OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# decuplicherò
## Italià
### Verb

decuplicherò
* primera persona singular (io) del futur de decuplicare
# decuplichi
## Italià
### Verb

decuplichi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de decuplicare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de decuplicare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de decuplicare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de decuplicare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de decuplicare
# decuplichiate
## Italià
### Verb

decuplichiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de decuplicare
# decuplichino
## Italià
### Verb

decuplichino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de decuplicare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de decuplicare
# decuplicheresti
## Italià
### Verb

decuplicheresti
* segona persona singular (tu) del condicional de decuplicare
# decuplicherà
## Italià
### Verb

decuplicherà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de decuplicare
# decuplichiamo
## Italià
### Verb

decuplichiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de decuplicare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de decuplicare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de decuplicare
# decuplico
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kuˈpɫi.ku/, occidental /de.kuˈpɫi.ko/
   * Rimes: -iko

### Verb

decuplico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de decuplicar.
    [Jo] decuplico, decuplique, decuplic o decupliqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb decuplicar.
    [Que jo] decuplico, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] decupliqui o decuplique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb decuplicar.
    [Que ell/ella/vostè] decuplico, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] decupliqui o decuplique.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /de.kuˈpli.ko/
       Americà: alt /de.kuˈpli.k(o)/, baix /de.kuˈpli.ko/
   * Rimes: -iko

### Verb

decuplico
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb decuplicar

## Italià
### Verb

decuplico
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de decuplicare
# decuplicherete
## Italià
### Verb

decuplicherete
* segona persona plural (voi) del futur de decuplicare
# denned
## Anglès
### Verb

denned
* passat i participi de den
# denning
## Anglès
### Verb

denning
* gerundi de den
# denodadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.noˌða.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /de.noˌda.daˈmen.t(e)/, baix \de.noˌða.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De denodado i el sufix -mente.

### Adverbi

denodadamente
* abrivadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·no·da·da·men·te (6)
# denominació
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.nu.mi.nə.siˈo/ balear /də.no.mi.nə.siˈo/, /də.nu.mi.nə.siˈo/ Occidental: /de.no.mi.na.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

denominació f. ‎(plural denominacions)
* Acció i efecte de denominar.
* Nom que es dona a una cosa.
* Confessió o secta religiosa.
* Unitat particular en una sèrie d'unitats de pes, moneda, etc.
    La denominació de 200 euros.

#### Compostos i expressions

* denominació d'origen

#### Traduccions

* Anglès: denomination $^{(en)}$
* Castellà: denominación $^{(es)}$
* Llengua de signes catalana: NOM $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·no·mi·na·ci·ó (6)
* Anagrama: incomodaien

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# denitrificazioni
## Italià

   * Pronúncia: /de.ni.tri.fi.katˈt͡sjoː.ni/

### Nom

denitrificazioni f. pl.
* forma plural de denitrificazione
# denigro
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɛ.nɪ.ɡroː/
   * Etimologia: Del prefix de- i ‎nigro.

### Verb

denigrō ‎(1a present$^?$), denigrās ‎(2a present), denigrāre ‎(infinitiu), denigrāvī ‎(perfet), denigrātum ‎(supí)
* ennegrir
* denigrar
# denitrificazione
## Italià

   * Pronúncia: /de.ni.tri.fi.katˈt͡sjoː.ne/

### Nom

denitrificazione f. ‎(plural denitrificazioni)
* desnitrificació

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ni·tri·fi·ca·zió·ne (7)
# descantella
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kənˈte.ʎə/, occidental /des.kanˈte.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Verb

descantella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de descantellar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb descantellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encadellats
# descantellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kən.təˈʎa/ Occidental: nord-occidental /des.kan.teˈʎa/ valencià /des.kan.teˈʎaɾ/, /des.kan.teˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: descantellà
   * Etimologia: De descantell.

### Verb

descantellar trans., intr., pron. ‎(pronominal descantellar-se)
* escantellar
    «No li importa que la terrissa es trenqui o es descantelli, es ven amb descompte i prou.» (Francesc Serés, La força de la gravetat, 2006)
* Dir coses de forma indiscreta, imprudent.
    «Vaja, Esteve, no et descantellis — li va dir la seva dona —, anem a trobar el cotxe i deixa-ho córrer.» (Santiago Rusiñol, L'auca del senyor Esteve)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: descantello, descantella, descantellem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Castellà: irse de la lengua $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·can·te·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# descantell
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kənˈteʎ/, occidental /des.kanˈteʎ/
   * Rimes: -eʎ
   * Etimologia: De cantell.

### Nom

descantell m. ‎(plural descantells)
* Fragment de pedra que se separa, en trencar-la l'escultor.
* Fragment d'un recipient de ceràmica que s'ha trencat.

#### Traduccions

* Anglès: chip $^{(en)}$
* Castellà: portillo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·can·tell (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# descantellar-se
## Català
### Verb

descantellar-se
* Forma pronominal de descantellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: descantellares
# descansé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.kanˈse/, meridional \deh.kaŋˈse\
       Americà: alt /d(e)s.kanˈse/, baix \deh.kaŋˈse\, austral /deh.kanˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

descansé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb descansar

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·can·sé (3)
* Anagrames: ascendés, sandeces
# decussatio lemnisci medialis
## Llatí
### Nom

decussatio lemnisci medialis
* (Terminologia Anatomica) decussació dels lemniscs, decussació sensitiva

### Vegeu també

* decussatio lemnisci medialis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# decurtació
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kur.tə.siˈo/, occidental /de.kuɾ.ta.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí decurtatio.

### Nom

decurtació f. ‎(plural decurtacions)
* escurçada, escurçament, acurtament

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cur·ta·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# decus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɛ.kʊs/
   * Etimologia: Del protoitàlic dekos («dignitat»), procedent de l'arrel idoeuropea dek- («prendre, acceptar»).

### Nom

decus n. ‎(genitiu decoris)
* honor, distinció
* guarniment

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | decus | decora |
| Vocatiu | decus | decora |
| Acusatiu | decus | decora |
| Genitiu | decoris | decorum |
| Datiu | decorī | decoribus |
| Ablatiu | decore | decoribus |
# decussatio fibrarum nervorum trochlearium
## Llatí
### Nom

decussatio fibrarum nervorum trochlearium
* (Terminologia Anatomica) decussació dels nervis troclears

### Vegeu també

* decussatio fibrarum nervorum trochlearium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# decussatio pyramidum
## Llatí
### Nom

decussatio pyramidum
* (Terminologia Anatomica) decussació motora, decussació piramidal

### Vegeu també

* decussatio pyramidum. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# decursum
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkʊr.sʊm/

### Adjectiu

dēcursum
* nominatiu neutre singular de dēcursus
* vocatiu neutre singular de dēcursus
* acusatiu masculí singular de dēcursus
* acusatiu neutre singular de dēcursus

### Verb

dēcursum
* supí acusatiu de dēcurrō
# decussatio pedunculorum cerebellarium superiorum
## Llatí
### Nom

decussatio pedunculorum cerebellarium superiorum
* (Terminologia Anatomica) decussació dels peduncles cerebel·losos superiors

### Vegeu també

* decussatio pedunculorum cerebellarium superiorum. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# decursus
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkʊr.sʊs/
   * Etimologia: Del verb dēcurrō.

### Adjectiu

dēcursus m., dēcursa f., dēcursum n.
* enviat, expedit

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | dēcursus | dēcursa | dēcursum | dēcursī | dēcursae | dēcursa |
| Vocatiu | dēcurse | dēcursa | dēcursum | dēcursī | dēcursae | dēcursa |
| Acusatiu | dēcursum | dēcursam | dēcursum | dēcursōs | dēcursās | dēcursa |
| Genitiu | dēcursī | dēcursae | dēcursī | dēcursōrum | dēcursārum | dēcursōrum |
| Datiu | dēcursō | dēcursae | dēcursō | dēcursīs | dēcursīs | dēcursīs |
| Ablatiu | dēcursō | dēcursā | dēcursō | dēcursīs | dēcursīs | dēcursīs |
# dagonila
## Basc
### Nom

dagonila
* absolutiu definit singular de dagonil
# dagonilak
## Basc
### Nom

dagonilak
* absolutiu definit plural de dagonil
* ergatiu definit singular de dagonil
# dagoba
## Anglès
### Nom

dagoba ‎(plural dagobas)
* (arquitectura) stupa, dàgoba

#### Sinònims

* stupa

### Vegeu també

* dagoba. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \daˈɣo.βa\
       Americà: alt /daˈɡo.ba/, baix \daˈɣo.βa\
   * Rimes: -oba

### Nom

dagoba m. ‎(plural dagobas)
* (arquitectura) stupa, dàgoba

#### Sinònims

* dagaba
* stupa

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·go·ba (3)

### Vegeu també

* dagoba. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# dagonil
## Basc

   * Pronúncia: /da.ɡo.nil/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

dagonil inan.
* (dialectal) agost

#### Declinació

Nom comú inanimat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
dagonil
dagonila
dagonilak
Ergatiu
dagonilek
dagonilak
dagonilek
Datiu
dagonili
dagonilari
dagonilei
Genitiu
dagonilen
dagonilaren
dagonilen
Comitatiu
dagonilekin
dagonilarekin
dagonilekin
Benefactiu
dagonilentzat
dagonilarentzat
dagonilentzat
Instrumental
dagonilez
dagonilaz
dagonilez
Partitiu
dagonilik
Prolatiu
dagoniltzat
Causal
dagonilengatik
dagonilarengatik
dagonilengatik
Locatius
Inessiu
dagoniletan
dagonilean
dagoniletan
Ablatiu
dagoniletatik
dagoniletik
dagoniletatik
Al·latiu
dagoniletara
dagonilera
dagoniletara
Terminatiu
dagoniletaraino
dagonileraino
dagoniletaraino
Al·l. direcional
dagoniletarantz
dagonilerantz
dagoniletarantz
Gen. locatiu
dagoniletako
dagonileko
dagoniletako :

#### Relacionats

| Mesos de l’any | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| Basc unificat | urtarril | otsail | martxo | apiril | maiatz | ekain | uztail | abuztu | irail | urri | azaro | abendu |
| Variants | ilbeltz izotzil | barantaila zezeil katail | epail marti | jorrail | lorail orril hostaro | bagil garagarril | garagarril garil | agorril dagonil | buruil agor | urril urrieta lastail bildil | zemendi hazil | lotazil gabonil hotzaro neguil |
# dagbok
## Suec

   * Etimologia: De dag ‎(«dia») i bok ‎(«llibre»).

### Nom

dagbok c. ‎(plural indefinit dagböcker, plural definit dagböckerna)
* diari

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada dagbok al Svenska Akademiens ordbok.
* Per a més informació vegeu l'entrada dagbok al Svenska Akademiens ordlista.
* Per a més informació vegeu l'entrada dagbok al Svensk ordbok.
* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# dagobas
## Anglès
### Nom

dagobas
* forma plural de dagoba
# dagonilarekin
## Basc
### Nom

dagonilarekin
* comitatiu definit singular de dagonil
# dagonilaren
## Basc
### Nom

dagonilaren
* genitiu definit singular de dagonil
# dagonilarengatik
## Basc
### Nom

dagonilarengatik
* causal definit singular de dagonil
# dagabas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \daˈɣa.βas\, meridional \daˈɣa.βah\
       Americà: alt /daˈɡa.b(a)s/, baix \daˈɣa.βah\, austral \daˈɣa.βas\
   * Rimes: -abas

### Nom

dagabas m. pl.
* forma plural de dagaba
# desencaixa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəŋˈka.ʃə/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋˈkaj.ʃa/ valencià /de.zeŋˈkaj.ʃa/, /de.zeŋˈka.ʃa/
   * Rimes: -ajʃa

### Verb

desencaixa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desencaixar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desencaixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cai·xa (4)
* Anagrames: eixancades, encaixades
# desencaixam
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəŋ.kəˈʃam/
   * Rimes: -am

### Verb

desencaixam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desencaixar.

#### Variants

* desencaixem
# desencaixament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kə.ʃəˈmen/, balear /də.zəŋ.kə.ʃəˈment/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.kaj.ʃaˈmen/, valencià /de.zeŋ.kaj.ʃaˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del prefix des- i encaixament.

### Nom

desencaixament m. ‎(plural desencaixaments)
* L'acció i efecte de desencaixar o desencaixar-se. Desencaix.

#### Variants

* (arcaismes) desencaxament, desencax.

#### Traduccions

* Castellà: desencajamiento $^{(es)}$, desencaje $^{(es)}$ [1]
* Francès: débôitement $^{(fr)}$ [1]
* Italià: sconnessione $^{(it)}$ [1]
* Llatí: laxatio $^{(la)}$ [1]

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cai·xa·ment (5)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: GDLC
# desencaix
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəŋˈkaʃ/, occidental /de.zeŋˈkajʃ/
   * Rimes: -ajʃ
   * Etimologia: Del prefix des- i encaix.

### Nom

desencaix m. ‎(plural desencaixos)
* L'acció i efecte de desencaixar o desencaixar-se.

#### Variants

* (arcaismes) desencax

#### Sinònims

* desencaixament

#### Traduccions

* Castellà: desencajamiento $^{(es)}$, desencaje $^{(es)}$
* Francès: débôitement $^{(fr)}$
* Italià: sconnessione $^{(it)}$
* Llatí: laxatio $^{(la)}$

### Verb

desencaix
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desencaixar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] desencaixo, desencaixe, desencaix o desencaixi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desencaixar.
    [Que jo] desencaix, forma antiga per [que jo] desencaixi o desencaixe.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desencaixar.
    [Que ell/ella/vostè] desencaix, forma antiga per [que ell/ella/vostè] desencaixi o desencaixe.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·caix (3)
* Anagrames: ascendeix, candeixes, escandeix

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# desencaixar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kəˈʃar.sə/ balear /də.zəŋ.kəˈʃaɾ.sə/, /də.zəŋ.kə.ʃərˈsə/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.kajˈʃar.se/ valencià /de.zeŋ.kajˈʃaɾ.se/, /de.zeŋ.kaˈʃaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

desencaixar-se
* Forma pronominal de desencaixar.

### Miscel·lània

* Anagrama: desencaixares
# demorar el juego
## Castellà
### Verb

demorar el juego intr.
* (voleibol, hoquei sobre herba) retardar el joc

#### Sinònims

* retrasar el juego

### Vegeu també

* demorar el juego. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# demoraris
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.mɔˈraː.rɪs/

### Verb

dēmorāris
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de dēmoror
# demoratus
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.mɔˈraː.tʊs/

### Verb

dēmorātus
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de dēmoror
# demos.
## Català
### Abreviatura

demos.
* Forma abreujada de demostratiu.
# demonstro
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈmɔn.stroː/
   * Etimologia: Del prefix de- i mōnstrō.

### Verb

dēmōnstrō ‎(1a present$^?$), dēmōnstrās ‎(2a present), dēmōnstrāre ‎(infinitiu), dēmōnstrāvī ‎(perfet), dēmōnstrātum ‎(supí)
* demostrar, jo demostro
* indicar, jo indico
# demora
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈmo.ɾə/, occidental /deˈmo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa
   * Etimologia: De demorar, segle XV.

### Nom

demora f. ‎(plural demores)
* Temps de més quan una cosa es fa més tard del que s’esperava.
* (nàutica) Angle horitzontal format entre el nord i la visual des de l'observador sobre un vaixell fins a l'objecte.

#### Traduccions

* Anglès: delay $^{(en)}$
* Castellà: demora $^{(es)}$
* Francès: retard $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: DURAR $^{(csc)}$
* Anglès: bearing $^{(en)}$
* Castellà: demora $^{(es)}$
* Francès: gisement $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·ra (3)
* Heterograma de 6 lletres (ademor)
* Anagrames: adorem, modera, moderà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# demorari
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.mɔˈraː.riː/

### Verb

dēmorārī
* infinitiu del present actiu de dēmoror
# demoror
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdeː.mɔ.rɔr/
   * Etimologia: Del prefix de- i ‎moror.

### Verb

dēmoror ‎(1a present$^?$), dēmorāris ‎(2a present), dēmorārī ‎(infinitiu), dēmorātus sum ‎(perfet); deponent
* demorar, jo demoro
# datarives
## Català
### Verb

datarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de datar.
# datariva
## Català
### Verb

datariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de datar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de datar.
# dataràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.təˈɾas/, occidental /da.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

dataràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de datar.
# dataries
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.təˈɾi.əs/, occidental /da.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

dataries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de datar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·ta·ri·es (4)
* Anagrames: desairat, editaràs, estirada, tardaies
# datariven
## Català
### Verb

datariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de datar.
# datarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.təˈɾi.ən/, occidental /da.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

datarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de datar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·ta·ri·en (4)
* Anagrames: adinerat, atendria, editaran, tardaien
# desembarro
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /de.semˈba.ro/
       Americà: alt /d(e).semˈba.ro/, baix /de.semˈba.ro/
   * Rimes: -aro

### Verb

desembarro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb desembarrar
# desembarqué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /de.sem.baɾˈke/
       Americà: alt /d(e).sem.baɾˈke/, baix /de.sem.baɾˈke/
   * Rimes: -e

### Verb

desembarqué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb desembarcar
# desembarré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /de.sem.baˈre/
       Americà: alt /d(e).sem.baˈre/, baix /de.sem.baˈre/
   * Rimes: -e

### Verb

desembarré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb desembarrar
# desembarcos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.semˈbaɾ.kos/, meridional /de.semˈbaɾ.koh/
       Americà: alt /de.semˈbaɾ.k(o)s/, baix /de.semˈbaɾ.koh/, austral /de.semˈbaɾ.kos/
   * Rimes: -aɾkos

### Nom

desembarcos m. pl.
* forma plural de desembarco
# desembarraré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /de.sem.ba.raˈɾe/
       Americà: alt /d(e).sem.ba.raˈɾe/, baix /de.sem.ba.raˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desembarraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb desembarrar
# desfressésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.fɾəˈse.səw/, occidental /des.fɾeˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desfressésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfressar.

#### Variants

* desfresséssiu, desfressàssiu, desfressàsseu, desfressàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sés·seu (4)
# desfrunzir-se
## Català
### Verb

desfrunzir-se
* Forma pronominal de desfrunzir.
# desfresséssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.fɾəˈse.sim/, occidental /des.fɾeˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desfresséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfressar.

#### Variants

* desfresséssem, desfressàssim, desfressàssem, desfressàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sés·sim (4)
* Anagrama: disfresséssem
# desfresséssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.fɾəˈse.siw/, occidental /des.fɾeˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

desfresséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfressar.

#### Variants

* desfressésseu, desfressàssiu, desfressàsseu, desfressàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sés·siu (4)
* Anagrama: disfressésseu
# desfressí
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.fɾəˈsi/, occidental /des.fɾeˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

desfressí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desfressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sí (3)
* Anagrama: disfresse
# desfressés
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.fɾəˈses/, occidental /des.fɾeˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

desfressés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfressar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfressar.

#### Variants

* [1] desfressàs, desfressara
* [2] desfressàs, desfressara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sés (3)
# desfresséssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.fɾəˈse.səm/, occidental /des.fɾeˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desfresséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfressar.

#### Variants

* desfresséssim, desfressàssim, desfressàssem, desfressàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sés·sem (4)
# desfrés
## Català
### Verb

desfrés
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desfressar.

#### Variants

* desfresse, desfressi

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·frés (2)
# desfressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈfɾe.sən/, occidental /desˈfɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desfressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desfressar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desfressar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desfressar.

#### Variants

* [2] desfressin
* [3] desfressin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·sen (3)
# desfresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈfɾe.səs/, occidental /desˈfɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desfresses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desfressar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desfressar.

#### Variants

* [2] desfressis

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·ses (3)
# desfressessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.fɾəˈse.sən/, occidental /des.fɾeˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desfressessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfressar.

#### Variants

* desfressessin, desfressassin, desfressassen, desfressaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fres·ses·sen (4)