# La base quinta

ARXIU CENTRAL LÍRICH-DRAMÁTICH DE D. RAFEL RIBAS unió, número 5, pis tercer
LA
BASE QUINTA
pessa catalana en un acte y en vers
original de
MANEL RIBOT SERRA
estrenada ab brillant éxit en lo TEATRO CATALÁ instalat en lo de ROMEA, la nit del 26 de Febrer de 1881
BARCELONA establiment tipográfich de bernabé baseda Villarroel, 17, Ensanxe
LA
BASE QUINTA
pessa catalana en un acte y en vers
original de
MANEL RIBOT SERRA
estrenada ab brillant éxit en lo TEATRO CATALÁ instalat en lo de ROMEA, la nit del 26 de Febrer de 1881
BARCELONA ARXIU CENTRAL LÍRICH-DRAMÁTICH DE D. RAFEL RIBAS unió, número 5, pis tercer 1884
Á MA ESTIMADA MARE
No desconech, ¡oh mare! la pobresa d' aquest humilt tribut, sols vostre nom en ma arriscada empresa li servirá d' escut.
sols vostre nom en ma arri Manuel
| PERSONATJES | ACTORS |
| LAYETA. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . | 20 anys.Srta. Fontova. |
| D. NICASI. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . | 55 anys.»Srta.Sr. Fontova. |
| MISTER TOMPSON. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . | 50 anys.»Srta.» Alba. |
| RAMON. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . | 26 anys.»Srta.» Fuentes. |
| D. ESTANISLAU. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . | 60 anys.»Srta.» Borrell. |
| UN JOVENET. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . | 6 8 anys.»Srta.» N. N.. |
Queda fet lo depósit legal pera 'ls efectes de propietat d'aquesta obra.
L' administrador y 'ls corresponsals del Arxiu central Lírich-Dramátich son los únichs encarregats del cobro dels drets de representació.
BARCELONA establiment tipográfich de bernabé baseda Villarroel, 17, Ensanxe
* layeta, sentada prop del vetllador
* ¡Be ho sabía, be vaig dirli
* ¡Be ho sabía, be vaig (Ab impaciencia.
* que jo avuy cumplía 'ls anys!
* ¡Y no ve á felicitarme,
* y no ve á durme ni un ram!
* ¡Y tant que diu que m' estima!
* 'ls homes... ¡qu' ho son d'ingrats!
* Son dos quarts de deu y encare
* lo senyoret no ha arribat;
* es tan tranquil, que fins penso
* que 'l qu' es avuy no vindrá.
* Despres... ja 'm dará una excusa,
* d' aixó no n' hi falta may,
* pro si no ve, li asseguro
* que cap excusa hi valdrá.
* que cap ex (Despres d' una pauseta.
* ¡Quí sap! Potser la florista
* ha tardat á durli 'l ram
* y mentres jo 'm desespero
* ell s' está desesperant.
* Sento que pujan l' escala,
* ¡es ell, sí, ja 'l conech, ja!
| Ramon. | Deu te guart, perla escullida, floreta del meu jardí... |
* ¡Mira, noy, deixa aixó aquí, (Al noyet.
* ¡Mira, noy, deixa ai (Sobre 'l vetllador.
* y té... y vésten desseguida!
* y té... y vésten dess (Donantli cuartos.
| Noyet. | Gracias.vésten desseguida! (Se'n va. |
| Ramón. | Gracias Y que per molts anys 'ns poguem veurer units, rodejadets de petits, plens de ditxa y sense afanys. |
| Layeta. | Deu ho vulgui. |
| Ramón. | (Presentantli 'l plat.) Y de bon grat acepta eixa proba, prenda, «que si es pequeña la ofrenda. »es grande la voluntad.» |
| Layeta. | ¡Qu' es bonich! |
| Ramón. | ¡Qu' es bonich! ¿Veus aquet cor? Es lo meu, tot travessat, y sobre 'l clavell badat dos coloms que 's fan l' amor. |
| Layeta. | ¡Ay, Ramon, qu' estás de broma! |
| Ramon. | ¡Be, m' hi errat, vatúa l' mon! |
| Layeta. | ¿T' has errat? |
| Ramon. | ¿T' has errat? Sí, perque son un colom y una coloma. |
| Layeta. | Be, Ramon, sigui 'l que sigui, t' ho agraheixo. |
| Ramon. | t' ho agraheixo. No hi há de qué. |
| Layeta. | Y... ¿no tens que dirme ré? |
| Ramon. | Macatxo, ¡y qué vols que 't digui! Que m' encisas y m' agradas, que 'm locas y m' enamoras, qu' en tú penso á totas horas y sols visch de tas miradas; que 'l meu cor, d' amor encés, per tú inventa frasses bellas, d' aquellas dolsas, d' aquellas del Tenorio á doña Inés, y en mon cor están frisant per eixí á la llum del dia y totas te las diria fins de ton oncle al devant, mes, quant pe' ls llavis me suran, jo 'ls dich:—¡Psit! no ho pot admetre, alto... 'm podeu comprometre, aturéuvos!...—y s' aturan. |
| Layeta. | De viurer ab tants afanys es avuy lo darrer día; jo casarme no podía fins á haber cumplert vint anys; aixís lo meu pobre pare ho mana en son testament, mes aquet impediment queda ja salvat desd' are. Avuy lo plech s' obrirá. |
| Ramon. | Y demá... |
| Layeta. | Y demá... Demá direm á n' al oncle, 'ns estimem... |
| Ramon. | Y... res... 'ns volem casar. ¿Y si 'l plech manés que algú?... |
| Layeta. | Lo plech pot desheretarme, pero no pot obligarme á que jo no 'm casi ab tú. |
| Ramon. | ¿M' ho dius de veras? |
| Layeta. | ¿M' ho dius de veras? ¿Y creus que jo á n' á tú 't deixaría? |
| Ramon. | ¡Ay, dins del cor m' hi cabría hasta el campanar de Reus! Torno luégo. |
| Layeta. | Torno luégo. ¿Te 'n vas? |
| Ramon. | Torno luégo. ¿Te 'n vas? Sí, mes torno d' aquí un instant; tinch d' arribá aquí al devant á veure al senyor Magí. |
| Layeta. | Pero, Ramon, te demano no dí al oncle, fins demá, res de lo dit. |
| Ramon. | res de lo dit. ¡Oh, ya, ya! Zit-to, zit-to, piano, piano. Zit-to, zit-to, (Se 'n va pel foro cantant. |
| Layeta. | ¡Y que n' está de content! Ja es baix de tot de l' escala; entraré aixó al menjador que 'm sembla que l' oncle baixa. (Entra al menjador per la porta esquerra ab lo plat montat.) |
| Nicasi. | ¡Noya! ¡Potsé haurá sortit!(Sortint. ¡Layeta, noya!haurá sortit (Cridant. |
| Layeta. | ¡Layeta, noya! ¿Qué mana?(Sortint. |
| Nicasi. | Vinch á darte una sorpresa que crech que 't será molt grata. |
| Layeta. | Y més, si es de las que venen per un ralet á la Palma. |
| Nicasi. | Millor qu' aquellas. |
| Layeta. | Millor qu' aquellas. ¿Millor? ¡Ay, digui, ja estich ab ansia! |
| Nicasi. | ¿Tens recort de mister Tompson? |
| Layeta. | ¿Lo pare de mis Zeladia? |
| Nicasi. | Aquell mateix; donchs arriba avuy ab lo vapor Fraga. ¿Qué 't sembla de la sorpresa? |
| Layeta. | ¿Per qué negarho? M' agrada. ¿Ve ab sa filla? |
| Nicasi. | ¿Ve ab sa filla? No, ve sol; pero quan sabrás la causa de son viatje, la sorpresa encare 't será més grata. |
| Layeta. | ¿La causa diu? ¿Y quina es? |
| Nicasi. | Me la diu en eixa carta. Com ja fa sis ó set mesos que sa filla n' es casada, lo pobre mister s' anyora tot solet, y vol casarse. |
| Layeta. | ¡Hola, hola! ¿Y quí es la nuvia? |
| Nicasi. | També m' ho diu en la carta. |
| Layeta. | ¿Es inglesa? |
| Nicasi. | ¿Es inglesa? No, espanyola. |
| Layeta. | ¿Jove ó vella? |
| Nicasi. | ¿Jove ó vella? Jove y guapa. |
| Layeta. | Me 'n alegro. |
| Nicasi. | Me 'n alegro. ¿Te n' alegras? ¿Que no vols sabé 'l nom are? ¿No endevinas quí pot ser? |
| Layeta. | No atino...nas qui pot ser? (Rumiant.) |
| Nicasi. | (Satisfet)Ets tú. |
| Layeta. | (Ab sorpresa.)¿Qué diu are? ¡No pot ser! |
| Nicasi. | ¡No pot ser! ¿Que no pot ser? Mira, té, llegeix la carta. (Ensenyantli. Lo mister, estropellant la llengua del gran Cervantes, |
* diu qu' ha parlat ab ton oncle,
* mon germá gran, allí, á Málaga,
* y qu' entre 'ls dos han deixat
* ta boda ja concertada.
| Layeta. | Be, donchs que la desconcertin. |
| Nicasi. | ¡Bo, tú 'm desconcertas are! ¿Y per qué? |
| Layeta. | ¿Y per qué? Perque no 'l vull. |
| Nicasi. | ¿Y aixó? |
| Layeta. | ¿Y aixó? Perque no m' agrada. |
| Nicasi. | Mentres tú agradis á n' ell ja no tens per qué queixarte. |
| Layeta. | Un home tan lleig... |
| Nicasi. | Un home tan lleig... ¿Cóm lleig? ¿Lleig mister Tompson? ¡Y are! ¡Un home ab patillas rossas tan bonicas y tan llargas! ¡Y qué més pots desitjar qu' un home com ell! |
| Layeta. | qu' un home com ell! ¡Encare potsé 'm fará pertenir! ne tinch un de milló. |
| Nicasi. | ne tinch un de milló. ¡M' pasmas! ¿Tú tens promés?¡M' pasmas! (Cremat. |
| Layeta. | ¿Tú tens promés? Sí, senyor. |
| Nicasi. | ¿Y hónt lo tens? |
| Layeta. | ¿Y hónt lo tens? ¡Vaya una gracia! |
| Nicasi. | ¿Y qui es?¡Vaya una gracia! (Cridant. |
| Layeta. | ¿Y qui es? ¿Que 'l vol coneixer? ¡Aquí 'l té! (Senyalant á Ramon, qu' apareix pel foro.) |
| Nicasi. | (Sorprés).¡En Ramon! |
| Layeta. | (Sorprés).¡En Ramon! ¡Vaya! |
| Ramon. | Molt servidor de vosté.(A Nicasi. Molt servidor de (Allargantli la má. |
| Nicasi. | ¡Mireu, la rabia m' ofega!(Apart. |
| Ramon. | ¡Ay, ay, no 'm dona la má!(Apart. Beso 'ls seus peus, senyoreta. Beso 'ls seus peus, senyor (A Layeta. |
| Layeta. | Ramonet, l' oncle ho sap tot; no fassis més la comedia, sab que t' estimo, y... |
| Ramon. | sab que t' estimo, y... Comprench, y aixó 'l fa estar tan alegre que no pot dí una paraula. Òncle del meu cor, permétim que li demani perdó(Agenollantse. si fins avuy no 's revela un amor que s' amagaba á la vigilancia seva. Comprench la gran alegría y la satisfacció inmensa qu' haurá tingut al saber mos amors ab la Layeta. Si es que vosté s' ha enfadat perque ho duyam ab reserva, ja no hi tornarem may més, perdónins, oncle. |
| Nicasi. | perdónins, o ¡Y m'oncleja!(Apart. |
| Ramon. | ¡Oncle!... |
| Nicasi. | ¡Oncle! ¡Lluny, no te 'n soch d' oncle! |
| Ramon. | Pero ho es de la Layeta y també me 'n será á mí quant seré casat ab ella. ¡Oncle!...casat ab ella. (Abrassantlo. |
| Nicasi. | ¡Oncle! ¡Lluny! ¡Si no t' apartas te tiraré ab una empenta!... |
| Ramon. | Dispensi, no acepto mostras d' una estimació tan ferma; jo no vull que despres diguin qu' abuso del seu afecte. |
| Nicasi. | ¡De quí t' has enamorat!(A Layeta. ¡D' un ximplet, d' un babieca, que no més sab fer tabola y tiberis y ximplesas!... |
| Ramon. | Y sé estimá noyas macas, verbi-gracia, la Layeta, y á n' als oncles com vosté... |
| Nicasi. | Ja te'l dono aquest afecte. |
| Layeta. | ¡Oncle! |
| Nicasi. | ¡Oncle! No t' hi casarás. |
| Layeta. | ¡Per Deu! |
| Ramon. | ¡Per Deu! Las once mil verges li pagarán, no s' hi oposi, |
* ¡farem tan bona parella!...
| Nicasi. | Prou, prou, per ballá un vals, sí, pero per casats, me sembla... |
| Ramon. | Farem proba, li asseguro. |
| Nicasi. | No me 'n farás pas convencer. |
| Ramon. | Jo, com sab, só un bon hereu, ademés, tinch la carrera d' enginyer, per afició. |
| Nicasi. | ¡Y ets un ximple! |
| Ramon. | ¡Y ets un ximple! ¿Sents, Layeta? ¡Lo teu oncle vol que 'l mati, y miri que 'l matá un metje (A Nicasi. m' agradará, perque 'ls morts m' agrahirán la revenja! |
| Nicasi. | ¡Ves, si 'n tens de poca solta! ¡fins insultas á la ciencia!... |
| Layeta. | ¡Oncle, Ramon, no 's barallin! |
| Nicasi. | ¡Surt d'aquí! |
| Ramon. | ¡Surt d'aquí! ¡Prou, ja m' ho sembla! |
| Nicasi. | ¡Vil, estrofa!... |
| Ramon. | ¡Vil, estrofa! ¡Matasanos! |
| Nicasi. | Tú estás tocat de la clepsa. |
| Ramon. | Y vosté está... triquinat. |
| Nicasi. | ¡Insolent! |
| Layeta. | ¡Insolent! ¡Vésten! |
| Ramon. | ¡Insolent! ¡Vésten! ¡Layeta! |
| Layeta. | ¡Vésten, per Deu, t' ho demano! |
| Ramon. | Me 'n vaig perque tú m' ho pregas, pero tornaré, li juro, y me 'n duré la Layeta. |
| Nicasi. | ¡Una tunda te 'n durás! |
| Ramon. | Adeu, celestial princesa. |
| Layeta. | ¡Vésten, Ramon!(Ab tó de súplica. |
| Ramon. | Vésten, Ramon ¡Amor meu! |
| Nicasi. | Pochs romansos. |
| Ramon. | Pochs romansos ¡Y l' afrenta que m' ha fet, la vull rentar! |
| Nicasi. | ¿Ets enginyé ó bugadera? |
| Ramon. | Adeu, tirano de Padua.(Anantsen. |
| Nicasi. | Escolta, ¿veus la Layeta?(Deturantlo. |
| Ramon. | Sí, senyor. |
| Nicasi. | Sí, senyor. ¡Mírala be! |
| Ramon. | Ja la veig. |
| Nicasi. | Ja la veig. Es la darrera vegada qu' aquí la veus, |
* perque marxará á Inglaterra
* dintre poch ab son marit.
| Ramon. | ¿Qu' es casada? |
| Nicasi. | ¿Qu' es casada? No, soltera, pero 's casará demá ab un inglés, despedéixten. |
| Ramon. | Es dí, ¡ay, vatúa 'l mon! que vosté á n' á mí 'm desprecia pera donarla á un inglés... ¡Ab un!... |
| Layeta. | ¡Ab un! ¡Ramonet!... |
| Nicasi. | (Cremat.)Ramonet Prou, vésten. |
| Ramon. | Ja sé lo que tinch de fer.(Apart. ¡Adeu, constancia y firmesa! (A Layeta. ¡Adeu, constancia y (Se'n va pel foro. |
| Nicasi. | Vaja, ¿te n' has convensut? |
| Layeta. | ¿De qué? |
| Nicasi. | ¿De qué? ¿De qu' es un ximplet? |
| Layeta. | ¡Oncle, per Deu!... |
| Nicasi. | ¡Oncle, per Deu! No, clá y net, á fe qu' es ben conegut. |
| Layeta. | Talent, bon cor, instrucció... no hi há ningú que li negui. |
| Nicasi. | Basta sentí 'l perque 's cregui que rés té de tot aixó. |
| Layeta. | Es un poch aixelabrat y aixó ho fá la joventut. |
| Nicasi. | ¡Si jo l' hagués conegut, á casa no hauría entrat! Mister Tompson es aquí l' únich qu' ab tú deu casarse. |
| Layeta. | Donchs ja pot desenganyarse, mister Tompson no es per mí. |
| Nicasi. | ¡Un inglés com no n' hi ha! Sabi, rich, ros com un sol... |
| Layeta. | Donchs jo vull un espanyol, més qu' espanyol, catalá. |
| Nicasi. | Jo no sé qué 'n tens de dir. ¡Un inglés dels més entesos!... |
| Layeta. | 'Ls espanyols y 'ls inglesos |
* may s' han pogut avenir.
| Nicasi. | Bé, donças tú t' hi avindrás tan si t' agrada com no. Ho vol lo gran, ho vull jo y per forsa 'ns obehirás. 'Ls teus oncles t' ho demanan y has de fer sa voluntad. |
| Layeta. | En tocant á pendre estat, ni oncles ni tias manan. |
| Nicasi. | Ja m' ho has dit dugas vegadas, mes no passará 'l que dius. |
| Layeta. | ¡No ha de passar! |
| Nicasi. | ¡No ha de passar ¿Que te 'n rius? |
| Layeta. | ¡No haig de riurer! |
| Nicasi. | ¡No haig de riurer! ¡Ja m' enfadas! |
| Estan. | ¡Deu hi siga! |
| Nicasi. | ¡Deu hi siga! ¡Hola! ¿Es vosté, don Estanislau? ¿Y donchs, á qué debem la ventura de veure 'l en aquet lloch? |
| Estan. | Com notari de la casa vinch á cumplir ma missió, recordant qu' avuy es día de cumplir lo sagrat vot que son germá,sagrat vot (A Nicasi. que son ger que son pare,(A Layeta. á qui Deu gloria li dó, va confiarme al cridarlo Deu á son seno gloriós. |
| Nicasi. | Ja entench. |
| Estan. | Ja entench. Avuy es lo dia y deu obrirse 'l plech clos, (Mostrantlo. memoria testamentaria de son germá don Anton. Avuy cumpleix la Layeta 'ls vint anys, y per aixó, tal com lo testament mana avuy s' ha d' obrí 'l plech clos. |
| Nicasi. | Donchs obril. |
| Estan. | Donchs obril. Devant del jutje. |
| Nicasi. | ¿Es de lley? |
| Estan. | ¿Es de lley? ¡Oh, sí, senyó! |
| Nicasi. | ¿Qu' ha de venirhi la noya? |
| Estan. | No es precís. |
| Nicasi. | No es precís Bé, quédat donchs; ja hi aniré jo. |
| Estan. | ja hi aniré jo. Layeta, vosté es pubilla de tot, y la va nombrar son pare ab la sola condició de permaneixer soltera fins á haber cumplert del tot l' edat de vint anys, mes are vosté té la obligació de cumplir lo que li ordeni en eixa memoria 'l mort. |
| Layeta. | Vagin donchs; si jo fins are he acatat ab gran amor la voluntad de mon pare, espero ferho del tot quan lo contingut ne sápiga que 's tanca en aqueix plech. |
| Nicasi. | que 's tanca en aqueix plech Donchs anem, si vé algú, ja torno. |
| Layeta. | Passinhobé. |
| Estan. | Passinho Servidor. (Se 'n van pel foro. |
* Avuy, per finir d' angunias,
* s' obrirá aquest plech ditxós,
* aquest plech que tants misteris
* me fa entreveure per tot.
* Fa cinch anys qu' es mort lo pare,
* y d' ensá que 'l pare es mort,
* me desespera y capfica
* lo contingut del plech clos.
* Potsé 'm mana que jo 'm fassi
* monja, per cumplir un vot...
* Y si ho manés... ¿ho faría?
* ¿ferme monja? ¡Ay, no, no, no!
* De monja sols me 'n faría
* si 's fes fraret 'n Ramon,
* pero com ell no 'n té ganas,
* tampoch ne tinch ganas jo.
* tampoch (Se 'n va segona porta dreta.
* ¡God bles mi! No haber nadie aquí; nadie responderme;
* mi dejar el equipaje
* and sentarme. ¡Ah, cosa buena!
* and sentarme. ¡Ah, cosa (S' assenta.
* Mi escribir en mi carnet.
* Mi escri (Se treu una cartera y escriu.
* «Llegar á las diez y media,
* en el piso no haber nadie;
* el amo estar dentro ó fuera.»
* ¡God help mi! Mi esperar
* que mister Nicasio venga
* and decirle... no mi acuerdo...
* and decirle... no mi (No recordantsen.
* Yo aquí venir á... ¡ser buena!
* Yo aquí ve (Treu la cartera y llegeix.
* «Tompson ir á Barcelona
* á casar con una nieña»
* ¡Ah, yes, yes! La mi memoria
* ser muy flaca, no si acuerda...
* Mi venir aquí á casar,
* uel, Tompson casarse quiera.
* uel, Tompson casarse (Fent memoria.
* ¡Ah, yes, yes! Mi ya apuntar
* ¡Ah, yes, yes! (Mirant la cartera.
* la extraña palabra aquella.
* Cuando pasar por la Rambla
* ver un coche de dos ruedas
* seguido de dos gendarmes
* and mucha gente pequeña,
* y ésta gritar:—¡No t' arronsis!—
* ¿Qué querer decir con esta? (Rumiant.
* Mi apuntarlo en seguida;
* la palabra ser muy bella.
* «¡No t' arronsis!» ¡Qué querer
* decir la palabra esta!querer (Pensant.
| Ramon. | Ja soch aquí. |
| Mister. | Ja soch aquí. ¡No t' arronsis! |
| Ramon. | ¡No t' estiris! ¡Ay, me creya!... ¡No t' estiris! (Adonantse de Tompson. ¡Aquest mestre deurá ser!... ¡Sí... l' inglés de la Layeta! ¡Es bastant lleig! |
| Mister. | ¡Es bastant lleig! ¡No t' arronsis! |
| Ramon. | Servidor. |
| Mister. | (Adonantsen.) Osté dispensa; llamarse osté... ¿No t' arronsis? |
| Ramon. | Mestre, á poch, á poch, ¿qué 's pensa que só algun gos? |
| Mister. | que só algun gos? No enfadar. ¿Mister, la palabra esa qué querer decir? |
| Ramon. | qué querer de ¡Bolados!(Cremat. |
| Mister. | ¿Azucarillos? |
| Ramon. | ¿Azucarillos? Just! |
| Mister. | Azucarillos. Just. ¡Buena! Ser bonita la palabra. Mi apuntarla. |
| Ramon. | (Apart.)Prou me sembla qu' estás tocat del bolet. |
| Mister. | ¿Osté ser de la casa esta? |
| Ramon. | ¿Per qué? ¿Qué se li ofereix? |
| Mister. | ¿Mister Nicasio está en ella? |
| Ramon. | Ha marxat cap á l' Habana. |
| Mister. | A la Habana, uel, ¿de América? |
| Ramon. | No senyor, del poble Nou. |
| Mister. | Mi venir á... not mi acuerda. Mi venir á Barcelona Mi venir á Barcelona (Mira la cartera. á casarme con Layeta. Yes, mi venir á casarme. |
| Ramon. | Oh, prou; ja 't conech, herbeta. (Ap. |
| Mister. | Mi estar mocho enamorado. |
| Ramon. | ¿Que ja la coneix á n' ella? |
| Mister. | Mi haber visto su retrato y adorrarla. |
| Ramon. | ( Apart.) ¡Noy, quina erre! |
| Mister. | Ella amarme mucho, mucho. |
| Ramon. | ¿Qué ja hi ha parlat ab ella? |
| Mister. | Not, mi áun no haberla visto. |
| Ramon. | ¿Donchs cóm ho sab sense véurerla? |
| Mister. | Mi presumirlo. |
| Ramon. | Mi presumir ¡Ximplet!(Apart. |
| Mister. | Mi ser muy bello. |
| Ramon. | Mi ser muy bel T' ho pensas! (Apart. |
| Mister. | Mi tener muchos dineros. |
| Ramon. | Guárdate 'ls, que ja 'm carregas. (Ap. |
| Mister. | Mi vestir mucho elegante á la moda de Inglaterra. ¿Osté ver la mi corbata? (Ensenyantli. ¿Osté ver cómo se cierra? Con resorte mecanico, apretar... y ya estar puesta. |
| Ramon. | Per estrenye 'l corbatí, no hi há lloch com Inglaterra. |
| Mister. | ¿Osté ver el mío traje? ¿A osté gustarle la muestra? Paten fino de Manxester. |
| Ramon. | ¿Y bé, qué 'm conta á mí, mestre? Jo 'n porto de Sabadell y no m' alabo, ¿qué 's pensa? |
| Mister. | Aquí no trabajar fino como en la nacion inglesa. |
| Ramon. | 'Ls teixidors espanyols(Cremat. li donan fil á Inglaterra. |
| Mister. | Osté en seguida enfadarse. |
| Ramon. | ¡Home, com que ja 'm carrega! |
| Mister. | Uel, dejarlo; mi querer abrazar á la Layeta. |
| Ramon. | ¡Ab las burras de la llet(Apart. t' haurás d' abrassar, qu' ab ella!.. |
| Mister. | Decirle osté que mi estar aquí. |
| Ramon. | aquí ¿Per quí 'm pren? ¿Que 's pensa que jo soch lo seu jokey? |
| Mister. | ¿Osté saber lengua inglesa? |
| Ramon. | No, pero á n' els que la parlan |
* que tan com vosté 'm carregan,
* sé donarlos una bufa
* ó tirá 'ls per la finestra.
| Mister. | ¿Una buf-fa? ¿Y eso qué es? |
| Ramon. | Una morma. |
| Mister. | Una morma. Yes, comprenda. Una opera de Bellini. Norma, yes; mi ya se acuerda. |
| Ramon. | ¡Sembla que 's burla de mí! |
| Mister. | Mi querer ver á Layeta y abrazarla y darla un beso así..abrazarla (Abrassant á Ramon. |
| Ramon. | así ¿Mister, qué vol rebrer? Segui y estigui quiet.(Fentlo seure. |
| Mister. | ¡Oh! Mi querer ver á ella. (S' aixeca. |
| Ramon. | Ja m' apura; donças bé, no la veurá á la Layeta, ¿m' entent? Y lo qu' es vosté, no s' hi pot casar ab ella. |
| Mister. | ¿Por qué? |
| Ramon. | Por qué Perque no pot sé. |
| Mister. | ¿And por qué?no pot sé. (Pausa. |
| Ramon. | ¿And por que? Perque es promesa. |
| Mister. | Matar á su prometido y casarme. |
| Ramon. | y casarme ¡Cosa feta! |
| Mister. | ¿Cómo se llama este mister? Querer matarlo, ¿boxea? |
| Ramon. | Aquí 'l boig deu ser vosté, qu' ell no ho es. |
| Mister. | qu' ell no ho es Osté no entienda. Mi querer decir si sabe el querido de Layeta, de reñir á puñetazos. |
| Ramon. | Prou que 'n sab, ¿no ha de saberne? |
| Mister. | And uel; pues osté decirle á ese prometido de ella que querer reñir con él, mi querer matarlo. |
| Ramon. | (Apart.)matarlo Espérat. Molt servidor de vosté,Espérat (Alt. jo só 'l promés, ¿qué li sembla? |
| Mister. | ¡Bai God! Osté ser... |
| Ramon. | ¡Bai God! Osté ser Jo, sí; 'l promés de la Layeta. |
| Mister. | Mi querer matar á osté. |
| Ramon. | No conta ab la dispesera. |
| Mister. | ¿Osté boxear conmigo? |
| Ramon. | Sí, home, sí. |
| Mister. | Sí, home, sí. ¿Con toda regla? |
| Ramon. | Sí, senyó. |
| Mister. | Sí, senyó Osté prepararse. |
| Ramon. | Espéris una estoneta.(Mirant al cel. ¡Héroes de Trafalgar, vaig á darvos la revenja! Quant vulgui, ja estich á punt. Quant vulgui, ja estich á (A Mister. |
| Mister. | ¡A una, á dos, á tres! (Ramon fa com qui 's disposa á boxear y al poch rato agafa á Mister y tirantlo demunt del sofá li dóna un cop de puny.) Ramon fa com qui Boxea osté sin regla ninguna; mi not boxear sin regla. |
| Ramon. | mi not boxear sin reg (Sense deixarlo. Home, cá: no tingui escrúpols propis de dona llamenca, ¡per matarse á cops de puny no 's necessita cap regla! Ja veurá jo.(Li dona un altre cop. |
| Mister. | Ja veurá jo. ¡Ay! |
| Ramon. | Ja veurá jo. Ay ¿Qué té? |
| Mister. | ¡Osté dejarme, ay! (Al rèbren un altre. |
| Ramon. | (Sense deixarlo.) ¡Sebas! Miri, de la seva pell me 'n faré una petaqueta; ja 'n tinch una de pell russa y' n tindré de pell inglesa. Tingui, tingui.inglesa (Donantli cops. |
| Mister. | Tingui, tingui ¡Ay, ay, ay! |
| Layeta. | ¿Qué passa aquí? |
| Ramon. | ¿Qué passa aquí? ¿Ets tú, Layeta? |
* (Al sentir la veu de Layeta, Ramon deixa á Mister, que queda esbufegant sentat en lo sofá, hont lo retindrá sentat 'n Ramon desde 'l comens del boxear fins á la sortida de Layeta, tenintlo ademés agafat pel coll per subjectarlo.
| Nicasi. | ¿Qu' es aixó? ¿Qué passa aquí? (Sortint. ¡Mister Tompson! ¡Quina gresca! ¡Mister Tompson! (Adonantse d' ell. |
| Mister. | Este mozo atropellarme; boxear conmigo sin regla. |
| Ramon. | ¡Tornahi ab la regla!(Apart. |
| Mister. | (Esbufegant.)¡Ah! Mi estar todo medio muerta. Mi estar mucho sofocado; tener sed. |
| Ramon. | tener sed Doneuli beure. |
| Nicasi. | ¿Que vol una llimonada? |
| Mister. | Not gustarme. |
| Layeta. | Not gustarme ¿Vol absenta? |
| Mister. | Tampoco. |
| Ramon. | Tampoco Doneuli rom. |
| Nicasi. | ¡Calla!Doneuli rom. (A Ramon. Calla Digui, ¿qué vol pendrer? Calla. Digui, qué vol pendrer. (A Mister. |
| Mister. | Mi querer un... no t' arronsis con agua un poca calienta. |
| Nicasi. | Aixó deu sé un licor nou.(Apart. No 'n tenim, ¿vol pendre menta? (Alt. |
| Mister. | Cualquiera cosa. |
| Nicasi. | Cualquiera cosa. Donchs bé, porta l'ampolla, Layeta. ¿Qué li has fet?Donchs bé (A Ramon. |
| Ramon. | ¿Qué li has No res, jugabam. |
| Nicasi. | ¿Jugabau? |
| Ramon. | ¿Jugabau? Si. |
| Nicasi. | ¿Jugabau? Sí Donchs me sembla que no ha sigut joch de noys. |
| Mister. | ¡Osté boxear sin regla!(A Ramon. |
| Ramon. | Home, digui que jugabam; si la Layeta s' entera(A Mister. de que jo l' he apallissat, no 'l voldrá ni á casa seva. |
| Mister. | Mi jugar con el señor.(A Nicasi. |
| Nicasi. | Y ha perdut, á lo que sembla. |
| Mister. | Mi jugar... |
| Ramon. | Mi jugar... A caball fort. Per 'xó está tan cansat. |
| Layeta. | (Sortint ab la copa, plat y ampolla.) (Sortint ab la copa, Menta. |
| Mister. | ¡Oh, Layeta celestial! ¿Tú quererme? |
| Layeta. | ¿Tú quererme? Begui, es tebia. |
| Mister. | ¿Tú amarme? |
| Layeta. | ¿Tú amarme? Begui, home. |
| Mister. | Mi beber. Begui, home. (Beu. |
| Layeta. | Mi beber. ¡Jesús! |
| Ramon. | Apart á Layeta.) Layeta. (Acostantsi. |
| Layeta. | ¿Qué li has fet?(Acostantsi (Apart. |
| Ramon. | ¿Qué li has fet? M' ha fet cremá y li he dat un fart de llenya. |
| Nicasi. | Ramon, ¿ab lo qu' ha passat cóm te trobo á casa meva? |
| Ramon. | Ja li explicaré despres... ¡Ay, lo cap! ¡Ay, mare meva! ¡Ay, lo cap! ¡Ay, mare (Queixantse. ¡Ay, qué tinch! ¡No sé qué 'm vé! ¡Ay, jo 'm moro!(Cau en un silló. |
| Nicasi. | ¡Ay, jo 'm moro! ¡Una basqueta! |
| Layeta. | ¡Ramon, Ramon del meu cor! |
| Nicasi. | Aniré á buscá una essencia per fregarli 'l pols. (Se 'n va per la segona porta dreta. |
| Layeta. | per fregarli 'l pols. ¡Ramon! ¡Ramon! |
| Ramon. | ¡Ramon! Calla, faig comedia:(Baix. ton oncle m' hauria tret, á no ser la basca aqueixa. |
| Layeta. | Pero ell tornará... |
| Ramon. | Pero ell tornará Que torni. |
| Layeta. | Ab la essencia. |
| Ramon. | Ab la essencia Y be, ab la essencia. Per l'amor inmens que 't tinch, ara aguantaré unas fregas. |
| Mister. | ¿Estar muerto?unas fregas (Acostantsi. |
| Layeta. | Estar muerto No, una basca. |
| Mister. | Mi amarte mucho, Layeta. Mi adorarte, y mi besar tu mano linda.y mi besar (Agafantli. |
| Ramon. | tu mano (Dantli un cop á l' esquena. |
* ¡Bai God! Té, pela.
* (La col-locació deu ser la seguent: en un silló col-locat á l' esquerra, Ramon desmayat; á sa esquerra, Layeta; Mister, qu' estará á la dreta, s' acosta al silló hont hi há en Ramon y quant ho indica 'l diálech, li dona Ramon un cop á l' esquena. Mister se queda parat posantse la má á l' esquena, no girantse fins á la indicació.
| Mister. | ¡Bai God! |
| Nicasi. | ¡Bai God! Veyam, potsé fentli (Surt per la segona porta dreta. fentli olorá aquesta essencia... |
| Mister. | ¿Osté á mí, por qué pegarme? (Girantse. Al girarse, deu trobarse frente á frente ab D. Nicasi. |
| Nicasi. | ¿Qué m' explica á mí, quí 'l pega? |
| Mister. | ¿Quién? Osté pegarme á mí. |
| Nicasi. | Potser li ha fet mal la menta. (Apart. No ho volía fer, dispensi.menta (Alt. Veyam, noya, si ab l' essencia... (Fentla olorá á Ramon; Mister se 'n torna á seure á la dreta. ¡Y no 's retorna! Veyam... vaig á buscá una llanseta. vaig a (Se 'n va primera porta dreta. |
| Layeta. | ¡Ara 't dará una sangría!(Ab por. |
| Ramon. | Gracias, ja li estimo, prenda. |
| Layeta. | ¡Ja torna! |
| Ramon. | Ja torna Donchs ja 'm retorno. |
| Nicasi. | Veyam...Donchs ja 'm retorno (Sortint. |
| Ramon. | Veyam... ¡Ay! ¿Hónt soch, Layeta? (Obrint los ulls. ¡Don Nicasi! ¿Qué ha passat? |
| Nicasi. | T' ho diré un altre estoneta. T' ho diré un altre (Acompanyantlo. Entra en lo cuarto y reposa que ja 't faré una recepta. Entra aquí y seu una estona. |
| Ramon. | ¡Aixó pinta!seu una estona (Apart. |
| Nicasi. | Aixó pinta Vamos, entra. (Entran per la primera porta dreta. |
| Mister. | Nadie acordarse de mí. (Ap. S' aixeca. |
* Encantadora Layeta...(A Layeta.
* Encantadora Layeta... (S' hi acosta.
| Nicasi. | Ay, dispensi, mister Tompson, Ay dispensi mister Tompson (Sortint. si entre mareig y basqueta... |
| Mister. | Osté estar muy dispensado. |
| Nicasi. | Prengui assiento: tú, Layeta, retírat per un moment. |
| Layeta. | Oncle, ¿y 'l plech? |
| Nicasi. | Oncle, ¿y 'l plech? ¡Oh, filleta! Quan hem sortit he trobat al criat del metje Riera, me cridaban á consulta y he hagut d' anarhi depressa. Hi ha anat lo notari sol, ell tornará prompte: espera y sabrem lo que 'l plech diu, que á mí també m' interessa. (Layeta se 'n va per la segona porta esquerra. D. Nicasi y Mister s' assentan. |
| Nicasi. | Vaya, vaya, ¿donchs qué tal, qué fan per 'llí á Inglaterra? |
| Mister. | Estar buenos. |
| Nicasi. | Estar buenos ¡Quí l' había de fer per aquestas terras! |
| Mister. | Mi venir aquí á casarme. |
| Nicasi. | Sí, ja he rebut la carteta seva y la de mon germá. |
| Mister. | Mi traer otra. |
| Nicasi. | Mi traer otra. ¿Sí? |
| Mister. | Mi traer otra. Si Vea.(Dantli. Mister Pablo Figuerola dármela para Layeta. |
| Nicasi. | ¡Ah, l'hi ha dada 'l meu germá! Veyam, aquí diu á n' ella (Desclou. qu' ha de casarse ab vosté: me 'n alegro; en mí té sempre un defensor de su causa. |
| Mister. | Ella tener prometido. |
| Nicasi. | Prou qu' ho sé, pero no temia, aquí so jo; a mi ja 'm basta que 'l gran digui á vosté:—Es seva —jo li dich y li aseguro será seva la Layeta. |
| Mister. | ¿Ella tener gran fortuna? |
| Nicasi. | ¡Oh, ja ho crech; una riquesa que Deu n' hi dó! |
| Mister. | que Deu n' hi dó! Mi ser rico. |
| Nicasi. | ¡Y que no ho fos! ¡Ara veyas! |
| Mister. | Mi tener mucha influencia and ser mucho distinguido en toda la Ingalaterra. Mi tener allí en Manxester una gran fábrica inmensa y fabricar muchos paños y tambien muchos patenes. Ser socio del Copden Club, la gran sociedad inglesa: y con la mía fortuna y con la fortuna de ella comprar mucho y trabajar y hacer siempre competencia á la industria española que not podrá hacer la guerra. |
| Ramon. | Mes clá; ab los diners d' Espanya, escanyá á la nostra terra. escanyá á (Trayent lo cap. Torna dins. |
| Nicasi. | ¡Oh, vosté pensa molt be! ¡Es home de grans ideas! Conti ab mí, ab tot y per tot; la Layeta será seva. per (S' aixecan. |
| Estan. | Deu hi siga. |
| Nicasi. | Deu hi siga. ¡Hola! ¿Es vosté? |
| Estan. | Ja habem cumplert la missió. |
| Nicasi. | ¿Y 'l plech? |
| Estan. | ¿Y 'l plech? Aquí 'l porto jo: ara 'l notificaré. |
* Cridi á la noya.
| Nicasi. | Cridi á la noya. ¡Layeta! |
| Ramon. | Sortim, veyam qué será. (Sortint y ap. |
| Nicasi. | ¿Qué tal, t' has aliviat ja? (A Ramon. |
| Ramon. | Sí, senyor, una miqueta. |
| Layeta. | ¿Qué 'm cridaba? miqueta (Sortint. |
| Nicasi. | ¿Qué 'm cridaba? Vina, sí; aquí hi há 'l senyor notari ab lo plech testamentari. Ja pot comensá á llegí. Ja pot comensá á lle (A D. Estanislau. |
| Estan. | Corrent, jo ja estich á punt; prenguin assiento. |
| Nicasi. | prenguin assiento Seyem. |
| Estan. | Y desseguida sabrem la voluntad del difunt. (S' assentan tots: la col-locació es la següent, de dreta á esquerra, D. Nicasi, Layeta, Estanislao y Ramon.) |
| Mister. | ¿Y esto, qué ser? |
| Nicasi. | Y esto, qué ser Ja veurá esperis una estoneta; esperis una eston (A D. Estanislao. lo pare de la Layeta,(A Mister. lo meu estimat germá, al morí, en lo testament deixá á la filla pubilla, mentres cumpleixi la filla lo que mani 'l plech present. |
| Ramon. | ¿Tinch de retirarme? |
| Nicasi. | ¿Tinch de retirarme? No, espérat una estoneta y 't faré una recepteta tan bon punt s' acabi aixó. |
| Estan. | ¿Comenso? |
| Nicasi. | ¿Comenso? Pot comensá. |
| Estan. | «En nombre de Dios, etcétera. (Llegint. »Conforme en mi testamento »he dejado mención hecha, »de mis bienes y caudales »nombro á mi hija heredera »mientras cumpla el contenido »que en la presente se encierra. »En cinco bases se funda »la mi voluntad postrera; |
* »hay que cumplir con las cinco
* »sin descuidar ni una de ellas.
* »Y por si acaso mi hija
* »mi voluntad no cumpliera,
* »lego toda mi fortuna
* »al Santo Hospital de ésta.»
| Nicasi. | Ja ho sents, noya. |
| Layeta. | Ja ho sents, noya. (¡Jo tremolo!) |
| Estan. | Diu aixís: «Base primera. »Quiero que se case mi hija »y que los hijos que tenga »á su muerte, se repartan »por igual toda la herencia.» |
| Nicasi. | Aixís, ben fet; fora hereus. |
| Ramon. | Está molt be. |
| Mister. | Está molt be Ser muy buena. |
| Estan. | «Base segunda. Si mi hija »muriera sin descendencia »lego toda mi fortuna »al Santo Hospital.» |
| Ramon. | »al Santo Hospital.» Be. |
| Mister. | »al Santo Hospital. Be. Buena. |
| Estan. | «Base tercia. Si mis nietos »murieran sin descendencia, »lego también mi fortuna »al Hospital; si murieran »dejando hijos, quedan libres »para legar sus herencias.» |
| Mister. | Estar muy bien meditado. |
| Nicasi. | ¡Era un talent! |
| Mister. | ¡Era un talent! Ser muy buena. |
| Estan. | «Base cuarta. Mi hija Eulalia »se casará con quien quiera, »sin que puedan oponerse »ni tutores ni albaceas.» |
| Nicasi. | ¡L' hem penjada! |
| Mister. | ¡L' hem penjada! Esta estar mala. |
| Ramon. | ¡Donchs jo, trobarla muy buena! |
| Estan. | «Base quinta. Si se casa »con quien español no sea, »quedará desheredada; »es mi voluntad postrera. »Barcelona, á seis de Junio »de mil, etcétera, etcétera.» |
| Nicasi. | ¡Ay, mister, la base quinta |
* 'ns ha acabat de partí!
| Mister. | Esta estar más mala. |
| Nicasi. | Esta estar más mala Sí, Malaguanyada la tinta... Fill, son cosas imprevistas. (A Mister. |
| Mister. | Mi apuntarlo. (Apunta en la cartera. Mi apuntarlo «Desaciertos, »en Espada hasta los muertos »volverse proteccionistas.» |
| Nicasi. | ¡L' hem penjada, no hi há més! |
| Layeta. | ¿Y donchs, Ramon? |
| Ramon. | ¿Y donchs, Ramon? ¿Qué dius, nena? |
| Layeta. | La base quarta m' ordena que 'm tinch d' escullí 'l promés, y al moment l' esculliré com la base quinta 'm mana: fill de terra catalana, espanyol, may extrangé. Represento á la nació. Jo só Espanya. |
| Nicasi. | (A Mister.)No s' arrambi |
| Layeta. | Endarrera 'l lliure cambi, y ¡endevant la Protecció! (A Ramon. |
| Ramon. | ¡Layeta! |
| Layeta. | ¡Layeta! ¡Ramon! |
| Nicasi. | ¡Layeta!¡Ramon! No pinta. (A Mister. |
| Estan. | Me sembla qu' aquí hi faig nosa. |
| Ramon. | Layeta, ets la meva esposa gracias á la base quinta. |
| Layeta. | Per ella, avuy lo meu cor bat de goig y d' alegría. |
| Mister. | Mi partir.y d' alegría (Despedintse. |
| Nicasi. | Mi partir Fins á altre dia.(Idem. |
| Layeta. | Espérinse, per favor. Esperin (Al públich.) ¿No 'ls hi sembla que 'l país aplaudiría ab goig grat si 'l gobern, al fe un tractat partís d' una base aixís? Si fentho sempre al revés tothom lo xiula ab rahó ¿vritat que si fes com jo l' aplaudirían vostés? |