# Les plantes cultivades. Cereals/Capítol 6

Capítol 6
| Introducció | 204 |
| A què es destina la producció d'ordi? | 205 |
| La Planta | 206 |
| Classificació botànica | 206 |
| Morfologia | 208 |
| Cicle | 216 |
| Cultiu: Aspectes Específics | 224 |
| L'ordi és el conreu més cultivat a Catalunya | 224 |
| Sembres de tardor o de primavera | 225 |
| L'ordi madura més de pressa que el blat | 228 |
| Sovint es fa en terres molt magres, però... | 225 |
| Incidències | 229 |
| Utilització | 232 |
| Destí del gra | 232 |
| Producció de pinsos | 233 |
| Obtenció de la malta | 234 |
| Aprofitament per a farratge | 238 |
* 396
* Introducció
* 397
Què se n'aprofita? El gra (fruit, 397) s'aprofita principalment per a l'alimentació animal, i també per a la indústria (fabricació de cervesa i de licors).
En alguns països és consumit en alimentació humana.
La palla és un subproducte ben apreciat per al bestiar.
La planta sencera, en vegetació o abans de madurar, és utilitzada com a farratge.
On es cultiva?
| Figura 6.1 | A Catalunya: Segarra (18,0%), Noguera (17,4%), Urgell (11,3%), Segrià (7,6%), Bages (7,0%) i Anoia (6,5%). A Espanya: Castella i Lleó (40,3%) i Castella-La Manxa (26,6%). | Figura 6.2 |
| País | Superfície | Superfície | Producció | Producció | Rendiment |
| | ha x 103 | % | t x 103 | % | kg/ha |
| Món Unió Europea (27) Rússia Alemanya Ucraïna França Canadà Turquia Espanya Catalunya * | 55.517 13.793 9.588 2.025 4.240 1.693 3.362 3.600 3.227 198 | 100,00 24,84 17,27 3,65 7,64 3,05 6,06 6,48 5,81 6,23 | 138.643 56.128 18.154 11.997 11.316 10.412 10.005 9.551 8.318 681 | 100,00 40,48 13,09 8,63 8,16 7,51 7,22 6,89 6,00 6,40 | 2.497 4.069 1.893 5.909 2.669 5.909 2.976 2.653 2.578 3.438 |
*Dades de l'any 2004; els percentatges són sobre el conjunt d'Espanya
| Introducció | A què es destina la producció d'ordi? |
| | Consum total | Importacions netes | Importacions netes | Alimentació humana* | Alimentació humana* | Alimentació animal | Alimentació animal | Altres usos (industrials) | Altres usos (industrials) | Diverses | Diverses |
| Món Unió Europea (15) Espanya Estats Units d'Amèrica Xina Índia Àfrica | 22,1 107,9 237,4 20,5 3,9 1,4 8,3 | 4,5 -24,5 -12,2 -0,4 1,4 - 2,7 | 20,1% -19,1% -6,0% -2,2% 59,2% - 58,1% | 4,9 16,2 13,3 12,4 3,5 1,2 4,7 | 22,3% 15,1% 5,6% 60,2% 88,2% 83,0% 56,7% | 14,9 84,7 208,1 7,5 0,2 0,1 2,6 | 67,3% 78,4% 87,7% 36,5% 4,1% 9,0% 31,2% | 0,1 0,1 - - - - 0,5 | 0,2% 0,1% - - - - 0,6% | 2,3 6,9 16,0 0,7 0,3 0,1 0,9 | 10,2% 6,9 16,0% 0,7% 0,3% 0,1% 0,9% |
Les xifres en negreta es refereixen a kg/persona (en el període 1999-2003). Els percentatges es relacionen amb el consum total, excepte en les importacions, en què es refereixen a la producció de cada lloc. * Inclou la fabricació de cervesa
| La Planta | Classificació botànica |
* 398
L'ordi cultivat pertany a l'espècie
Hordeum vulgare L, senso lato
que comprèn formes cultivades i formes espontànies.
Els ordis cultivats es diferencien en dos tipus:
-L'ordi de dos rengles (Hordeum vulgare L. subsp. distichum), que és l'ordi palmell o pàmula (399), és la més primitiva i es caracteritza per tenir només una espigueta fèrtil a cada nus del raquis.
-L'ordi de sis rengles (Hordeum vulgare L. subsp. vulgare), d'espigues més gruixudes (398), perquè tenen tres espiguetes fèrtils a cada nus del raquis.
* 399
| La Planta | Diverses formes d'espigues d'ordi |
* 400
* 401
Tots els ordis que es cultiven tenen les espigues de 6 rengles (fotografia 398) o de dos rengles (399). Però existeixen tipus d'ordi, de la mateixa espècie botànica, amb espigues ben diverses: sense arestes, amb grans nus, amb espigues molt denses, etc., com es pot veure a les fotografies 382 a 385. Es tracta, però, d'un material genètic que, ara per ara, no té imporància pràctica.
* 402
* 403
| La Planta | Morfologia: plàntula i mata vegetativa |
* 404
La primera fulla de l'ordi té la punta arrodonida, les estípules reduïdes i la beina molt curta. En canvi, les fulles que surten posteriorment tenen el limbe acabat en punta. El port de les varietats d'ordi, durant el període vegetatiu, pot variar des d'ajagut o postrat (com el de la fotografia 405) fins a erecte. La planta d'ordi fillola més que la de blat, la de civada i la de triticale.
* 405
| La Planta | Morfologia: mata durant el període reproductiu |
* 406
* 407
El color de les fulles de l'ordi pot variar des d'un verd-groguenc fins a un verd més fosc, però, en general, el color verd tendeix cap al groc, a diferència de les altres espècies. Els ordis de dos rengles solen tenir les fulles més estretes que els de sis rengles.
* 408
| La Planta | Morfologia: estípules |
| 409 | |
| 409 | 1-Estípules, 2-Lígula |
* 410
En general, les estípules de l'ordi són groguenques (però en algunes varietats poden tenir un color blavós), i es diferencien de les del blat perquè no tenen pèls i perquè són molt desenvolupades (410) i normalment abracen completament la tija.
* 411
| La Planta | Morfologia: fulla bandera |
* 412
La darrera fulla o fulla bandera és diferent de les fulles que la precedeixen: el limbe és més petit, acaba en punta i sol tenir la beina més grossa.
Així, també es diferencia de les fulles bandera de les altres espècies de cereals d'hivern que tenen un limbe molt més desenvolupat.
* 413
| La Planta | Morfologia: inflorescència |
* 414
* 415
La inflorescència de l'ordi és una espiga. Les espiguetes, d'una sola flor, es disposen alternadament al llarg del raquis, en grups de tres. En l'ordi de dos rengles les dues espiguetes laterals són estèrils i no formen cap gra, tot i que poden mantenir les glumel·les. Les glumes són reduïdes a petits filaments. La glumel·la inferior o lemma porta una aresta en posició terminal que és més llarga que tota l'espiga i és més o menys aspra.
| 416 | |
| 416 | A-Espiga de sis rengles, B. Espiga de dos rengles. 1-Arestes, 2-Gluma, 3-Espigueta, 4-Espiguetes estèrils. |
| La Planta | Morfologia: tipus d'espigues |
* 417
* 418
Les espigues de l'ordi de dos rengles (417 i 418) són aplanades perquè els grans es disposen en un mateix pla, a banda i banda del raquis. En canvi, les espigues de l'ordi de sis rengles són de tipus cilíndric, més o menys gruixudes i poden ser compactes (419) o laxes (420), segons la distància entre les successives insercions en el raquis de cada grup d'espiguetes.
* 419
* 420
| La Planta | Morfologia: gra |
| 421 | |
| 421 | A6-Ordi de sis rengles, A2. Ordi de dos rengles. a-Gra central simètric, b-Grans laterals no simètrics, c-Pell arrugada, d-Grans desiguals, però simètrics, e-Resta d'aresta. |
El gra d'ordi és una cariòpside vestida, és a dir, que porta adherides les dues glumel·les. El fet que les glumel·les apareguin arrugades en el dors del gra, és una característica positiva perquè indica que són més fines. En l'ordi de dos rengles (423) els grans són simètrics, però poden tenir diferent mida, segons la posició que ocupin a l'espiga (els centrals són més grossos). En canvi, en l'ordi de sis rengles (422) només és simètric el gra central de cada nivell, i els que es troben als costats són més petits i lleugerament guerxos (421).
* 422
* 423
| La Planta | Morfologia: gra |
* 424
* 425
En general, els ordis de dos rengles (423 i 424) tenen un pes específic (pes d'un hectolitre de gra) més alt que els de sis rengles (422 i 425), tot i que aquest paràmetre està més influït per la densitat del gra que per la seva forma. De vegades, el pes específic és afectat perquè hi ha varietats que tendeixen a mantenir unida a la lemma la part baixa de l'aresta (421 i 426), tot i que la densitat i la qualitat del gra es mantinguin elevades. D'altra banda, hi ha una correlació positiva entre el pes de 1.000 grams i el pes específic del gra de diverses varietats (426).
| 426 | |
| 426 | D'esquerra a dreta: Filera superior: Plaisant, Graphic, Barbarrossa; Filera inferior: Ibiza, Cleo, Hispanic. |
| La Planta | Cicle: inici de l'espigueig |
* 427
* 428
Quan les arestes surten de la beina de la darrera fulla, es considera que comença l'espigueig. En aquest moment, després de la meiosi, té lloc la fecundació de les flors, de manera que, en algunes varietats, quan l'espiga està sortint els grans ja han començat a créixer i són perceptibles.
* 429
| La Planta | Cicle: floració |
* 430
* 431
En l'ordi, la sortida de l'espiga pràcticament coincideix amb la floració (430). En alguns casos l'espiga pot sortir lateralment de la beina de la darrera fulla (429), en comptes de fer-ho pel seu extrem, on hi ha la lígula i les estípules.
* 432
| La Planta | Cicle: ompliment del gra, ordi de dos rengles |
* 433
Després d'espigar (7-10 dies després de l'antesi) comença una fase de creixement molt ràpid del gra (pot durar de 2 a 5 setmanes). Com a conseqüència, l'espiga es va vinclant, degut al pes de les substàncies que es van acumulant en el gra.
* 434
| La Planta | Cicle: ompliment del gra, ordi de sis rengles |
* 435
* 436
Una espiga de l'ordi de sis rengles pesa més que una del de dos rengles, sempre que s'hagin cultivat en les mateixes condicions.
* 437
| La planta | Cicle: gra lletós |
* 438
A les quatre fotografies d'aquesta doble pàgina es mostren diferents estadis del període de formació i maduració del gra, des del començament del vinclament de les espigues (438), passat per l'estadi de gra lletós (439), el de gra lletós-pastós (440), fins al canvi de coloració de l'espiga, coincidint amb l'estadi de gra pastós (441).
* 439
| La planta | Cicle: gra pastós |
* 440
Mentrestant, el darrer entrenús de la tija ha anat creixent i el coll de l'espiga s'ha anat allargant, separant-la de la beina de la darrera fulla. Una característica molt important de l'ordi, que el diferencia de totes les altres espècies de cereals d'hivern, és que té el període de maduració del gra més curt. Això li permet adaptar-se millor a sòls amb menys capacitat de retenció d'aigua i a llocs de primaveres més seques i càlides.
* 441
| La planta | Cicle: maduresa de collita, ordi de dos rengles |
* 442
En arribar a la maduresa de collita el contingut d'humitat del gra es troba sovint per sota del 12% i la planta és ben seca. Tot i que ja es podria collir quan la planta ha arribat a la maduresa fisiològica (40% d'humitat del gra), és convenient deixar assecar bé el gra per assegurar-ne la conservació. Però retardar gaire la collita també comporta riscos: d'incendi, de pedregada, de caiguda del gra o de trencament de les espigues, accident al qual l'ordi hi és força sensible perquè el coll de l'espiga, quan s'asseca, és fràgil.
* 443
| La planta | Cicle: maduresa de collita, ordi de dos rengles |
* 444
El gra acabat de madurar no pot germinar, ja que la llavor es troba en latència (tot i que el gra és viu, no pot germinar). Aquest mecanisme fisiològic depèn de la varietat, però també està molt influït per les condicions de maduració: les humitats altes i les temperatures fresques l'accentuen. Per això, en el nostre país, el període de latència es redueix a entre 15 i 45 dies, en comptes dels dos a tres mesos que dura en països de més al nord.
* 445
| Cultiu: Aspectes Específics | L'ordi és el conreu més cultivat a Catalunya |
| 446 | |
| 446 | Ordis (Alt Empordà), per Sant Jordi, 23 d'abril de 2006 |
Actualment, la superfície cultivada d'ordi a Catalunya és més del doble que la de blat (en primer terme a la fotografia 447), que és el segon cultiu entre els herbacis. Es destaca, entre totes les comarques, la Segarra (448), on l'ordi ocupa el 80% de la superfície cultivada i el 95% de la superfície destinada a cereals.
| 447 | |
| 447 | Ferran-Estaràs (Segarra), 25 d'abril de 2004 |
| Cultiu: Aspectes Específics | L'ordi és el conreu més cultivat a Catalunya: Segarra |
| 448 | |
| 448 | Massoteres (Segarra), 14 de gener de 2004 |
La predominança del conreu de l'ordi s'associa sovint amb la importància que té en el nostre país la ramaderia intensiva. Però, de fet, quan es comparen les superfícies de cultius entre les diferents comarques (millor a nivell municipal) es pot entendre que hi ha altres factors que són més importants per explicar aquest fet, com són la millor adaptació de l'ordi a zones àrides, a sòls prims i al monocultiu cerealista.
| 449 | |
| 449 | La Baronia de Rialp (Noguera), 10 de març de 2007 |
| Cultiu: Aspectes Específics | L'ordi se sembra a la tardor o a la sortida de l'hivern |
| 450 | |
| 450 | Llobera (Solsonès), 14 de febrer de 2004 |
A la fotografia 450 s'hi veu, en primer terme, un camp d'ordi sembrat a la sortida de l'hivern ("ordi de primavera") i darrere d'ell un altre camp sembrat a la tardor. Al cap de quatre mesos (451), l'ordi sembrat més tard continua més endarrerit, però amb poques setmanes més tots dos camps hauran madurat. La collita es començarà amb els ordis sembrats a la tardor i tot seguit es faran els tardans.
| 451 | |
| 451 | Llobera (Solsonès), 13 de juny de 2004 |
| Cultiu: Aspectes Específics | L'ordi madura més de pressa que el blat |
| 452 | |
| 452 | Montmaneu (Anoia), 12 d'abril de 2001 |
Els camps d'ordi que apareixen en el paisatge de les fotografies 452 i 453 han anat més de pressa a madurar que els camps de blat, els quals, a la darrera fotografia, es veuen de color més fosc.
| 453 | |
| 453 | Montmaneu (Anoia), 16 de maig de 2001 |
| Cultiu: Aspectes Específics | Sovint es fa en terres molt magres, però... |
| 454 | |
| 454 | Ordi a Bujaraloz (comarca Baja Ebro - Saragossa), primavera de 1994 |
La bona adaptació de l'ordi a sòls menys fèrtils pot fer que de vegades s'utilitzi en terrenys que tenen problemes de secada. Quan pateix secada, l'ordi és més eficient en l'ús de l'aigua que el blat, la civada i el triticale. Però és precisament a causa de la seva rusticitat que es poden veure sovint camps d'ordi patint de secada, perquè en els terrenys amb menys capacitat de retenció d'aigua ja no s'hi fa mai blat, un cultiu que és molt sensible al final del cicle. Però també es pot veure ordi en regadiu (455), combinat amb un cultiu posterior.
| 455 | |
| 455 | Valfarta (comarca Monegros - Osca), 27 de maig de 2006 |
| Cultiu: Aspectes Específics | Incidències: ajagut |
| 456 | |
| 456 | Torà (Segarra), 15 d'abril de 2004 |
L'ordi és el cereal més sensible a l'ajagut, però aquesta incidència perjudica menys el seu rendiment final que no pas quan es tracta del blat, perquè la tija de l'ordi és més flexible, mentre que la del blat és més rígida.
| 457 | |
| 457 | Carme (Anoia), 13 de juny de 2004 |
| Cultiu: Aspectes Específics | Incidències: boll mal repartit i atac d'insectes |
| 458 | |
| 458 | Foto Jaume Gregori: Seró - Artesa de Segre (Noguera), abril de 2003 |
En augmentar l'amplada de les recol·lectores, s'acumulen molt més boll i llavors de males herbes sota els rems de la palla que amb les màquines més petites. Aquestes concentracions limiten o impedeixen la naixença del cultiu següent (458), sobretot quan es fa sembra directa. Per evitar aquest efecte negatiu, s'ha d'acoblar a la recol·lectora un mecanisme que escampa el boll i les llavors de males herbes. D'altra banda, l'insecte Zabrus tenebroides pot provocar, puntualment, estralls espectaculars (459) en camps d'ordi.
| 459 | |
| 459 | Foto Jaume Gregori: Montclar d'Urgell - Agramunt (Urgell), març de 2001 |
| Cultiu: Aspectes Específics | Incidències: accident en l'aplicació d'herbicides |
| 460 | |
| 460 | Ferran - Estaràs (Segarra), 24 d'abril de 2002 |
Algunes varietats d'ordi, i l'espècie en general, són més sensibles als herbicides que el blat, però els accidents com el que mostra la fotografia 460 també es poden donar en qualsevol altre cultiu. L'agricultor afectat per aquest accident ha actuat amb diligència, com ho demostra el fet que, amb els sis dies de diferència que hi ha entre les fotografies 460 i 461, ja hagi llaurat el camp.
| 461 | |
| 461 | Ferran - Estaràs (Segarra), 30 d'abril de 2002 |
| Utilització | Destí del gra |
| 462 | |
| 462 | Olvan (Berguedà), 29 de setembre de 2004 |
En el nostre país, el gra d'ordi, sovint transformat en pinsos compostos (462), es destina bàsicament a l'alimentació del bestiar. En canvi, l'ordi cultivat per destinar-lo a obtenir malta per després fer-ne cervesa hi ocupa una superfície que es pot considerar testimonial, força per sota de la del conjunt de l'Estat (10%), la qual ja és molt baixa si la comparem amb la de diversos països de la Unió Europea. A la fotografia 463 es veu l'única malteria que queda actualment a Catalunya, amb un camp d'assaig de varietats d'ordi en primer terme.
| 463 | |
| 463 | Bell-lloc d'Urgell (Pla d'Urgell), 6 de març de 2004 |
| Utilització | Producció de pinsos |
* 464
* 465
Per a l'alimentació animal el gra d'ordi es mol sense separar-ne les glumel·les, i es pot fer consumir directament la farina (465) o bé barrejar-la amb altres ingredients per fer-ne pinsos compostos, presentats en forma de farina (466) o, de vegades, en forma granulada (467).
* 466
* 467
| Utilització | Obtenció de la malta: neteja de l'ordi |
| 468 | |
| 468 | Malteria La Moravia de Cerveses Damm (Bell-lloc d'Urgell, Pla d'Urgell) |
Quan una partida d'ordi arriba a la malteria es valora analíticament la seva qualitat i, si és admesa, s'emmagatzema. Abans d'iniciar el procés de maltatge, s'ha de netejar l'ordi per separar-ne els elements estranys (pols, palla, terra, etc., 469) i els grans trencats (470), els quals poden representar un 2% del pes total. Posteriorment, es procedeix a classificar-lo per treure'n els grans massa petits (inferiors a 2,5 mm). El rendiment habitual pot variar segons la partida, però de 100 kg de producte inicial n'arriben a les sales de germinació uns 65 kg.
* 469
* 470
| Utilització | Obtenció de la malta: tines de remull |
* 471
Quan s'inicia el procés de maltatge, l'ordi net és traslladat a les tines de remull (les que es veuen a la fotografia 471 poden contenir fins a 5 tones d'ordi). S'omplen d'aigua i se'ls injecta aire (473), per assegurar la respiració del gra. L'ordi hi està entre 15 i 24 hores i després es trasllada a les caixes de germinació.
* 472
* 473
| Utilització | Obtenció de la malta: caixes de germinació |
| 474 | |
| 474 | Malteria La Moravia de Cerveses Damm (Bell-lloc d'Urgell, Pla d'Urgell) |
Els grans d'ordi remullats es transporten a les caixes de germinació (la que es veu a la fotografia 474 mesura 45 x 9 x 1,3 m). Un capçal (475), proveït de 8 mecanismes de vis sense fi situats verticalment, es va desplaçant lentament per la plataforma per moure el gra, per tal d'homogeneitzar la temperatura. Quan els grans han assolit el nivell de germinació adequat (5 dies), valorat segons el desenvolupament de les arrels (476), el procés es para i s'asseca el gra amb aire calent, a temperatures que poden arribat als 70ºC.
* 475
* 476
| Utilització | Obtenció de la malta: ordi maltat |
* 477
Quan els grans són secs i torrats se'n separen les arrels (478).
El gra maltat té un color més fosc que l'ordi natural (477) i s'hi poden observar restes d'arrels.
En partir els grans es pot veure que l'endosperma és friable (479).
* 478
* 479
| Utilització | Aprofitament per a farratge |
| 480 | |
| 480 | Coromines a Viver i Serrateix (Berguedà), 4 de juny de 1978 |
L'aprofitament de l'ordi per a farratge està molt estès en el nostre país. Es valora per la seva adaptació a sòls amb limitacions d'humitat i també per la seva precocitat. Es pot collir com a cereal immadur (480), és a dir, dallant-lo quan el cultiu ja ha format l'espiga i ha omplert el gra però encara no ha arribat a la maduresa de collita, i ensitjar-lo. També és aprofitat fent-lo pasturar (481) durant l'hivern.
| 481 | |
| 481 | Moià (Bages), 8 de març de 2002 |
| Utilització | Aprofitament per a farratge: pastura |
| 482 | |
| 482 | Moià (Bages), 11 de març de 1997 |
Després d'haver-lo fet pasturar a l'hivern, l'ordi es deixa per a la producció de gra, però es tracta d'una pràctica poc estesa actualment.
| 483 | |
| 483 | Moià (Bages), 11 de març de 1997 |