# Represa i exercici de la consciència lingüística a l'Alguer (ss.XVIII-XX)/APÈNDIX V: La Plataforma algueresa de cultura catalana

I. EL CONTEXT HISTÒRIC I CULTURAL ABANS DE LA PRIMERA RENAIXENÇA
    I.1. Els fets històrics: del Regne de Sardenya al Regne d'Itàlia
    I.2. El context literari
II. LA PRIMERA RENAIXENÇA: L'ARCÀDIA
    II.1. Represa de la poesia culta d'expressió catalana
    II.2. El cicle de la Passió
    II.3. La temàtica bucòlica
    II.4. Un gènere tradicional per a l'Arcàdia: els goigs
III. LA CONSCIÈNCIA LINGÜÍSTICA
    III.1. Bartomeu Simon
       III.1.a. Activitat de recerca lingüística
       III.1.b. Activitat de correcció lingüística
    III.2. Un llistat de rimes inèdit
    III.3. El canonge Antoni Miquel Urgias
       II.3.a. El canonge Urgias i la llengua catalana
       III.3.b. Textos de literatura popular i tradicional
       III.3.c. Notícies antigues
IV. L'EXTREMA DECADÈNCIA LINGÜÍSTICA
    IV.1. El llegat erudit del canonge Urgias
    IV.2. La qüestió lingüística i l'ensenyament de la doctrina cristiana
    IV.3. Relacions catalanoalguereses abans d'Eduard Toda
V. EDUARD TODA I LA REPRESA DE LA CONSCIÈNCIA LINGÜÍSTICA
    V.1. Primer viatge de Toda a l'Alguer
    V.2. La Biblioteca catalana
       V.2.a. Formació de la Biblioteca Catalana
       V.2.b. La Biblioteca Catalana arriba a l'Alguer
       V.2.c. Documents catalans relatius a la Biblioteca Catalana
       V.2.d. Activació de la secció reservada a la Biblioteca Municipal
       V.2.e. El 'Fons Català' de la Biblioteca Municipal de l'Alguer
VI. LA PALMAVERA
    VI.1. L'epistolari de Rossend Serra
    VI.2. Ramon Clavellet i Joan Pais
    VI.3. Textos filològics de Joan Pais
       VI.3.a. Epistolari
       VI.3.b. La 'Gramàtica algueresa' (1899-1902)
       VI.3.c. Les gramàtiques catalanes a l'Alguer
       VI.3.d. Joan Pais i la polèmica sobre la llengua
       VI.3.e. Joan Pais i la gramàtica de Joan Palomba
    VI.4. El I Congrés Internacional de la Llengua Catalana
    VI.5. Joan Pais, la revista 'Catalonia' i darrers textos filològics
VII. LA 'FONOLOGIA' CATALANA DE JOAN DE GIORGIO VITELLI
VIII. DE LA GUERRA I LA DICTADURA AL RETROBAMENT
IX. PROPOSTA NORMATIVA DE DUES PLATAFORMES CÍVIQUES ALGUERESES
    IX.1. El Grup per a la Normativització de l'Alguerès
    IX.2. La Plataforma algueresa de cultura catalana
APÈNDIXS
APÈNDIX I: El ‘Fons Català' de la Biblioteca Municipal de l'Alguer
    APÈNDIX I.a: Bibliografia del ‘Fons Català'
    APÈNDIX I.b: Llibres del ‘Fons Català' desapareguts entre els anys 1888-1984
APÈNDIX II: Epistolari de Joan Pais (Selecció)
APÈNDIX III: La Fonologia de Joan De Giorgio Vitelli
APÈNDIX IV: El Grup per a la Normativització de l'Alguerès
    APÈNDIX IV.a: Proposta per a una normativització del català de l'Alguer (1992)
    APÈNDIX IV.b: Resposta de l'Institut d'Estudis Catalans
«Model local de transició» (febrer 1999). Cal tenir en compte que el Model local de transició pròpiament dit havia de ser format per la Proposta per a un estàndard oral de la llengua catalana de l’IEC, adaptada i completada a través de la Proposta per a una normativització del català de l’Alguer, de la qual foren eliminades les referències als àmbits «general» i «restringit» i als registres «formal» i «informal».
1. L’ARTICLE DAVANT NOMS COMUNS: És admissible l’ús de les formes «lo», «los» (per «el», «els», respectivament). 2. ELS POSSESSIUS: Són pròpies les formes «mia», «tua», «sua» i els plurals respectius. 3. ELS POSSESSIUS: Són pròpies les formes «nostro» i «vostro» i els plurals respectius. 4. ELS QUANTIFICADORS I INDEFINITS: És propi de l’àmbit general «qualsevulla»-«qualssevulla». 5. ELS QUANTIFICADORS I INDEFINITS: Són propis «manco» i «ningun»-«ninguna». 6. ELS QUANTIFICADORS I INDEFINITS: És admissible l’ús de la forma «u» (en comptes de «un» amb valor indefinit). 7. ELS QUANTIFICADORS I INDEFINITS: És admissible l’ús de «molt» en lloc de «gaire». 8. CARDINALS: Són pròpies les formes «desset» i «denou». 9. ORDINALS: És admissible la construcció de l’ordinal recorrent a l’expressió «el de» seguida d’un cardinal: «el de quatre», per «el quart». 10. ELS PRONOMS PERSONALS. FORMES FORTES: És admissible l’ús de «mi» darrere la preposició «segons»: «segons mi» per «segons jo». 11. ELS PRONOMS PERSONALS. FORMES FEBLES: És admissible l’ús proclític de la forma plena «nos» i l’ús enclític de les formes plenes després de vocal («dóna-me», per «dóna’m»). 12. MORFOLOGIA VERBAL. PRESENT D’INDICATIU: Són pròpies les formes 1 «cant», «serveix», 5 «cantau». 13. MORFOLOGIA VERBAL. PRESENT D’INDICATIU: És admissible la pronúncia 2 «dormis», 3 «dormi», 6 «dormin» de les formes 2 «dorms», 3 «dorm», 6 «dormen». 14. MORFOLOGIA VERBAL. IMPERFET D’INDICATIU: És admissible la pronunciació d’una -«v»- entre el radical i la terminació: 1 «dormi[v]a», 2 «dormi[v]es», etc. 15. MORFOLOGIA VERBAL. INDEFINIT: És pròpia la formació de l’indefinit amb l’auxiliar «ésser» en verbs de moviment, reflexius o acompanyant els verbs «ésser» i «estar»: 1 «só tornat», 1 «me só vestit», 1 «só estat». 16. MORFOLOGIA VERBAL. IMPERATIU: És pròpia la forma 5 «cantau»; és admissible la pronúncia 2 «dormi» de la forma 2 «dorm». 17. HAVER. PRESENT D’INDICATIU: Són pròpies les formes 4 «havem» i 5 «haveu». 18. HAVER. És admissible la formació de la perífrasi d’obligació amb el verb «tendre» + «de». 19. ÉSSER. PRESENT D’INDICATIU: Són pròpies les formes següents: 1 «só», 2 «sés», 4 «sem», 5 «seu». 20. ÉSSER. CONDICIONAL: Són pròpies de tots els registres les formes 1 «fóra», 2 «fóres», 3 «fóra», 4 «fórem», 5 «fóreu», 6 «foren». 21. ÉSSER. IMPERFET DE SUBJUNTIU: Són admissibles les formes 1 «fóra», 2 «fores», 3 «fóra», 4 «fórem», 5 «fóreu», 6 «foren». 22. APARÈIXER. PRESENT DE SUBJUNTIU: Són pròpies les formes 1 «apareixi», 2 «apareixis», etc. 23. APARÈIXER. PARTICIPI: És pròpia la forma «apareixut». 24. CAURE. PRESENT D’INDICATIU: És pròpia la pronúncia «caun» de la forma 6 «cauen».
25. CAURE. IMPERFET D’INDICATIU: Són admissibles les formes 1 «caieva», 2 «caieves», 3 «caieva», 4 «caiévem», 5 «caiéveu», 6 «caieven». 26. CÓRRER. PRESENT D’INDICATIU: És pròpia la forma 1, «corr». 27. CREURE. PRESENT D’INDICATIU: És pròpia la pronúncia «creun» de la forma 6 «creuen». 28. DIR. PRESENT D’INDICATIU: És pròpia la pronúncia «diun» de la forma 6 «diuen». 29. DIR. IMPERFET D’INDICATIU: Són admissibles les formes 1 «dieva», 2 «dieves», 3 «dieva», 4 «diévem», 5 «diéveu», 6 «dieven». 30. DIR. IMPERATIU: És admissible la forma 2 «diu». 31. ESCRIURE. PRESENT D’INDICATIU: És pròpia la forma 1 «escriv». 32. ESTAR. PRESENT D’INDICATIU: És pròpia la forma 5 «estau». 33. ESTAR. IMPERATIU: Són pròpies les formes 2 «està», 5 «estau». 34. FER. PRESENT D’INDICATIU: És pròpia la forma 1 «faç». 35. FER. IMPERFET D’INDICATIU: Són admissibles les formes 1 «feva», 2 «feves», etc. 36. FER. PRESENT DE SUBJUNTIU: Són pròpies les formes 4 «facem», 5 «faceu». 37. FREGIR. PRESENT D’INDICATIU: [Sobre el model d’«afegir»:] Són pròpies les formes 1 «frig», 2 «friges», 3 «frig», 6 «frigen». 38. FREGIR. PRESENT DE SUBJUNTIU: [Sobre el model d’«afegir»:] Són pròpies les formes 1 «frigi», 2 «frigis», 3 «frigi», 6 «frigin». 39. MORIR. PRESENT D’INDICATIU: És pròpia la forma 1 «mor». 40. NÀIXER/NÉIXER. PRESENT D’INDICATIU: És pròpia la forma 1 «naix». 41. NÀIXER/NÉIXER. PRESENT DE SUBJUNTIU: Són pròpies les formes 1 «naixi», 2 «naixis», 3 «naixi», 6 «naixin». 42. PRENDRE. PRESENT D’INDICATIU: Són pròpies les formes 4 «prenim», 5 «preniu». 43. TENIR. INFINITIU: És també admissible la forma «tendre». 44. TENIR. PARTICIPI: És pròpia la forma «tengut». 45. TENIR. Són pròpies les formes amb «-e-» radical. 46. TRAURE/TREURE. IMPERFET D’INDICATIU: Són admissibles les formes 1 «traieva», 2 «traieves», etc. 47. VENIR. PARTICIPI: És pròpia la forma «vengut». 48. VENIR. Són pròpies les formes amb «-e-» radical.