# La vida de l'homo

PLAGUETA
— de —
Cançons novas en mallorquí
———— titulada ————
10
1 L'infant neix y ha de creixa per poré desarrollá sa forma d'es còs humá que'l veim que aumenta y engreixa tresca el mon y per tot deixa señas d'es progrés que fá.
2 Pares que li heu donat lloch en el mon per vení l'heu de criá y cumplí lo que heu promés y firmat qu'es es dexarló educat bé, que es conegue es camí.
3 A n'es sis añys duisló a escola qu'es es seu temps y s'edat perque a-n'essé mes granat molts de pichs es cap li vola, trevela, cau y redola y pot quedá desgraciat.
4 A nou añys ja pot tení bastanta d'instrucció si saben sujertarlhó los que l'han de corretgí y li enseñan es camí d'es respecta y s'amó.
5 A deu añys te es fonaments per comensá s'edifici y tal com cumpleix sa justici desarrolla es sentiments y alcansa conexaments a forsa de sacrifici.
6 A once añys ja no es atlot ni homo en conexament y si no té pare prudent de fé maldats es devot y fuig de s'escola si pod y juga continuament.
7 A dotse añys estudiant canta clara sa llissó y si es rich va a classe majó y dú sa bandera endevant y si es fiy de pobre ignorant te que essé trabayadó.
8 A tretse añys te preparat ses heynes per trebayá y sensa acabá de graná ja'l duen a-n'es combat y víctima desgraciat sensa instruccions será.
9 A-n'es catorce trabaya per cumplí es sagrat devé y si no pod defensarsé plorant molts de pichs s'espaya y se veu estret si desmaya baix d'es jugo d'es podé.
10 A quince añys ja pod parlá perque es mes agosarat y diu qu'en lo que ha estudiat no pod essé capellá; lo que vol es festetjá perque sa costa s'edat.
11 A setse añys com un falcó per festetjá pren es vol y son pare encare no heu vol perque diu qu'es tudaró. S'atlota li diu: no, no; si vens te daré llensol.
12 A deset añys vol essé fadrí vey, agosarat, en s'atlota a-n'es costat y sols no sab defensarsé; peró per devertirlé fa a-n'es seus pares mancab.
13 A devuit añys ses mes guapes volen rande y manta en floch y el jove que los va aprop vol capell nou y sabates, anells y bones alhacas y bufa tan amunt com pod.
14 A denou añys saltetjant no sab si es pobre ni rica, la veu guapa y li esplica tot lo que li va passant y son pare el va predicant y ell com mes vá mes s'afica.
15 A vint añys el Rey lo crida perque vaja a servirló y cuant apren s'instrucció te que canviá de vida y si no va viu li pren mida un cabo en so cinturó.
16 A vint añys l'homo está en fló com les llebres corredores, trabuchs y metralledores encare no li fan pó; mira y contempla es tressó y diu a ses dones traidores.
17 A vintiún añys de edat surt d'es solch cualque vegada y romp es respecta a son pare si es surtit mal educat y ha perdut sa faredat com sa fiera malvada.
18 A vint y dos añys ja canta tant clá com un rusiñol posant oli a-n'es grisol sos pares ja deixa en banda perque una que sab fe randa li diu que'ls sa pilla al vol.
19 Es desitg en so podé a vintitrés añys confon y diu pare y mare abandon y m'en vaig a casarmé perque per devertirmé no hi ha com axó a n'el mon.
20 A vint y cuatre ja té infants, dona y criada y sa considera a la clara fiy de comte o cavallé y si ses cosas no van bé sa recepta ha equivocada.
21 Ell sa pensava teni a vint y cinch añys la glori y duguent sa dona en memori cau dins l'infern p'es camí y ja no sap per on surtí perque no te llum ni oli.
22 A vint y sís, un, dos, tres d'infants comensa a contá y antes d'es día trencá sa dona diu: ¿quina hora es? Vamos qu'es llum ja está encés y ets infants demanen pá.
23 A vint y set añys ja fá de mariné y patró, ja pert es barco es timó d'es gran temporal que heyá y fá tot cuant pot per entrá a port en salvació.
24 A vint y vuit añys está trebayant a s'intemperi y en sentí resá es misteri sa dona es posa a plorá qu'ets infants demanen pá y lo que te mes es miseri.
25 A vint y nou añys sa troba serio, ja no dú grins, perque enganches o rampins se li han presa sa roba diguent: ¡no es tara essé pobre peró aixó es viura a n'es llims!
26 A trenta añys no té esperit, blat, farina ni dobbés y perque ha perdut es papés se li fan gastos seguit y diu fort: ja treuría més que me hagués mort de petit.
27 Es foch encés y pintat a trenta cinch añys veu clá y baix d'es seu podé está tot lo que ha gananciat: molts d'infants y mal-de-cap si non los pot donar pá.
28 A n'es coranta añys sa troba capás a poré parlá y si no's tonto descifrá de quin paño fan sa roba; y tant si es rich com si es pobre tots es mes coxos veu clá.
29 A coranta-cinch encuantra es fossé y sols no'l veu perque encara alsa sa veu y diu: es mal-temps no m'espanta y per aná a cualsevol banda puch seguí y du sa creu.
30 A n'es cincuanta añys te tota s'escala que ha de pujá y materialment veu clá un fiy seu que corra y bota y ell va y ve de sa rota y si es lluñy vol descansá.
31 A cincuanta-cinch no té barrám y pega de molla y si es fiys van junts y fan colla ja li buidan es pané y li treuen cuant los ve bé sa carn milló de dins s'olla.
32 Cuant arriba a xixantí ja'l retiran pa s'edat y pod treura un fiy de soldat perque l'han de mantení y aquí comensa a tení crónica s'enfermedat.
33 Cuant es xixanta-cinch ja te ets seus fiys qu'el rodetjan y fent la bona li festetjen si te cap dobla de vint y si no bastan deu pichs vint per durlasen malevatjan.
34 A setanta está a s'altura qu'es digna de respectá perque si ell te es cap clá y es honrat afigura y dona llisons de cultura que les poren escoltá.
35 A n'es vuitanta añys veu clá que queda s'ó y sa plata y totes ses fincas d'es mapa; pero ell s'en a d'aná y per lley s'ha de transformá y d'aqueixa mort ningú escapa.
36 Homo valent no et pensaves a noranta añys arribá y que sa lley te digués clá: vamos, abaixa ses alas y pa ses matexas escalas qu'has pujat pods devallá.
37 A cent añys está a n'es trono com-a rey o president; pero no hi veu ni hey sent ni du mando, ni te bono y tota sa vida de l'homo canta clá aquest testament.
__________