# Represa i exercici de la consciència lingüística a l'Alguer (ss.XVIII-XX)/El I Congrés Internacional de la Llengua Catalana

I. EL CONTEXT HISTÒRIC I CULTURAL ABANS DE LA PRIMERA RENAIXENÇA
    I.1. Els fets històrics: del Regne de Sardenya al Regne d'Itàlia
    I.2. El context literari
II. LA PRIMERA RENAIXENÇA: L'ARCÀDIA
    II.1. Represa de la poesia culta d'expressió catalana
    II.2. El cicle de la Passió
    II.3. La temàtica bucòlica
    II.4. Un gènere tradicional per a l'Arcàdia: els goigs
III. LA CONSCIÈNCIA LINGÜÍSTICA
    III.1. Bartomeu Simon
       III.1.a. Activitat de recerca lingüística
       III.1.b. Activitat de correcció lingüística
    III.2. Un llistat de rimes inèdit
    III.3. El canonge Antoni Miquel Urgias
       II.3.a. El canonge Urgias i la llengua catalana
       III.3.b. Textos de literatura popular i tradicional
       III.3.c. Notícies antigues
IV. L'EXTREMA DECADÈNCIA LINGÜÍSTICA
    IV.1. El llegat erudit del canonge Urgias
    IV.2. La qüestió lingüística i l'ensenyament de la doctrina cristiana
    IV.3. Relacions catalanoalguereses abans d'Eduard Toda
V. EDUARD TODA I LA REPRESA DE LA CONSCIÈNCIA LINGÜÍSTICA
    V.1. Primer viatge de Toda a l'Alguer
    V.2. La Biblioteca catalana
       V.2.a. Formació de la Biblioteca Catalana
       V.2.b. La Biblioteca Catalana arriba a l'Alguer
       V.2.c. Documents catalans relatius a la Biblioteca Catalana
       V.2.d. Activació de la secció reservada a la Biblioteca Municipal
       V.2.e. El 'Fons Català' de la Biblioteca Municipal de l'Alguer
VI. LA PALMAVERA
    VI.1. L'epistolari de Rossend Serra
    VI.2. Ramon Clavellet i Joan Pais
    VI.3. Textos filològics de Joan Pais
       VI.3.a. Epistolari
       VI.3.b. La 'Gramàtica algueresa' (1899-1902)
       VI.3.c. Les gramàtiques catalanes a l'Alguer
       VI.3.d. Joan Pais i la polèmica sobre la llengua
       VI.3.e. Joan Pais i la gramàtica de Joan Palomba
    VI.4. El I Congrés Internacional de la Llengua Catalana
    VI.5. Joan Pais, la revista 'Catalonia' i darrers textos filològics
VII. LA 'FONOLOGIA' CATALANA DE JOAN DE GIORGIO VITELLI
VIII. DE LA GUERRA I LA DICTADURA AL RETROBAMENT
IX. PROPOSTA NORMATIVA DE DUES PLATAFORMES CÍVIQUES ALGUERESES
    IX.1. El Grup per a la Normativització de l'Alguerès
    IX.2. La Plataforma algueresa de cultura catalana
APÈNDIXS
APÈNDIX I: El ‘Fons Català' de la Biblioteca Municipal de l'Alguer
    APÈNDIX I.a: Bibliografia del ‘Fons Català'
    APÈNDIX I.b: Llibres del ‘Fons Català' desapareguts entre els anys 1888-1984
APÈNDIX II: Epistolari de Joan Pais (Selecció)
APÈNDIX III: La Fonologia de Joan De Giorgio Vitelli
APÈNDIX IV: El Grup per a la Normativització de l'Alguerès
    APÈNDIX IV.a: Proposta per a una normativització del català de l'Alguer (1992)
    APÈNDIX IV.b: Resposta de l'Institut d'Estudis Catalans
VI.4. El I Congrés Internacional de la Llengua Catalana La notícia de la imminent publicació de la Grammatica del dialetto algherese odierno va fer que el seu autor fos convidat a participar al I Congrés Internacional de la Llengua Catalana, celebrat a Barcelona entre els dies 13 i 18 d'octubre de 1906. Palomba, que feia costat a Ramon Clavellet i a Pier Enea Guarnerio, hi va presentar una comunicació sobre «La Gramática del dialecte modern alguerés». L'exclusió del Congrés de Joan Pais, que de feia anys es presentava als seus amics catalans com el principal estudiós de gramàtica algueresa, va provocar la sua reacció hostil envers els organitzadors. Pocs dies abans de la inauguració de les jornades d'estudi, el jove alguerès va escriure a mossèn Alcover una lletra que, inicialment, no obtingué resposta:
Jo só sempre estat –escrivia–, y só ara també un entusiasta de la llengua catalana y admirador de l'activitat literària y comercial de los fills de aqueixa terra benehita de Déu que se diu Catalunya. Per aixó apunt me só ocupat, tot lo qu'he pogut, en fer calqui cosa que tornessi en certa manera de utilitat a la nostra antiga mare; y ja de uns set anys he compilat una gramàtica del nostro dialecto. Però no he tengut may la possibilitat de publicarla, sent jo encara estudiant y trobantme en tals condicions economicas, de tendre cada dia de resolvir lo problema del “viure”!
Feia arribar als organitzadors una còpia manuscrita de la seva gramàtica i sol·licitava, tot seguit, els mateixos avantatges de què Joan Palomba s'havia beneficiat per emprendre el seu viatge a Barcelona. Era massa tard, però, per canviar els noms dels representants algueresos al Congrés, de manera que Ramon Clavellet i Joan Palomba van ser els únics a atraure l'atenció dels congressistes i, lògicament, de la premsa internacional. La Veu de Catalunya, que durant tot el mes d'octubre de 1906 va dedicar una especial atenció al Congrés, advertia que
del Alguer no sols vindrá l'entusiasta Antoni Ciuffo (en Ramon Clavellet), sinó que anirá acompanyat den Joan Palomba, professor d'instrucció pública de Cerdenya, que donará rahó de la gramática del dialecte modern alguerés. (La Veu de Catalunya, XVI, núm. 2683, 4.X.1906)
Més envant, el 15 d'octubre, la mateixa revista va reportar la notícia de la càlida ovació que havia originat el parlament de Palomba. L'enveja nascuda entre els dos gramàtics algueresos es transparenta de manera evident al nostre epistolari, on no manquen els ferotges atacs de Joan Pais contra el seu cosí:
Lo curiós és que un pseudocatalanista [...] que és (deixi que digui la veritat!) la negació de las lletras (encare que sigui mestre!) y l'ironia del catalanista, perquè no coneix la hestòria [sic] de Catalunya, ni sà com se hi entra en fet de idioma català, y sempre ha dit a mi que jo feva mal a me interessar de cosas inútilas com són las lletras catalanas [...], sigui estat portat a las estrellas y se sigui gitat lo manto de l'olvit sobre aquell que és estat, déixime'l diure, l'ànima del despertament literari catalanista a l'Alguer, després de la mort del professor Joseph Franch!
* ↑ Antoni CIUFFO, «Influencies de l'italià y diferents dialectes sards en l'alguerés», dins Congres Internacional de la Llengua Catalana. Primer (Barcelona: «L'Avenç», 1908), 170-192.
* ↑ Pier Enea GUARNERIO, «Brevi aggiunte al lessico algherese», dins Congres Internacional de la Llengua Catalana cit., 83-84 i 165-168.
* ↑ Joan PALOMBA, «La Gramática del dialecte modern alguerés», dins Congres Internacional de la Llengua Catalana. Primer (Barcelona: «L'Avenç», 1908), 90-91 i 170-183.
* ↑ Pasqual SCANU, «Joan Pais i Melis: la vida i l'obra», dins J. PAIS, Gramàtica algueresa cit., 30-31.