# Èdip Rei

___________
Traducció de Sófocles. ___________
PERSONATJES.
| Edipo. Lo gran sacerdot. Créon. Chor de vells Thebans. Tirésias. | Jocasta. Un missatjer. Un criat de Layus. Un segon missatjer. |
L' acció passa á Thebas en la plassa pública. Se veu lo palau del rey, lo temple de Apolo y las estatuas de'ls Dèus.
* ↑ Al empendre la traducció del Edipo Rey, ab cual cárrech nos ha honrat molt mes de lo que mereixiam nostre ben volgut amic, lo senyor Briz, dech advertir que m'ha ajudat bastant á ferla, mon company, l'erudit Doctor en filosofia y lletras, En Manel Morros. Ho faig constar, pera pagarli lo deute de agrehiment qu'ab ell tenia contret.— Lo Traductor.
* ↑ Cadmo era reconegut per lo fundador de Thebas.
* ↑ Los suplicants duyan en llurs mans brancas d'olivera, cobertas de cintas de llana quo col-locavan sobre l'altar de'ls Dèus.— Vej, Los suplicants d'Esquilo, vers 332 y Los suplicants, d'Eurípides, vers 237 y 258.
* ↑ Devant la major part de las casas de alguna importancia s'aixecavan altars, y qualques vegadas estatuas consagradas á los Dèus tutelars, sobre tot á Apolo, (Vej. Alectra. vers 637 y 373, pag. 164 y 426. Aristófanes, Las vespas, vers 875, Plauto, Curculio. I,I,71.). nun ara veneris hoec est ante horum fores.
* ↑ Segons l'escoliasta hi havia á Thébas dos temples consagrats á Minerva: l'un ab lo nom d'Onceo y l'altre ab lo nom d'Ismenia. Alguns donavan á Minerva los noms d'Alalcomenia y de Cadmeana. Esquilo en los set C. Theb. fá menció de Minerva Oncea, vers 164 y 487 y Pausanias IX. XII, 2.
* ↑ Hi habia un temple d'Apolo en las voreras del Ísmenos, riu de la Beocia, d'hont aquest Dèu rebé lo nom de Ismaniá. (Pausanias, IX, 10) (Erodoto, VIII vers 134.)
* ↑ Aquesta descripció de la pesta, de la qual lo choro tornarà à parlar (Vers. 168 y següents,) sembla indicar un recort recient de la qu'habia assolat á Aténas durant lo segon any de la guerra de lo Peloponés (Vej. Tucydides, II, 49,) Ab ella fora fácil lo trovar una fetxa aproximativa de la representació de l'Edipo Rey. En quan á la expressió poética, La Fontaine, parlant de la pesta, ha dit també: capable d'enrichir en un jour l'achéron.
* ↑ Se donava lo nom d'esfinge á un monstre fabulós qu'aparegué en una montanya vehina de Thebas, poch temps après de la mort donada per Edipo á lo seu pare. Edipo, á qui los Thebans habian promés la ma de Jocasta, y lo poder soberá, si'ls lliurava d'aytal calamitat, se presentá un jorn á la esfinge, y preguntat per ella «quin animal era lo qui tenia quatre peus al dematí, dos durant lo jorn y tres á la nit,» contestá ell que l'home; perque s'arrastra ab las mans y los peus mentres se troba en la infantesa y s'apoya ab un bastó quan arriba á vell. Llavors, conforme á la decissió del orácul, la esfinge va llençarse al mar.— Ν. de lo T.
* ↑ Virgili (Eneida I. vers 680,) ha dit també: nunc ego sopitum somno.
* ↑ La corona era, en general, signe d'una felís notícia. (Vej. Electra, pag. 71, Tito Livi XXIII, 11, Pluto vers 21.)
* ↑ En aquesta resposta, á estil d'orácul, la paraula grega está empleada en doble sentit. Per un cantó, lo significat general es nostras desgracias, y per altre, en un sentit mes particular, la indagació o la busca del matador de Layus.
* ↑ Segons Voltaire, Lettres sur Edip, no es natural qu'Edipo ignori que'l seu succesor ha mort. L'autor esplica un poch mes avall, vers 118 y 131, com lo mal present ab que l'esfinge trastornava á ne'ls Thebans va fer oblidar un crim encara bastant obscur y evitar de cercarne á los autors. De totas maneras, ja escusa del poeta es qu'aquestos fets no pertanyen á la accio mateixa, sino que son anteriors á ella. Es lo qu'Aristóteles mateix fa notar en sa Política, Capítols XVIII y XXV.
* ↑ Eurípides Fenicias, vers 36, diu: que havia anat á consultar al orácul, per sapiguer si vivia encara l'infant qu' había fet exposar.
* ↑ Lo poeta fa mentir á n'el servidor de Layus, qui s'excusa aixis de haber fugit, cambiant al ensemps los recorts d' Edipo.
* ↑ L'escoliasta diu que aixó va contra Créon, que era lo succesor natural de Layus.
* ↑ Es á dir, del qual l'autor y las circunstancias eran difícils de descobrir.
* ↑ «Dels esglaons del altar.» Edipo mana aqui que s'en portin los rams qu'habían sigut depositats sobre l'altar, com símbols de súplica. Vej. Los suplicants d'Euripides, vers 32.
* ↑ Aquesta personificació poética del orácul se trovará també en lo segon chor, vers 475.
* ↑ Pausanias, llibre IX, cap. XVII, parla del temple consagrat á Diana dins la ciutat de Thebas. Vej. també á Plutarco, Vida d'Aristides, cap. XX.
* ↑ La mateixa expressió se trova en Eurípides, Hecuba, vers 608, hont ell l'aplica á n'l'Anarquia náutica, ço es, á la soldadesca indisciplinada. Antígona, vers 810. la filla d' Edipo diu: «Pluto m'arrossega viva al entorn del Aqueró.»
* ↑ Himnes rel-ligiosos.
* ↑ S'atribuhian al Dèu Marte totas las plagas, aixis la pesta com la guerra.
* ↑ Anfítitres era considerada en la Mitologia com á filla de Nereo y de Doris, y esposa de Neptuno.
* ↑ En Electra, vers 6, Apolo es anomenat «matador dels llops». Aquet nom se pren aqui en lo sentit de deslliurador. No obstant, Píndaro Pytii. I. 75, Horaci, III. Odas, IV, 62. donan també á Apolo lo nom de Deu de Lysia.
* ↑ Hont jo posseheixo 'l poder y 'l trono.
* ↑ L' aigua lustral, era l'aigua comuna ab la qual s'apagava una teya encesa treta del foch destinat als sacrificis: era l'aygua beneyta dels Pagans.— Ν del T.
* ↑ Se dona á Apolo lo nom de Febo, com a pare de la llum. Altres vegadas aquet nom servia á n'els poetas per indicar al sol. N. del T.
* ↑ En las paraulas de Tiresias, lo mot grech te un doble sentit: per una part, significa los seus propis auguris ο 'l trist coneixement qu' ell te del passat y del esdevenidor; y per allre, los crims d' Edipo desconeguts d'ell mateix.
* ↑ Hi ha en las paraulas de Tiresias un doble sentit no mancat d'intenció. Las paraulas del original tot segnificant l'irritació causada per las acusacions d'Edipo, poden entendres també de sa esposa, qu'es al mateix temps sa mare.
* ↑ Edipo comensa á suspitar que s'ha sobernat á Tiresias, y ja sab qu'es Créon lo qui li ha aconcellat de fer venir al endevinayre.
* ↑ Lo text diu: "Tú qu'ets cego dels ulls, de las orellas y de sperit.»
* ↑ per fi esclatan las sospites d' Edipo contra Créon. Après de la noble resposta de Tiresias, ve aquet magnifich troç en qu'Edipo invoca sa fortuna, lo seu poder y sa gran sabiduria á n'l instant mateix en que, sens sapiguerho, ho ha perdut tot.
* ↑ Una lley d'Atenas, ordenava que tot Mateco ó sia estranger domiciliat, escullís un patró entre 'ls ciudadans, lo cual devia ésser inscrit en los Registres publichs.
* ↑ Alusio á Jocasta y á Layus.
* ↑ La expressió «veure las tenebras,» so troba mes avall, en lo vers 1173 y també en Eurípides.
* ↑ Mort de la Beocia, que s'extenia fins al Parnas pel O. y fins á la Megaride pel E. comprenent la Helicona. Estava consagrat á Júpiter y á las musas.— Ν del Τ.
* ↑ Literalment: «l'himen en lo que, com en una mar sense port, tu has navegat dintre ta casa.» Revelació obscura per Edipo, pero clara per l'espectador.
* ↑ Literalment: «Te farà igual á tu mateix é igual à n'els teus fills.» Tiresias, en aquestas paraulas no molt claras, vol fer entendre qu'Edipo se regoneixerá parricida incestuós y germá de los seus fills.
* ↑ Séneca, en lo seu Edipo, vers 654, ha traduhit aquet vers: Repet insertus vice. Baculo senili triste proetantans iter.
* ↑ Délfos passava per esser lo centre de la terra: Eurípides reproduheix moltas vegadas aquesta tradició, aixis com Estrabon y Pausanias.
* ↑ Edipo era cregut fill de Polibi, rey de Corinto.
* ↑ L'esfinge
* ↑ Corneille y Racine han transportat molt be á n'el istil trágich lo mot robar. En la trajedia Nicomede, acte primer, escena segona, diu: Et loin de lui voler son bien en son absence. En la Iphigenie, acte primer, escena tercera, diu: Et si quelque insolent lui volait sa conquéte.
* ↑ Aquí Edipo 's para de prompte aprés de sas primeras paraulas; per est motiu, Créon li diu lo que segueix;
* ↑ Això es: gosar de una vida tranquila.
* ↑ M'afalagan. Aqueixa es la frase que usan las novas edicions. Las vellas ho portan com nosaltres ho habém traduhit. (Notas del Τ.)
* ↑ Créon acaba de dir que si es culpable caiguen sobr'ell las malediccions d'Edipo.
* ↑ Sacerdots d'Apolo, encarregats de trasmetre 'ls oráculs. (N. del T.)
* ↑ Aquesta montanya era 'l Cyteron; pero 'l poeta no l'anomena, puix poch á poch va presentant totas las circunstancias que dehuen revelar á Edipo la terrible veritat.
* ↑ Apolodoro anomena á n'aquest heralt Polifonte.
* ↑ Segons Ferécydes, la esposa de Polibi s'anomenava Medusa y era filla de Orcilochos; altres l'anomenan Antióchides, filla de Chalcon, y Apolo l'anomena Peribea.
* ↑ O sia, nascuda en lo Pelopones.
* ↑ Nom qu' es donava á Apolo quan pronunciava 'ls oráculs.
* ↑ Aquestas lleys divinas son celebradas també en la Antigona, baix 'l nom de lleys no escritas, osia, naturals.
* ↑ La insolencia, l'ergull violent o la llicencia, y particularment aquí, la violacio de lus lleys.
* ↑ Musgrave, Hermann y Wunder pensan, ab fonament, que molts passatjes d'aquest chor fan alusió al estat polítich d' Atenas y, sobre tot, á Alcíbiades. La major part dels troços de la següent estrofa, s' aplicarían perfectament al carácter d'Alcíbiades y a la mutilació dels Hermes (N.T.: llibres sagrats dels ateniesos) de que fou acusat. Si fossen fundadas aquestas suposicions, seria precis atmetre que Sófocles escrigué l'edipo rey en etat molt avançada.
* ↑ Literalment: «ahont no lenen un peu bo per servirsen.»
* ↑ Aquesta es la frase que sembla una alusio a la mutilació dels Hermes.
* ↑ Literalment: «¿De qué'm serveix fer danzas en honor dels Dèus?»
* ↑ Ciutat de la Fósida, aixis anomenada del nom d'Abas, fill de Lynceo y de Hipermnestra.
* ↑ Literalment: «no poden senyalar ab lo dit.»
* ↑ Jocasta se dirigeix á una de las donas que la segueixen.
* ↑ Thebas.
* ↑ Sila s'aplicava á n' ell mateix aquest vers de Sófocles. Eurípides, en un vers conservat per Plutarco, anomenava á la sort «filia de la fortuna»; y Horaci, en sa 6.ª sátira, deya que 'l vulgo, gelós de l' amistat que li concedia Mecenas, lo calificaba de fill de la fortuna.
* ↑ Segons Musgrave, 's refereix á certs sacrificis religiosos que 's feyan lo dia de la lluna plena. Hermann, suposa qu' hi ha sols una alusió al dia en que 's représenta aquesta tragedia.
* ↑ Res més confús y contradictori que lo que 's refereix al naixement d'aquest Dèu: uns lo suposan fill de Mercuri y de Driope, altres de Jupiter y Calisto; altres de Ulises y de Penélope; del Éter y d'una Nereida; de Urano y de la Ierra; etc..... Era adorat en l'Arcadia com divinitat que presidia 'ls boscos y protejia als pastors; habitava en las grotas, en las rocas y en las valls, y passava 'l temps cassant y dansant ab las ninfas. Lo cult del Dèu Pan, desconegut en Grecia en temps de Homero y Hesiodo, apar originari de l'Arcadia, desd'ahont va propagars á totas las comarcas helénicas, passant desprès á Roma, hont s'identifica ab Inoo y Fauno. Se 'l representa ballant ó tocant 'l fiaviol ab lo cos covert d' una pell de cabrit y una corona de pinyas en lo cap; en quelcunas medallas se 'l veu nú y sense fil de barba. (Ν. del Τ.)
* ↑ Montanya de l'Arcadia, en la que Maía va engendrar á Mercuri.
* ↑ Montanya de la Beocia. En una de las notas anteriors vàrem parlar d'ella. (Ν. del Τ.)
* ↑ Se dirigeix al primer personatje del Chor.
* ↑ Com ja suposarà 'l lector, á n' aqui Edipo 's refereix al misatjer; pero 'l pastor per safarse de la qüestió, fa, com se so' dir, lo paper de ganso. (Ν. del Τ.)
* ↑ Estrella vehina de la gran osa. Plini diu que ix onse dias avans del equinocci de la tardor. Aixo está conforme ab la Escoliasta que diu que surt quan lo sol está á n'el signe de la Verge. Segons Lexicon de Bekker, l'Arturo es una de las estrellas de la constelació de Bouvier.
* ↑ Edipo. (N. del T.)
* ↑ En las tragedias antigas hi havia un peísonatje (missatjer) encarregat d'anunciar los aconteixements que passavan fora del punt hont s'esqueya la acció, y un altre encarregat de comunicar lo que passava darrera l'escena. Esquilo va esser lo primer que feu eixir en las taulas aquestos dos personatjes.
* ↑ Esquilo y Shaspeare han usat també algunas vegadas la mateixa figura que á n'aqui usa Sófocles.
* ↑ Los dos versos precedents son rebujáts per molts crítichs que 'ls tenen per una modificació d' algun glosista.
* ↑ Aquest pensament atribuit á Solon ha estat desarrollat moltas vegadas pels tragichs.