# Les plantes cultivades. Cereals/Capítol 13

| Introducció | 468 |
| A què es destina la producció de mills? | 469 |
| Les Plantes | 470 |
| Classificació botànica | 470 |
| Panís Negre | 471 |
| Introducció | 471 |
| Morfologia | 472 |
| Cicle | 476 |
| Fisiologia | 478 |
| Aprofitament farratger | 479 |
| Imatges del món | 480 |
| Mill | 481 |
| Introducció | 481 |
| Morfologia | 482 |
| Cultiu | 485 |
| Panís | 487 |
| Introducció | 487 |
| Morfologia | 488 |
| Cultiu | 490 |
* 986
* Introducció
Amb el nom genèric de mill, a les estadístiques de la FAO s'hi agrupen un conjunt d'espècies de cereals de gra petit, les quals, tot i que representen només una petita part de la producció mundial (1,35%), tenen molta importància local perquè es poden cultivar en zones de clima molt sec i en terrenys empobrits, i perquè, molt sovint, representen la base alimentària de les poblacions locals. Per això són essencials en els seus respectius sistemes agraris.
* 987
Què se n'aprofita?
El gra d'aquestes espècies (987) es destina, bàsicament, a l'alimentació humana en els països on es cultiven, i és preparat en una gran diversitat de formes.
S'estima que només el 10% de la seva producció és consumida pels animals, sovint per ocells i altres animals de companyia.
En els països occidentals, algunes espècies d'aquest grup s'empren com a farratges.
On es cultiva?
| País | Superfície | Superfície | Producció | Producció | Rendiment |
| | ha x 10$^3$ | % | t x 10$^3$ | % | kg/ha |
| Món Àfrica Índia Nigèria Niger Xina Burkina Faso Sudan Europa Espanya | 32.846 20.196 9.500 4.971 5.200 901 1.313 2.256 23 0,4 | 100,00 61,49 28,92 15,13 15,83 2,74 4,00 6,87 0,07 - | 31.781 17.788 10.100 7.705 3.200 1.820 1.199 792 42 0,7 | 100,00 55,97 31,78 24,24 10,07 5,73 3,77 2,49 0,13 - | 968 881 1.063 1.550 615 2.022 913 351 1.853 1.886 |
| Introducció | A què es destina la producció dels mills? |
| | Consum total | Importacions netes | Importacions netes | Alimentació humana | Alimentació humana | Alimentació animal | Alimentació animal | Altres usos (industrial) | Altres usos (industrial) | Diverses | Diverses |
| Món Unió Europea (15) Espanya Estats Units d'Amèrica Xina Índia Àfrica | 4,6 0,24 0,14 0,9 1,7 9,7 17,0 | 0,04 0,2 0,1 -01 -0,0 -0,02 0,02 | 0,9% 488,6% 381,4% -11,1% -1,0% -0,2% 0,1% | 3,6 0,0 - - 0,9 8,8 13,2 | 76,9% 10,9% - - 52,1% 90,1% 77,3% | 0,5 0,2 0,14 0,9 0,7 0,2 0,7 | 10,1% 88,1% 99,8% 94,3% 41,5% 1,6% 4,1% | 0,01 - - - - - 0,01 | 0,2% - - - - - 0,4% | 0,6 0,0 0,0 0,1 0,1 0,8 3,1 | 12,8% 1,0% 0,2% 5,7% 6,4% 8,3% 18,2% |
Les xifres en negreta es refereixen a kg/persona (període 1999-2003.) Els percentatges es relacionen amb el consum total, excepte en les importacions, en què es refereixen a la producció de cada lloc.
| Les Plantes | Classificació botànica |
| 988 | |
| 988 | Torre Marimon - Caldes de Montbui (Vallès Oriental), agost de 1980 |
Les tres espècies més importants d'aquest grup, per a la producció de gra, són: Pennisetum glaucum, que és el panís negre (988); Eleusine coracana o mill africà, i Panicum miliaceum o mill (989).
Altres espècies cultivades arreu del món i compreses en la denominació de mills són: Setaria italica, panís (990); Panicum sumatrense; Echinochloa crus-galli; Paspalum scrobiculatum i Eragrostis tef.
Les espècies destacades en negreta, amb certa tradició de cultiu entre nosaltres, són les que es presenten a les pàgines que segueixen.
Totes aquestes espècies són cultius d'estiu.
* 989
* 990
| Panís Negre | Introducció |
* 991
El panís negre (991), Pennisetum glaucum (L.) R. Br. (també té els sinònims de Pennisetum typhoides, P. americanum i, en el nostre país, Pennicillaria spicata), és el cereal més important d'aquest grup.
Ocupa el sisè lloc entre tots els cereals en l'àmbit mundial i té un potencial productiu i unes possibilitats molt superiors al que habitualment es creu. Actualment, més de 500 milions de persones en depenen per a la seva alimentació.
El gra del panís negre (992) té la forma d'una llàgrima, o bé és arrodonit, i un color variable, però en general és gris pissarra. Conté un 9% de proteïna amb un bon balanç d’aminoàcids essencials; no acumula ni tanins ni tampoc altres components antinutricionals.
* 992
| Panís Negre | Morfologia: plàntula |
* 993
* 994
Els grans del panís negre germinen molt de pressa. En condicions favorables poden néixer en cinc dies. És una espècie molt sensible al fred i no es pot sembrar gaire aviat. Al principi, les plàntules (993) són grogues i creixen molt lentament.
* 995
| Panís Negre | Morfologia: fillols |
* 996
De vegades, però no sempre, la planta fillola, i pot fer-ne molts, de fillols (997). Com en el cas del sorgo, es pot observar (996) que el desenvolupament dels fillols s'endarrereix respecte del del bri principal.
* 997
| Panís Negre | Morfologia: estructura de la planta |
* 998
* 999
* 1000
El panís negre desenvolupa una tija erecta d'altura molt variable.
L'espècie comprèn diverses races i moltes varietats, que es diferencien per: a) la precocitat (80 a 180 dies); b) l'altura (0,5 a 4 m); c) la capacitat de fillolar; d) el gruix i la capacitat per brancar de la tija; i e) les diverses característiques del gra.
La capacitat per fillolar (997, 998 i 999) i per brancar (1000), allargant el temps d'aparició d'inflorescències, l'afavoreixen per adaptar-se a condicions molt difícils.
| Panís Negre | Morfologia: inflorescència |
* 101
| 1002 | |
| 1002 | Santa Maria de Merlès (Berguedà), 3 d'octubre de 2003 |
| 1003 | |
| 1003 | Mas Badia - La Tallada d'Empordà (Baix Empordà), 24 d'agost de 2000 |
| Panís Negre | Cicle: creixement molt ràpid |
| 1004 | |
| 1004 | La Torre de Claramunt (Anoia), 8 de juliol de 2000 |
El panís negre és un cultiu de cicle molt ràpid, i tot i que en sòls poc fèrtils pot tenir rendiments remarcables, quan disposa d'aigua i d'un sòl no empobrit presenta un creixement espectacular: la foto 1004 es va fer el dia 8 de juliol, i les fotos 1005 i 1006, el dia 13 d'agost.
| 1005 | |
| 1005 | La Torre de Claramunt (Anoia), 13 d'agost de 2000 |
| 1006 | |
| 1006 | La Torre de Claramunt (Anoia), 13 d'agost de 2000 |
| Panís Negre | Cicle: floració i maduració del gra |
* 1007
* 1008
* 1009
L'estigma, o part apical del carpel encarregat de rebre el pol·len, madura abans que els estams estiguin a punt per deixar anar el pol·len. Per això, la pol·linització sol ser creuada, si bé també és possible l'autogàmia.
El gra es desenvolupa totalment amb 20-30 dies, de manera que entre la pol·linització i la maduresa del gra només passen uns 40 dies.
Durant la dècada de 1950 es varen descobrir en aquesta espècie gens d'androesterilitat citoplasmàtica (actuen fent que el pol·len no pugui fecundar la pròpia flor per incompatibilitat amb el seu citoplasma), la qual cosa ha permès que en l'actualitat ja s'estiguin emprant híbrids, sobretot a l'Índia.
| Panís Negre | Fisiologia |
| 1010 | |
| 1010 | Sant Salvador de Guardiola (Bages), 10 d'octubre de 2004 |
Un avantatge decisiu del panís negre és la seva adaptació a la secada (a climes amb 300-500 mm de precipitació anual) i a elevades temperatures (més de 30ºC), com pot indicar la fotografia 1010, la qual, evidentment, no correspon als climes més extrems en què predomina aquest cultiu. Una altra característica del panís negre és la seva sensibilitat al fred, com es pot veure en comparar les fotografies 1011 i 1012, fetes al mateix lloc amb 8 dies de diferència, després d'unes gelades tardorenques.
| 1011 | |
| 1011 | Santa Maria de Merlès (Berguedà), 11 d'octubre de 2003 |
| Panís Negre | Aprofitament farratger |
| 1012 | |
| 1012 | Santa Maria de Merlès (Berguedà), 3 d'octubre de 2003 |
A l'Amèrica del Nord, el panís negre es fa servir com a farratge. En el nostre país, tot i que les proves fetes fa pocs anys a Mas Badia (La Tallada d'Empordà) no varen donar resultats destacats, s'ha anat introduint en algun indret (Osona, Berguedà), on es considera molt interessant per fer-lo pasturar (1013). En aquests indrets pot desplaçar el sorgo, perquè té un cicle més curt (va bé després d'un margall, ensitjat en bales rodones, fotografia 1012, en segon terme) i perquè és més ben acceptat per a la pastura.
| 1013 | |
| 1013 | Santa Maria de Merlès (Berguedà), 11 d'octubre de 2003 |
| Panís Negre | Imatges del món |
| 1014 | |
| 1014 | Una pagesa de Namibia portant cap a casa espigues de panís negre per al menjar diari (NAP, 1996) |
| 1015 | |
| 1015 | Collint un híbrid de panís negre a Plainview, Texas, l'any 1992 (NAP, 1996) |
| 1016 | |
| 1016 | Un pagès indi mostra un grapat d'espigues de la seva collita de bajra (NAP, 1996) |
A més de la trascendència que té aquest cultiu per a l'Índia (1016) i els països de l'Àfrica saheliana (1014), també es preveu que en un futur immediat serà molt interessant com a cereal per als estats del centre dels EUA (on ja s'han obtingut resultats espectaculars, 1015), els països càlids de l'Amèrica del Sud, l'Àsia central, Orient Mitjà i Austràlia.
| Mill | Introducció |
* 1017
L'espècie Panicum miliaceum és el mill clàssic dels romans, i fou un conreu important a Europa durant l'Edat Mitjana. Probablement el seu cultiu és, fins i tot, més antic que el del blat.
Es cultiva en climes més temperats que les altres espècies d'aquest grup: a Rússia, a Ucraïna, als EUA, a l'Argentina, a Austràlia. Però, sobretot, és molt important a l'Índia, a la Xina i a l'Orient Mitjà.
El gra (1018) és menut (1.000 grans pesen uns 5 g), té forma ovalada i pot ser de diversos colors: blanc cremós, groc, taronja, vermell fins a marró i negre. En general, és un gra vestit.
S'utilitza per a l'alimentació humana (se li ha de treure la clofolla) i també per a l'alimentació animal i en barreges per als ocells. Per aquest darrer motiu, d'entre tots els mills, és el gra més important en el mercat mundial.
* 1018
| Mill | Morfologia: plàntula |
| 1019 | |
| 1019 | Viver i Serrateix (Berguedà), 4 de juliol de 1979 |
* 1020
| Mill | Morfologia: la planta |
* 1021
La planta del mill és erecta i té una altura variable d'entre 30 i 120 cm. La tija és forta i endurida (1001). Tant la tija com les fulles són peludes (1021 i 1022).
Pot fillolar, però no ho fa gaire. També pot desenvolupar branques laterals (1023), amb panícules que maduren més tard.
El seu sistema radicular no es desenvolupa gaire i, per aquesta raó, pot tenir problemes d'adaptació als sòls sorrencs, tot i que necessita poca aigua durant el seu cicle.
Es destaca perquè té un índex de collita molt alt (55%), més que el del blat i que el del mateix sorgo.
* 1022
* 1023
| Mill | Morfologia: inflorescència |
* 1024
* 1025
| Mill | Cultiu (1) |
| 1026 | |
| 1026 | Gurb (Osona), 11 de setembre de 2002 |
| 1027 | |
| 1027 | Roda de Ter (Osona), 11 de setembre de 2002 |
| Mill | Cultiu (2) |
| 1028 | |
| 1028 | Graugés - Avià (Berguedà), 12 de setembre de 2003 |
| 1029 | |
| 1029 | Tona (Osona), 17 d'octubre de 2001 |
| Panís | Introducció |
| 1030 | |
| 1030 | La Torre de Claramunt (Anoia), 11 de setembre de 2000 |
El panís, Setaria italica, es cultiva sobretot a la Xina (és un dels cinc cereals de la seva tradició), a l'Índia i ja no tant a Rússia. El gra es destina al consum humà.
Els grans triturats són més gustosos que els del mill i són un aliment molt convenient per a les persones que pateixen celiaquia. També es destinen als ocells.
Actualment, però, la seva principal utilització en el món és per a farratge.
Se'n cultiven dues subespècies diferents: Setaria italia subsp. maxima, més indicada per a gra i Setaria italica subsp. moharia, millor per a farratge perquè fillola més i resisteix millor la secada.
El gra és més petit (1031) que el del mill (1.000 grans pesen uns 2 g), té una forma semblant i també pot ser de diversos colors: groc perla, taronja, vermellós fins a marró i negre. En general, és un gra vestit.
* 1031
| Panís | Morfologia: plàntula i planta |
* 1032
* 1033
| 1034 | |
| 1034 | Riumors (Alt Empordà), 19 d'agost de 1983 |
| Panís | Morfologia: inflorescència |
| 1035 | |
| 1035 | Puszta o Gran Plana hongaresa (Hongria), 10 d'agost de 2003 |
La inflorescència del panís és una panícula composta: s'uneixen al raquis unes branques laterals que porten espigues compactades, sovint amb arestes.
La inflorescència és terminal i pot ser erecta o pèndula; pot fer des de 8 fins a 30 cm de llargada i uns 30 cm d'amplada.
Les panícules de la subespècie maxima solen ser el doble de llargues que les de la subespècie moharia. No es desgranen tan fàcilment com les del mill.
| 1036 | |
| 1036 | La Torre de Claramunt (Anoia), 11 de setembre de 2000 |
| Panís | Cultiu |
| 1037 | |
| 1037 | Riumors (Alt Empordà), 22 d'agost de 1981 |
| 1038 | |
| 1038 | Puszta o Gran Plana hongaresa (Hongria), 10 d'agost de 2003 |