# Un beneyt del cabás

MANEL RIBOT Y SERRA
MADRID Sociedad de Autores Españoles 1914
UN BENEYT DEL CABÁS
JUGUET COMICH EN UN ACTE
original y en vers
per
MANEL RIBOT Y SERRA
Estrenat ab extraordinari éxit en lo "Teatre Catalá", instalat en lo de ROMEA, la nit del 14 d'octubre de 1879
barcelona BIBLIOTECA «TEATRO MUNDIAL» 21 - Carrer de Sant Pau - 21 1914
FELIX COSTA impressor Nou de la Rambla, 45
A mon estimat pare
Es lo primer esclat d' una poncella qu' espera arrivá a flor: es mon primer ensaitg: fruita novella del arbre de mon cor.
Jo vos ne faitg present ab alegría; vos l' arbre haveu plantat, just es també que lo primer fruit sía per vos, pare estimat.
Sabadell, maig de 1879.
| Flora. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . | D.ª Mercés Abella. |
| Jep. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . | D. Lleó Fontova. |
| Quel. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . | D.» Iscle Soler. |
| Jepet. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . | D.» Hermenegild Goula. |
| D. Emili. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . | D.» Frederich Fuentes. |
| Emili | ¿Puch refiarmen? |
| Flora | ¿Puch refiarmen? Pot refiarsen. |
| Emili | Qu' hi abundi 'l clavell roig; perque 'l clavell... ¿sent que dich? lo clavell roig vol dí' amor. |
| Flora | ¡Ja ho sé, ja! |
| Emili | ¡Ja ho sé, ja! Y es estrany, vegi que sens tenir instrucció... |
| Flora | ¿Què diu? |
| Emili | ¿Què diu? Qu' es estrany qu' entengui lo llenguatje de las flors. |
| Flora | ¿Quí millor que la florista? |
| Emili | Bé... dispensim, te rahó. ¿Quí millor que la florista? sí, sí, vaja: ¿quí millor? A las nou, porti la toya a casa l' Encarnación; jo ja hi seré a n' aquell' hora, |
* y ella al véurer que soch jo
* lo qui la toya li envía...(Content.)
| Flora | ¡Que n' hi fará de petons! |
| Emili | Aixó no: may me 'n fa cap: es pecat... ¡ay, no, no, no! lo nostre amor es platónich. |
| Flora | (Deu ser fort aquest amor.) |
| Emili | Me 'n vaig. Fassi qu' a la toya hi abundi lo clavell roig, rosas vermellas badadas... peró de marduix, ni un brot. |
| Flora | ¡Oh, está clá'! ¿Hi vol xeringuilla? |
| Emili | ¿Xeringuilla? no, no, no; aquest nom, per lo que indica es bastant indecorós. Doncas ja ho sab: dintre un' hora... Doncas ja ho sab: dintre un (Despedintse.) |
| Flora | Dintre un' hora estará tot; pot anarsen sens cuidado; será allí al punt de las nou. |
| Quel | (Crech qu' aquets se dónen cita.) |
| Emili | Passiho bé.(A Flora.) |
| Flora | (A Emili.)Fins d' aquí a poch. |
| Quel | ¿Qué no hi véu? ¡me caso ab ronda! (Que 's topa ab Emili al sortir.) M'ha fet una banya al front. |
| Emili | Dispensim... jo... no volía... |
| Quel | Per márfagas. |
| Emili | Per márfagas. Un favor... Fassim pás, perque si 'm frega, m' embrutará 'l paletó. |
| Quel | (¡Quin llepa fils!) Passi, passi. |
| Emili | (A. Flora.) Hasta luego.(Se 'n va.) |
| Flora | (A. Flora.) Hasta luego. Estiga bó. ¿Y donchs, Quel? |
| Quel | (Enfadat.)chs, Quel? ¡Me caso ab ronda! |
| Flora | ¿Y donchs, per qué t' has cremat? |
| Quel | Perque 'm tens enamorat y 't porto una passió fonda, y ara jo ja estich gelós. |
| Flora | ¿Per qué t' has engelosit?(Ab mofa.) |
| Quel | ¿Per qué? perque aquet mosqit me sembla que 't busca 'l cos. ¿No n' hi ha prou de 'n Jepet que 'm va fer la competencia qu' hagi d' aguantá ab paciencia lo perdre 'l llegitim dret...? |
| Flora | ¿Quín dret vols dir? |
| Quel | ¿Quín dret vols dir? Lo dret méu. |
| Flora | Fill, si no 't vols esplicar... |
| Quel | Sente jo cusí germá tinch lo dret de se' espós téu. |
| Flora | Donchs noy, me sembla qu' aquet dret, aviat se 't torsará. |
| Quel | Perque tú 'l voldrás torsá, que jo ja 'l mantindré dret. Tú no m' estimas...(Ploriquejant.) |
| Flora | Tú no m' estimas... ¡Y ara! |
| Quel | Jo t' estimo com ningú y no 'm vols estimar tú; ¡ingrata! jo ho diré al pare. |
| Flora | Pero ¿no véus?... |
| Quel | Pero ¿no véus?... No veig res. |
| Flora | ¿No véus res? pósat ulleras. |
| Quel | Veig que de totas maneras jo vull ser lo téu promés. |
| Flora | Pero escolta, gat dels frares... |
| Quel | Si no 'm vols veure enfadat no 'm digas frare ni gat. |
| Flora | ¿No t' ho diuhen los teus pares? |
| Quel | Bé, bé, aixó déixau está' y veyas lo que 'm respons. |
| Flora | ¿De qué? |
| Quel | ¿De qué? No gastis cansons. digas si ab mí 't vols casá. |
| Flora | ¡Ay, benéyt! |
| Quel | ¡Ay, benéyt! ¡Ira de bet! |
| Flora | Home, es clá, si ets tan tanasi. Digas: ¿cóm vols qu' ab tú 'm casi |
* sent promesa ab en Jepet?
| Quel | (Quel, aquí has de fer cor fort.) Cásat, donchs, ab qui tu vols, pero si tens desconsols no 't queixis pas de la sórt. |
| Flora | Bé, ja no 'm vindré a queixar. |
| Quel | Jo crech que 't queixarás massa: ara que la sórt te passa no la sabs arreplegar. |
| Flora | ¡Ay, ay! ¿que vols dí ab aixó? hasta fas posarme trista. ¿Hont es la sórt? no l' hi vista. |
| Quel | ¿No la véus? la sórt... sóch jo. |
| Flora | ¡Ah! ¿Tu? |
| Quel | ¡Ah! ¿Tu? Sí, jo. |
| Flora | ¡Ah! ¿Tu? Sí, jo. No ho sabía. |
| Quel | Jo, que só un home sensat, y, com sabs, faig més bondat que 'l burro de 'n Xurabia. Si sóch guapo, t' ho pot di' lo que 'm vá passá a Manresa: La filla d' una marquesa se vá enamorar de mi. No 's podía despreciar, era rica, y de sanch blava, pero, com qu' en tu confiava, no m' hi vaig volgué casar. Jo de casa, só 'l pubill, y encar que molts de mi 's riuhen y pe 'l barri sempre 'm diuhen qu' a 'n a mi me 'n falta un grill, l' enveja 'ls fa dí' aquet mót perque quan varen quintarme dos metjes van revisarme y 'm van dir:—Vosté hi es tot. Bé, ¿qué determinas tu? qu' haig d' aná per' escombrerías. |
| Flora | T' ho diré d' aquí vuit días, pró no 'n digas re a ningú.(Ab mofa.) |
| Quel | Lo casarte ab mi 't convé; jo vinch cada dematí, y arreglo tot lo jardí |
* sense voler cobrar ré.
* Rego, sembro las llevors,
* planto esqueixos, duch planters,
* y si tot aixó no fés
* no podrías vendrer flors.
* ¡Oh! he vist uns clavells riquíssims,
* (Pensant en una cosa.)
* que te 'ls huría comprat,
* pero me n' han demanat
* un ral y dotze santíssims:
* Jo li he dit:—¡Cá, no pot sé'!
* la clavellina ja es bona,
* si per vint quartos la dóna,
* encara la compraré.—
* Estímam, digam que sí,
* y així 'm darás alegría,
* y ab mólt mes gust, cada día,
* jo cavaré 'l téu jardí.
* Pénsati bé... y aixís pots...
| Flora | Pero... muxoni. |
| Quel | Pero... muxoni. Sí, dona. (¡Manatxa 'l mon, qu' es bufona!) |
| Jep | (Dins.) ¡Hi ha draps y espardenyots! |
| Jep | Noya, ¿cóm va l' esmorsar? |
| Quel | ¡Ola, oncle! ¿qué tal? |
| Jep | ¡Ola, oncle! ¿qué tal? Mólt bé. Au, noya, cúital a fé. |
| Flora | Dintre un moment estará.(Se 'n va.) |
| Jep | ¿Ahont vas tu, tant dematí? |
| Quel | Es l' hora dels demés días: vaig a buscá' escombrerías a casa 'l senyor Magí. |
| Jep | ¡Quín ofici tens més truan!... aixó de ser escombriayre... |
| Quel | Ara no durará gayre, que aviat m' empleyarán. |
| Jep | ¿A tú, quí t' ha d' empleyá'? |
| Quel | Ja ho veuréu, home, no es broma. |
| Jep | ¡Deu t' ampari! ¿No veus, home que t' has deixat carregá'? |
| Quel | ¡Cá, home, prou qu' ho veuréu! Y quan l' empleyo tindré, allavors me casaré. |
| Jep | ¡Y qu' ets benéyt, valgam Deu! |
| Quel | Aixó no m' ho diguéu pas, que son bromas massa fortas. |
| Jep | Ets benéyt, y cabás portas... Donchs ets benéyt del cabás. |
| Quel | Y com vos sempre m' ho dihéu lo veynat, que de mi 's riu, sempre aquet mal nóm me diu. |
| Jep | Home, es clar, si es lo nom teu. |
| Flora | Pare, l' esmorsá ja está. Al rebost hi ha la mistela. |
| Jep | Donchs bueno, aném a esmorsá', que 'ls budells me fan sarsuela, y es que demanan menja'. Adéu, Quel.(Se 'n va.) |
| Quel | Adéu, Quel. Adéu siau. Pensa bé ab lo que t' hi dit, que jo seré un bon marit. |
| Flora | Si, home, si; vésten en pau. (Quel fa com qui se 'n vá y torna.) |
| Quel | ¡Ay! me deixaba l' cabás; pensando en tí, ¡válgam Deu! me distrech. Adéu. |
| Flora | me distrech. Adéu. Adéu. |
| Quel | ¿Qué dius? |
| Flora | ¿Qué dius? Adéu, si te 'n vas. ¿Qué dius? (Quel, al sortir, topa ab D. Emili.) |
| Emili | Dispensi. (¡Quin cop al pit!) |
| Quel | Home, ja está dispensat. (¡Ara si qu' ha ben llepat! ¿Qué deu volé aquet mosquit?) |
| Emili | Que Deu la guart.(A Flora.) |
| Quel | (Desde la porta sense ser vist). (Escoltém.) |
| Flora | ¡Oh! ¿ja torna a ser per quí? |
| Emili | He tingut un descuit. |
| Flora | He tingut un descuit. ¿Sí? |
| Emili | Pero ja 'l corretjirém. Dintre la toya amagat, m' hi posará aquet bitllet.(Buscantlo.) |
| Quel | (No sento res.) |
| Emili | (Trovantlo.)Es aquet. Olori'l; es perfumat. |
| Flora | Es vritat. ¡Ay, quina oló!(Olorantlo.) |
| Emili | Y 'l paper, color de rosa. |
| Quel | (Veig qu' ell l' hi ha dat una cosa, y qu' ella l' hi fá un petó. Vaja, aixó será qu' aquet l' hi fá l' os, y qu' ella 'l vol. ¡Quins gustos, sembla un mussol!) |
| Emili | No 's descuidi del bitllet. |
| Flora | No hi ha por. Vaig al moment, a fer la toya per ella. (Emili l'hi parla a la orella y ella riu.) |
| Quel | (Ell l'hi parla a cau d' orella... y ella se 'l mira rihent; ¡malo, malo, aixó va mal!) |
| Emili | Dintre mitx hora. |
| Flora | Dintre mitx hora. Está be. |
| Emili | No falti. |
| Flora | No falti. No faltaré. |
| Emili | Sobre tot, sigui puntual.(Se 'n va.) |
| Flora | ¡Pobre senyor! per la noya qu' estima, tot ho faría: avuy tindrá una alegría... me 'n vaig a ferli la toya.(Se 'n va.) |
| Quel | S' han dat cita. ¡Ja veurás! ¡Las donas, que falsas son! Avuy veurás, vatua 'l mon si só un benéyt del cabás. Ell... una carta ha donat, y ella, aixís que l' ha agafada, molt fort l' ha petonejada... y després... cita s' han dat. Aixó vol dir... ¿qué vol dí? qu' ella... a n' ell deu estimar, y, a mí, no 'm fá combregar ningú ab rodas de molí. Com que jo tinch prou talent, pensaré un plan ben pensat, venjantme... com a empleyat del insigne Ajuntament. Ara 'l cas arribat es; jo no vull trapacerías; primer, las escombrerías y la venjansa... després.(Se 'n va.) |
{{c|ESCENA VII
| Jep | Bueno, ja habem esmorsat; ves qui m' empeta la basa; ara sortiré de casa y a dá 'l vol per la ciutat.(Jepet surt). ¡Ola noy! |
| Jepet | ¡Ola noy! ¿Ja heu esmorsat? |
| Jep | Si; jo esmorso molt depressa. |
* ¿Y tú, ahónt vas, que ja has plegat?
| Jepet | Avuy hi acabat la pessa y 'l taler se 'm ha espatllat. ¿Y la Flora? |
| Jep | ¿Y la Flora? Es al jardí, qu' está arreglant una toya. |
| Jepet | Miréu, sogre. |
| Jep | Miréu, sogre ¡Cá, Magí! |
| Jepet | ¿No 'm caso ab la vostra noya? |
| Jepet | Be, allavors m' ho podrás dí'. |
| Jep | Com qu' aviat m' hi casaré. |
| Jepet | Be, encara no hi ets casat, y qu' ho diguis no está bé; ¿no sabs que no 's pot dí blat que no sigui al sach? |
| Jepet | que no sigui al sach? Ja ho sé. |
| Jep | Si ara 'm dius sogre a n' a mi, y 's desfá després la boda... |
| Jepet | No 's desfará pas per mi. |
| Jep | ¡Ay, Jepet! avuy es moda tan aviat dir nó com sí. |
| Jepet | Pero com que jo a la Flora l' estimo molt... |
| Jep | l' estimo molt... Be, ja ho sé. Jo he sigut jove també, hi estimat molt, y en un' hora deixava a n' ella al carré'. |
| Jepet | Devían sé' amors de broma. |
| Jep | ¿Qué dius ara, sant cristiá? Quan tractava ab la Coloma... ara t' ho vull esplicá. Parlo de trenta anys enrera, que jo travallaba al forn, y 'm vá donar gran fal-lera, una maca marmanyera que venía cols al Born. Era una mossa salada... mes aviat grossa que prima; sols veyentla una vegada tots l' hi deyan:—¡Ressalada, malviatje qui no t' estima! Tenía uns ulls com un sol; |
* las galtas, de primavera
* un cosset, molt desenvolt,
* una boca petonera
* y una veu... de rossinyol.
* Al caminar, las faldillas
* ballavan un ball airós,
* sent de sa gracia pubillas:
* tenía unas pantorrillas...
| Jepet | Las hi haviau vistas vos? |
| Jep | Jo... |
| Jepet | Jo... ¿Ja feu 'l tartamut? |
| Jep | Ho coneixía ab lo móure... |
| Jepet | Vaja, no 'm féu tant llanut. |
| Jep | Jo havía fet troná y ploure a la meva joventut. Aném al grá. Com te deya, era ella tota ma vida. Dos anys la vaig festejá' y després, sembla mentida, després ja no 'm va agradá', y.. la vaig enviá a dida. L' estimava de debó, pero noy... com que 'l mon roda, la vaig deixar. Ab aixó t' he provat sempre que es moda tan aviat dir sí com nó. |
| Jepet | Prova qu' era un fals amor. quan vos la vareu deixar; l' amor de avuy es millor. |
| Jep | ¡Ay, Jepet, si com més vá, va 'l mon de mal en pitjor! |
| Jepet | Y el negoci ¿com está? |
| Jep | ¡Pst, tau tau! no 's fá pas gayre; ab la crissis qu' ara hi ha, lo sach del pobre drapayre vá sempre vuit, está clá'. La gran sórt es que la noya guanya per ella y per mí, ja fent un ram, ja una toya.. com té tanta trassa. |
| Jepet | com té tanta trassa. ¡Oh, sí! La Flora es una gran joya. |
* Per ço jo l' estimo ab fé,
* y per ço sogre os vull dí',
* perque m' agrada, y perque...
| Jep | Bé, ¿qué m' esplicas a mi? Dígaho a n' ella que vé. |
| Flora | Ola, Jepet. |
| Jepet | Ola, Jepet. Adéu, Flora. |
| Jep | Bueno, noya, jo me 'n vaig a recullí alguna cosa. |
| Flora | Bueno, anéu. Tornéu aviat. |
| Jep | Ara faig nosa, ja ho veig. ¡Ep, cuidado! (A Jepet.) ¡Ep, cuidado! Ja, home, ja. (Jep se 'n va.) |
| Flora | ¿Qué tal, noy? |
| Jepet | ¿Qué tal, noy? Jo, bé, com sempre. |
| Flora | Aixó es bo. |
| Jepet | Aixó es bo. ¿Y tu, qué tal? |
| Flora | Vaig a lligá aquesta toya qu' ara l' haig d' aná a portá. ¿Que ja has plegat? |
| Jepet | ¿Que ja has plegat? Sí, faig festa; lo taler se m' ha espatllat y he pensat, ¿ahónt vas are? allá hont pugas disfrutar. |
| Flora | Donchs ¿m' estimas mólt? |
| Jepet | Donchs ¿m' estimas mólt? ¡Macatxo! Més que a la Fransa 'ls gabaitxs, més qu' a 'n el rom los inglesos, més que al jaure un empleat. De día, sempre en tu penso, de nit, en tu estich somiant... ¡y que somnio unas cosas!... renoy, si fossin vritat! |
| Flora | ¡Ah, trapacer, cóm m' enganyas! |
| Jepet | Flora, no t' hi enganyat may, tu sí qu' a mi no m'estimas. |
| Flora | ¡Ay, ay! ¿per qué? |
| Jepet | ¡Ay, ay! ¿per qué? Ja ho veurás. L' amor es com la fé, es cego, ho créu tot sense mirar; si lo que 't dich no vols creurer, proba lo poch que 'm voldrás. |
| Flora | Jo, per créureu, haig de véureu. |
| Jepet | ¡Quin amor mes confiat! creure' y veurer, aixó, noya, per mi fa molt Sant Tomás. |
| Flora | Vaja, digas: ja 't crech, home: ¿no veus que 't vull fé enfadá? |
| Jepet | Lo que dich es cert; t' estimo com a ningú hagi estimat. Al dematí, á toch d' esquella me llevo y vaig a rentarm', y ja veig ta cara hermosa en l' aigua del rentamans. Surto al carré, y sempre 'm sembla que duch ta imatge al devant, y per mes que jo camino no 't puch aconseguir may. Quan atravesso la Rambla y 't veig voltada de rams, fent toyas de flors hermosas en la parada hont estás, lo cap me dona mil voltas, lo cor me fá trich y trach, y entre totas las floretas, de las toyas, y dels rams, mes t' estimo a tu, Floreta, perque ets la for que més vals. |
| Flora | T' esplicas bé. |
| Jepet | T' esplicas bé. ¿Que 't pensabas que no 'm sabía explicá'? Dígasme are cóm m' estimas, que jo prou m' hi explicat. |
| Flora | Jo, quan a la matinada baixo a 'n al jardí a fer rams, en cada flor que jo arrenco, ton rostre hi veig retratat. Ab tu penso tot lo día, de nit, ab tu estich somiant, |
* y quan al cáurer la tarde
* lo sol a la posta vá,
* en lloch de tenir tristesa,
* que fora 'l més natural,
* se 'm omple 'l cor de alegría,
* y sé allunyan mos pesars.
* Y es qu' espero la vesprada,
* perque quan ella ha arribat,
* me porta aquí desseguida
* al méu Jepet estimat.
| Jepet | Bravo, noya, vals més pelas que 'l Parque qu' han de acabá. que 'l Parque qu' han de (Tocan las nou.) |
| Flora | ¡Ay, las nou!qu' han de acabá (Frisosa.) |
| Jepet | ¡Ay, las no ¿Qué hi há? ¿qué 't passa? |
| Flora | ¡Oh, y 'l pare se 'n ha anat! |
| Jepet | ¿Qué vols? |
| Flora | ¿Qué vols? Qu' haig de dú una toya a n' al carré de 'n Gignás, y el pare es fora. |
| Jepet | y el pare es fora. Vés, dona, ja tindré compte jo, ja. |
| Flora | Gracias, Jepet. Deu t' ho pagui. |
| Jepet | Sí, m' ho pagará plegat quan lo capellá 'ns llegexi l' epístola de Sant Pau. |
| Flora | ¡Que ets plaga! |
| Jepet | ¡Que ets plaga! Donchs quedo amo. Pero... ¿sapiguém avants?... ¿Ja tens ab mi confiansa? |
| Flora | Sí, home, sí, tu ja ets fiat. Per are ets amo interino. |
| Jepet | ¿Y després? |
| Flora | ¿Y després? En propietat. Me 'n vaig, qu' es tart. Hasta luego. Me 'n vaig, qu' es tart. Hasta (Se 'n va.) |
| Jepet | Adéu, flor de lliri blanch. Adéu, flor de lliri blan (Seguintla ab la vista.) L' hi ha caigut alguna cosa. Una carta... ¿qué será? paper de color de rosa... y 'l sobre diu: «A mi hermosa...» |
* casi bé 'm fá sospitá,
* Obrimla, mala centella...
* «¡Oh mi hermosa, encantadora,
* purísima y clara estrella,
* niña la más dulce y bella,
* a quien tanto mi alma adora.
* Como prueba verdadera,
* acéptame este regalo;
* adiós, pues, niña hechicera,
* el que en ti cree y espera,
* Emilio Vidal y Galo.»
* La carta ha caigut a n' ella,
* y a 'n ella va dirigida...
* ¿de quí deu ser? no hi atino...
* d' algun mosquit qu' ella estima;
* no hi ha dupte; ¡mal rellámp!
* are jo ja 'm penjaría.
* Si are ella vingués...
| Quel | Si are ella vingués Manatxa, ola, minyó. |
| Jepet | ola, minyó. ¡Hont va aquet ximple! |
| Quel | ¡Tu, guapo!... |
| Jepet | ¡Tu, guapo!... Déixam estar. |
| Quel | Noy, alguna vespa 't pica. |
| Jepet | Donchs no acabis de picarme, perque potsé 't picaría. |
| Quel | Noy, si algú 't dona picadas, y ab las picadas fort pica, pica tu a n' aquell que 't piqui, que 'l qu' es a mi, noy, no 'm picas. |
| Jepet | ¡Quel, Quel!a mi, noy, no (Amenassantlo.) |
| Quel | ¡Quel, Quel! Bé, no piquem més, perque veig que 't picarías. Jo que venía a trovarte per donarte una noticia que t' interessa moltíssim... |
| Jepet | ¿Que m' interessa? |
| Quel | ¿Que m' interessa? Mólt. |
| Jepet | ¿Que m' interessa? Mólt. Digas. |
| Quel | ¡Oh, ja veurás, de primé'... sentém bases... |
| Jepet | sentém bases... ¿Qué vols dirme? |
| Quel | Jo de primé vull que 'm digas si la Flora a tu t' estima. |
| Jepet | ¿Qué n' has de fé? |
| Quel | ¿Qué n' has de fé? ¿Ja t' enfadas? |
| Jepet | Quel, Quel, no fassis lo ximple. |
| Quel | No 'l faig pas: home, respónme, y 't donaré la noticia. Digas, ¿t' estima la Flora? |
| Jepet | Segons ella diu... m' estima. |
| Quel | Donchs no es cert. Ella 'ns enganya a tu y a mi, ab molt sanisne. |
| Jepet | ¿A mi... m' enganya? |
| Quel | ¿A mi... m' enganya? Y a mi. |
| Jepet | Parla clar: si no t' explicas... |
| Quel | Ella a tu 't dona confiansas, y també diu que t' estima, y a mi... com que soch tan guapo, per marit també 'm voldría, y fins m' ha dit que resposta me dará d' aquí vuit días. Y quan he sortit d' aquí que dos quarts de vuit serían, hi vist entrá un senyoret... ab garrofas... |
| Jepet | ab garrofas... ¿Qué embolicas? |
| Quel | Si, home, si: un senyó d' aquets que tenint bona la vista, portan ulleras de lentas y pe 'ls carrés fan lo ximple, y aquet portava garrofas. |
| Jepet | ¿Garrofas? |
| Quel | ¿Garrofas? Mitjas patillas. |
| Jepet | Bé, pero aquet senyó... ¿qué? |
| Quel | ¡Oh, noy, aixó no pot dirse! Es un secret que me 'l guardo com un tall de llonganissa. |
| Jepet | Donchs, o me 'l dius, o t' escanyo. |
| Quel | Cá, no 's pot di. |
| Jepet | Cá, no 's pot di. Desseguida, perque si no...di Desseguida (Amenassantlo.) |
| Quel | perque si no... Bé, no 'm toquis, ja t' ho diré. |
| Jepet | ja t' ho diré. Bueno, digas. |
| Quel | Búscau. Camas, ajudeume. (Fuig, y al arribá' a la porta del foro Jepet l' agafa per una orella.) |
| Jepet | No t' escaparás, no, ximple. No t' escaparás, no, (Portantlo al prosceni.) |
| Quel | ¡Ay, ay, ay! |
| Jepet | ¡Ay, ay, ay! ¿Ho dirás? |
| Quel | ¡Ay, ay, ay! ¿Ho dirás? Sí. Ja t' ho diré desseguida. Déixam aná de la orella. |
| Jepet | Cá, pillet, t' escaparías. Au, digas, aquet senyó'... |
| Quel | Aquet senyó l' hi ha dat cita per las nou del dematí, y ella ha dit que hi aniría. Y ell l' hi donát una carta, qu' era una carta petita, tota de color de rosa, y la Flora, desseguida l' hi ha fet petons... |
| Jepet | l' hi ha fet petons... ¿A qui, a n'ell? |
| Quel | No, a la carta. |
| Jepet | No, a la carta. Bueno, digas. |
| Quel | Y ella ha anat cap al jardí, y ell no sé ahónt aniría. Ja véus, donchs, com nos enganya y com a tots diu mentida. |
| Jepet | ¡Ingrata!... Falsa, perjura, y tant que jo la volía. Digas, ¿la carta era aquesta? |
| Quel | Justa la fusta. ¿Véus? mira, papé' de color de rosa. ¿T' interessa la noticia? |
| Jepet | ¡Ingrata! Jo 'm venjaré. |
| Quel | Jo també. |
| Jepet | Jo també ¡Sembla mentida! |
| Quel | Sí; jo també 'm vull venjá'. |
| Jepet | (Me destorbará aquet ximple.) Mira, Quel... |
| Quel | Mira, Quel... ¿Qué hi há de nou? |
| Jepet | ¿Tu vols a 'n ella? |
| Quel | ¿Tu vols a 'n ella? Ni mica. La volía, pero are... vull venjarme y fora. |
| Jepet | vull venjarme y fora. Mira, la ofensa qu' a tu t' ha fet, y que tu venjar desitjas, es iguala com la méva; ara tu, 'm destorbarías, déixam sol; per tu y per mi, jo faré venjansa digne. Quan jo hagi parlat ab ella, vens tu, y allavors... |
| Quel | vens tu, y allavors... Bé, mira, vaig a casa la ciutat y torno d' aquí una mica, mentres sóch fóra, tu 't venjas, pro no li donguis pallissa. |
| Jepet | No, home, no. |
| Quel | No, home, no. Jo ja torno. Dígali que 'l séu sanisme... d' allós... que ja no vull més las sévas trapacerías, y que no més vull venjarme, vull venjansa, ¡malasiga! ¡Ah, tu, Jepet! per venjarme, ¿qu' haig de fer? |
| Jepet | ¿qu' haig de fer? Darli pallissa |
| Quel | ¡Ah! no, no, aixó no ho faré, perque ella a mi 'm guanyaría que té més forsa que jo. |
| Jepet | Bé, ara vésten. |
| Quel | Bé, ara vésten. Desseguida. Bé, ara vésten. De (Se topa ab Jep qu' entra.) |
| Jep | Vaja, ¿que no hi veus? |
| Quel | Vaja, ¿que no hi veus? Macatxo, m' heu donat un cop al nás... |
| Jep | Passa, benéyt del cabás... |
| Quel | Jo...benéyt del cabás... (Enfadat.) |
| Jep | Jo... Sí, sempre serás matxo. |
| Quel | Onclo Jep, no m' insultéu. |
| Jep | ¿Jo t'insulto? ¡aquesta es bona! |
| Quel | Tornaré d' aquí una estona, y allavors, ja no ho diréu.es bona (Se 'n va.) |
| Jep | ¿Hont es la noya? |
| Jepet | ¿Hont es la noya? Ha sortit. |
| Jep | ¿Ahónt? |
| Jepet | ¿Ahónt? No sé hont es, ni hont para. |
| Jep | Ay, noy, quina mala cara; semblas un capó rostit. |
| Jepet | No es pas per menos la cosa. |
| Jep | Vaja, gendre, que perilla...que (Ab broma.) |
| Jepet | ¿Gendre? no: la vostra filla no pot esser ja ma esposa. |
| Jep | ¡Qué dius ara! |
| Jepet | ¡Qué dius ara! La vritat. May m' han agradat las maulas. |
| Jep | Jepet, aquestas paraulas... |
| Jepet | Que no la vull, y acabat. |
| Jep | Pensa que d' honrat tinch fama, Jepet, esplicat depressa; mira qu' hem de fé' una pessa y sembla que fem un drama. |
| Jepet | Ho sento, Jep: mólt m' amohina, mes no mereix mon amor. |
| Jep | Jepet, tu 'm tacas l' honor. |
| Jepet | Bueno: freguéulo ab bensina. |
| Jep | Jepet, Jepet; l' honor méu no ha sufert may poch ni gayre, qu' encar que honor de drapayre, val tant com lo de més préu. |
* Y quan l' honor es tacat,
* per més que 's mogui matraca,
* a n' al lloch hont hi ha la taca
* després hi surt un forat.
* Jo só un home mólt formal,
* qu' encara que t' encaparri
* vaig ésse' arcalde de barri
* en temps de la federal.
* Y aixó 't prova si só honrat,
* que quant la vara empunyaba,
* de mi lo barri esperava
* la pau y tranquilitat.
* Y la taca qu' ara 'm fas
* y que tan poch t' amohina,
* no la treu ni la bensina
* ni amoníach, ni ayguarrás.
* Dígam, donchs.
| Jepet | Dígam, donchs. Tot es en vá. |
| Jep | Si no dius lo que se 't mana, te clavo un cop de romana que may més menjarás pá. Dígaho prompte. |
| Jepet | Dígaho prompte. No ho vull dir. |
| Jep | Mira que 'l teu cap perilla... |
| Jepet | Sols ho diré a vostra filla. |
| Jep | Donchs, dígali, qu' es aquí. |
| Flora | ¿Qu' us baralléu? |
| Jepet | ¿Qu' us baralléu? Tu dirás. |
| Flora | ¡Ay, ay, Jepet, y quin tó! |
| Jep | ¿Qué l' hi has fet? |
| Flora | ¿Qué l' hi has fet? Jo rés. |
| Jepet | ¿Qué l' hi has fet? Jo rés. ¡Ingrata! Ha acabat lo nostre amor. |
| Flora | Jepet, per Deu, no fem bromas. ¿Quins motius t' he donat jo? |
| Jepet | ¿Quins motius? ay mosca balva, |
* ¿que 't creus que só algun ninot?
* Ab mi no hi jugarás, Flora.
| Flora | No t' entench. |
| Jep | No t' entench. Ni jo tampoch. |
| Jepet | No siguis tan descarada. |
| Flora | Per Deu, Jepet, no se com... |
| Jepet | ¡Ah! ¿no ho saps? Sembla mentida, la sort es que jo ho sé tot. |
| Flora | Tu no tens motiu de queixa. |
| Jepet | ¿Que jo no tinch motiu? |
| Flora | ¿Que jo no tinch motiu? No. |
| Jepet | ¿Coneixes a don Emili? |
| Flora | De dons Emilis ni ha molts. |
| Jep | ¿No vols pas dí' en Castelar? Som molt amichs ell y jo. |
| Jepet | Un tal Emili Vidal. |
| Flora | ¡Ah! 'l fill del senyor Ramón. |
| Jep | (Just, qu' enganya las criadas.) |
| Flora | Sí, ¿y que vols dir ab aixó? |
| Jepet | Potsé 't pensas que combrego ab rodas de molí. |
| Flora | ab rodas de molí. No. Pero segons veig, combregas ab cilindros de vapor. |
| Jepet | ¿Y encara 't burlas, farsanta? |
| Flora | Pero esplicat, per favor... |
| Jepet | Ho diré, pero es en vá, perque massa qu' ho sabs tot. ¿De ahónt vens? |
| Flora | ¿De ahónt vens? De du' una toya a casa la Encarnación. |
| Jepet | Digas, y no serás falsa: vinch... d' una cita d' amor. |
| Jep | Flora, esplícat desseguida. |
| Flora | ¿Quí es qu' ha tramat aixó? |
| Jepet | En Quel ha vist don Emili que 't daba aquí un bitlletot, ell ha vist com tu 'l prenías y com l' hi feyas petóns, ell ha sentit com quedavau y a 'n aquí m' ho ha contat tot. |
| Flora | ¿Y has fet cas d' aquell benéyt? |
| Jep | ¿Que no veus qu' es un ximplot? |
| Jepet | Las vritats avuy las diuhen no més que 'ls ximples y 'ls noys. |
| Flora | Si t' inspira confiansa aquell benéyt, més que jo, Jepet, fes lo que 't convingui, Deu te guihi y l' ángel bo. |
| Jepet | ¿Pero la cita?... |
| Flora | ¿Pero la cita?... Es mentida... |
| Jepet | ¿La carta...? |
| Flora | ¿La carta...? Mentida tot. |
| Jepet | ¿Tampoch t' ha dat una carta que tu has cobert de petons? |
| Flora | No. |
| Jepet | No. Trapacera, perjura... |
| Jep | No alsém el gallo, minyó; es que soch a casa meva y per cridá', jo só prou. |
| Jepet | ¿Lo de la carta es mentida? |
| Flora | ¿Jepet, quinas provas vols? |
| Jepet | Mira, a 'n aquí tinch la carta; quan a la cita d' amor que t' hi dit compareixías deixantme a n' aquí tot sol, ha caygut del teu dessobre y aquí la he cullida jo. ¿Encara ho negas? |
| Flora | ¿Encara ho negas? ¡Oh! gracias, Jepet, are ho comprench tot; ja veurás las conseqüencias de fiarse d' un ximplot. |
| Quel | Jepet, ¿que ja t' has venjat? |
| Flora | Vina aquí, pillo. |
| Quel | Vina aquí, pillo. ¡Cusina, no m' insultis! |
| Jepet | no m' insultis! Vina, vina, are vens que ni pintat. |
| Quel | ¡Faig planta ab la gorra aquesta! ¿oy, oncle? |
| Jep | ¿oy, oncle? Vina, traydó. |
| Flora | Acóstat. |
| Quel | Acóstat. (Veyám si jo are pagaré la festa.) |
| Jepet | Vina. |
| Quel | Vina. No m' enganyéu pas... (Recelantse.) |
| Jep | Vina, acóstat, tros de sóch. |
| Quel | Si 'm voleu pegar no 'm moch. |
| Flora | Vina, benéyt del cabás. Vina, benéyt del cabás (Agafantlo pe 'l bras.) |
| Jepet | ¿Tu has vist?...(A Quel.) |
| Quel | ¿Tu has vist?... Tot lo que t' hi dit. |
| Jep | (No 'n puch treurer res en net.) |
| Flora | Esplícat. |
| Quel | Esplícat. Mira, Jepet, aquet es aquell mosquit. aquet es aquell mosquit (Veyent a don Emili.) |
| Emili | Deu la guart. |
| Flora | Deu la guart. ¿Vosté per quí? |
| Emili | Tinch de parlar ab vosté. Tinch de parlar ab vo (A Flora, acostantshi.) |
| Jepet | Mestre, apartis del talé, que vosté no ha de teixí. |
| Emili | No l' entench... si no declara... jo tinch de parlá' ab la Flora. |
| Jepet | Cuidado ab la llansadora que no l' hi salti a la cara. |
| Flora | Sosségat, Jepet, t' ho dich y t' ho prego per pietat, aquet senyó' qu' ha arribat desfará aquest embolich. Don Emili, si un favor vol fé' a la pobre florista, que, mal calumniada y trista, |
* veu que 's pert lo seu amor,
* espliqui, per Deu, aquí
* lo que ha fet ab claretat
* quan aquí casa ha arribat
* avuy, aquest dematí.
| Jep | D' aixó dependeix l' honor de ma familia. |
| Emili | de ma familia. Corrent, no hi tinch cap inconvenient. |
| Flora | Espliquis, donchs, per favor. |
| Emili | Donchs, jo hi vingut... |
| Jep | Donchs, jo hi vingut ¡Ay carat! convé aclarir la qüestió, y farém una sessió com quan era autoritat. ¡Veureu! la taula a n' aquí. Jo presideixo. |
| Emili | Jo presideixo. Aprobat. |
| Jep | Vosté será l' advocat, coloquis prompte a n' allí. (A la esquerra.) La pobreta calumniada que s' assenti al méu costat: vosaltres qu' heu calumniat poséus allí.heu calumniat (A la dreta.) |
| Jepet | (Enfadat.)Ja m' enfada, ¿qu' os penséu que só un ninot? |
| Jep | No, home, no, tingas paciencia, vull obrá' ab tota conciencia, asséntat y ho sabrém tot. (Tots s' assentan.) Sobre la... d' alló... senyor... Sobre la... d' alló... (Volent fé' un discurs.) la virtut... perque... la vida... (Pausa.) he dicho... Que habli en seguida l' abogado defensor. |
| Quel | Donchs, jo dich, qu' a la vegada que tinch empleyo formal... |
| Jep | ¿Què no vols callá, animal? Te clavo una plantofada. |
| Quel | ¿Que no tinch de parlá' jo? |
| Jep | Tu dirás si t' he cridat ha de parlá' l' advocat: te la paraula 'l senyor.(A don Emili.) |
| Emili | Doncas bé; jo, parlant clá', los diré ab gran gravetat qu' estich mólt enamorat d' una... |
| Jep | d' una... Al grá. |
| Emili | d' una... Al grá ¿Qué diu? |
| Jep | (Cridant.)Al grá. ¿Qué diu? Al grá. |
| Emili | Ah, bueno, ja es cosa entesa, tinch ab una ninfa amors, y avuy, sápigan senyors, qu' es lo sant de ma promesa. Y jo he vingut a 'n aquí pera que 'm fés una toya aquest mateix dematí. Y a las nou, a l' hora dada, segons havíam quedat, ella la toya ha portat a casa de ma estimada. |
| Jep | Y ho ha sentit lo senyor. Y ho ha sentit lo senyor. (Senyalant a Quel.) y ha dit que vosté y la Flora aquí s' havían dat hora y que parlaban d' amor. |
| Emili | Aixó es mentida. |
| Jep | Aixó es mentida. ¿Sents, Quel? |
| Quel | Bueno, noy, jo m' ho pensaba; dispensin: m' equivocaba. |
| Emili | Jo ho juro pe 'ls sants del cel. |
| Jep | Segueixi. |
| Emili | Segueixi. M' hi descuydat, y he tornat, perque la noya fiqués dintre de la toya una carta que l' hi he dat. La carta, era perfumada ab perfums d' aquells més bons... |
| Quel | Y ella li feya petons. |
| Emili | No senyó', que l' ha olorada. |
| Jep | ¿Es vritat aixó?l'ha olorada (A Flora.) |
| Flora | ¿Es vritat aixó? Es vritat. |
| Jep | ¿Qué té que dirhi vosté?(A Quel.) |
| Quel | Jo no tinch que dirhi rés, |
* a mi m' ho havía semblat.
| Emili | Esplicát ja lo primer diré qu' are hi arribat perque la toya hem mirat y no hi havía 'l paper. |
| Flora | La carta qu' era posada dintre la toya per mi, m' ha caigut eixint d' aquí y aquet senyó' l' ha trovada. |
| Jepet | ¡Vil, ximple, benéyt, traydó!(A Quel.) |
| Quel | ¿Que ' t tornas boig? ¡ay batua! |
| Jepet | Te degollo, mala púa. |
| Emili | ¿Donchs, vosté 'm fará 'l favor de la carta?(A Jepet.) |
| Jepet | de la carta? Aquí la té. Ximple, bestia... (A Quel.) |
| Quel | Ximple, bestia... Vatua 'l mon. |
| Jepet | Animal, vés en mal' hora. |
| Flora | ¿Estás convensut?(A Jepet.) |
| Jepet | ¿Estás convensut? Sí, Flora. |
| Jep | Se levanta la sesión. |
| Emili | ¿No desitjan pas rés més? que si acás me 'n podré anar. |
| Jep | No, senyor, ja pot marxar. |
| Flora | Y moltas gracias. |
| Emili | Y moltas gracias. De rés.(Se 'n va.) |
| Jepet | He duptat, pero d' aixó n' es la causa aquet ximplet; de la ofensa que t' hi fet Flora, 't demano perdó. La confiansa en mi s' abriga, y jo 't prego, Flora hermosa, qu' una mirada amorosa la senyal de perdó siga. |
| Quel | Bé, ¿'m perdonéu? |
| Jep | Bé, ¿'m perdonéu? Ja veurás: |
* aquí... no hi tens de fer res,
* vesten... y no tornis més,
* qu' ets un benéyt del cabás.
| Quel | No pas are; fá un moment que no 'n só. |
| Jep | que no 'n só. ¿Y aixó, xarraire? |
| Quel | M' han nombrat... escombriayre del insigne Ajuntament. No t' has volgut casá' ab mi, pero te 'n penedirás; d' aquí en avant, me veurás aná' mólt curro per qui. Y per poguerme venjar avuy escriuré a Manresa a la senyora marquesa que, si 'm vol, sóch per casar. |
| Jepet | ¡Y cóm farás lo bagarro! |
| Flora | Pero per çó tu serás sempre un benéyt del cabás. |
| Jep | No. Será benéyt del carro. No. Será ben (Fentli senya de que se 'n vagi.) |
| Quel | ¿Qu' ho dihéu de sério? |
| Jep | ¿Qu' ho dihéu de sério? Y ben nét. |
| Quel | Donchs diré a n' el pare ara... |
| Jep | Ves... y digas a ton pare que 't torni a fé, qu' ets mal fet. |
| Jepet | ¡Pobre Quel! |
| Jep | ¡Pobre Quel! Pobre de mi. |
| Flora | Y bé prou que tornará. |
| Jep | ¿Que 't pensas que se 'n valdrá? Demá ja 'l veurás aquí Bé, ¿y valtres? |
| Jepet | Bé, ¿y valtres? Per está fora d' embolichs y tonterías, voldría d' aquí a vuyt días poguerme casá' ab la Flora. |
| Jep | Bueno, ¿ja t' hi has ben pensat? |
| Jepet | Ja no es hora de pensarse. |
| Jep | Mira qu' es mólt mal casarse tenint lo talé espatllat. |
| Jepet | Home, ja l' adobarán. |
| Jep | ¿Hi confías? |
| Jepet | ¿Hi confías? Hi confío. |
| Jep | Rés, rés, doncas al avío, per mi, tiréu endavant. |
| Jepet | D' aquí a vuyt días, prou flors; la nostra pena s' acaba. |
| Jep | ¡Oh! tu, que jo no hi pensaba, hem de convidá' als senyors. (Al públich.) Jo 'n treuría poch profit. Fésho tu qu' ets a la vora.(A Jepet.) |
| Jepet | ¿Jo? ¡Ca! Qu' ho fassi la Flora, ella 'n treurá més partit. |
| Flora | Senyors: d' aquí una setmana Senyors: d' aquí una (Dirigintse al públich.) nos casarém a n' al Pí; si vostés volen vení, ja ho saben, de bona gana. Y si volen ser galans, fentnos un regalo bó, ara es la milló' ocasió. ¿Saben cóm? picant de mans. |