OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Visions i Cants/Himne a la senyera de l'Orfeó Catalunya, de Cassá de la Selva

<poem> HIMNE A LA SENYERA
(de l'Orfeó Catalunya, de Cassá de la Selva)
Ohiu els cants que duèm als llavis: del sant trevall sortím cantant tot remembrant cançons dels avis, i l'avenir també es un cant.
Es bell repòs, repòs que canta sentint la forsa retornar; l'ànima, en tant, s'alsa onejanta entre'l passat i el que vindrà.
Cantèm a Deu que'ns dona vida, cantèm la patria en gestes grans, cantèm l'amor qu'a tots ens crida a unir les veus com bons germans.
Al bell damunt de la renglera Deu, patria, amor plegats hi són: Hèusela aquí nostra senyera, ella'ns durá cantant pe'l món.
# Visions i Cants/Els focs d'aquest Sant Joan

ELS FOCS D'AQUEST SANT JOAN
Ja les podèu fer ben altes les fogueres aquest any: cal que brillin lluny i es vegin els focs d'aquest Sant Joan.
Cal que's vegin de Valencia, de Ponent i de Llevant... i en farèu també en la Serra perquè's vegin més enllà.
Que la terra està revolta sota'l peu dels Occitans, i convé que se'n recordin de la antiga germandat.
Des que fou esquarterada no s'havia vist pas mai redreçarse alhora els troços cadascú pel seu costat.
Miracle! Gent d'Occitania, l'esprit d'Oc s'ha despertat! Tots la passarèm en vetlla eixa nit de Sant Joan.
Tots la passarèm en vetlla al voltant dels focs més alts, perquè's parlin uns amb altres com llengues de l'Esprit Sant.
Parlaràn de serra en serra, i de la més alta als plans... ¡Pirinèu, si resplandisses tot encès de mar a mar, remembrant als fills en vetlla les memories del passat, les fianses del pervindre i els misteris d'eix atzar que fa que'ls fills d'una mare, que'ls homes d'un sol parlar tingan els braços enlaire tots alhora bracejant; i el crit d'una sola llengua s'alsi dels llocs més distants omplint els aires encesos d'un clamor de Llibertat! Juny, 1907.
# Visions i Cants/Dimecres de cendra

DIMECRES DE CENDRA
A UNA NOIA
No't facis posar cendra,—no't facis posar cendra, patró de joventut, que no té res que veure—la mort, la cendra, am tu. No entelis am mementos ton front rosat i pur.
Tu no has pas d'havê esment—de la trista paraula que diu el sacerdot girant-se de la taula.
Qu'aquest color rosat—que dûs al front i als llavis no t'ha sigut donat—per cendrosos agravis,
que t'ha sigut donat, verge de la sang tendra, per uns altres esblaims—que no són pols ni cendra.
# Visions i Cants/El cant de la senyera

EL CANT DE LA SENYERA
Al damunt dels nostres cants aixequèm una Senyera que'ls farà més triomfants.
Au, companys, enarborem-la en senyal de germandat! Au, germans, al vent desfem-la en senyal de llibertat; Que voleii! Contemplem-la en sa dolça majestat!
Oh bandera catalana!, nostre cor t'es ben fidel: volaràs com au galana pel damunt del nostre anhel: per mirar-te sobirana alçarèm els ulls al cel.
I et durèm arreu enlaire, et durèm, i tu'ns duràs: voleiant al grat de l'aire, el camí assenyalaràs. Dóna veu al teu cantaire, llum als ulls i força al braç.
# Visions i Cants/El mal caçador

EL MAL CAÇADOR
La missa matinal la diuen allà dalt aixis que 's fa de dia.
La missa de l'Estiu el capellà la diu am les portes obertes.
S'oeix de tots costats quan enflaira 'ls serrats el ginestar de Corpus.
El caçadô 's daleix: De fòra estant la oeix amb un genoll a terra.
Al bon punt d'alçar Deu, li bóta allà al bell peu la llebre endiastrada.
S'esventa'l goç lladrant, la llebre fuig botant, i el caçadô al darrera.
«Corres i correràs. Mai més t'aturaràs.» Aquesta es la sentencia.
«Doncs, corro i correré. May més m'aturarè. Alegra es la sentencia.»
S'allunyen amb el vent, perdent-se en un moment els crits, la fressa, el rastre...
Passen dies i nits... Pels marges reflorits ha tornat Corpus Christi.
La missa matinal la diuen allà dalt, les portes són obertes.
En un vent de visió passa 'l mal caçadô. entre lladrucs i fressa.
Se gira i veu l'altâ, i al peu el capellà, i en alt veu l'Hostia càndida.
Passa i es perd al lluny... La boirina de Juny cenyeix l'horitzó immobil.
Roden les estacions, revénen els plançons: cada any, cada any ve Corpus.
Cada any torna a passar; cada any torna a mirar, cada any, la missa augusta.
Cada any els capellans tenen més cabells blancs i aixequen més els braços.
Cada any l'Hostia 's va alçant, el temple 's va aixafant i l'Hostia puja, puja...
Passen més anys i més, el capellà no hi es: l'Hostia va sola en l'aire.
Amunt... amunt... amunt... La volta perd el junt, la llum del cel s'hi filtra.
L'Hostia s'hi va acostant... El temple 's va esquerdant... El caçador no para.
Ve un any, la volta cau i s'obre 'l gran cel blau demunt de l'Hostia blanca,
que s'alça lentament... Al ser l'estiu vinent floreix el temple en runes.
Se'n va pujant al cel... El caçadô, amb anhel, cada any, cada any la mira.
L'Hostia, per'nâ al zenit, té l'espai infinit, i ell, per caçâ, encisat, té l temps, l'eternitat.
# Visions i Cants/Després de la tempestat

DESPRÉS DE LA TEMPESTAT
Quan s'esqueixen els nuvols sobre'l cel la ciutat surt rient de la tempesta, regalant d'aigua lluminosa arrèu, remorejant de nou en sons de festa.
Recomença'l remor en la ciutat i en el rostre dels homes l'alegria: els nuvols sobre'l cel s'han esqueixat, la tenebrosa nit torna a ser dia.
Cadascú alça'ls ulls per si retroba la gran blavor del cel, tant oblidada! Beneita sies, tempestat passada, perquè fas alçâ'ls ulls a la llum nova! 1897
# Visions i Cants/Els reis

ELS REIS
Aquesta nit han passat i han posat la mà als balcons... Els somnis dels infantons han granat.
Cap a Orient se'n van tornant a llur reialme confús, a regnar-hi tot pensant en Jesús.
Heu sentit avui el chor matinejador dels nens? Heu sentit el rastre d'or, mirra, encens?
# Flors del camí

| Imatge de desambiguació | Aquesta és una pàgina de desambiguació. És a dir, una pàgina que us porta cap a d'altres amb el mateix nom. Si un enllaç us ha portat fins ací podeu tornar enrere per arreglar-lo i fer-lo enllaçar a la pàgina més adient. |
Flors del camí pot tenir els següents significats:
* Flors del camí (Dupont, 1909) (Celestí Dupont, 1909)
* Flors del camí (Pujadas) (Josep Pujadas i Truch, 1932)
# Franquícies de Prades (1113)
### Fonts

* ↑ DOCUMENTS HISTORIQUES INÉDITS tirés des collections manuscrites de la bibliothèque royale et des archives ou des bibliothèques des departements, publicat per M. Champollion Figeac, Typographie de Firmin Didot Fréres, Paris, 1843; pp.9-11
* ↑ MELANGES SUR LES LANGUES, DIALECTES ET PATOIS; RENFERMANT, ENTRE AUTRES, UNE COLLECTION DE VERSIONS DE LA PARABOLE DE L'ENFANT PRODIGUE EN CENT IDIOMES OU PATOIS DIFFÉRENS, PRESQUE TOUS DE FRANCE; PRÉCÉDÉS D'UN ESSAI D'UN TRAVAIL SUR LA GÉOGRAPHIE DE LA LANGUE FRANÇAISE, PARIS, 1831. I dintre d'ell, RECHERCHES HISTORIQUES SUR LA LANGUE CATALANE, p.404, par M. Fr. Jaubert de Passa, qui ho extreu dels Archius de la vila de Barcelona.
# Libre de mil proverbis/Capítol VI

1EN ta muyler ama mes fi de matrimoni que plaser. 2Ama mes en ta muyler bontat que bellesa. 3Si prens muyler per esser honrat, ab ta muyler no sies trop priuat. 4No t confies en muyler mentidera. 5Ab la tua fornicacio nodreixs fornicacio en la volentat de ta muyler. 6En fornicacio esta lo major contrari que pot esser entre marit e muyler. 7Sies cast per ço que ta muyler sia casta.
8Ab amor sies priuat de bona muyler, e ab temor de mala. 9Abans nodresques ta muyler ab amor que ab pahor. 10Ab ta muyler no sies auar. 11Garda que ta muyler no conega tos vicis. 12No es tan gran trebayl e vergonya con de mala muyler.
13Ama mes ta muyler beyla en casa que a la plaça. 14Ama mes la bonea de ta muyler que de ton fiyl. 15Tos parents hagen pus de poder en ta casa que aquells de ta muyler. 16Les teues custumes sien pus dones en ta casa que les custumes de ta muyler. 17Qui fuig a gelosia fuig a gran trebayl.
18Qui souen tempta sa muyler souen se n penet. 19Denant ta muyler no parles de les circunstancies de drudaria.
# Libre de mil proverbis/Capítol XIII

1QUI a prudencia elig, elig lo major be, e esquiua lo major mal. 2Prudencia es luny de home no saui. 3Ab home foyl no creegues fer sauieses. 4Prudencia vetla en lo temps que imprudencia dorm. 5Qui ha prudencia no es pobre. 6Ab prudencia veuras los bens e los mals de prop e de luny. 7En la fi de be ha prudencia repos. 8Ab bona vida e ab bona mort fogiras a mala mort.
9Ab prudencia parles ab home foyl. 10Prudencia e manera son parentes. 11Si imprudencia no ha ab que pusca guasanyar, prudencia no ha ab que puscha perdre. 12Ab prudencia riu e a imprudencia plora. 13Prudencia riu, con imprudencia plora. 14Prudencia es poder de be, e imprudencia de mal. 15Prudencia espera, e inprudencia fuig. 16Ab prudencia conexeras hom saui e foyl. 17Ab prudencia conexes tu mateix. 18Mes ama ton amich per prudencia que per riquesa. 19No parla ab prudencia qui ab prudencia no consira. 20Ab sanitat ha prudencia gran poder, e ab malaltia petit poder.
# Libre de mil proverbis/Capítol XL

1MORT corporal no es res, a comparacio de espiritual. 2La pus mala mort es per peccat. 3Tort fa a Deu qui tem per sa amor morir. 4Lo major enemich que pots hauer es mala mort. 5Souen consira en las condicions de la mort, e seras humil.
6Bona mort es porta de bona vida. 7Desonor es mort de honor. 8Qui parla ab falses paraules auciu sa pensa. 9Peccat es mort de la fi a la qual est creat. 10Qui mor en peccat, aytant morra con Deus viura. 11Per poch viure no vuyles tots temps morir. 12Consciencia te menaça a la mort. 13No venes vida per mort. 14Ab mort compra vida. 15Totes vegades mors que Deus no ames. 16Ab virtuosa vida compra virtuosa mort. 17Qui auciu lo home qui ab Deu viu, ab tant si mateix auciu. 18Auciu pahor ab amor, e no amor ab pahor. 19A bon peccador souen li parla de la mort.
# Libre de mil proverbis/Capítol VII

1SI souen vols esser alegre hages bon scuder. 2Aytants scuders muda tro que un bo ne pusques hauer. 3De negun no has mester tan souen seruici con de scuder. 4Soptosament no reprenes ton scuder.
5Amor, temor e humilitat nodresques en ton scuder. 6Dona a ton scuder ço que li promets. 7Lo meylor amich que tu has es ton bon scuder. 8Nuyl hom no dona aytan souen trebayl con mal scuder. 9No t azalts de scuder qui desige beyles vestidures. 10Scuder negligent no es ton amich. 11No te confies en scuder qui ria mes a ta muyler que a tu. 12Scuder qui rient se reprena no t ama. 13Gita de tu scuder qui no reeb correccio. 14Negun scuder no pot be seruir son senyor si no l ama. 15En scuder ama mes veritat e leyaltat que prestesa ne bellesa.
16Scuder qui engana son vehi engana ta casa. 17Scuder lagoter e maldigol no es leyal.
18Scuder qui no ha vergonya no es bo. 19Ab ton scuder no muntiplichs paraules. 20Ab ton scuder no ries souen.
# Libre de mil proverbis/Capítol XI

1AMA ton enemich en quant es creatura de Deu, e no en quant ha males custumes. 2Assaja de ton enemich si poras fer amich. 3Fe auantatge a ton enemich per ço que eyl lo te faça. 4Qui souen membra e souen parla de son enemich, souen ha passio. 5A ton enemich no multiplichs son poder ne sa ira. 6Fe ton enemich estrany als teus uyls e a tes oreyles. 7Qui diu mal de son enemich, doblement que sia mal dit procura.
8No creegues leugerament lo mal de ton enemich de ço que hom te n diu. 9A ton enemich reffrenes sa ira, si lo lohas. 10Si es enemich per ton vici, hages lo per amich ab ta virtut. 11Si has enemich hages de ton enemich pahor. 12Major pahor hages de ton enemich en durment que en vetlant. 13No dormes dementres que ton enemich vetla. 14Les condicions de ton enemich sapies, e eyl no les teues. 15De enemich saui hages pahor, e no del foyl. 16A ton enemich parla de be, e no de mal. 17Fe t amich del amich de ton enemich e de son enemich. 18Ton enemich no l creegues de res. 19No hages enemistat per poca utilitat.
# Libre de mil proverbis/Capítol XII

1SI amas ab amor esser jutjat, ama justicia. 2Per justicia fa hom just amar e desirar. 3Per justicia hauras pau, e per justicia trebayl. 4Qui vol justicia compra injuria. 5Justicia es riquesa d hom pobre, e injuria es riquesa de hom rich. 6Jutja tos peus a bones custumes, e tes mans a bones obres. 7Qui es enemich de justicia es enemich de totes coses.
8Lo meylor amich que ha en ton graner e en ton ceyler es justicia.
9Qui ama justicia ama rey. 10Si has trop menjat, jutje t a eyl molt amar. 11Justicia ha major parentesch ab bontat que ab diners. 12Justicia e injuria tots temps han guerra. 13Qui guerretja injuria ab justicia Deu li ajuda. 14Ab justicia te conseyla, e no creegues injuria. 15Molt ha fals nom jutge injurios. 16No t jutges esser saluat per ta bontat. 17En judici eternal hages paor. 18Fuig a peccats e lexa ls de ta anima e de ton cors. 19Viuifica justicia ab caritat, e mortiffica injuria ab pahor.
# Libre de mil proverbis/Capítol XIV

1SI has força de coratge ab bontat, es fort bontat. 2Contra fort peccat hages fort bontat. 3Ab forçes espirituals pots vençre forçes espirituals. 4Car volentat ha libertat, ha força contra peccat.
5No t confius en home qui no ha fort coratge. 6Qui ha fort coratge no ha pahor. 7Sens fort coratge no pots vençre ton enemich. 8Qui no ha fort coratge souen es vençut. 9Ama la fi per que est creat, e hauras fort coratge. 10No t combates sens fort coratge.
11Fort coratge te garda de vergonya. 12Poch enança qui menaça a hom qui ha fort coratge. 13Abans vençras espasa e colteyl que no fort coratge. 14No fasses viatge ab home qui ha flach coratge. 15Força de membrar e de entendre e de amar no es vençuda. 16A les forçes de ta ma enfortexen les forçes de ton coratge. 17Força de coratge no tem falsia ne mesestria. 18Força de coratge e leyaltat han parentesch. 19Tot fals coratge tem fals coratge. 20Ab amor e temor de Deu enforteix ton coratge.
# Libre de mil proverbis/Capítol VIII

1LA volentat de ton companyo fe companyona de la teua. 2Ab home auar ne erguylos no fasses companya. 3Ab la leyaltat nodreix en companyo leyaltat. 4Qui a son companyo ment nodreix se en eyl mentida. 5Ton companyo no sapia mes en tu que tu en eyl. 6Ab home que no coneixs no fasses companya.
7Bestia qui no menja carn no fa companya ab bestia qui carn menja. 8Ab home ocios no fasses companya. 9No t fasses companyo de hom qui te haja menaçat ne desonrat. 10De home honrat e pobre ne fasses companyo. 11No reprenes ton companyo sens raho. 12En companyo qui t faça auantatge te confia. 13No fasses companya ab hom qui leugerament muda son proposit. 14Companyo qui loha tos vicis no es leyal. 15Companya de hom pech es molt perillosa. 16Ab hom qui haja forts enemichs no fasses companya. 17No fasses companya ab hom qui desige comprar ta casa.
# Libre de mil proverbis/Capítol X

1AMA ço que ton amich ama. 2Si es gran amich sies li gran amich. 3Aquell es poch amich, qui s huja de seruir son gran amich.
4Ab ton amich no vuyles jugar. 5No reprenes souen ton amich. 6Enemich ama per ta bontat e hages esperança. 7No sies priuat del enemich de ton amich. 8A ton amich loha son be e blasma son mal. 9Per un mal de ton amich no perdes molts de sos bens. 10Ab paraules amoroses parla a ton amich.
11A ton amich no li venes per diners ne l perdes per ira.
12Del teu poder e del poder de ton amich fe un poder. 13Volentat de dos amichs se concorden a una fi. 14Qui ha bon amich tart ha fretura. 15De la malaltia que has per ton enemich te sana ton bon amich. 16Les riqueses que tu has e les riqueses de ton amich fe amigues e vehines. 17Si est enemich no creegues esser amich. 18A negun hom no fasses aytants ni tan grans plasers con a ton bon amich. 19Per ço que no dons passio a ton amich no li parles de son enemich. 20Soffer a ton amich lurs vicis per ço que eyl soffiria los teus.
# Libre de mil proverbis/Capítol XIX

1AYTANT con veritats e bontats faras grans, se lunyaran a lurs grans contraris. 2No cels la veritat a aquells que la han mester. 3Qui se deffen ab veritat Deus li ajuda. 4No cuyts vençre veritat ab falsetat. 5Qui guanya ab falsetat, pert ab veritat. 6Qui es rich ab falsetat, ab veritat es pobre. 7Veritat virtuosa guany de anima es. 8Veritat en amar e entendre no ha passio. 9Sens veritat no vuyles hauer honrament. 10Totes vegades que no digues veritat hages pahor.
11Totes mentides no valen una veritat. 12Les rayls de falsetat traules ab veritat. 13Veritat james no mor. 14Qui ven veritat per mentir, ven Deu. 15Mes val veritat en home pobre, que mentir en home rich. 16Veritat no ha pahor; mentida o falsia no han ardiment. 17Veritat va de dies, falsia va de nits. 18En ton mentir ha de be fretura. 19Negun thesor es major que veritat. 20Veritat esta tots temps sana. 21Qui ha veritat ha molts amichs. 22Vera pensa e falsa paraula no han parentesch.
# Un Enemic del Poble/17
### Fonts

* ↑ Joan Salvat-Papasseit - Obra Completa, edició a cura de Carme Arenas Noguera, Cercle de Lectors / Galàxia Gutenberg, 2006
* ↑ http://mdc.cbuc.cat/cdm4/document.php?CISOROOT=/portalarca&CISOPTR=33913
# Un Enemic del Poble/10

Pobres aquells qui ara no reconeixen que el motiu de la guerra és l'ambició només. Ells sofriran la crisi espaventable -després d'haver viscut els més hermosos tòpics- de ser indiferents a tota idea nova de bondat. Nosaltres, més serens, àdhuc en aquesta hora tan terrible, haurem pogut conèixer els desitjos covards dels cabdills alemanys i la noblesa heroica dels grans maximalistes de la Rússia rebel.
# Un Enemic del Poble/13

Els partits socialistes, esdevinguts burgesos per raó psicològica del despreocupat contacte del Capitalisme propulsor de la guerra, fan prèdica als obrers de que cal conformar-se amb el manteniment d'exèrcits poderosos (llegeixi's perillosos). Pel profit d'un delicte, sancionen tots els crims imaginables.
Malgrat l'enuig que ens porti, convindrà recordar amb tota persistència aquest fet dolorós: la guerra àdhuc ha mort el VERITABLE Amor i Sentiment, que s'havien reclosos en la feminitat. Les orfes, i les mares i les viudes, també fan municions. Per a poder occir els altres orfes i mares i altres viudes, si cal.
Així com els Estats preparaven el crim amb una pau armada, així ara els homes justos deurien treballar per a que ço que vingui després d'aquesta guerra no sigui novament una altra revifalla d'esperit patrioter. L'esperit patrioter malmet tota grandesa i dignitat possibles en els pobles.
# Un Enemic del Poble/18

a J.-V. Foix
La dinamo turgent mou els príaps de foc  en CIRCUMVAL·LACIÓ
No he vist més majestat que en lo stylo de foc TROLLEY TROLLEY TROLLEY
És que jo sóc igual per cadascú  en el passatge
Fa fàstic tothom sap estranger  i és segur que aquest vell no coneix el meu nom
Un altre porta ulleres  i els vidres entelats Ran de nas Ran de nas
 PERQUÈ EL REVISADOR
El cobrador abans tenia la paraula  (de guisa que em feia l'ullet  5-4-0-4-5)
 ARC DE TRIOMF
M'he palpat bàrbarament  si m'han pres la cartera A fe que no en portava amic
# Un Enemic del Poble/2
### Fonts

* ↑ Joan Salvat-Papasseit - Obra Completa, edició a cura de Carme Arenas Noguera, Cercle de Lectors / Galàxia Gutenberg, 2006
* ↑ http://mdc.cbuc.cat/cdm4/document.php?CISOROOT=/portalarca&CISOPTR=33913&CISOSHOW=33877
# Un Enemic del Poble

* 1: Un Enemic del Poble - Aleix Maxímovich Pièshkov (Màxim Gorki)
* 2: Carles Liebknecht
* 3: Manca de Joventut - Maurici Maeterlinck
* 4: Despertarem d'entre els morts? - Joan Belmonte, dit «Terremoto» - La nostra gent: J. Torres-Garcia
* 5: Romain Rolland
* 6: Perquè no ens enganyin
* 7: La nostra gent: J. Salvat-Papaseit
* 8: Fem coses
* 9: Columna vertebral: sageta de foc - Acabada la guerra
* 10: Pobres aquells qui ara no reconeixen que el motiu de la guerra és l'ambició només
* 11: En aquest número comença la segona sèrie d'Un Enemic del Poble - Massa seny
* 12: Mots Propis LXIII-LXXIII.
* 13: Els partits socialistes
* 14: Natura i Art - Coagres
* 15: Sóc jo, que parlo als joves - Som de la Llibertat i per la Llibertat
* 16: A Joaquim Folguera, mort - Missió per Catalunya - Divisa de Combat
* 17: Odiem la tirania en si mateixa
* 18: 54045
* Aquesta obra es troba en el domini públic en aquells països en els quals els drets de copyright són vigents fins 80 anys després de la defunció de l'autor. (Més informació...)
* Les traduccions d'aquest tipus d'obres poden no estar en el domini públic.
# Un Enemic del Poble/1
## UN ENEMIC DEL POBLE

Un Enemic del Poble no correspon, per ara, a cap necessitat d'ànima col·lectiva. N'estem tan convençuts, que sols el publiquem per satisfacció pròpia. Mes tampoc deurà entendre's com una capelleta. Els col·laboradors no seran fixes, i això ens farà restar independents. Tots els originals, però, sempre seran inèdits. I l'hem fet aperiòdic també pel que diem i pensem dir.

## ALEIX MAXÍMOVICH PIÈSHKOF (MÀXIM GORKIJ)

48 anys. És el primer i més fort escriptor de la Rússia d'avui, el que equival a dir el més gran escriptor contemporani. La seva producció -que arriba fins aquí trepitjada i malmesa per traduccions dolentes- té una valor moral extraordinària. La valor d'Home, i lliure. Els pobres de coratge i de cervell, no el troben pas tan gran. Nosaltres sols direm: la Rússia ha despertat. Així que aixequi els braços seran enderrocades les religions i els solis; viurà l'obra d'en Gorkij.
Aquest brau que no us diu que camineu, però que us fa avençar, aquest que fou un pària, pot ser que salvi el món. Car els pobles eslaus esdevindran el nou espill del camí a seguir.
Que la vostra labor sigui de joventut, de vera joventut. Sense cridar pas massa, mostrareu als altres com la sinceritat és la forma més forta d'agressió que s'ha conegut mai.
En un grup d'escriptors, mai no digueu mal d'un altre d'aquest mateix ofici. Els del grup ho entendran d'aquestes tres maneres: per enveja, per odi, per incapacitat. Si per cas hi ha qui es posa al costat vostre, és fàcil que ho faci també per això mateix: per enveja, per odi, per incapacitat.
Es parla molt de que no tothom és mereixedor de la glòria. I del martiri, n'és mereixedor tothom? Els botxins també soles ésser burros, a l'ensems que dolents.
# L'irradiador del Port i les gavines/Encara el tram

D. Carles
Noia del tram, tens l'esguard en el llibre,
i el full s'irisa en veure's cobejat. I el cobrador s'intriga si giraràs el full:
sols per veure't els ulls!
Que les cames se't veuen i la mitja és ben fina;
i tot el tram ets tu. Però els ulls no se't veuen.
I la teva mà és clara que fa rosa el teu cos de tafetà vermell, i el teu mocadoret ha tornat de bugada.
Però els ulls no els sabem!
I si jo ara baixés? — Mai no et sabria els ulls...
Té, ara, ja he baixat!
# L'irradiador del Port i les gavines/Encara el Port

a Vicente Risco
Els gallarets en el vent de les veles. Oh, l'avió qui les compta i les plega, en fer-se fosc;
si el seu vol s'ha menjat l'alè dels gallarets — ahir els cobricels de les estrelles glaces avui lasses que son de la gràcia mofeta del llum groc i el llum verd — senyoria del Port al capvespre vermell; si la lluna no es veu; si la barca no es queixa, ran de l'angle més negre i la cançó més blanca, italiana:
Qui somou la coberta i fa dolç l'acordió, Oh, amo del barco blau?—Un refrec de colors dels darrers gallarets...
# L'irradiador del Port i les gavines/Inici epitalàmic, film

a Joan Arús
La boca a la boca i la parpella closa
El finestró també
I aquella sina d'Ella com de vellut de seda
I l'omelic amant amb l'omelic fragant
I aquell plorar primer sota l'ombra del sostre
FEU-VOS COIXINS BEN FLONJOS
PER LA LLUNA DE MEL
# L'irradiador del Port i les gavines/Els tres reis de l'Orient

a Elies Badiella  
Mai no he sabut sencera la més bella cançó:
una pluja d'estrelles
Només l'estrella rua que en sortir cau al mar
un vaixell se l'emporta amarrada a la proa
i serveix de fanal
a uns corsaris d'avuisi l'ocasió fa el lladre
i un anglès qui era al Caire
just arribat a temps per a que li merquessin
i l'estrella es fongués enyorada en el piltre de la seva butxaca
M'entorno al divagar:
Tres soldadets dels reis—baioneta calada
i cadascú en el ros un gallaret taronja
qui diria que als tres els tinc d'ahir vesprada
tancats en el rebost per fer-los vida flonja.
# L'irradiador del Port i les gavines/Epigrama

a Josep A. Font i Cases
Un perfum de colors ha invadit a Margot
S'ha vestida depressa: I perquè hom no sabés de sa sina l'olor
s'ha posada una flor damunt la roba fresca