# Mar y cel - Acte Segon

(Tremolo de mirarlos, quí ho diría! y'l cor se me'n hi vá Pobres! Mas penas d'ensá que aquí'ls tením prou son dobladas. Lo recort del passat més me tortura; y ab tot sento una forsa que m'inclina
á estimarlos. Oh, tant que m'aborreixen y jo, si estés en mí,'ls deslliuraria! Mes soch lo renegat; soch altre Judas: sols qu'ell se va penjar y jo no goso!)
Encare ets aquí, filla? Blanca?
Encare ets aquí, filla? Blan Pare?
Si hi es?
Si hi es? Quí donchs?
Si hi es? Quí donchs? Lo renegat; la vibra.
Ah! sí.
Ah! sí Vina;'m fa horror.
será per caritat á ella (Será per odi, será per caritat á ella y son pare que Said ha volgut que jo'ls serveixi? Si es per odi s'ha errat: que jo'ls hi dono lo millor que tením. Avuy com sempre ho ensetaren y prou. Si aixó durava de fam se morirían!) ho ensetaren y prou. Si a (Se'n va.)
No'm puch fer á mi Ah! Ja es fora. No'm puch fer á mirarlo Y que ell nos duga lo menjar! Son crudels! Blanca, qué pensas? Blanca, filla.
Blanca, filla. Ah!...'m cridéu?
Blanca, filla. Ah! 'm crideu? Resas?
no puch resar. Estich febrosa: No, pare; no puch resar. Estich febrosa: á voltas fins pensaments de Santanás m'acuden!... Comenso una pregária, y quan hi atino mon cap quí sab hont es!... Deu meu!
mon cap quí sab hont es!... Deu m Las horas que llargas aquí son! Aquesta calma poch á poch me consúm!
poch á poch me consúm Ja fa nou días que'ns prengué aquesta gent!
que'ns prengué aquesta gent Nou anys me semblan. Senyor!
Senyor! Coratje! Oh, qué teníu? Lo rostre vos aparteu. Qué us he agraviat? Diguéumho.
Donchs, cert: me tens queixós.
Donchs, cert: me tens queixós. Sí?
Donchs, cert: me tens queixós. Es que no tractas á estas gents com qui son. Es que tú, á voltas fins he vist que'ls parlavas.
fins he vist que'ls parlava Los contesto si'm preguntan; res més; y me'n allunyo.
Fins Said sembla un altre.
Fins Said sembla un altre Ah, no; creyéume; res dich al... desgraciat.
res dich al... desgraciat. No: al lladre.
res dich al... desgraciat. No: al llad Pare!... com vulgueu.
com vulgu L'assessí!
(Va á disculparlo: n ¡Oh! (Va á disculparlo: no gosa y abaixa'l rostre avergonyida.) (Va á disculparlo: no D'altra cosa parlém. Assó'm fa mal.
parlém. Assó'm fa mal. Tanta es la ira que tinch al pit reclosa, tanta pena me dona'l véurem en sas mans que, Blanca, jo'm sento defallir. Oh! si venía per mí la mort ans de tocar la terra!... Qué fora de ma filla!
Qué fora de ma filla Ay pare, eix núvol espantós allunyeu.
espantós alluny Per si es que'm mana Deu que'l segueixi, jo, ans los ulls de cloure, voldría sols... veure á en Ferrán. Cal dirli que vetlli per tu, Blanca!
que vetlli per tu, Blan Mes cóm véurel? Impossible!
Impossib A Said jo no ho demano.
(Jo may li parlaré; may en la vida.) Mes, pare, descanseu.
Mes, pare, descanseu Vina; acompányam y resa, filla, tú!
parla ab Deu, Resar! La boca parla ab Deu, mes lo cor, ay, s'esgarría
que tinch pietat d'est home sens volerho. Pietat! Oh, quin horror! Perque ell, ell roba... y mata y tot! y ma (Pausa.) y mata y to Mes cóm va perdonarme? Per qué no'm ferí al cor? Qué es una víctima més per ell? Los meus ulls, ay, se clogueren y després... me trobí vora mon pare... y'l punyal al costat!
y'l punyal al costa Si apar un somni! Per qué'm torna'l punyal? Per qué'm (Pausa.) Per qué'm torna'l punyal? A qué pensarhi si es mort per'Deu! si es mort per'Deu! Y ab tot, qui sab si un (Pausa.) si es mort per'Deu! Y ab tot, qui sab si un día será bó com ho era quan sa mare l'estrenyía en sos brassos amorosa!...
Que no'm senti ningú: mes ell á l'ánima te quelcom de bondat; que quan volía
jo matarlo en eix llit, ell ab dolcesa me va mirar... Perdó! .. Sos ulls semblavan los teus, Jesús, desde la creu piadosos!... Ah! (Espantada de lo que sens donarsen compte acaba de dir.) Jo aix Si al claustre'm sentían! Quin desvari! Jo aixó no ho puch pensar, que son del diable temptacions y no més! Mon Deu, ajúdam, ó tréume'l cor y'l pensament per cástich!
(Me'n vaig per no sentirlo. Malviatje! Quin home més estrany! Malhaja l'hora que vaig posarli voluntat!... Quin geni! Si no m'aparto'm balda. Altre estaría satisfet de la cassa; donchs ell ara pitjor que may; ben cert, te malas herbas al cos ja fa molts días: trist ó ab rábia.)
Ah! Quin camí que fem!... Ni may. Ah! Q (Tornant á la idea de Said.). Ah! Quin camí que fem!... Ni ma (Te:'m pega
perque he dit qu'es hermosa aquesta dona. Aixó no vols? Jo que li dich qu'es lletja, y si no fujo'm passa.)
y si no fujo'm passa (D'aquest home si jo pogués lograr...)
si jo pogués lograr (Y es que murmuran de son tracte'ls minyons: pitjor que bestias los fa anar.)
los fa anar Perdoneu.
m'hi jugo deu ci Qué? (Va: es hermosa m'hi jugo deu cianís.)
m'hi jugo deu cianís.) Una pregunta voldría fervos...
voldría ferv Digueu, donchs.
voldría fervos... gueu, donch Si's troba l'Alger aprop.
l'Alger aprop. Ans que fineixi'l día veurém sas terras.
veurém sas terr Ah! Deu meu!
Aixó no fa per mí.)(Fa un (Bo: llágrimas! Aixó no fa per mí.) Aixó no fa per mí.) (Fa un moviment per entornársen.)
Aixó no fa per Senyor, ohíume: vos feu cara de bó.
vos feu cara de b No: aneu errada: no'n soch, y si...
no'n soch, y si... Salvéunos: quan en terra siguém...
siguém... No digueu més: primer la vida que trahir jo al arraix.
siguém... No digueu m Deu meu!
ell se torna crudel, mes jo no'l de Cristiana, ell se torna crudel, mes jo no'l deixo ni per tot l'or del mon: só'l gos y ell l'amo.
Preguéuli donchs...
Preguéuli donchs... Que vinga?
venir á mon cosí, un instant; v Que permeti venir á mon cosí, un instant; voldría parlarli'l pare.
demanarho á Sa Y cóm voleu que gosi demanarho á Said? Un gat se sembla que anuncia'l mal temps.
que anuncia'l mal temps. (Oh! si finava mon pare sense véurel!)
mon pare sense véurel (Bo! Ja hi torna: me'n vaig. Que tant de plors!)
me'n vaig. Que tant de plors!) Jo us ho demano: per vostres pares, vostres fills!
per vostres pares, vostres fills! Busquéulos: soch bort y... no tinch fills. Mes per qué llágrimas si sultana us farán?
si sultana us farán? Totas las donas que cassém los piratas, se las queda qui mana en terra. Aixó es de lley. Nosaltres tením cárrega y homes. Ell las tría: las bonas per l'harem; las que son lletjas las regala, ó las ven: vos sou hermosa... Tría feta!
Tría feta! Oh! mon pare!
Tría feta! Oh! mon pare! Ja la he dita!
(Té: Hassen parlant ab ella: no hi ha ordre, ni res aquí!)
ni res aquí! (Ves que li he dit; soch béstia!)
Hassen!
Hassen Qué hi ha?
Hassen! Qué hi ha? T'he vist: aquí se'ns priva parlar als presoners.
parlar als presoners. Espíam, home.
Si aquí jo gobernés...
Si aquí jo gobernés... Massa't neuleixes: mes per ara, minyó...
mes per ara, minyó... Prou tens ventura...
Deixéume sol.
Deixéume sol. Es que't buscava.
Deixéume sol. Es que't buscava Digas.
Saps quant te vol la gent; saps quan s'esposa en l'abordatje...
en l'abordatje... Al grá, Malek.
en l'abordatje... Al grá, Malek. Nou días, hi ha avuy dels últims fets: de sa bravesa testimoni has sigut.
testimoni has sig Depressa, acaba.
Donchs volen los minyons ara la vida del patró cristiá, qu'ell los insulta per la reixa seguit; y no fa un'hora que al repassarli jo'ls grillons, la cara m'ha ensangnat d'un revés: míram.
m'ha ensangnat d'un revés: míra (Fort.)
m'ha ensangnat d'un revés: míram. Béurem vuy sa sanch de cristiá!
vuy sa sanch de cristiá! Be; tu desitjas matarlo?...
matarlo?... Sí: en lo pit tota aquesta arma y'l puny á més ab ella!...
y'l puny á més ab ella!... Bé; y tu,'m penso, voldrás matarlo engrillonat? Y encara pel devant tu voldrás que te'l contingan dos dels teus?... Miserable! Ves: quan trobis valor dintre ton pit torna, y te'l deixo lliure, mes també armat, y prou te juro que si en terra't tirés, no haig pas de corre á deslliurarte. Pel que vals! Au, vésten!
(Aixó es ser home, aixó.)
(Aixó es ser home, aixó No, espérat: dónam las claus dels presoners.
las claus dels presoners Qué!
las claus dels presoners. Qué! Desseguida!
Es que...
Es que... Las claus, he dit!
Es que... Las claus, he dit! Télas.
Es que... Las claus, he dit! Télas. Desd'ara no ets aquí mon segon.
no ets aquí mon segon. Cóm! Tú me'n feres!
Donchs jo te'n trech.
Donchs jo te'n trech. Said.
Donchs jo te'n trech. Said Hassen.
Donchs jo te'n trech. Said. Hass (La vida t'ha de costar l'afront.)
t'ha de costar l'afront.) Y ay, si'ls hi tocas ni un cabell als cristians!
ni un cabell als cristians! Es que...
ni un cabell als cristians! Es que... Rehira d'Alá!
d'Alá! S'ha fos.
d'Alá! S'ha fos. Hassen, que fan... aqueixos captius?
captius? Los mariners? Jauhen y dormen.
No ells!
No ells Lo patró? Péga.
No ells! Lo patró? Péga. Ves á jaure!
Los d'allí?
Los d'allí? Sí.
(Girantse d'esquena perque no noti Hassen son interés per ells.)
Los d'allí? Sí. T'odían. Ara ella
parlava aquí de tú. (Said s'aixeca rápit al sentir que l'odian y torna á seure abatut.) parlava aquí de tú. Sembla desitja lograr una mercé...
lograr una mercé. De mí? T'enganyas: de mí no vol pas res aquesta dona.
Cóm fuig sinó? Cóm es que quan arribo abaixa'ls ulls y al camarot s'amaga?
Soch una fera jo? Qué tinch al rostre que repugni'l mirar?
que repugni'l mirar? Qué vol?
que repugni'l mirar? Qué vol? Vol veure lo vell á son nebot.
lo vell á son nebot. Ella que vinga y ho demani al arraix. Si m'ho demana...
No't vol parlar.
No't vol parlar Ay si menteixes!... No't vol (Calmantse de cop.) No't vol parlar. Ay si menteixes!... Digas: fuig la esclava de mí?
fuig la esclava de mí? Tant cert...
fa bé: com no!) Crida á en Joano (Y ella fa bé: com no!) Crida á en Joanot.
fa bé: com no!) Crida á en Joanot. Hi corro.
Qué estrany que soch! Hi ha cops que donaría, per ser ja en terra, aquesta nau; y d'altres voldría que la costa sempre, sempre nos fugís al devant sens may tenirla. Mes qué passa en mon ser? Y aixó de l'hora qu'ella'm volgué matar. Y cóm s'esplica que jo la perdonés? Donchs ara sento no haverla mort y trepitjat, per rompre l'encís que'm lliga á aqueixa dona extranya, que no sé qué hi ha en ella, que no es feta com las altras ho son; que es amorosa d'un aroma que ofega y embriaga, y fa plorar per dintre y esborrona!
Ah! que vagi al harem! Ah! que va (Pausa.) Ah! que vagi al harem! Mes jo podía no portarla á son pare tant depressa. Jo podía llavors, quin greu! al cloure ella'ls ulls decandida, com no m veyan,
pendre en las mans son cap, y contemplarla dolsament fit á fit y á flor de llabi, aguantantme'l respir y'ls salts dels muscles!... Y al sentirme morir, sa galta freda acostarla á ma galta xardorosa, estrényerla á mon pit, y al rebregarla dins mas grapas d'acer com flor de lliri, ofegarla á petons y ferla meva, ab l'instint de la fera y del salvatje! Si ara aquí la tingués com aquell vespre!... Si ara aquí la (Cambiant de sopte la feresa en dolsura.) Si ara aquí la tingués, una'altra volta com un nin á son pare la duría, sens mirarla tant sols, que'm fa vergonya!
Digas ara qué vols?
Digas ara qué vols? Ell te demana.
Said, tu m'has cridat?
Said, tu m'has cridat? Joanot, te poso de Malek en lo lloch: d'avuy, desd'ara mon segon ets aquí.
mon segon ets aquí. (Qué ha dit!)
mon segon ets aquí. (Qué ha dit Com bestias tracta als captius. tracta als captius. Las claus (Li dona las claus.) tracta als captius. Las claus: permet que vinga lo patró cristiá fins á esta cambra, y déixal sol ab... aquells dos. Segueixme, Hassen: á dalt jo vull donar la nova.
(Donchs no'm plau lo que ha fet: aixó ja es massa. Quí es ell? Un renegat!)
casi l'arraix! Com lo glas Jo d'esta fusta casi l'arraix! Com lo glassat d'un ferro aquí dintre he sentit! Quina vergonya!
Si ho saben ells! Com se dirán: li pagan l'odi als germans; es un Cahí que cobra ans d'esser al infern. Muller, ta culpa com m'enfonsa al abim! Jo vaig matarte perque impura't donares á un altre home. Vaig fugir al Alger fugint del cástich,
mes no he fugit del clam de la conciencia que'm persegueix per tot! Ah, si podía redimirme á sos ulls!
qué trist es aquell lloc Hi ha aquí mes ayre: qué trist es aquell lloch! Pare, diguéume; diguéume per pietat...
diguéume per pietat... Qué?
diguéume per pietat... Qué? Aquí, dins l'ánima, Deu tot, tot ho llegeix?
Deu tot, tot ho llegeix? Quína pregunta!
Tot ho sap, Ell?
Tot ho sap, Ell? Y donchs!
Tot ho sap, Ell? Y donchs! Y ara espliquéume; pequém si en nostre seny brota, arrelantse,
crudel un pensament estrany que afronta y plau totduna?...
y plau totduna?... Filla meva! Filla!
Pequém, pare; pequém?
Pequém, pare; pequém? Qué es aixó, Blanca?
(Oh! Qué hauré dit!)
(Oh! Qué hauré dit!) Be: gracias.
(Oh! Qué hauré dit!) Be: grac Parla, digas!
Oncle! Cosina!
Oncle! Cosina Es en Ferrán!
Oh! Ben fort! Y tú, Blanca! Abrássam.
Oh! Ben fort! Y tú, Blanca!
Oh! Ben fort! Y tú, Blanca! Donchs te deixan venir?
venir? Sí, ja ho veyeu; per curta estona.
Mes cóm ha estat?
Mes cóm ha estat? L'arraix ho vol.
Mes cóm ha estat? L'arraix ho vol Ell! Blanca!...
Jo no li he demanat.
Jo no li he demanat. Be: qué pot témer?
(Y ha consentit! Me fa vergonya!)
(Y ha consentit! Me fa vergonya Dígam: qué fan los mariners; nostra gent d'armas?...
Qué han de fer! Consumirse. Oncle, deixéume caminar, aixó es ample; allá veuríau trent'homes, tots á munts: la forsa acaban mes no pas l'esperit; y si poguessen...
Tot es en vá, Ferrán, que avans de pondres lo sol d'avuy serém á Alger. Per ella tremolo, que per mí la mort que vinga.
Senyor! Mon Deu! Será que'ns abandonas!...
Blanca; Blanca, valor. L'hora més trista ve potser de ta vida: jo, t'ho juro, daré gustós la meva defensante.
Son de roca estas gents.
Son de roca estas gents. De tu voldría una mercé no més; y fins sortosa me creuré si hi consents.
me creuré si hi consents. Mana.
me creuré si hi consents. Mana. Al sé en terra jo arribaré hont tu ets: llavors esta arma
la prens y en las entranyas me la enfonsas!
No, filla!
No, filla! Blanca!
No, filla! Blanca! Donchs voleu que visca dintre del fanch perduda? Diguéu, pare.
Oh! Quin torment!
Oh! Quin torment! Manéume, á vos us toca: qué dech fer, donchs? Voleu que somrisenta vagi al harém? Voleu que de sas joyas espurni jo'l meu cos? Y ab estos brassos que'l Sant Crist amorosos estrenyían, voleu?...
voleu?... Calla!
voleu?... Calla Digueu; pera sas festas me guardáreu al claustre? M'adormía la mare en lo bressol pera eixos monstres? Soch vostre sanch mateixa!
Soch vostre sanch mateixa Blanca! Filla! Filla del cor! M'estás matant. Ay!...
(Se cubreix la cara ab las mans y se'n va á un costat plorant.)'
Filla del cor! M'estás matant. Ay! Blanca!
No pot ser lo callar: déixal que diga. Es mon pare.
Es mon pare No: atent.
ta promesa d'infan Y tú, á esta dona, ta promesa d'infant!...
ta promesa d'infant! (Qué ha dit!)
ta promesa d'infant! (Qué ha dit! La deixas que s'allunyi de tu plorant sanch viva, forsejant com á fera entre sas unglas!... y en tant que tu't rescatas, jo aburrida de mí mateixa, mori sens vergonya?
No; escolta...
No; escolta... Y qu'es la mort, cobart?
Mes aixó no pot ser, que no tinch Oh, Blanca!... Mes aixó no pot ser, que no tinch forsas contra tú.
contra tú Y'm duyas amor!
contra tú. Y'm duyas am Sí.
al camarot dels presos. Prou: entórnat al camarot dels presos.
al camarot dels presos. L'arraix.
l'estima y ell també!... Si tin (Ella l'estima y ell també!... Si tingués ara lo polvorí al costat ja foran cendras, ells, jo, tots. Oh! Vull sanch!) ells, (Revolcantse per la llitera.) ells, jo, tots. Oh! Vull sanch! (Y quina rábia! Quin batre de martells aquí y als polsos!)
Qué hi ha? Qué té aquest home?
Qué hi ha? Qué té aquest home Deu, sa cara!...
(Y si m'hagués errat... Si fos... Que ho diga: jo ho vull saber! Y parlará, sí!) jo ho vull saber! (A Ferrán.) jo ho vull saber! Y parlará, sí! Acóstat.
Ah!
Ah! Said!...
Ah! Said! Parla: qué li deyas; cuyta, qué li deyas suara á aquesta dona!
Qué voleu?
Qué voleu? (Qu'es aixó?)
Qué voleu? (Qu'es aixó?) Parla!
Qué voleu? (Qu'es aixó?) Parla! Deixéume!
Ah! Senyor...
Ah! Senyor... Tú'l defensas? Y cóm gosas? Tú, que no sé d'hont vens ni quí t'envía; tú, que tot ho contorbas!
(Blanca fuig. Said la va perseguint ab la mirada com encisat.)
tú, que tot ho contorbas Mare meva!
Per Deu!
Per Deu! Mes...
Per Deu! Mes... No t'apartis; de ta boca jo vull saberho tot! jo vull (Blanca s'ha girat de cop mirantlo estranyada.) jo vull saberho t (Só un vil: me mira... Ah, quin horror que li dech fer!)
Ah, quin horror que li dech fe No; déixal. No li digas res més, jo t'ho demano.
(Calma, Said. Mes junts jo no'ls puch veure)
Ah! Prou ja: tú, patró, ves á ta cambra.
No li respongas mal.
No li respongas m Sí: desseguida.
Te la encomano, si jo moro...
Te la encomano, si jo moro. Es d'ella ma vida.
ma vid (Calma!)
ma vida. Calma Blanca...
que ans de véurem Júram, júram que ans de véurem perduda, que ans de véurem...
que ans de véurem perd Oh! (S'ha de veure la cólera gelosa de Said, qui no sent lo que parlan.)
Me matarás, Ferrán.
Me matarás, Ferr T'ho juro.
Me matarás, Ferrán. ho juro Oh, gracias! Té.
Té. Ah!
Ah! Adeu.
Ah! Adeu No: ara, no.
Ah! Adeu. No: ara, Qué?
Ah! Adeu. No: ara, no. Q Jo la he vista besar ta má, felló!
besar ta má, felló! Y qué se te'n dona?
Qué se m'endona á mí? Ser miserable que vius per caritat!...
que vius per caritat Pare!
que vius per caritat!... No, déixam.
Qué se me'n dona? Y jo que sé! Desitjo ta mort, puig t'aborreixo.
ta mort, puig t'aborreixo (Es boig.)
ta mort, puig t'aborreixo. Es boig. Sos llabis, d'aqu (Per la má de Ferrán.) d'aquí te'ls rentarán taurons! Vull véuret per esqué á un am clavat, del mar assobre com remous eixa má dins la agonía!
Mes fesli un altre a Deu; cau en sos brassos; cor sobre cor, y boca sobre boca!... Sospir contra sospir! Que vull mirarvos!... Que vull gosar!... Que tinch afany de riure!
Oncle, está boig.
Oncle, está boig Jesús Deu meu, es somni!
Ells son dos que s'estiman y jo,'m plauhen! soch l'amo del bordell que'ls apario.
Ja prou!
Ja prou Qué ha dit?
Ja prou Qué ha dit Oh! No!
Ja prou Què ha dit Oh! No! Pagueu la cambra.
Deu meu, Deu meu! Lo pensament se'm torba!
Ets un vil! Un malvat!
Ets un vil! Un malva Que'm plau! Insúltam!
Escapat de la forca!
Escapat de la forca! Ah! Digas! Digas!
Vil, cóm es que no'ns matas?
Vil, cóm es que no'ns matas Pare!
que un rastre de virtut al fons 'M creya que un rastre de virtut al fons del ánima tenías, mes...
tenías, mes No; cap!
á esta infelís á vora Perque jo estimo á esta infelís á vora del sepulcre!
Sí: la estimas!
Sí: la estimas Ah!
Sí: la estimas! Ah Sí!
Sí: la estimas! Ah! Sí Oh! Goig!
del amor á sa mare! Una ba Y'ns deya del amor á sa mare! Una bagassa, sols pareix fills com tú!
sols pareix fills com tú Ah!
sols pareix fills com tú! Ah! Gent de lluyta!
Minyons! Tothom assí! Deixéu las velas y'l timó: veniu tots! Miréulos ara, mireu los cristians; fregueu sas robas, flayreu sa carn! Son los butxins que un día delmaren nostra rassa! Avuy miréulos: se befan de nosaltres; nos escupen ab sa bava apestosa'ls miserables!
Donchs revénjat en ells. Jo vull la vida del patró!
del patró! La dels dos!
del patró! La dels dos! Atúrat!
del patró! La dels dos! Atúrat! Pare!
Som cans per ells? Donchs com á cans de presa!
Valen or!
Valen or! Mare, aquí ja't sento!
Valen or! Mare, aquí ja't sento! Morin!
Disposa!..
Disposa! D'esta gent?
Disposa! D'esta gent? Pietat!
Disposa! D'esta gent? Pietat Prenéulos.
Jo sol!
Jo sol! No hi ha pas reixas: fills, son vostres!
(Hi ha algun pirata de part de Joanot. Voltan tots, barallantse, á Carles y Ferrán y se'ls emportan escala amunt entre'l desgavell y la cridoria.)
Ah!
Ah! Morin!
Ah! Morin! Só'l segon!
Ah! Morin! Só'l segon! Filla!
Ah! Morin! Só'l segon! Filla! No!
Ah! Morin! Só'l segon! Filla! No! Feras!
A mí!
A mí! Pare! Ah!
A mí! Pare! Ah! (M'han esqueixat fins l'ánima!)
Pietat! Perdó per ells!
Pietat! Perdó per ells! Fill, vénjans! Vénjans!
Pietat!
Pietat! Y'ls vils á l'aygua la llensaren!
Perdó!
Perdó! Y un mariner li esclafá l rostre d'un cop de rem!
d'un cop de rem! Oh!
d'un cop de rem! Oh! Y'l mar s'obrí, y las onas la dragaren!
la dragaren! Pietat!
la dragaren! Pietat! Vénjans! Y encara puja del fons!
puja del fons! Ah!
puja del fons! Ah! Vénjans!
puja del fons! Ah! Vénjans! Donchs matéume també á mí. Qué espereu? Sanch aborrida hi ha en mas venas: sentiu? Jo á vostra mare la he arrencat de sa llar, jo soch la vibra que us hi tret de sos brassos; jo á las onas he llensat lo seu cos, y jo sa testa ab lo rem he partit! Matéume! Monstre! No encara? No? Jo he desitjat ta vida!
Jo ab lo punyal t'he amenassat! Sedenta de ta sanch me trobava: jo, una dona! No'm sents? Matam! Ah, mátam!
No'm sents? Matam! Ah, mátam! Parla, digas.
Deu meu! Deu meu!
Deu meu! Deu meu! Quín goig sentirte! Parla!
Oh! Jesús, mon Senyor! Hont soch!
Oh! Jesús, mon Senyor! Hont soch! Sí: cóntam!... Per qué t'aturas? Malaheixme, vina. Dígam tu lo que vullas: pero párlam!
Com es que tenint ánima sou fera?
(Said la rebrega entre'ls brassos ab barreja d'odi y d'amor. Blanca cau abatuda en un tamboret.)
Per qué m'has enganyat? Per qué? Respónme. Tu ets traidora y ets vil; tu ets la falsía! Lo primer cop que't vaig mirar ploravas, tu, de la rassa dels botxins, per ella, la mare de mon cor! Després tu, dona, no ab llabis amorosos, ab la punta d'un arma de ton poble benehida, trucares á mon pit, y ell va respondre! Lo punyal te caygué; mes tu'm matares: qu'en mí, d'aquell Said, no hi ha ni l'ombra!
Oh! Y ells están morint!
Oh! Y ells están morint! No: no'm demanis pietat per ells. Jo t'he cregut mes pura que un raig de sol.
que un raig de sol. Pare! Ferrán!
que un raig de sol. Pare! Ferrán! Sí: crídal á aquest home aborrit! Ell en tos brassos ni viu ni mort!
ni viu ni mort! Qué heu dit!
ni viu ni mort! Qué heu dit! Per qué l'estimas?
Jo... á en Ferrán!
Jo... á en Ferrán! Com ho féu que vas las portas obrirli de ton cor!
obrirli de ton cor! L'ánima meva d'amor no l'ha estimat.
d'amor no l'ha estimat. Qué!
d'amor no l'ha estimat. Qué! Vos ho juro Salvéulos!
Salvéulos! Qué! Qué diu?...
Salvéulos! Qué! Qué Oh!
Salvéulos! Qué! Qué diu? Tú!... A aquest home?...
No: no'l puch estimar.
No: no'l puch estimar. Tú! Es cert?...
No: no'l puch estimar. Tú! Es cert? Sálveulos!
Oh! Tórnaho á jurar, mes que jo't miri.
Per Jesús! Per Jesús! (Said fa ab lo cap que per Jesús no la creu.) Per Jesús Per un Deu qu'es meu y es vostre! (Said torna á fer lo mateix moviment d'incredulitat.) Per nostras mares!
Per nostras mar Ah! Sí! Si!
Per nostras mares! Sí! Corréuhi!
Mes aquell bes!...
Mes aquell bes!... D'agrahiment y fora!
Blanca! Blanca!
Blanca! Blanca! 'Ls instants!...
Blanca! Blanca! 'Ls instants Si aixó es mentida que us mati Alá.
(Al moment de corre Said cap á la escala baixa Hassen.)
que us mati Alá Said.
que us mati Alá. Said Qué es d'ells?
que us mati Alá. Said. Qué es d'ells No'ls matan, perque Joanot no ho vol!
perque Joanot no ho vol Ah!
perque Joanot no ho vol! Ah En tant se veja ton segon ell aquí, ni raig, ni gota caurá de sanch cristiana.
caurá de sanch cristiana Ho veyeu!...
caurá de sanch cristiana. Ho veyeu Gracias! Mes...
Mes Hont son?
Mes... Hont Ben tancats; las claus las porta en Joanot.
en Joanot Oh!
en Joanot. Deixéume: us ho demano!
(Deu meu! Gracias. Oh, si, que tu m'escoltas. S'han salvat y es Said qui ab mas paraulas compassiu s'ha tornat, qu'ell los perdona.)
Mes de cor jo t'ho dich, si no li llevas lo cárrech en la nau... Aquí s'estiman
á Malek, y murmuran de que't tornas caragirat. Fa poch que amenassavan molts contra tú de rebelarse: deyan qu'ets boig... ó que'ls traheixes. No m'esplico com Joanot de sas mans ha pogut treure los dos cristians. Mes véshi que disputan en Joanot y en Malek. Si'ls sento! Véshi. (Said poch á poch sembla despertar: sa cara indica felicitat.)
Quin día mes hermós! Fa bó de veure la llum avuy! Hassen, no se t'enxampla lo pit al respirar?
lo pit al respira Said!
lo pit al respirar? Acóstat, que't vull estrényer... ca fidel!
que't vull estrényer... ca fid Quin 'ira que'm deus tenir á voltas!
que'm deus tenir á voltas Mes repara...
Mira, mira: qué aucells! Y mira, volan de dos en dos!
de dos en do Said, aprop de terra nos diuhen ells que som.
nos diuhen ells que som. Qué! No, no; ara la terra será lluny. No m'ho recordis!
Y ab tot, dintre un instant...
Y ab tot, dintre un instant Oh! Per qué cridas? També ets traidor al capitá? Si ella t'hagués sentit!...
t'hagués sen Senyor!
t'hagués sentit!... Dáume las onas, eternament alsantse entre la terra y mon vaixell! Oh, com montanyas vingan: mes la terra, jamay! Hassen no gosas si no ab odi tu? Digas: no somniares en ta vida, un sol cop, ab una ditxa compresa .. y may sentida? No vejeres, los ulls tancats, vagar sobre la terra, sens forma, ni colors, mes certa, hermosa,
la dona qu'es per tú; qu'es teva, teva, com teu es lo teu ser; que't la reclama
lo tirá d'aquí dins?
lo tirá d'aquí dins? No la vejeres? No l'has sentida may posant la boca sobre ta orella, y dirte: jo t'estimo, jo't tinch pietat! Qué hi fá que t'aborreixi tot un mon corromput, ay pobre! Un día vindré per no deixarte. Espera!... Espera! Hassen no l'has sentit?
Hassen no l'has sentit? Sí; y quan desperto ella no hi es, y la botella es buyda. Tu t'embriagas també!
Tu t'embriagas també! Oh! Miserable! Munt de carn per podrir!
Munt de carn per podrir! Y bé: la dona qu'esperavas es ella? La... cristiana?
(Ah! So jo'l miserable!)
(Ah! So jo'l miserable!) Sents? Renyeixen á dalt. Te perts! (Com s'ha tornat!)
á dalt. Te perts! (Com s'ha tornat!) Inspíram, Alá!
Alá! Ja son aquí.
Alá! Ja son aquí. Veurém!
Alá! Ja son aquí. Veurém! No'ls dono.
Said.
Said Qué? Qué voleu?
Said. Qué? Qué voleu No més la vida d'aquells dos presoners. Ell no'ls entrega, y tú'ns los has donat.
y tú'ns los has donat. Malek, entórnat á dalt, y déixaho corre. Lo que fassi en Joanot molt be está: y ay, si gosessis ni á tocar sos vestits!
ni á tocar sos vestits Baixeu!
ni á tocar sos vestits Baixeu Ta vida de la seva'm respón.
de la seva'm respón Jo hi soch.
de la seva'm respón. Jo hi soch. Devalla tothom aquí...
tothom aquí... Es traidor.
minyons á aquesta cam Qué hi ha? Qué us porta, minyons á aquesta cambra? Com la petja, sens ma ordre hi poseu?
sens ma ordre hi poseu? Volém...
sens ma ordre hi poseu? Volém... Quí parla? Romp lo cercle y acóstat.
Romp lo cercle y acóstat. Cóm t'aturas? Donchs qué voléu?
Donchs qué voléu? Que parli algú.
Donchs qué voléu? Que parli algú. Que treguis á en Joanot, y en son lloch...
á en Joanot, y en son lloch... Sí: á tu t'hi posi:
á tú que deus ser dona, puig t'amagas.
Es renegat.
Es renegat. Be, qué cerquéu?
Es renegat. Be, qué cerquéu? Voldrían trobar lo seu arraix, lo cap de colla que manava'l vaixell, ferm en la lluyta, sever ab los vensuts: aquí, més que amo, nostre company. Avuy... en lloch lo miran;
qu'en sa plassa han trobat tantsols... un home servidor obedient d'una captiva.
Mal escorpit, no sé com no t'esclafo sota dels peus lo crani!
sota dels peus lo crani! Es qu'ell se queixa per tots: dona'ls cristians.
per tots: dona'ls cristians. Minyons, serviulo y agenolleus devant d'aqueixa dona.
T'haig de matar!...
T'haig de matar!... Said!
T'haig de matar!... Said! Cobart!
T'haig de matar!... Said! Cobart! Au, vina.
Per qué'm priveu'l pas? Tú, vil, acóstat; y tots, tots aneu lluny! Va, tots enrera! (Los corsaris retrocedeixen poch á poch, Malek sempre darrera'l grupo.) Ira d'Alá! lo camp es ample, vina.
Me vols matar?
Me vols matar? Poruch! Jo tinch una arma, tu un altra'n tens: au, cos á cos; fins l'últim glatit del cor. (Said avansa. Malek recula. Said du l'arma á la má. Malek la má al pom, sens treure'l punyal.)
glatit del cor. Tu ets nostre arraix.
glatit del cor. Tu ets nostre arraix. No gosas, miserable!
miserable! Apa, donchs.
miserable! Apa, donchs. Sí; vol ma vida per plaure á n'ells.
per plaure á n'ells. Vas á morir: prou!
per plaure á n'ells. Vas á morir: prou! Terra!
Ah!
Ah! Terra!
(Tots los piratas han demostrat sa alegría menos Said y Joanot.)
Ah! Terra Alger al fí!
Ah! Terra! Alger al fí! Ah!
Ah! Terra! Alger al fí! Ah! Malehida!
Terra! Ah!
Terra! Ah! Aném amunt; ja som á casa.
(Los corsaris comensan á moures per pujar á coberta.)
Pietat! Pietat!
Pietat! Pietat! Jo no me'n fío, miréulo.
Nos vol trahir: está venut.
Nos vol trahir: está venut. M'esglaya eixa terra! Tinch por!
eixa terra! Tinch por! (Oh! Quína angoixa! Qué fer! Vaig á entregarla! Ella es captiva, y ja á port no hi tinch dret!)
y ja á port no hi tinch dret! Socors!
y ja á port no hi tinch dret! Socors! Miréulo.
Nos heu salvat per véndrens?
Nos heu salvat per véndrens? Calla! Calla!
Matéunos! Quín espant!
Matéunos! Quín espant! Qué vols, qué, digas?
Oh! Eixa terra! Fugir!
Oh! Eixa terra! Fugir! Said!
Oh! Eixa terra! Fugir! Said! (Me jugo la vida.) Oh! Eixa terra! (Fingint.) una nau Mos companys, no lluny se troba una nau de cristians: jo vos la entrego. Quína cassa minyons! Girém las velas, má al timó y mar endins un'altra volta.
Que't perts!
Que't perts! Callas, ó't mato
Que't perts! Callas, ó't mato (Si salvarlos pogués!...)
pogués!...) Companys, á dalt jo us dich!
pogués!...) Companys, á dalt jo us dich (Y ara á morir ó á salvarlos. Pit y fora!)
Las velas y'l timó!... qu'espereu?
Las velas y'l timó!... qu'espereu? Bregas en vá: no t'han de creure, que'ls enganyas.
Amunt tots! Per Alá!
Amunt tots! Per Alá! Vols que tas ordres obehím? D'esta dona fens entrega y girém lo timó.
y girém lo timó. Ah!
fins á terra: paraula Y jo la guardo fins á terra: paraula.
fins á terra: paraula. Sí. Cert.
fins á terra: paraula. Sí. Cert. Vinga.
Qui donga un pas li esqueixo las entranyas.
No'm deixéu!
No'm deixéu! Es traidor.
No'm deixéu! Es traidor. Ah, calla! Calla!
Jo no us deixo!
Jo no us deixo! Arrenquémli!
Jo no us deixo! Arrenquémli! Tots enrera!
Morin los dos!
Morin los dos! Ah!
Morin los dos! Ah! Vils!
Morin los dos! Ah! Vils! Qui l'ha donada?
Es l'ordre de virar!
Es l'ordre de virar! Y girém!
Es l'ordre de virar! Y girém! Torna la nau en dins!
la nau en dins! Combaten! Traició!
la nau en dins! Combaten! Traició! En l'ayre tothom!
tothom! Traició!
tothom! Traició! Qué passa á dalt!
mar endins altre cop! Qué mé Té, mira: mar endins altre cop! Qué més vols, dona? Qué vols de mí?
Qué vols de mí? Oh, gracias, mes...
Qué vols de mí? Oh, gracias, mes... Combaten á dalt: ves!
á dalt: ves! (Y jo aquí!)
á dalt: ves! (Y jo aquí!) Que está venuda la nau! Joanot nos ha trait! Que matan als nostres, los cristians!
(Desapareix Hassen. Said lo vol seguir pero Blanca'l reté lluytant ab ell tota la vinenta escena.)
als nostres, los cristians! Per Alá!
als nostres, los cristians! Per Alá! Ah!
als nostres, los cristians! Per Alá! Ah! Lluytan los meus ab tos germans: déixam! Apártat!
No us en aneu!
No us en aneu! Que son ma gent!
No us en aneu! Que son ma gent! No!
No us en aneu! Que son ma gent! No! 'M lligas ab tas mans!
ab tas mans! No! Pietat!
ab tas mans! No! Pietat! Pas! Pas!
ab tas mans! No! Pietat! Pas! No!
ab tas mans! No! Pietat! Pas! No Déixam!
Oh!
Oh! Coratje! Ah!
Oh! Coratje! Ah! Perdó!
Oh! Coratje! Ah! Perdó! Malehida sigas!
Ah!
Ah! Guanyá Deu!
Ah! Guanyá Deu! La nau es nostra.
Ah! Guanyá Deu! La nau es nostra. Oh! Rábia!
Mare! No, may!
Mare! No, may A ell!
Mare! No, may A ell! Matant que'm matin!
Vida per vida!
Vida per vida Blanca!
Vida per vida Blanca! A mort!
Vida per vida Blanca! A mo Toquéulo!
(Ferrán crit de sorpresa, Carles de desesperació, los soldats abaixan las armas retrocedint.)