# Qui no és trist, de mos dictats no cur
## D'altres versions

| Versió 4 Qui no es trist de mos dictats no cur O'n algun temps que sia trist estat E lo qui es de mals passionat Per fer se trist no serque loch scur. Lija mos dits mostrant pensa torbada Sens algun art exits d'hom fora seny, E la raho qu'en tal dolor m'enpeny Amor ho sab quin es la causa stada. Alguna part e molta es trobada De gran delit en la pensa del trist; E si les gents ab gran dolor m'an vist De gran delit m'arma fon companyada. Quant simplament Amor ab mi habita Tal delit sent que nom cuyt ser al mon E com sos fets vull veure de pregon Mescladament ab dolor me delita. Prest ve lo temps que fare vida hermita Per mills poder d'amor les festes colre. D'est viure strany algu nos vulla dolre Car per sa cort Amor me vol em cita. E yo quil am per si tan solament No denegant lo do, quem pot donar A sa tristor me plau abandonar E per tostemps viur'entristadament. Traure no puch de mon entendiment Que sia cert e molt pus bell partir, Sa tristor gran que tot altre delit Puix hi recan delitos languiment. Alguna part de mon gran delit es Aquella que tot home trist aporta Que planyent si lo planyer lo conforta Mes que si d'ell tot lo mon se dolgues. Esser me cuyt per moltes gents repres Puix que tant lou viur'en la vida trista, Mas yo qui he sa glor'al ull vista Desig sos mals puix delit l'es permes. Nos pot saber menys dela esperiença Lo gran delit qu'es en lo sols voler D'aquell qui es amador verdader E ama si vehent s'en tal volença. Tornada Lir entre carts Deu vos don coneixença Com so per vos a tot estrem posat. Ab mon poder Amor ma'nderrocat Sens aquel seu d'infinida potença. | Versió 5 Qui no es trist de mos dictats no cur, O'n algun temps que sia trist estat; E lo qui es de mals passïonat Per ferse trist no serque loch scur. Lija mos dits mostrant pensa torbada Sens algun art exits d'hom fora seny. E la raho qu'en tal dolor m'enpeny Amor ho sab quin es la causa estada. Alguna part e molta es trobada De gran delit en la pensa del trist, E si les gents ab gran dolor m'an vist De gran delit m'arma fon companyada. Quant simplament Amor ab mi habita Tal delit sent que no'm cuit ser al mon E com sos fets vull veure de pregon, Mescladament ab dolor me delita. Prest ve lo temps que fare vida heremita Per mills poder d'Amor les festes colre, D'est viure 'strany algu nos vulla dolre Car per sa cort Amor me vol e'm cita E yo qui 'l am per si tan solament, No denegunt lo do, que m pot donar, A sa tristor me plau abandonar, E per tost temps viur' entristadament. Traure no puch de mon enteniment Que sia cert e molt pus bell partit, Sa tristor gran que tot altre delit Puix hi recau delitos languiment. Alguna part de mon gran delit es Aquella que tot home trist aporta Que planyent si lo planyer lo conforta, Mes que si dell tot lo mon se dolgues. Esser me cuyt per moltes gents repres Puig que tant lou viur'en la vida trista, Mas yo qui he sa glori'al ull vista, Desig sos mals puix delit les permes, No s pot saber menys de l'esperiença Lo gran delit qu'es en lo sol voler D'aquell qui es amador vertader E ame si vehent s'en tal volensa Tornada. Lir entre cars Deu vos don coneixensa Com so per vos a tot estrem posat Ab mon poder Amor m'ha 'nderrocat Sens aquel seu d'infinida potença. |

## Fonts

* ↑ DELL'ANTICA LETTERATURA CATALANA. Studii seguiti dal testo e dalla traduzione della Vita di Giacomo I tolta dalla Cronaca Catalana di RAMON MUNTANER, di Enrico Cardona, Napoli, 1878; pp. 120-121
* ↑ ESPAGNE ET PROVENCE d'Eugène Barte, París, 1857. pp.388-391