# Llengua i cultura a l'Alguer durant el segle XVIII: Bartomeu Simon/Text 6

[Càller, 1811. La següent poesia ens ha arribat en tres manuscrits. Al primer (A: quadern relligat de 9 ff), el més extens, trobem les estrofes I-XLV que, tot i que són plenes de correccions, constitueixen la versió definitiva del poema. El segon manuscrit (B: un esborrany d'un sol full) conté les estrofes XXXIV i XXXVIII-XLVII, ratllades (excepte dues versions de l'estrofa XLVI). Al tercer manuscrit (C: un full solt), podem llegir-hi les estrofes que transcrivim amb els núms. XLVIII-XLIX i una variant dels quatre primers versos de la XLVI. Finalment, un quart autògraf de Bartomeu Simon ofereix un llistat de les paraules que clouen cadascuna de les quaranta-sis primeres estrofes, que coincideixen amb les que figuren a la nostra transcripció. Tot i que A representa l'únic original amb una certa coherència formal, hem volgut comparar-ne escrupolosament el text amb B i C -respecte als quals sovint només presenta diferències de caràcter ortogràfic- precisament per tal d'evidenciar la tendència de l'autor a respectar solucions ortogràfiques més properes a les catalanes que no pas a les italianes a les versions definitives de les seves poesies i no tant als simples esborranys]
Alexiu espon sa bona voluntat y fieltat a son amo d[on] B[artomeu] S[imó] en la sigüent
IMisenyor, si fos culpat
no me l'imputi a delit,
y si bé no aghés servit
no és falta de volontat.4   IIEnténghia ab tota passiència lo que me passa y que he fet y després, a tot bon dret, darà sa giusta sentència Tínghia en tant la soferència9 de sosprendre·l giudicat puis que, millor informat, provarà si he delinquit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.14   IIISé que alguna informassió de mi sa mercet ha pres y que tal volta al revés
le hàgian fet la relassió. Si escolta la mia rahó19 trobarà que no he faltat y que és tot malignitat quant contra de mi han ordit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.24
IVYo, des que tinch ulls de rahó, la vida le puch contar, y no me podrà acusar de una mala operassió. Sempre fonch la mia atençió29 viure al món onest y honrat y servir ab tot lealtat, benquè pobre y mal vestit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.34
VDe quant era minyonet, que apenas sabia parlar, descals y ab ben poch menjar anar a llenya me han fet y també que en dias de fret39 dos féixios ne haghés portat, com axí lo he praticat, benquè nu y mal nodrit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.44
VIFonch aquest lo pas primer en què me portà la sort y a voltes me són vist mort anant y tornant de Algher, puis de robba era lleuger49 y passava·l rio ondat. Tots diévan que era arriscat encara de essent petit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.54
VIINo podent, puis, resistir fonch forçós cercar-me pa y per mosso de hortolà me posaren a servir. He degut pront obeir59 per haver-me'l comanat, benquè fos treball pesat, de poch geni y poch polit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.64
VIIIEra per cert molt penosa aquella vida hortolana y prest me'n passà la gana, trobant-la un poch vergonyosa. Per altre me era forçosa:69 que fos pels carrers anat, "Qui vol rava?" aghés gridat y·ls còffans de fem umplit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.74
IXVeyent-me del hort scontent mon pare me ha fet anar a un cuili per pasturar porcs o cabras o altre arment. Lo pastor en continent79 ovelles me ha consignat, que las aghés pasturat en bons llochs y senz descuit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.84
XUn sol any, no senz enfadu, he fet vida ab tal pastor espost al fret y calor y nodrit de sols ciagadu.
N·ostant anava ab cuidadu,89 per las matas estraciat, perquè dany no aghés pagat ni en la tentura incurrit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.94
XIA mon pare no agradava que yo fes aquesta vida perillosa y mal nodrida, com tot home le affeava. Ell per ço sempre pensava99 fer-me de torre soldat y luego ab ell me ha portat al cap de galera unit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.104
XIIEn aquella mia mansió me han fet anar com lo vent perquè de tot bastiment ne portàs la relassió. Dava a tots admirassió109 la mia velossitat y luego per cert han dat que me agheren preferit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.114
XIIIDos voltes en un sol dia de aquella torre al Algher só anat y tornat lleujer com qui a una festa s'envia. Gran gust mon pare tenia119 que me fos eserçitat fins a quand tinghés la etat y me veyessen instruït. Y si bé no aghés servit
no és falta de volontat.124
XIVMa, yust yudissi de Déu!, mentres yo me adelantava y pobre pare tratava ab don Pepi lo fet meu, la mort, en un fer de creu,129 als fills òrfens ha dexiat y a mi, pobret, ha tocat de pendre altre partit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.134
XVEn que triste circunstància restà sallevons ma mare puis que, essent faltat mon pare, no podia dar-nos sostància. Al instant anà ab gran ància139 al capítol y ha pregat que me aghés, per caritat, per monasillo admitit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.144
XVIEssent ya a la catedral per servir de monasillo, ab molt onor y pontillo só stat sempre fiel y leal. Me han trobat en tot pontual149 y de tots só stat amat, com podré dar-lo provat ab tot home de sentit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.154
XVIIPer ésser tant obedient en tot quant se me ordenava un canòngie me portava a montanyes molt freqüent.
Me feva anar com lo vent159 a son gustu y voluntat y fins al Càlich me ha enviat per portar-le peix de nit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.164
XVIIISa mercet de aquell servissi me n'ha tret ab gran empenyu e yo, per tenir bon duenyu, he fet gustós sacrifissi. Les persones de yudissi169 me han cregut molt fortunat, com lo he sempre confessat y no me'n he són pentit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.174
XIXMon mare apenas ha entès que sa mercet ma volia dis que molt ma convenia que aquest partit no dexiés y que quatre escuts le aghés179 per son socors demanat, puis se'ls aghera scontat de mon salari patuït. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.184
XXAl moment me'n só vingut en sa casa ab alegria y més del que merexia confés que tots me han rebut. Yo sempre al cap he tingut189 fer veure quant era grat al amor me ha demonstat qui sempre me ha favorit.
Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.194
XXIMe ha ocupat als primers anys en sols servissis de casa y ningú poghé fer vasa que yo le portàs enganys. Sobre de mi tots los danys209 de carregar-me han tentat, però en tot temps no han lograt de haver-me trobat fallit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.214
XXIICom un pare vigilava perquè no me fes viciós y per no restar ociós en que ocupar-me cercava. Tots los medis procurava219 per posar-me en bon estat y evitar la ociositat que a tot home fa avilit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.224
XXIIIMe dis que me convendria l'art de sastre o sabater, de barber o piluquer segons lo geni tindria; que en moltes ores del dia,229 trobant-me desocupat de algun mestre fos anat ont poder treure algun fruyt. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.234
XXIVHe degut molt apressiar un consell tant savi i yust, puis era també mon gust
pendre un art per me campar. Algú me volghé insinuar239 que a mestre Col fos parlat perquè me aghés ensenyat fer sabbatas de profit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.244
XXVLo dit mestre y sa moller, que de per avant me amàvan, ells encara me aprobàvan prenés l'art de sabbater, puis sent al mateix carrer249 en poch temps fóra mostrat fer lo punt ben ayustat y un cuiret molt ben cusit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.254
XXVIProfitant de la ocasió, quant jo què fer no tenia, me ne anava ciascun dia a pendre alguna lleçió. Era tal la aplicaçió259 que al art havia demostrat que en poch temps he acomodat un scarponi descusit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.264
XXVIIAl mateix temps que vivia domèstich, com se sol diure, me mostrà a lligí y escriura, lo que mai cregut havria. Yo per abans ya sabia269 que fóra stat destinat per la campanya y nombrat com a fator sostituït.
Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.274
XXVIIIPer axiò me feva anar a totes sas possessions, o per fer posar plantons o per veura morgonar. Al temps també de ciapar279 me dexiava encarregat que si home algú fos mancat lo tinghés luego advertit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.284
XXIXVoleva que als podadors les donés tot atenció, puis per poca reflessió févan sempre molts errors. Me confiava que als fators289 los aghés molt bé guardat y que no me fos fiat del que aquells me aghéran dit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.294
XXXVoleva que a preferència mirés molt bé lo giardí y que al temps de fer lo vi no mancàs la mia presència. Posà axiò en diffidència299 a ciu Pera, y·l condomat creyent-me ya destinat al que ell se feva elegit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.304
XXXIVoleva que encara anàs a temps de acullir la oliva
y que quanta se aculliva la deghés yo mesurar; que·ls minyons devés cuidar309 per no trobar-me burlat y que tot lo mesurat lo aghés posat per escrit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.314
XXXIIMe fé ensenyar a empeltar y a ésser bon podador, saber l'art de agricultor, fer veranile y sembrar. A las eguas me fea anar319 perquè las aghés contat y que·ls pollins fos marcat y·ls tentòrgius dividit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.324
XXXIIIAxí me anava imponent a los officis de fora y jo no veieva l'hora de arribar al meu intent. Fonch sempre mon pensament329 no fos en casa empleat y fos per fora aplicat, com ma era stat referit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.334
XXXIVVeyent-me, puis, sa mercet inclinat per la campanya y que era per mi cucanya treballar al sol y al fret, fator dels seus béns me ha fet,339 avent-me bé encarregat que no me fos amigat
ni a ésser lladre consentit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.344
XXXVAppena entenghé ciu Pera y compare Salvador que era jo nombrat fator, dexiant a ells endarrera, s'entristaren de manera349 que·l primer s'és enfermat y l'altre fonch poch cercat y al any del tot despedit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.354
XXXVICiu Pera, fins qu·és viscut, se li dexià continuar que vinghés per treballar en los dias que ha pogut, mentre sa mercet, mogut359 de sa molta caritat, en tot temps lo ha contemplat y fins la mort assistit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.364
XXXVIIAra, doncs, dech jo parlar de las mias operassions que sobre sas possessions han volgut molts criticar. Pens de me yustificar369 de quant he al meu temps obrat y esper de sa gran bontat que me darà tot oyt. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.374
XXXVIIIPrimerament alguns volen, com me han supost y he sabut, que jo he fet quant he volgut, com molts pratícan y solen; però a aquestos crech les dolen379 las plagas d'altre costat y per axiò han tentat que no hi aghés sussistit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.384
XXXIXExamini les mies obres, que dol ni frau trobarà, y só segur no diurà que he profitat de les sobres. Nat só, és ver, de pares pobres,384 però pens d'ésser honrat encara no sia lletrat ni com noble distinguit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.394
XLSi he fet algun mancament, com certs uns me han imputat, sarà stat occasionat de molt raonable assident. No hi havrà homme prudent399 que me puga fer culpat si apura la veritat de tot quant le havran influït. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.404
XLISi acàs de alguna omissió sarà vinguda la acusa, só segur que la mia escusa és més fondada en rahó. Quant oyrà la mia passió409 sabrà tot quant hi ha passat y serà desenganyat
del mal que le han sugerit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.414
XLIIEn segon lloch, de ordinari se parla per inyorànzia puis no se sab la sostància de com va en casa·l diari. Qui, però, sab lo divari419 del dir y ser en realtat pot parlar molt més fondat y de moltes llums fornit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.424
XLIIISi, emperò, volghés parlar-sa per anvègia o per mal fi, y què me ne importa a mi que de mi crèghian burlar-sa? Lo que importa és de pruvar-sa429 la suposta reïtat puis, dien-se la veritat, só cert no y tròban delit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.434
XLIVParli, sinó, tot Algher. Díghian los hòmens de bé ont Alexiu, com y en què ha faltat al seu dever? Sa mercet per lo primer439 see que en cada lloch me ha honrat daprés que en tot me ha provat, conegut y definit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.444
XLVTant és ver quant yo le dich que ningú no ne dudava
de que sempre me tratava com un pare y com amich, y per axiò ocult nemich449 la zisanya hi ha sembrat per me veure despaciat de sa casa y aborrit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.454
XLVIN·ostant que diligent tant en casa com y a fora, certs uns han trobat l'hora d'enculpar-ma negligent, puis, sent sa mercet present,459 ningú la causa ha mostrat de acusar-me per culpat, posant tot el olvit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.464
XLVIISee que alguna informassió de mi sa mercet ha pres y que tal volta al revés le havran fet la relassió. Ara ascóltia la mia rahó469 y veurà que no he faltat y que per malignitat contra de mi lo han escrit. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.474
XLVIIINo crech che le sia vinguda sent en casa quéxia alguna o que un'assió importuna
se síghia en mi coneguda. Ningú mai ha posat duda479 en la mia gran fieltat, com y en la pontualitat ab qual sempre le he obeït. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.484
XLIXNo me acusa la conciència que le síghia stat infiel ni que·ls dits banyats de mel me'ls llinghís ab advertència. Repunyanza y astinència489 en la robba d'altri he usat, puis que axí me han educat y axí sempre he proveït. Y si bé no aghés servit no és falta de volontat.494