# Curial y Guelfa/Llibre III

* Observacions preliminars
* Llibre I
* Llibre II
* Llibre III
* Notes i errates
I.
2.
3.
4.
5.
6.
7.
8.
9.
10.
11.
12.
13.
14.
15.
quin begui! ¡O com es santa persona nostramo! E moteiauanlo tots, en manera que dins pochs dies oblidades les amonestacions del Sanglier, torna tal com era dabans. E vench li volentat de veure lo Monte Parnaso, on los poetes e philosofs solien estar, e apendre on eren los temples de Appollo e de Baco, deus segons la opinio antigua de sapiencia e de sciencia. Empero la Fortuna qui no era encara contenta dels dans que a Curial a instancia de la enueia procurats hauia, volguera que en lo partir Dalexandria peris, e com lo temps fos bo e plasent, e vees que Curial ab bonança sen anaua, salta auant e crida grans crits a Neptumno, deu de la mar, e ab veu congoxosa li parla e dix:
16.
17.
18.
19.
20.
21.
22.
23.
24.
25.
26.
27.
28.
29.
30.
31.
32.
33.
34.
35.
36.
37.
38.
39.
40.
41.
42.
43.
44.
45.
46.
47.
48.
49.
50.
51.
52.
53.
54.
55.
56.
57.
58.
59.
| Cammar. | Per cosa del mon yo no fare ço que diets, e lo Rey ab tot son poder nom pot donar pena que yo no la port ab millor voluntat que ell no lam pot donar; mas prech vos tengats manera, si possible es, que ell no cur de mi, e aço li tendre en molta merce, e sino yo matexa fare cosa per la qual sere quita daquesta oppressio. |
| Fatima. | Filla mia, sapies que tu e tots nosaltres som morts, car tantost com lo Rey sabe que tu fuist nafrada als pits, feu matar ton pare leuant li lo cap de les espatles, cuydant que ell tagues ferida, per raho que al Rey no anasses. E pensa que fara si sap que per tu roman. |
| Cam. | ¿Axi que mort es Faraig? |
| Fat. | Si a la fe. |
| Cam. | E yo ab ell. |
| Fat. | ¿Perque, filla mia? |
| Cam. | Car apres mort de tal pare, no vull ne deig viure pus. |
| Fat. | Filla mia, estoia aquexa fortalesa del teu noble cor per altre cas, que a aquest not poria profitar ne exiries ab ta opinio. |
| Cam. | Certes no fare tan gran injuria a la sanch de mon pare, que yom sotapose a home qui voluntariament la ha volguda escampar. |
| Fat. | ¡Ay filla mia, e que faras, ne qual cor taiudara a sostenir los turments forts e cruels quet fara donar! |
| Cam. | Vengan duymes totes les penes que ell donar me pusca, car mayor pena es a mi esperar que passarles, e estar en esta vida par a mi cometre maluat delicte. |
| Fat. | Ay filla mia ¿e no tems la furor e crueltat del Rey, lo qual com vol una cosa no escolta raho ne demana consell, ans faent ley de la voluntat pessima, no tement superior ne reprensio dels seus, mana e coue ques faça ço que vol, e mata aquells qui per ventura contra raho ha en oy, e no es qui loy gose demanar? |
| Cam. | E si la crueltat del Rey no ha tanta força que daquest mon me pusca traure, les mies mans men trauran. |
| Fat. | Filla mia, ¿no sabs que lo cor de la fembra es flach e les mans tremoloses? |
| Cam. | Abans es lo contrari, car escrit es, e no per un sol doctor, que los cauallers deuen hauer ardiment de fembra e cor de leo, e axi ho dix Hercules a Philotete com lo feu caualler en Espanya. E axi lo meu cor, pus dur que pedra, mana a les mans que executen ara aço que altre vegada ab menys raho han assaiat, e no soferran que yo sia per lo matador de mon pare tan vilment ensutzada. |
| Fat. | Filla mia, no vulles morir, car lo morir no es venjança, e si tu morint mataues lo matador, alguna gloria te seria e no gran, mas morir tu e laltre viure e hauer tots los plaers del mon, follia es pensar ho e seria millor metre ho en obra. E com tu fosses morta al Rey no li fallirien mullers, e tu serias judgada per folla e morries sens virtut. |
| Cam. | Virtut es la fortalesa del meu cor, e Cato, honor de tots los romans, me mostra en Utica lo cami de la libertat e per aquell caminare, e a tal mestre tal dexebla. |
| Fat. | ¿E penses tu que Cato com se fonch ferit en Utica e ab lo ferro feu cami per on fugis de Cesar la sua espauentada ans esglayada anima, nos penedis de hauerse donada mort, sino que no ho pogue dir en la fi? ¿E quiny mal feu a Cesar? ¿E libertat penses que sie la mort? Carçre escur e tenebros la pots apellar, e exili sens sperança de retorn. Mas si per ventura tens lo cor en altre part, digues mo, filla mia, que yo tindre manera que de tot talegraras. |
| Cam. | ¿E en qual part pusch yo tenir lo cor? ¿No sabets vos be que ha set anys que açi no ha entrat home del mon sino aquests catius? |
| Fat. | Filla mia, sapies que moltes dones son que puys los es tolta auinentesa de practicar ab homens condecents a lur honor, practiquen ab aquells qui poden hauer, segons ab lo nostre Berenguer qui es catiu, faç yo, que plagues a Deu fos per començar. |
| Cam. | Si fos per fer, millor seria, empero no sots vos sola aquella que en los actes de Venus sots cayguda, e de tant hauets hauda bona sort, que ho hauets fet ab home virtuos, car la captiuitat no tol la virtut, e si per lo contrari, la virtut tol la captiuitat. Car legim que Plato, gran philosof, fonch presoner de un tiran e venut per preu, e dix al quel hauia comprat: Yo son maior que tu. E no ho dix sino perque era pus virtuos. E per ço diu Jeronim en una epistola a Paulino, segons del nostre Johan he apres, sobre lestudi de la scriptura santa, en comendacio del home virtuos, parlant de Plato, posat que Plato fos presoner e venut per esclau, puys era philosof e saui pus franch era que aquell quil compra. E mes que vos en aquests fets no hauets cercats talems illicits, segons altres moltes feren. Car legim que Pasife, muller de Minos, Rey de Cret, senamora de un tor, e per industria de Dedalo jague ab ell e hach un fill mig home e mig bestia apellat Mino Tauro. Ne hauets fet com Phedra, muller de Theseu, quis enamora del cast Ypolit son fillastre, lo qual com fos molt perseguit per la madrastra que jagues ab ella, lo sobredit Ypolit no volent corrompre lo llit paternal per tenir lealtat a son pare, se mata. Ne hauets fet axi com feu Semiremis, Reyna de Babilonia, qui pres Nino, fill seu, per marit, e feu ley que cascuna dona pogues casar ab son fill. Ne com Jocasta, Reyna de Thebes, qui jague ab Edipo, fill seu, e hague dell dos fills apellats Ethiocles e Polinices, los quals veent la desauenturada mare, se mataren lo un al altre. Ne encara hauets fet com la amarga Mirra, qui senamora de son propi pare, e per industria de una sua nodriça, cuydant lo pare jaure ab altre dona, jague ab sa propria filla, e despuys sabut lengan la mata, e los Deus conuertiren la en arbre, lo qual continuament plora, e les sues lagremes amargues tenen aquell mateix nom de Mirra. E Juno ¿no jague ab son germa Jupiter, e tenial en fama de marit en escarn e vituperi de tot lo mon, e moltes altres, tantes com los cabells del cap, les quals per no allongar la mia vida lexare de nomenar? Axi que vostra errada no es tanta com vos la fets, e cas que gran fos, vos matexa lo elegis, degu nous feu força, ans per vostre grat hauets usat de vostra eleccio. E de mi serie lo contrari, car lo Rey mata mon pare per causa mia e yo sens colpa, e que ara que mon pare per aquesta causa es mort, fes ço que no volgui fer quant ell me pregaua! He escampada la sanch de mon pare, de que pusch esser appellada parricida, e que no scampe la mia! ¡Ay, e com hauria bona sort si aquestes dues sanchs se mesclassen! Empero pus que aço mes tolt, les animes se mesclaran. ¡O anima tribulada de mon pare, speram que tost sere ab tu! E sapies que no trigare, e si en lo pus pregon carçre del infernal Etige habites,ab tu elegesch habitar, car no crech que pijor loch sia que aquest, ne que tan gran pena alla se pusca donar com passa aci aquell qui viu sots potestat de tiran. E axi anats vosen, nom parlets pus daquest fet, car siats certa que yo no reebre consell que la vida m pusca alongar. |
| Fat. | ¡Ay filla mia, e nom vulles exorbar de la tua vista! ¡Hages merce de mi e vulles viure al menys per ço que yo viua! ¡Mira quet llaue la cara ab les mies amargues lagremes! |
| Cam. | Estoiats les vos, e no les escampets ara, que en breu vos sera temps prestat que les haurets obs. Empero de una cosa podets esser segura: que nous apellaran mare de la adultera ne ensutzada. |
| Fat. | Filla mia, no seras adultera ne ensutzada, que per muller te vol e fara matrimoni ab tu en la manera per Nostre Senyor Deu ordenada. |
| Cam. | No es matrimoni aquell ques fa per força, car entre persones liberes se vol liberament contractar, e com hi esdeue força, segons ara se tracta, pert lo nom e encara lo efecte de matrimoni. |
| Fat. | Filla mia, consent ho tu e fes ho de ta volentat e consentiment, e sera matrimoni. |
| Cam. | Mare mia, pren abans un coltell e donam libertat; hages pietat de la mia carn; trau la daquest mon a fi que no venga a poder de mon enemich. E no sia yo de pijor condicio que Virginea, donzella romana, a la qual son pare per ço que Apio Claudio Consol no desonestas, ab un coltell li dona mort, amant molt mes esser sens filla, que pare de la adulterada, ensutzada e vituperada. |
| Fat. | ¡Ay filla mia, morta son, e abans morre que tu! |
| Cam. | No morrets vos, ans viurets e serets appellada honrada mare de filla honesta. |
| Fat. | A la fe si tu mors, morir vull. |
| Cam. | ¡Ay mare mia, e matats me vos ab vostres mans, per ço que yo no venga a poder de tiran! ¡Haiats de mi aquella pietat que altres mares han hauda a sos fills! E recordats vos que Medea, filla del Rey Oetes, solament per fer despit a Jason, mata sos propris fills. Semblantment Prognes, filla de Pandion, mata Itim son fill, el feu menjar a Tereu son marit, per un sol despit, ço es, perque a força jague, e despuys talla la lengua a Filomena, germana de la dita Prognes, de que lo dit Tereu fonch per los deus conuertit en upega, Filomena en rossinyol e Prognes en oronella. Empero los fills de Jason ne de Tereu no pregauen lurs mares quels matassen, ans plorauen per no morir. E yo prech a tu ab legremes, ¿e seras tan cruel que no reebas mos prechs? |
| Fat. | Filla mia, abans matare a mi que a tu, e si aquest cami prens, ta mare desauenturada te seguira. |
60.
61.
62.
63.
64.
65.
66.
67.
68.
Atressi com laurifany  . . . . . . . . . . . . . . .  . . . . . . . . . . . . . . .
69.
70.
71.
72.
73.
74.
75.
76.
77.
78.
79.
80.
| Abadessa. | ¿On lo trametets, on li manats que vage? Assignats li algun loch on vos placia que habite. |
| Guelfa. | Vaga on se vulla, lo mon es gran e ample e bey cabra ara axi com fins açi hi ha cabut. |
| Abad. | Hoch, mas vos li manauets on anas, e axi ho feya. |
| Guel. | Manauali yo mentre yol tenia per meu; ara no ho faria, car no he raho de fer ho. |
| Abad. | Yo dich, senyora, que ell es vostre, e ho sera mentres sia viu; be ho proua la desauenturada Cammar, que per ell menys preant un Rey perde la vida. |
| Guel. | Esmerça fort mal la sua mort puys ques mata per home cruel e desconexent, e sil hagues conegut tan be com yo, mils haguera guardada la sua vida. |
| Abad. | Certes, ella mori per lo pus leal home del mon, e no obstant que ell fos causa de la sua mort, pero fonch sens colpa, e no podia complaure a ella e guardar la fe que a vos hauia promesa. |
| Guel. | E donchs yo la mati segons aço. |
| Abad. | No la matas vos, ne tan poch moriria si vos no fossets. |
| Guel. | ¡Ay de mi! A com fallia encara quem carregueu lanima daquella mora folla! Plagues a Deu fos viua, e Curial hagues be ab ella. |
| Abad. | Curial no pot hauer be sens vos. |
| Guel. | Ne ab mi no laura, segons vos he dit. |
| Abad. | Puys que axi es que volets que sen vage, haiats tanta pietat que nol trametats a demanar almoynes per les portes. Donats li ab que isca daçi es pusca metre en algun estat rahonable, fins que a Deu placia la sua mala sort hage fi, que en ma fe no crech nasques may en lo mon home pus mal fadat que aquest. |
| Guel. | Sospira, e dix:—No hagues yo hauda ab ell pijor sort que ell ab mi, e daço no pus. Anats, e Melchior doneli ço que hage obs per metres en estat de vint caualcadares e en aquell lo mantenga, e doneli los joyells e robes que li lexa empenyades com sich perti, e vage sen en nom de Deu e cerch son auantage. E no sperant de mi perdo sino en la forma dauant dita, meta silenci en la sua boca e nom scriua, nes cur de mi car certes yol he de tot en tot auorrit e com mes men parlats, tant mes pijoren sos fets. |
82.
83.
84.
85.
86.
87.
88.
89.
90.
91.
92.
93.
94.
95.
96.
97.
98.
99.
100.
101.
103.
104.
105.
106.
107.
108.