# Represa i exercici de la consciència lingüística a l'Alguer (ss.XVIII-XX)/Un llistat de rimes inèdit

I. EL CONTEXT HISTÒRIC I CULTURAL ABANS DE LA PRIMERA RENAIXENÇA
    I.1. Els fets històrics: del Regne de Sardenya al Regne d'Itàlia
    I.2. El context literari
II. LA PRIMERA RENAIXENÇA: L'ARCÀDIA
    II.1. Represa de la poesia culta d'expressió catalana
    II.2. El cicle de la Passió
    II.3. La temàtica bucòlica
    II.4. Un gènere tradicional per a l'Arcàdia: els goigs
III. LA CONSCIÈNCIA LINGÜÍSTICA
    III.1. Bartomeu Simon
       III.1.a. Activitat de recerca lingüística
       III.1.b. Activitat de correcció lingüística
    III.2. Un llistat de rimes inèdit
    III.3. El canonge Antoni Miquel Urgias
       II.3.a. El canonge Urgias i la llengua catalana
       III.3.b. Textos de literatura popular i tradicional
       III.3.c. Notícies antigues
IV. L'EXTREMA DECADÈNCIA LINGÜÍSTICA
    IV.1. El llegat erudit del canonge Urgias
    IV.2. La qüestió lingüística i l'ensenyament de la doctrina cristiana
    IV.3. Relacions catalanoalguereses abans d'Eduard Toda
V. EDUARD TODA I LA REPRESA DE LA CONSCIÈNCIA LINGÜÍSTICA
    V.1. Primer viatge de Toda a l'Alguer
    V.2. La Biblioteca catalana
       V.2.a. Formació de la Biblioteca Catalana
       V.2.b. La Biblioteca Catalana arriba a l'Alguer
       V.2.c. Documents catalans relatius a la Biblioteca Catalana
       V.2.d. Activació de la secció reservada a la Biblioteca Municipal
       V.2.e. El 'Fons Català' de la Biblioteca Municipal de l'Alguer
VI. LA PALMAVERA
    VI.1. L'epistolari de Rossend Serra
    VI.2. Ramon Clavellet i Joan Pais
    VI.3. Textos filològics de Joan Pais
       VI.3.a. Epistolari
       VI.3.b. La 'Gramàtica algueresa' (1899-1902)
       VI.3.c. Les gramàtiques catalanes a l'Alguer
       VI.3.d. Joan Pais i la polèmica sobre la llengua
       VI.3.e. Joan Pais i la gramàtica de Joan Palomba
    VI.4. El I Congrés Internacional de la Llengua Catalana
    VI.5. Joan Pais, la revista 'Catalonia' i darrers textos filològics
VII. LA 'FONOLOGIA' CATALANA DE JOAN DE GIORGIO VITELLI
VIII. DE LA GUERRA I LA DICTADURA AL RETROBAMENT
IX. PROPOSTA NORMATIVA DE DUES PLATAFORMES CÍVIQUES ALGUERESES
    IX.1. El Grup per a la Normativització de l'Alguerès
    IX.2. La Plataforma algueresa de cultura catalana
APÈNDIXS
APÈNDIX I: El ‘Fons Català' de la Biblioteca Municipal de l'Alguer
    APÈNDIX I.a: Bibliografia del ‘Fons Català'
    APÈNDIX I.b: Llibres del ‘Fons Català' desapareguts entre els anys 1888-1984
APÈNDIX II: Epistolari de Joan Pais (Selecció)
APÈNDIX III: La Fonologia de Joan De Giorgio Vitelli
APÈNDIX IV: El Grup per a la Normativització de l'Alguerès
    APÈNDIX IV.a: Proposta per a una normativització del català de l'Alguer (1992)
    APÈNDIX IV.b: Resposta de l'Institut d'Estudis Catalans
Com és natural, aquesta activitat de recerca lingüística degué ser bastant generalitzada a l'Alguer on, per tal d'afrontar la creació literària, els poetes havien de prendre consciència de la pròpia llengua. Malauradament, l'únic cas evident d'aquesta tendència és l'obra de Bartomeu Simon, i això pel fet que es tracta de l'únic escriptor del segle xviii i primers anys del xix els manuscrits del qual s'han conservat fins als nostres dies. Ara bé, ens pot ajudar a reconstruir parcialment aquesta recerca un breu llistat de rimes, fins ara inèdit, que d'una banda ens recorda els llistats de Bartomeu Simon, però de l'altra és molt més pobre pel que fa als nostres interessos, perquè es limita a transcriure jocs de rimes que un anònim poeta predisposà per al moment de la creació (que intuïm de caire satíric, tenint en compte algunes de les rimes proposades). L'autògraf es troba a la contracoberta de l'opuscle intitulat Plausi poetici all'illustrissimo e reverendissimo P. Domenico Pes, publicat a Sàsser l'any 1820:
Tot i que no hi trobem l'escrúpol de Bartomeu Simon i que l'autor es deixa endur sense dubtes per l'ortografia italiana i per una pronúncia dialectalitzant, val la pena de tenir en compte una variant: damunt de l'última paraula que ha de rimar amb «grans», el poeta corregeix «quans» per «quants» (o «guants»?), tot restituint la grafia ortodoxa a un terme que, de fet, amb aquesta correcció deixa de rimar amb les altres paraules de la columna.
* ↑ Aquest llistat fou descobert per Luca Scala, al qual agraïm la informació que ens va fer a mans.
* ↑ A l'Arxiu Guillot de l'Alguer es conserven altres llistats de rimes deguts a la mà de Bartomeu Simon; no els hem pogut consultar perquè actualment aquest arxiu no és accessible al públic.
* ↑ Plausi poetici all'illustrissimo, e reverendiss. P. Domenico Pes delle Scuole Pie in occasione che fù eletto Vescovo di Bisarcio (Sassari: nella privilegiata stamperia d'Antonio Azzati, 1820), exemplar conservat a la Biblioteca Municipal de l'Alguer, fons «Sardegna. Miscellanee poetiche sec. xix. 1800-1829)».