# Llegendes de l'altra vida/Pròleg de l'editor

El llibre que avui publiquem sots la rúbrica de Llegendes de l'altra vida, podrà figurar segurament entre'ls més interessants de la «Biblioteca Catalana», per raó dels materials que presenta reunits. Les visions de l'altre món, basades en la creencia d'un lloc d'expiació per a les ànimes dels pecadors y d'una mansió de goig per als benaventurats, constitueixen una branca important de les llegendes del cristianisme. Les més antigues d'aquestes narracions, difoses extraordinàriament durant els segles mitjos a favor de la literatura llatí-eclesiàstica, no tardaren gaire a introduir-se en les literatures vulgars per medi de traduccions y adaptacions de tota llei; cal veure en aquestes l'obra dels educadors y catequistes, àvids de proselitisme enfront d'aquelles societats, més supersticioses que crèdules, y més enamorades de lo meravellós que de les altes veritats del dogma cristià. La literatura catalana és més rica de lo que fins ara s'hauria pogut creure, en materia de Llegendes de l'altra vida: el nostre volum ve a provar això que diem, oferint en ses planes un cert nombre de narracions prou interessants, entre les quals, quatre textes al menys poden ésser presentats com a desconeguts fins ara; un altre, del qual se tenia noticia, y que's considerava perdut, és retornat a la coneixença dels estudiosos de la nostra antiga literatura. Esmentarem ràpidament els textes qui constitueixen aquest novell aplec. En primer lloc, publiquem la narració de Huc de Saltrey, traduïda al català per Frare Ramon Ros de Tàrrega, relativa al Viatge del cavaller Owein al Purgatori de Sant Patrici. Aquest text data de l'any 1320, y és un dels qui han permanescut inèdits fins al present. Segueix al dit text, en tres distintes versions, la Visió de Tundal, en la qual no hem de veure sinó una manifestació més avençada de la mateixa llegenda d'Owein. Dos d'aquests textes eren ja coneguts, car feia anys que havíen estat objecte de sengles publicacions: no obstant, al publicar-los de nou, creiem fer un servei a les nostres lletres, facilitant l'estudi comparatiu d'aquells ab l'altra versió, que fins ara no havia estat publicada. Es aquesta la intitulada Visió del Monestir de Clares Valls (o sia la versió A, seguint la nostra nomenclatura), y és més extensa y completa que cap de les altres dues versions (B y C), ja conegudes d'abans. De la Visió de Trictelm qui apareix tot seguit en el nostre volum, no se'n tenia la més petita noticia pels tractadistes de la nostra literatura. La publicació de la llegenda de que's tracta, l'original llatí de la qual és degut al venerable Beda, constitueix, doncs, una novetat; encara que'l text, ni per la seva extensió ni pel séu valor literari, no tingui una gran importància. El text català del Viatge d'en Ramón de Perellósal Purgatori de Sant Patrici, al qual volíem referir-nos més amunt, havia estat imprès en 1486, emperò la edició semblava perduda desde feia mólts anys. Quan, ab la publicació del text llenguadocià del "Viatge", se'ns feia més difícil de resignar-nos a la manca d'aquest original català imprès, el raríssim incunable comparegué a mans del nostre excel·lent amic don Pau Font de Rubinat, de Reus; y aital circumstancia afortunada ens permet poder oferir avui el cobejat text, omplint el buit que, d'altra manera, hauria degut aparèixer en el nostre volum. La Disputa ab l'esperit de G. de Corvo és altre dels textes inèdits que ara veu la llum, jatsia el manuscrit qui el conté fos prou conegut y utilitzat ja per a la edició d'altres obres que ab aquella s'hi troben aplegades. Encara que prou vulgaritzada, ens ha semblat que la narració del Viatge d'en Pere Portes a l'infern no podia mancar en el present aplec, y menys encara podent utilitzar
un document del segle xvii, del qual no se n'havia fet encara el tresllat puntual que reclamava. Finalment, un text desconegut de tothom, y del qual no'ns romanen més que algunes fulles desaparellades, ha degut figurar, mutilat y tot, en apèndix al present volum; car ens ha semblat fer obra de piadosa exhumació, posant a cobert de perdua total aquests darrers vestigis d'una producció de la qual ens veiem ara privats; com de tants altres textes perduts en el dalt-a-baix secular de la literatura catalana. Després d'aquesta enumeració, no'ns cal sinó remetre als qui desitgin més noticies sobre els textes de referencia, a les notes il·lustratives de la fi del nostre volum.