# Jochs de la infancia

JOCHS DE LA INFANCIA
PER
FRANCISCO MASPONS Y LABRÓS
advocat, soci honorari de la academia de
bonas lletras de barcelona,
BARCELONA.
ESTAMPA DE FREDERICH MARTÍ Y CANTÓ, carrer de montjuich del cárme, 6.
1874.
A MOS ESTIMATS FILLS
Francisco y Ramon Maspons y Anglasell.
Cargol treu banya,
que ton pare es á montanya,
cargol treu vi
que ton pare es al molí.
Cargol treu banya,
puja la montanya
cargol bové,
puja'l montanyé.
Mes devegadas la pluja's fa mes llarga de lo que 'us pensavau y's comensa á fer pesada y mes pesada que may s'acava sobre tot si es á l'hivern , y com que cansa mes un dia de pluja que no pas cent de sol, aviat 'us ne canseu y'l fastich 'us fa anar d'un cantó á l'altre, lo qual vol dir que Deu dona las cosas quan á n'ell millor li plau, y que no's pot desitjar lo contrari de lo que dona, que ell sab com y perqué ho fa; lo cas es que 'us aburriu y canseu y pera distreureus, demanant lo sol que tot ho vivifica y alegra 'us poseu à cantar:
Sol, solet,
vinem á veure,
vinem á veure,
sol, solet,
vinem á veure,
que tinch fret.
Y si'l sol surt tan sols una mica, desseguida canteu:
Bon temps,
d'hont vens?
Del cel. Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/60 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/61 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/62 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/63 64 » «  Fum, fum, xamaneya amunt, trobaràs un capellà que 't darà un bossí de pa y una carbasseta ab vi per passà aquest sant camí; correran bous y vacas y gallinas ab sabatas ; correu, correu minyons que la teta fa turrons lo vicari 'Is ha tastat diu que son un poch salats, ay 1 brut , ay '1 porch, ay 1 cara de pebrot. Que també s diu de aquesta manera : Lo dia de Nadal • posarem lo porch en sal, sila gallina à la pastera, lo pollí à dalt del pi, toca, toca Valentí, que ja venen bous y vacas y gallinas ab sabatas. Lo Vicari ha fet turrons la gineu 'Is ha tastat; ay que son dolsos, ay que son salats. Kikirikik, ahont vas, ahontvas? Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/65 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/66 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/67 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/68 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/69 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/70 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/71 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/72 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/73 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/74 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/75 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/76 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/77 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/78 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/79 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/80 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/81 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/82 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/83 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/84 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/85 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/86 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/87 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/88 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/89 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/90 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/91 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/92 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/93 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/94 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/95 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/96 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/97 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/98 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/99 Fins á dotze: 'L qui 's desconta ó respira dihent los números paga penyora. S' ha de dir ben depressa. Semblant á n' aquestos es lo dels Aranyons, en lo qual se canta:
Los aranvons si n' eran dos, de los dos lo un no ho sé, y á la finestra y á la finestra, de los dos lo un no ho se, y á la finestra me 'n aniré. Los aranyons si n' eran tres, de los tres los dos no ho se... Los aranyons si n' eran quatre dels quatre los tres no ho se...
fins á dotze.
Ara, avans d' acavar, puch dirvos uns quans balls, reminiscencias alguns de la antigua Roma y Grecia, que son bonichs per la animació y vida que portan. Res hi ha mes placenter que algun diumenge á la tarde, sota un emparrat ó en algun plané, veure lo airós moviment que en sí dits balls portan acompanyats de tan frescas, vivas y características tonadas. No 'us vull pas parlar del ball de 'n Serrallonga y altres propis ja sols de gent gran. Lo Jan petit se balla fentne la sardana y cantant:
Lo Jan petit com balla com balla, balla, balla, lo Jan petit com balla, ab lo dit, dit, dit.
Tothom se deixa anar de las mans, se para la rodona y tots lo que lo ballan, allargan lo dit cap al mitg mitg dihent:
Ab lo dit, dit, dit, ara balla, ara balla, ab lo dit, dit, dit, ara balla tan petit. Lo Jan petit com balla com balla, balla, balla, lo Jan petit com balla, ab lo peu, peu, peu. Ab lo peu, peu, peu, ab lo dit, dit, dit, ara balla, ara balla, ab lo dit, dit, dit, ara balla tan petit.
Al dir ab lo peu la roda s' atura y tothom tira lo peu cap endins y despres lo dit, que es lo segon de la ma. Y així cada volta se va dihent una cosa nova y
Ab lo nas, nas, nas, ab lo peu, peu, peu, ab lo dit, dit, dit, ara balla, ara balla, ab lo dit, dit, dit, ara balla tan petit.
En lo Pagès també 's detura la roda pera imitar succesivament las feynas del pagés: Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/102 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/103 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/104 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/105 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/106 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/107 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/108 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/109 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/110 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/111 Pàgina:Jochs de la infancia (1874).djvu/112