esbosses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esbossar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* [2] esbossis
# esbossessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈse.sis/ balear /əz.boˈse.sis/, /əz.buˈse.sis/ Occidental: /ez.boˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esbossessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* esbossesses, esbossassis, esbossasses, esbossares
# esbossen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbo.sən/, occidental /ezˈbo.sen/
   * Rimes: -osen

### Verb

esbossen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esbossar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esbossar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esbossar.

#### Variants

* [2] esbossin
* [3] esbossin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bos·sen (3)
* Anagrama: bessones
# esbosseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈsɛw/ balear /əz.boˈsəw/, /əz.buˈsɛw/ Occidental: /ez.boˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esbosseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esbossar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esbossar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esbossar.

#### Variants

* [1] esbossau
* [3] esbossau
# esbossesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈse.səs/ balear /əz.boˈse.səs/, /əz.buˈse.səs/ Occidental: /ez.boˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esbossesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* esbossessis, esbossassis, esbossasses, esbossares
# esbossi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbo.si/, occidental /ezˈbo.si/
   * Rimes: -osi

### Verb

esbossi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbossar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esbossar.

#### Variants

* [1] esbosso, esbosse, esbós
* [2] esbosse
* [3] esbosse
* [4] esbosse
# esbossin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbo.sin/, occidental /ezˈbo.sin/
   * Rimes: -osin

### Verb

esbossin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esbossar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esbossar.

#### Variants

* [1] esbossen
* [2] esbossen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bos·sin (3)
* Anagrama: bonisses
# esbossis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbo.sis/, occidental /ezˈbo.sis/
   * Rimes: -osis

### Verb

esbossis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* esbosses
# esbossessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈse.sən/ balear /əz.boˈse.sən/, /əz.buˈse.sən/ Occidental: /ez.boˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esbossessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* esbossessin, esbossassin, esbossassen, esbossaren
# esbossessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈse.sin/ balear /əz.boˈse.sin/, /əz.buˈse.sin/ Occidental: /ez.boˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esbossessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* esbossessen, esbossassin, esbossassen, esbossaren
# esbraona
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾəˈo.nə/, occidental /ez.bɾaˈo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

esbraona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esbraonar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na (4)
* Anagrames: abarones, abaronés, abonares, abraones, abraonés, sabonera
# esbraonada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.uˈna.ðə/ balear /əz.bɾə.oˈna.ðə/, /əz.bɾə.uˈna.ðə/ Occidental: /ez.bɾa.oˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

esbraonada
* Participi femení singular del verb esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·da (5)
* Anagrames: abaronades, abraonades
# esbraonades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.uˈna.ðəs/ balear /əz.bɾə.oˈna.ðəs/, /əz.bɾə.uˈna.ðəs/ Occidental: /ez.bɾa.oˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

esbraonades
* Participi femení plural del verb esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·des (5)
* Anagrama: desabonar-se
# esbraonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.uˈna/ balear /əz.bɾə.oˈna/, /əz.bɾə.uˈna/ Occidental: nord-occidental /ez.βɾa.oˈna/ valencià /ez.bɾa.oˈnaɾ/, /ez.βɾa.oˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix es- i braó, segle XIX.

### Verb

esbraonar trans., pron. ‎(pronominal esbraonar-se)
* Fer perdre el vigor, la força.
* Fatigar molt, esgotar.
* (pronominal) Adolorir-se els músculs per fatiga.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esbraono, esbraona, esbraonem Vocal rizotònica: /o/

#### Variants

* desbraonar

#### Traduccions

* Anglès: weaken $^{(en)}$
* Castellà: debilitar $^{(es)}$
* Francès: affaiblir $^{(fr)}$
* Italià: debilitare $^{(it)}$
* Anglès: exhaust $^{(en)}$
* Castellà: agotar $^{(es)}$
* Francès: éreinter $^{(fr)}$
* Italià: affaticare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nar (4)
* Anagrama: abornares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esbraonara
## Català
### Verb

esbraonara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbraonar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbraonar.

#### Variants

* [1] esbraonés, esbraonàs
* [2] esbraonés, esbraonàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·ra (5)
* Anagrames: abaronares, abraonar-se, abraonares
# esbraonaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.u.nəˈɾan/ balear /əz.bɾə.o.nəˈɾan/, /əz.bɾə.u.nəˈɾan/ Occidental: /ez.bɾa.o.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esbraonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·ran (5)
# esbraonant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.uˈnan/ balear /əz.bɾə.oˈnant/, /əz.bɾə.uˈnan/ Occidental: nord-occidental /ez.βɾa.oˈnan/ valencià /ez.bɾa.oˈnant/, /ez.βɾa.oˈnan/
   * Rimes: -ant

### Verb

esbraonant
* Gerundi del verb esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nant (4)
# esbraonar-se
## Català
### Verb

esbraonar-se
* Forma pronominal de esbraonar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esbraonares
# esbraonarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.u.nəˈɾɛm/ balear /əz.bɾə.o.nəˈɾəm/, /əz.bɾə.u.nəˈɾɛm/ Occidental: /ez.bɾa.o.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esbraonarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·rem (5)
# esbraonam
## Català
### Verb

esbraonam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esbraonar.

#### Variants

* esbraonem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nam (4)
# esguard
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡwart/, occidental /ezˈɣwaɾt/
   * Rimes: -aɾt
   * Etimologia: De esguardar.

### Nom

esguard m. ‎(plural esguards)
* Direcció dels ulls que es fa quan es vol rebre informació visual.
* Consideració, mirament, respecte.
    A l'aspirant a successor li pertanyen les preeminències i els esguards.

#### Variants

* (arcaismes) sguart

#### Sinònims

* mirada, observació, ullada
* atenció, consideració

#### Traduccions

* Anglès: glance $^{(en)}$
* Castellà: mirada $^{(es)}$
* Francès: regard $^{(fr)}$
* Anglès: deference $^{(en)}$
* Castellà: consideración $^{(es)}$ f.
* Francès: égard $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·guard (2)
* Heterograma de 7 lletres (adegrsu)
* Anagrames: guardes, ragudes

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: esguard
# esguardar-se
## Català
### Verb

esguardar-se
* Forma pronominal de esguardar.
# esguerrar-se
## Català
### Verb

esguerrar-se
* Forma pronominal de esguerrar.
# escofés
## Català
### Verb

escofés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escofar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escofar.
# escofésseu
## Català
### Verb

escofésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escofar.
# escojo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈko.xo/, meridional /ehˈko.ho/
       Americà: alt /esˈko.x(o)/, baix /ehˈko.ho/, austral /ehˈko.xo/
   * Rimes: -oxo

### Verb

escojo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb escoger
# escofàveu
## Català
### Verb

escofàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escofar.
# escofí
## Català
### Verb

escofí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escofar.

### Miscel·lània

* Anagrama: còfies
# escoféssem
## Català
### Verb

escoféssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escofar.
# escogeré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.ko.xeˈɾe/, meridional /eh.ko.heˈɾe/
       Americà: alt /es.k(o).xeˈɾe/, baix /eh.ko.heˈɾe/, austral /eh.ko.xeˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escogeré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb escoger
# escogí
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.koˈxi/, meridional /eh.koˈhi/
       Americà: alt /es.k(o)ˈxi/, baix /eh.koˈhi/, austral /eh.koˈxi/
   * Rimes: -i

### Verb

escogí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb escoger
# ennoblíssets
## Català antic
### Verb

ennoblíssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de ennoblir

#### Variants

* ennoblísseu, ennoblírets, ennoblíreu
# ennov
## Català
### Verb

ennov
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ennovar.

#### Variants

* ennovo, ennovi, ennou

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nov (2)
# ennova
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ənˈnɔ.βə/, balear /ənˈnɔ.və/ Occidental: nord-occidental /enˈnɔ.βa/ valencià /enˈnɔ.va/, /enˈnɔ.βɔ/
   * Rimes: -ɔva

### Verb

ennova
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ennovar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ennovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·no·va (3)
* Anagrama: novena
# escopiguéssem
## Català
### Verb

escopiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* escopiguérem, escopíssim, escopíssem, escopírem
# escopiguésseu
## Català
### Verb

escopiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* escopiguéreu, escopíssiu, escopísseu, escopíreu
# escopiguérem
## Català
### Verb

escopiguérem
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* escopiguéssem, escopíssim, escopíssem, escopírem
# escopiguéreu
## Català
### Verb

escopiguéreu
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* escopiguésseu, escopíssiu, escopísseu, escopíreu
# escopigueu
## Català
### Verb

escopigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* escopiu
# escopigués
## Català
### Verb

escopigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* [1] escopissi, escopiguera, escopís, escopira
* [2] escopissi, escopiguera, escopís, escopira
# escopiguessen
## Català
### Verb

escopiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* escopigueren, escopissin, escopissen, escopiren
# escopiguesses
## Català
### Verb

escopiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* escopigueres, escopissis, escopisses, escopires
# escopina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈpi.nə/ balear /əs.koˈpi.nə/, /əs.kuˈpi.nə/ Occidental: /es.koˈpi.na/ Informal: nord-occidental /as.koˈpi.nɛ/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: De escopir i el sufix -ina, segle XIV.

### Nom

escopina f. ‎(plural escopines)
* escopinada
* saliva

#### Variants

* escupina (arcaisme)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·pi·na (4)
* Heterograma de 8 lletres (aceinops)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# espertinéssem
## Català
### Verb

espertinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espertinar.

#### Variants

* espertinéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·nés·sem (5)
# espertinésseu
## Català
### Verb

espertinésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espertinar.

#### Variants

* espertinéssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·nés·seu (5)
# espertinéssim
## Català
### Verb

espertinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espertinar.

#### Variants

* espertinéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·nés·sim (5)
# espertinàveu
## Català
### Verb

espertinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·nà·veu (5)
# espertinés
## Català
### Verb

espertinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espertinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espertinar.

#### Variants

* [1] espertinessi

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·nés (4)
* Anagrames: penetressi, peritessen
# espertiní
## Català
### Verb

espertiní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·ní (4)
# espervièrs
## Occità

   * Pronúncia: /es.peɾˈbjεs/

### Nom

espervièrs m. pl.
* forma plural de espervièr
# espertinéssiu
## Català
### Verb

espertinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espertinar.

#### Variants

* espertinésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·nés·siu (5)
# espervièr
## Occità

   * Pronúncia: /es.peɾˈbjε/

### Nom

espervièr m. ‎(plural espervièrs)
* servera (Sorbus domestica)

#### Variants

* asperbièr, aspervièr, eisserbièr, esperbièr, serbièr, servièr, sorbièr

#### Sinònims

* bisort, conolhièr, pude

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las plantas, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, 268. ISBN 978-2-85910-453-5.
# esperà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈɾa/, occidental /es.peˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esperà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·rà (3)
* Anagrames: paeres, peresa, pesaré, separe
# epaileko
## Basc
### Nom

epaileko
* genitiu locatiu definit singular de epail
# epailen
## Basc
### Nom

epailen
* genitiu definit plural de epail
* genitiu indefinit de epail
# epaileraino
## Basc
### Nom

epaileraino
* terminatiu definit singular de epail
# epailetako
## Basc
### Nom

epailetako
* genitiu locatiu indefinit de epail
* genitiu locatiu definit plural de epail
# epailetara
## Basc
### Nom

epailetara
* al·latiu definit plural de epail
* al·latiu indefinit de epail
# epailera
## Basc
### Nom

epailera
* al·latiu definit singular de epail
# epailerantz
## Basc
### Nom

epailerantz
* al·latiu direccional definit singular de epail
# epailetan
## Basc
### Nom

epailetan
* inessiu definit plural de epail
* inessiu indefinit de epail
# epailengatik
## Basc
### Nom

epailengatik
* causal indefinit de epail
* causal definit plural de epail
# epailentzat
## Basc
### Nom

epailentzat
* benefactiu definit plural de epail
* benefactiu indefinit de epail
# esllavissaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ʎə.βi.səˈɾi.ə/, balear /əz.ʎə.vi.səˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ez.ʎa.βi.saˈɾi.a/ valencià /ez.ʎa.vi.saˈɾi.a/, /ez.ʎa.βi.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esllavissaria
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esllavissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·sa·ri·a (6)
# esllavissassen
## Català
### Verb

esllavissassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esllavissar-se.

#### Variants

* esllavissessin, esllavissessen, esllavissassin, esllavissaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·sas·sen (5)
# esllavissava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ʎə.βiˈsa.βə/, balear /əz.ʎə.viˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /ez.ʎa.βiˈsa.βa/ valencià /ez.ʎa.viˈsa.va/, /ez.ʎa.βiˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esllavissava
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esllavissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·sa·va (5)
# esllavissarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ʎə.βi.səˈɾi.ən/, balear /əz.ʎə.vi.səˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ez.ʎa.βi.saˈɾi.en/ valencià /ez.ʎa.vi.saˈɾi.en/, /ez.ʎa.βi.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esllavissarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esllavissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·sa·ri·en (6)
# esllavissarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ʎə.βi.səˈɾa/, balear /əz.ʎə.vi.səˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ez.ʎa.βi.saˈɾa/ valencià /ez.ʎa.vi.saˈɾa/, /ez.ʎa.βi.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esllavissarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esllavissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·sa·rà (5)
# esllavissen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ʎəˈβi.sən/, balear /əz.ʎəˈvi.sən/ Occidental: nord-occidental /ez.ʎaˈβi.sen/ valencià /ez.ʎaˈvi.sen/, /ez.ʎaˈβi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

esllavissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esllavissar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esllavissar-se.

#### Variants

* [2] esllavissin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·sen (4)
* Anagrama: esllissaven