# La mort de Nerón: tragedia

LA MORT DE NERÓN (TRAGEDIA)
BARCELONA
BIBLIOTECA DE «LO TEATRO REGIONAL» Carrer de las Cabras, 13, segon
PERSONATGES
NERÓN FAÓN SPORUS LA SOMBRA DE AGRIPINA LA SOMBRA DE POPPEA LA SOMBRA DE SÉNECA Altres sombras.
          (Pausa.— Faon al veure que Nerón no li dirigeix la paraula, se disposa á sortir, mes, ja prop de la porta, retrocedeix al sentir que 'l cridan.)
          (Cridant, primer ab veu baixa, després mes alt, y al segon crit l' eco repeteix confusament lo nom, de Faón.)
          (Al pronunciar lo nom de Británicus, s'estremeix com si sentís nua esgarrifansa de fret, y cambia rápidament de tó.)
          (Queda un moment pensatiu. De prompte, com responent á las ideas que 'l preocupan, exclama ab un accés de frenesí:
          (Crusa de cop un altra idea per son pensament, y delenintse en mitj de la frase, diu ab repentina postració:)
          (S' alsa de prompte y se gira com si hagués sentit un soroll estrany en lo fons de la cova, que està completament á las foscas.)
          (Alsant la veu y dirigintla al racó fosch hont se ficsan sas miradas.)
          (S' acosta á la teya com per péndrela y dirigirse al reco obscur, però 's deté.)
          (Se comensa á veure sortir una sombra lluminosa que va prenent la forma d' una dona.)
          (Apareix ja clara y evident la sombra de Agripina, que s' avansa. portant una espasa nua.)
          (Cal que l' actor se ficse en esta escena y comprengui bé la verdadera situació y l' estat d' ánimo de Nerón. Aquest se sent aterrat al veure alsarse la sombra y al veurer que es la de sa mare, pero pot mes en ell la forsa de voluntat per aparentar y dir lo que realment no es y no sent en lo fondo.)
          (Desde 'l moment de comensar á parlar Nerón, la sombra d' Agripina ha anat desapareixent de poch en poch, fins á estingirse.)
          (En lo mateix lloch hont ha desaparescut la sombra d' Agripina, s' alsa la de Poppea. Nerón,
             dominant sempre sos sentiments interiors, la contempla ficsament, la mira apareixer y condensarse en cos.)
          (Nerón aparenta gran fredor y li diu com si parlés á un sér humá.)
          (Mentres parla Nerón, sens que ell se n'adone al prompte, comensan á parèixer las sombras que després ha de anomenar la de Séneca. Las sombras, pel moment, se quedan en lo fons del teatro. La de Séneca, es sols la que s'adelanta y s'interposa entre Poppea y Nerón, quan aquest termina.)
          (Las sombras s' han acostat sense remor y rodejan á Nerón. Séneca li va ensenyant las que están en primer terme. Nerón, ja vensut, y deixanlse dominar per sos sentiments interns, comensa á dar mostras de terror, que aumenta al fulminar la sombra de Séneca l' anatema y al repetirlo totas las sombras.)
          (Las sombras desapareixen als ulls del espectador, pero no als de Nerón per qui quedan visibles. Nerón queda aterrat y confús.)
          (Nerón se dirigeix á las sombras com si las vegés encara.)
          (Dirigintse als llochs hont creu veure las sombras que anomena.)
          (Nerón creu veure que las sombras s'apartan indignadas.)
          (Agafantse á Faón, li pregunta ab veu baixa y misteriosa, sens atrevirse á girar la cara.)
          (Ensenya un punyal que porta amagat entre sa roba, lo blandeix, la senyal de matarse y se deté.)
          (Sporus abandona 'l cos de Nerón y s' acosta á la porta, com també per escoltar.)
          (Mentres los dos s' han dirigit á la porta, Nerón consegueix incorporarse. Faón al girar la cara, ho veu y 'l senyala á Sporus)
          (Nerón fa un esfors per alsarse y en mitj de sa agonía declama ab entonació trémula y fatigosa lo següent vers grech:) Nerón. «Ja dels caballs lo galopar escolto...»
          (Girantse cap á la porta per ahont se suposa que van á entrar los perseguidors de Nerón.)