OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# torpedines
## Català
### Verb

torpedines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de torpedinar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb torpedinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·pe·di·nes (4)
* Anagrama: entorpides
# torpedinessis
## Català
### Verb

torpedinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb torpedinar.
# torpedinesses
## Català
### Verb

torpedinesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb torpedinar.
# aprofundesca
## Català
### Verb

aprofundesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aprofundir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aprofundir.
# aprofundesquen
## Català
### Verb

aprofundesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aprofundir.
# aprofundesqui
## Català
### Verb

aprofundesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aprofundir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aprofundir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aprofundir.
# aprofundia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.funˈdi.ə/ balear /ə.pɾo.funˈdi.ə/, /ə.pɾu.funˈdi.ə/ Occidental: /a.pɾo.funˈdi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aprofundia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aprofundir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aprofundir.
# aprofundesques
## Català
### Verb

aprofundesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aprofundir.
# aprofundesc
## Català
### Verb

aprofundesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aprofundir.
# anunciam
## Català
### Verb

anunciam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de anunciar.
# anunciara
## Català
### Verb

anunciara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anunciar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anunciar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ucraniana
# anunciaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nun.si.əˈɾan/, occidental /a.nun.si.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

anunciaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de anunciar.
# anunciaia
## Català
### Verb

anunciaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de anunciar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de anunciar.
# anunciar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nun.siˈa/ Occidental: nord-occidental /a.nun.siˈa/ valencià /a.nun.siˈaɾ/, /a.nun.siˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: anuncià, enuncià, enunciar
   * Etimologia: Del llatí annunciāre, segle XIV, de nuntius ‎(«notícia»).

### Verb

anunciar trans.
* Donar la primera notícia o avís d'alguna cosa.
* (esports de raqueta) Comunicar en veu alta, l'àrbitre o el jutge de cadira, la puntuació obtinguda al llarg d'un partit, les accions no vàlides, etc.
* (botxes) Designar, un jugador, una botxa o el bolig com a objectiu d'una embotxada.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: anuncio, anuncia, anunciem

#### Derivats

* anunciament
* anunciant
* Relacionats: anunci, anunciació, anunciador, anunciata.

#### Sinònims

* aconsellar, advertir, avisar, comunicar, fer avinent, informar, notificar, prevenir
* apel·lar, citar, convocar, cridar

#### Traduccions

* Anglès: announce $^{(en)}$
* Castellà: anunciar $^{(es)}$
* Francès: annoncer $^{(fr)}$
* Italià: annunziare $^{(it)}$
* Llatí: nunciare $^{(la)}$, annuntiare $^{(la)}$
* Portuguès: anunciar $^{(pt)}$
* Anglès: call $^{(en)}$
* Castellà: cantar $^{(es)}$
* Francès: annoncer $^{(fr)}$
* Castellà: anunciar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nun·ci·ar (4)
* Anagrames: cuinaran, rancúnia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* anunciar. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: anunciar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.nunˈθjaɾ/, meridional \a.nuŋˈθjaɾ\
       Americà: alt /a.nunˈsjaɾ/, baix \a.nuŋˈsjaɾ\, austral /a.nunˈsjaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

anunciar trans. ‎(present anuncio, passat anuncié, futur anunciaré)
* anunciar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nun·ciar (3)
# anunciaien
## Català
### Verb

anunciaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de anunciar.
# anunciaies
## Català
### Verb

anunciaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de anunciar.
# anunciants
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nun.siˈans/, occidental /a.nun.siˈans/
   * Rimes: -ans

### Nom

anunciants m. f. pl.
* Forma plural de anunciant.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nun·ci·ants (4)
# anunciant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nun.siˈan/ balear /ə.nun.siˈant/, /ə.nun.siˈan/ Occidental: nord-occidental /a.nun.siˈan/ valencià /a.nun.siˈant/, /a.nun.siˈan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: De anunciar.

### Nom

anunciant m. f. ‎(plural anunciants)
* Persona que anuncia l’arribada d’algú en un lloc.
* Empresa o persona que anuncia un producte o servei amb propòsit publicitari.

#### Traduccions

* Anglès: announcer $^{(en)}$
* Castellà: anunciante $^{(es)}$ m. f.
* Francès: annonciateur $^{(fr)}$ m.
* Italià: annunciatore $^{(it)}$ m.
* Anglès: advertiser $^{(en)}$
* Castellà: anunciante $^{(es)}$ m. f.
* Francès: annonceur $^{(fr)}$ m.

### Verb

anunciant
* Gerundi del verb anunciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nun·ci·ant (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# arenguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾəŋˈɡi/, occidental /a.ɾeŋˈɡi/
   * Rimes: -i

### Verb

arenguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arengar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ren·guí (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeginru)
* Anagrames: areguin, arguïen, argüien, eguinar, enagriu, guarien, guiaren
# arengàssem
## Català
### Verb

arengàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arengar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ren·gàs·sem (4)
* Anagrames: agramessen, agranéssem
# arengàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾəŋˈɡa.ɾəw/, occidental /a.ɾeŋˈɡa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arengàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arengar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arengar.
# arenguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾəŋˈɡe.siw/, occidental /a.ɾeŋˈɡe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arenguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arengar.
# transliteràsseu
## Català
### Verb

transliteràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb transliterar.
# transliteré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tɾanz.li.teˈɾe/, meridional \tɾa(ŋ)h.li.teˈɾe\
       Americà: alt /t͡sanz.li.t(e)ˈɾe/, baix \tɾa(ŋ)h.li.teˈɾe\, austral /tɾa(n)h.li.teˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

transliteré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb transliterar
# transliteràssim
## Català
### Verb

transliteràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb transliterar.
# transliteràveu
## Català
### Verb

transliteràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de transliterar.
# transliteràs
## Català
### Verb

transliteràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb transliterar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb transliterar.
# transliteràssiu
## Català
### Verb

transliteràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb transliterar.
# transliterés
## Català
### Verb

transliterés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb transliterar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb transliterar.
# transliteréssem
## Català
### Verb

transliteréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb transliterar.
# transliteràssem
## Català
### Verb

transliteràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb transliterar.
# apomau
## Català
### Verb

apomau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apomar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apomar.
# apomaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈma.βən/ balear /ə.poˈma.vən/, /ə.puˈma.vən/ Occidental: nord-occidental /a.poˈma.βen/ valencià /a.poˈma.ven/, /a.poˈma.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

apomaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apomar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·ma·ven (4)
* Anagrames: aponàvem, empavona, empavonà, emponava
# apomella
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈme.ʎə/ balear /ə.poˈme.ʎə/, /ə.puˈme.ʎə/ Occidental: /a.poˈme.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Verb

apomella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apomellar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apomellar.
# transcrivís
## Català
### Verb

transcrivís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcriure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcriure.
# transcrivísseu
## Català
### Verb

transcrivísseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcriure.
# transcrivíssim
## Català
### Verb

transcrivíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcriure.
# transcrivíveu
## Català
### Verb

transcrivíveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de transcriure.
# transcrivíssem
## Català
### Verb

transcrivíssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcriure.
# transcrivíssiu
## Català
### Verb

transcrivíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcriure.
# transcurrir
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tɾa(n)s.kuˈriɾ/, meridional \tɾa(ŋ)h.kuˈriɾ\
       Americà: alt /t͡sans.k(u)ˈriɾ/, baix \tɾa(ŋ)h.kuˈriɾ\, austral /tɾa(n)h.kuˈriɾ/
   * Rimes: -iɾ

### Verb

transcurrir ‎(present transcurro, passat transcurrí, futur transcurriré)
* transcórrer

#### Variants

* trascurrir

### Miscel·lània

* Síl·labes: trans·cu·rrir (3)
# transcrivírem
## Català
### Verb

transcrivírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de transcriure.
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcriure.
# transcrivíreu
## Català
### Verb

transcrivíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de transcriure.
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcriure.
# aplançonessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫən.suˈne.sis/ balear /ə.pɫən.soˈne.sis/, /ə.pɫən.suˈne.sis/ Occidental: /a.pɫan.soˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aplançonessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplançonar.
# aplançoneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫən.suˈnɛw/ balear /ə.pɫən.soˈnəw/, /ə.pɫən.suˈnɛw/ Occidental: /a.pɫan.soˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aplançoneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aplançonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aplançonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aplançonar.
# aplançonin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫənˈso.nin/, occidental /a.pɫanˈso.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

aplançonin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aplançonar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aplançonar.
# aplançonessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫən.suˈne.sən/ balear /ə.pɫən.soˈne.sən/, /ə.pɫən.suˈne.sən/ Occidental: /a.pɫan.soˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aplançonessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplançonar.
# aplançonesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫən.suˈne.səs/ balear /ə.pɫən.soˈne.səs/, /ə.pɫən.suˈne.səs/ Occidental: /a.pɫan.soˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aplançonesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplançonar.
# aplançonis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫənˈso.nis/, occidental /a.pɫanˈso.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

aplançonis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aplançonar.
# aplançono
## Català
### Verb

aplançono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aplançonar.
# aplançones
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫənˈso.nəs/, occidental /a.pɫanˈso.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

aplançones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aplançonar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aplançonar.
# aplançonessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫən.suˈne.sin/ balear /ə.pɫən.soˈne.sin/, /ə.pɫən.suˈne.sin/ Occidental: /a.pɫan.soˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aplançonessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplançonar.
# aplançoni
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫənˈso.ni/, occidental /a.pɫanˈso.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

aplançoni
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aplançonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aplançonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aplançonar.
# trigui
## Català

   * Pronúncia: /ˈtɾi.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

trigui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de trigar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb trigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb trigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb trigar.
# triguesses
## Català
### Verb

triguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trigar.

### Miscel·lània

* Anagrama: resseguits
# triguessi
## Català
### Verb

triguessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trigar.
# triguessin
## Català
### Verb

triguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trigar.
# trigueu
## Català
### Verb

trigueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de trigar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb trigar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb trigar.
# triguessis
## Català

   * Pronúncia: /tɾiˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

triguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trigar.
# trigues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɾi.ɣəs/, occidental /ˈtɾi.ɣes/
   * Rimes: -iɡes

### Verb

trigues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de trigar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb trigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·gues (2)
* Heterograma de 7 lletres (egirstu)
* Anagrama: treguis
# triguessa
## Català
### Verb

triguessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·gues·sa (3)
* Anagrames: traguessi, trigàsseu
# triguessen
## Català
### Verb

triguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trigar.

### Miscel·lània

* Anagrames: estrenguis, resseguint
# arco vertebral
## Castellà
### Nom

arco vertebral m. ‎(plural arcos vertebrales)
* (anatomia) arc vertebral
# arco levantado de punto
## Castellà
### Nom

arco levantado de punto m.
* (arquitectura) arc apuntat, arc gòtic, arc ogival, ogiva

#### Sinònims

* arco apuntado
* arco gótico
* arco ojival
* ojiva

### Vegeu també

* arco levantado de punto. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# arcos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈaɾ.kos/, meridional /ˈaɾ.koh/
       Americà: alt /ˈaɾ.k(o)s/, baix /ˈaɾ.koh/, austral /ˈaɾ.kos/
   * Rimes: -aɾkos

### Nom

arcos m. pl.
* forma plural de arco

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·cos (2)
* Anagrames: caros, coras, corsa, craso, croas, croás, ocras, orcas, óscar, Óscar, racos, rasco, rascó, rocas, rosca, roscá, sacro, sarco-
# arco triunfal
## Castellà
### Nom

arco triunfal m. ‎(plural arcos triunfales)
* (arquitectura) arc de triomf, arc honorífic

#### Sinònims

* arco de triunfo
* arco honorífico

### Vegeu també

* arco triunfal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# arcos cigomáticos
## Castellà
### Nom

arcos cigomáticos m. pl.
* forma plural de arco cigomático
# arco honorífico
## Castellà
### Nom

arco honorífico m. ‎(plural arcos honoríficos)
* (arquitectura) arc de triomf, arc honorífic

#### Sinònims

* arco de triunfo
* arco triunfal

### Vegeu també

* arco honorífico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# arco ojival
## Castellà
### Nom

arco ojival m.
* (arquitectura) arc apuntat, arc de punta d'ametlla, arc ogival

#### Sinònims

* arco apuntado

### Vegeu també

* arco ojival. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# traïcionàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.i.si.uˈna.βəw/ balear /tɾə.i.si.oˈna.vəw/, /tɾə.i.si.uˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /tɾa.i.si.oˈna.βew/ valencià /tɾa.i.si.oˈna.vew/, /tɾa.i.si.oˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

traïcionàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de traïcionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·ï·ci·o·nà·veu (6)
# traïcionéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.i.si.uˈne.siw/ balear /tɾə.i.si.oˈne.siw/, /tɾə.i.si.uˈne.siw/ Occidental: /tɾa.i.si.oˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

traïcionéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb traïcionar.

#### Variants

* traïcionésseu, traïcionàssiu, traïcionàsseu, traïcionàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·ï·ci·o·nés·siu (6)
# traïció
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾə.i.siˈo/, occidental /tɾa.i.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí traditio ‎(«lliurament»), segle XIV, doblet de tradició.

### Nom

traïció f. ‎(plural traïcions)
* Violació de la confiança en una persona.

#### Compostos i expressions

* "alta traïció": Delicte contra la seguretat nacional.

#### Sinònims

deslleialtat

#### Traduccions

* Albanès: tradhti $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Verrat $^{(de)}$, Treubruch $^{(de)}$
* Anglès: betrayal $^{(en)}$, treason $^{(en)}$
* Àrab: خِيَانَة‎ $^{(ar)}$ f.
* Belarús: здра́да $^{(be)}$ f. ‎(zdrada)
* Búlgar: измя́на $^{(bg)}$ f. ‎(izmiana)
* Castellà: traición $^{(es)}$
* Coreà: 배신 $^{(ko)}$ ‎(baesin)
* Danès: forræderi $^{(da)}$ n.
* Eslovac: velezrada $^{(sk)}$ f., vlastizrada $^{(sk)}$ f., zrada $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: izdaja $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: perfido $^{(eo)}$
* Estonià: reetmine $^{(et)}$
* Francès: trahison $^{(fr)}$
* Friülà: tradiment $^{(fur)}$ m.
* Gallec: traizón $^{(gl)}$ f.
* Georgià: ღალატი $^{(ka)}$ ‎(gàlati)
* Grec: προδοσία $^{(el)}$ f. ‎(prodossia)
* Grec antic: προδοσία $^{(grc)}$ f. ‎(prodosía)
* Hebreu: בגידה $^{(he)}$ f.
* Hindi: विश्वासघात $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: árulás $^{(hu)}$
* Irlandès: tréas $^{(ga)}$ m.
* Islandès: landráð $^{(is)}$ n. pl.
* Italià: tradimento $^{(it)}$
* Japonès: 反逆 $^{(ja)}$
* Letó: nodeviba $^{(lv)}$ f.
* Llatí: perfidia $^{(la)}$ f., proditio $^{(la)}$ f.
* Macedoni: предавство $^{(mk)}$ n.
* Mongol: урвалт $^{(mn)}$
* Neerlandès: verraad $^{(nl)}$ n.
* Noruec: landssvik $^{(no)}$ n.
* Persa: خیانت‎ $^{(fa)}$
* Polonès: zdrada $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: traição $^{(pt)}$ f.
* Romanès: trădare $^{(ro)}$ f.
* Rus: изме́на $^{(ru)}$ f. ‎(izmena)
* Suec: förräderi $^{(sv)}$ n.
* Turc: ihanet $^{(tr)}$
* Xinès: 背叛 $^{(zh)}$ ‎(bèipàn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·ï·ci·ó (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# traïcionàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.i.si.uˈna.βəm/ balear /tɾə.i.si.oˈna.vəm/, /tɾə.i.si.uˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /tɾa.i.si.oˈna.βem/ valencià /tɾa.i.si.oˈna.vem/, /tɾa.i.si.oˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

traïcionàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de traïcionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·ï·ci·o·nà·vem (6)
# traïcionéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.i.si.uˈne.sim/ balear /tɾə.i.si.oˈne.sim/, /tɾə.i.si.uˈne.sim/ Occidental: /tɾa.i.si.oˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

traïcionéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb traïcionar.

#### Variants

* traïcionéssem, traïcionàssim, traïcionàssem, traïcionàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·ï·ci·o·nés·sim (6)
# traïcionésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.i.si.uˈne.səw/ balear /tɾə.i.si.oˈne.səw/, /tɾə.i.si.uˈne.səw/ Occidental: /tɾa.i.si.oˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

traïcionésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb traïcionar.

#### Variants

* traïcionéssiu, traïcionàssiu, traïcionàsseu, traïcionàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·ï·ci·o·nés·seu (6)
# traïcioní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.i.si.uˈni/ balear /tɾə.i.si.oˈni/, /tɾə.i.si.uˈni/ Occidental: /tɾa.i.si.oˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

traïcioní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de traïcionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·ï·ci·o·ní (5)
# traïcionés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.i.si.uˈnes/ balear /tɾə.i.si.oˈnes/, /tɾə.i.si.uˈnes/ Occidental: /tɾa.i.si.oˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

traïcionés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb traïcionar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb traïcionar.

#### Variants

* [1] traïcionàs, traïcionara
* [2] traïcionàs, traïcionara

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·ï·ci·o·nés (5)
* Anagrama: noticiares
# traïcionéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.i.si.uˈne.səm/ balear /tɾə.i.si.oˈne.səm/, /tɾə.i.si.uˈne.səm/ Occidental: /tɾa.i.si.oˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

traïcionéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb traïcionar.

#### Variants

* traïcionéssim, traïcionàssim, traïcionàssem, traïcionàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·ï·ci·o·nés·sem (6)
# traïda
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəˈi.ðə/, occidental /tɾaˈi.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

traïda
* Participi femení singular del verb trair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·ï·da (3)
* Anagrames: atardi, atardí, atrida, datari, radiat, tarida, tirada, triada, tríada