# Aplicació de l'Art general

Plant de Nostra Dona Sancta María
Horas de nostra dona Sancta María
A vos, Deus glorios!
Lo peccat de n' Adam
A la verge Sancta María
Rey glorios!
Els cent noms de Deu
L'Art de la Alquimia
El desconort
Lo cant de Ramon
Lo dictat de Ramon
Aplicació de l'Art general
Medicina de peccat
El consili
Deus gloriós! per vostr' amar Est' Art general aplicar Volem á les especials Sciencias, qui son aytals: Una es Theología, Altre n' es Philosofía, Lògica, Dret é Medicina, E que Retòrica y sia, E Moralitats hi metrem, Per ço que lo ver en mostrem. E aço fem per tal raysó Que mostrem la aplicació Del Art general en cascuna, Que á totas está comuna; E per ellas poden haver En breu de temps et retener; Et en las sis distinccions Fassem de cascuna sermons.
______
DE LA THEOLOGÍA.
I.
de la primera distincció
Theología es saber Ab lo qual de Deu hòm diu ver. Coneix hòm sa essenciá Per la primera figurá, Fá en cercle d' una en una E totes sian en cascuna. Son donchs: granea et bondats, E las altres proprietats, Essencia de Deu, pus son L' una, l' autre et en viron, Están en un esser divinal Ensemps, et cascuna cabal; La qual essencia es el som, E mi é quant es de lá som.
II.
de la segona figura.
Ab la segona figura Atrobarás la natura Que há l' essencia de Deu; E la trobar te será leu Si en Deu es devoció, E sabs posar distincció En la divinal gran bondat En qui está bonificat, De bonificant engenrat, Ab bonificar eternal, Que d' amdós está natural Obrar per tota la bondat Que es l' obrant, é es l' obrat, Et es l' obrar et son egual Una bondat essencial.
E ço mateix pòts consirar De granea ab magnificar, Magnificant, magnificat, Que son distincts per Trinitat, Per natura et naturar; E ço mateix es d' eternar, De eternant et eternat, E de cascuna dignitat; Car cascuna natura há Perque no sia ociosá E que 'n sí haja concordar, Ab que 's luny á contrariar; E haja 'n si començament, Mijá é fi, tot egualment, Eternament et infinida, Sens qui no pòt esser complida. Havémte donchs mostrat tot clar Com Deus ha en sí naturar, De naturant et naturat Per cascuna proprietat; Per tal natura l' hòm enten (1) Que Deus ha en sí complimen Per naturant et naturat, Naturar en eternitat, Et en totes ses dignitats Sens que ociós fóre 'stats Eternalment et infinida, E no pogra esser complida Neguna de ses dignitats, Pus hi fós ociositats.
III.
de la terça figura.
Porás per la terça figura Parlar de Deu, et ab mesura Egual de cada dignitat, Segons que n' es significat Cascun en l' autra assajada
Com hic será acordada, Segons essencia natura E lur obra qui totstemps dura, Affirmant lur acordament, Negant tot contrariament. Per aytal mòu pòts concluir De Deu totas vets et ver dir.
IV.
de la cuarta figura.
Per la quarta figura par Com sapias montiplicar Moltas raysons al concluir, E ja no hi porás fallir Si coneix lo significat Per cascuna cambra donat Vint vets, é las cambras son nòu, E cascuna en sí son mòu Per lo qual porás lo ver dir Ab que no vulles consentir, E 'n negun mòu contrariar; Ans los faças tots acordar En ço que volrás concluir De Deu, é no vulles mentir. E si vòls mays montiplicar Raysons, fay los cercles virar, E consint als significats De las cambras, de lats en lats. E aço fay á ton plaer; Car tantas raysons pòts haver, Com farás lo revolviment De'ls cercles é 'l discorriment Trò á la cambra de h, i, k, E no pas mays de qui en llá; Car en ella es afinat Lo descorre et termenat.
V.
de la segona distincció.
Parlar pòts de Deu per reglas Discorrent lurs especias, En tot çó que de Deu dirás; Et en cascuna trobarás Ço que de Deu volrás provar, Ab que sapias acordar Las reglas ab ço que dirás De Deu, guardant de pas en pas Especias de cascuna Sens contrariar de neguna En la sua conclusió. E si es feta questió Per ultrum, fé responsió, Per la primera reglada (2) Segons que es ordenada. E si de que questió has, Ab la segona respondrás, E d' escaló en escaló, Trò veges la conclusió Clara, senes negú dubtar; Et enaxí porás parlar De Deu, é veras causas dir, Ab que l' ordre sapias tenir Qui per las reglas es mostrat, Siguent lo lur significat, Segons que demunt havem dit A honor del Sanct Spirit.
VI.
de la terça distincció.
Si vòls de Deu res concluir Ajudet ab lo diffinir Que es de ses proprietats, E sia lo test conservats
Que es de cada dignitat; Car éll está necessitat, En quant que no 's pòt destroir Si per éll hòm vòl lo ver dir. E si 'ls termens no 't son donats En las divinas dignitats, De'ls quals está la questió, Sapias virar lo sermó A las divinas dignitats, Hon los termens son emplegats; E ab ellas pòts concluir Segons que es lur diffinir; Lo qual diffinir fé ligar Ab affermár ó ab negar, Segons lur diffinició, E dirás de Deu ver sermó Concordant cascú diffinir Ab l' autre, sens null contradir. E si no pòts ton affermar Ab lur diffinir concordar, Viret á la negació Segons la diffinició Qui es de cada dignitat, Car dar en saubrás la vertat.
VII.
de la cuarta distincció.
Ab las condicions Haurás moltas raysons De Deu, com está ordenats, Segons qu' es condicionats Ab la granea et bondat Per different et concordat, Magnificar, bonificar. Aço mateix porás trobar Ab granea, eternitat, E bonea et potestat; Et enaxí de cascuna
Ab qui Deus d' una en una, Ab qui Deus fá tot ço que fá En sí et en creaturá, En quant que en trestòt avé E no li falle 'n nulla re (3), Tant es bé condicionat. Pòts, donchs, de Deu saber vertat Per las suas condicions Que ensemps están companyons A far lo bé complidament. Pòts, donchs, fár lo concluiment De Deu, segons que t' hay mostrat Ab ço perque es ordenat.
VIII.
de la quinta distincció.
Per la taula porás trobar Con sapias de Deu parlar, De coronell en coronell, E no está negun capdell De fil tant fortment enplegat, Com es de mant significat La taula tota complida, Per qui porás sens fallida Parlar de Deu, et tan estes, Que t' abastará 'n tota res La taula en quant volrás dir De Deu, si sabs lo ver jausir, Ab ço qui t' es significat Per cada lletra, et mostrat Segons qu' es son alfabet; Perque no pòts esser constret Per deffalliment de raysons, Car la taula ha tants d' escalons En pujar alt ton consirar, Que mays que no porás parlar De Deu están li escaló. Vet, donchs, la ordenació
De la taula á ton plaer, Con de Deu sapias dir ver, E mant ver á ta voluntat Si segueix lo significat De las lletras, en qui estada (4) Tanta veritat plegada, Que tota hom no pòt sauber En esta vida, ni veer. Pòtsne, donchs, tanta atrobar Com pòts haver lo ensercar, Ab que enserchs sáviament Siguent lo significament Qui' en la taula es enplegat En tot quant pòt esser parlat.
IX.
de la sisena distincció.
Per sisena distincció Porás de Deu far mant sermó, Que en ella está plegat, E appar lo significat, Segons qu' es fayta questió De Deu et la solució; Car per aquell mòu pòts provar De Deu ço qu' en volrás parlar, Prenent semblant d' altre semblant, E conexent lo dessemblant Qui está en las questions Et en las lurs solucions Qui son escritas, et si't fan Questions, pren lo lur semblan, E respon per assemblament, E seguescas l' ordonament De que t' havem ja doctrinat, Aplicant cada dignitat De Deu et ta responsió, Ordenadament per raysó, E per lo lur significat. De Theología parlat N' havem assats et dit lo ver,
E mostrat havem lo dever Com l' Art qui general está Puscha esser aplicadá A Theología, et dir ver De Deu, d' hon hòm haja sauber D' aço que es et ço que fá; Empero la sua ajudá Hi cové totas vets estar, Car sens ella hòm no pòt far Nulla vera conclusió, Ni atrobar vera raysó.
DE LA PHILOSOFÍA.
I.
primera distincció.
Per la primera et segona figura Porás saber la natura Dels generals començaments, D' ángels, del cèl, é d' elements, E de tot ço qui es creat En qui está significat; Si' ls començaments sabs mesclar Lo ú, en l' autre, et guardar (5) Qui appar de lur mesclament Per natura d' enteniment, Segons lo ver que vòls sauber; Lo qual ver porás conquerer Ab affermar ó ab negar Per la natura de mesclar, Bonificant, bonificar. Et enaxí de ú en ú D'els altres, car dar t' ha cascú De sí mateix significat, Perque lo ver será trobat De ço que volrás concluir, Et en aço no pòts fallir, Si sabs be 'n far lo mesclament Que fan tuyt li començament. E ab la terça figura Conexerás la natura Que han cascun començament, Com fá ab l'autre justament; Car bondat há un naturar Ab granea, autre ab durar, E autre n' ha ab lo poder, E autre n' ha ab lo sauber; Et enaxi de ú en tots Lo ú dessus, l' autre de sots, Segons qu' appar en la figura Hon ú ab altre fá mesura.
E tú segons lur mesurar, Lur natura, et lur obrar, Pren lur significació E fé d' élls la conclusió. Appar en quarta figura Co' s fá montiplicadura De tres et tres començaments, D' hon venen significaments, Segons que está l' ajustar: E tú sí ho sabs consirar Atrobarás ço que querrás; E atrobar tú ho porás, Si mous los cercles enviró, Tant, que significació Te venga de ço que querrás, Anant ton entendre de pas Per significar tan soven, Car per aytal anar éll pren Ço que desiras atrobar Per affermar ó per negar.
II.
de la segona distincció.
Ab las reglas pòts atrobar La natura é 'l naturar Qui es de las creaturas En sercant las lurs naturas, Si son? ¿Qué son? Et de qué son? Quánt son? Quáls son? Et per qué son? Et enaxí de cascuna Regla, de una en una, Trò venga lo significat De regla 'n regla, et sercat Per cascuna especia E que 'ls significat sia Ab la regla tan acordant, Qu' en res no y vages dubtant Per affermar ó per negar.
Enaxí porás atrobar Los secrets de las naturas, Si ab las reglas las mesuras, Los significats que't darán Si ab ellas los vas cercán, Con sía ço que tot creat En las reglas sian plegat (6).
III.
de la terça distincció.
Guarda com están diffinit Li terme, et sia ton dit Segons lur diffinició, E faças la conclusió, Segons que diffinit están, En afferman ó en negan; Car natura no contradits Ço que d'ells está diffinits. Aysò mateix del naturar, E ab lo diffinir acordar; E si 's á la essencia (7) De tot ço qui creat sia Vet, donchs, com porás ensercar Per diffinir, et atrobar Tot ço qui es significat Per diffinir é demostrat.
IV.
de la quarta distincció.
A ensercar la veritat Guarda com está ajustat Li terme per condicions, E sia fayt li teu sermons Segons qu' es la condició Del terme per tot enviró;
Car quant li terme son justat Donan de sí significat, Per natura de l' ajustar; Car l' ú per l' autre 's mostra clar, Segons qu' es lur condició, E fá significació A l' enteniment de son ver, Per ço qu'es faça conexer. E tu prin lo significat Segons qu'es condicionat, E quant conclusió vòls far Per affermar ó per negar; Et ab aytal acordament Com mostra 'l significament De ens é d' aço qui d' éll es, E no hi fallirás en res.
V.
de la sinquena distincció.
Ab la taula porás trobar Ço que natura pòt mostrar De sí mateixa veritat Significant sa entitat, E ço qui d'ella pòt exir. Movent tant los cercles en gir, Trò n' isca lo significar De l' ens que volrás atrobar. E quant lo ver haurás trobat, Si vòls sia montiplicat, Montiplica 'l per cascuna De las cambras d'una en una, Volvent los cercles mantinent; E per aquell revolviment Montiplicarás tas raysóns A cascuna conclusions; En tant que per totas vias Te guardarás de dir falsías, E concluirás veritats Mostradas per significats.
VI.
de la sisena distincció.
La sisena distincció Es de practica per raysó Que hom seguesca lo seu mòu, Si la questió fás de nòu, Car fár porás conclusió, Segons la comparació De ço qui es ja concluit, Et significar no 't oblit Qui 't vé de la distincció, E segueix la condició En las novellas questions De escalons en escalons, De las questions antigas; E si en aço te fatigas, No sabs pendr'els significats De las antigas vas tots lats; Car un semblant ab altres pren (8) Con l'enteniment las enten, Per força del significar Que l' un de l' altre pòt donar. Mostrat havem, donchs, l' ensercar Com hòm sabia philosofar Per la sciencia general En philosofia especial.
DE LA LÓGICA.
I.
de la primera distincció
Lògica es sciencia Per la qual home sapia Parlar assuffismadament, E fer ver é fals argument. E lògica 's d'universals, E ab las figuras hòm sab quals Están en lo lur mesclament Las res d'hon hòm fá l' argument; Com bontat qui es general, Bonea gran especial; E pòtsne far divisió Per propietat et veus só, La bonea de voluntat Es á ella proprietat, E bonea 's proprietat Per sí mateixa et qualitat; E bonea es accident Per color et per moviment. Vet, donchs, los sinch universals Qui 'n lògica son principals Començaments, que son trobat En las figuras et mesclat. Con d'ellas en fás mesclaments, Per tots los lurs començaments, Substancia et accident D' hón son li deu predicament, Pòts en las figuras trobar Si 'ls començaments sabs mesclar.
II.
de la segona distincció.
Los sinch universals sercats Ab las reglas serán trobats, E tuyt li deu predicament,
Si ab las reglas los vas quirent, Car un no t' en pòt escapar; E ab las reglas porás dar Conexença del predicat Ab lo sobjet; é si's girat Lo sobjet, coneixer porás Ab lo predicat; et si fás Ab las reglas comparament Substancial ó d' accident, La comparació saubrás Ab las reglas per tots los pas. Aço mateix d' affirmativa Universal ó negativa, E autre sí particular Ab las reglas porás trobar, Si fás ver ó fals argument E 'ls individus exament. Ab las reglas porás trobar Aquells qui están per comptar, E aquells qui son differents Per especies examents. Ab las reglas pòts impossibol Coneixer et ço qui 's possibol; E autre sí necessitat E contingent serán mostrat; E autre sí falaciá Ab las reglas se trobará, E si 'l mitjá de las figuras Tres ab las reglas tú mesuras, Saubrás formar la figura; Si vòls cercar la mesura De materia d' argument, Fé per reglas l' ensercament. Preposició conjuntiva, E autre sí de disjuntiva, Ab las reglas la pòts trobar Si ab totas las vòls sercar; E ayço mateix tant com dura Lògica porás per mesura En las reglas tota trobar, Si ab ellas sabs ensercar (9).
III.
de la terça distincció.
Ab aquesta distincció Saubrás far diffinició De tuyt li sinch universals; D' els predicaments autre tal, Car negun d'élls no pòts sauber Fora bonea ni poder, Ni dels altres començaments. Vet, donchs, per qual ensenyaments Saubrás far diffinicions Siguent las comparacions Que per l' Art general se fan, E qui en sos termens están Tan generals, que tota art Ne pòt haver en sí sa part.
IV.
de la quarta distincció.
Si mesclas las condicions De lògica et sos sermons Ab condicions qui están En esta Art, coneixer s' han; Car tuyt li condicionar Qui son en li particular, Cové que sian derivat Universal et atrobat. Pòts, donchs, en lògica formar Condició particular Ab condició general, Hon particulars han hostal, E per ella están reglades; E si pecan á vegades, Retornalas á lur hostal D' hon derivan é han senyal,
E ab éll formalas en ver E porás n' haver conquerer.
V.
de la sinquena distincció.
En la taula atrobarás Los significats que volrás A lògica atribuir; Car si á b, c, d, venir Vòls, et als altres coronells, No fó hanc en null capdells Negú fil tant fòrt enplegat, Com están li significat En la taula, per demostrar Ço que t'en porás aplicar A lògica argumentant. Vet, donques, qu'es et per qual semblant Pòts de la taula derivar A lògica mant consirar, Mante materia venir A ço que volrás concluir Per lo molt gran abundament Vengut per significament De las cambras, si'l sabs trobar E á lògica aplicar.
VI.
de la sisena distincció.
Per sisena distincció Respondrás á la questió Que per lògica hòm te pòt far, Ab que sapias pendr'exemplar De las questions qui están En esta Art, et qu' el semblan Prengas en ta responsió;
Car pus que están companyó Universal, particular, Per ayço 't porás ajudar En lògica ab l' universal, Con sia raysó natural Que d' aço qui 's mays venga 'l ver A ço qui s' menys. Pòts, donchs, sauber Aplicar l' Art general A lògica; et farás mal Si no ho fás, é l' has mester, Et fias tròb en ton sauber.
DEL DRET.
I.
de la primera distincció.
Retra á cascú ço qui seu es Es dret, é qui sauber bé lo volgués, Aplich hi l' Art general; Car las figuras son portal Per lo qual lo pòts tot sauber, E sa natura retener Per lo mesclar de las figuras, Qui 't mostrarán á far dreturas Segons granea de bondat, De poder, durabilitat, E dels altres començaments, Qu' apar en los mesclaments; E car tuyt li començament Se fán ensemps responiment, E mostron los significat, E com per dret hòm sia jutjat, Concordant li començament Ab raysó per ordenament, De l' ú en l'autre, é si ho fás Ço qui dret es atrobarás, E ço qui es tòrt atresí Si sabs tenir lo dret camí De dret ab los començaments En qui es aplicadaments, E ixne con los fás mesclar Per cap, et en porás jutjar.
II.
de la segona distincció.
Ab las reglas porás trobar Dret, si ab ellas lo vòls sercar, Car ellas te dirán: si es?
Qué es? Et ço de que éll es? Et enaxí de cascuna; Car totas de una en una E totas á dret aplicadas, Te mostrarán las encontradas Hon está dret, et con s' enten, Ab que faças discorrimen D' éll per las reglas veramen, Segons que es la lur natura Car sens ellas null dret no dura Ni pòt esser ben conegut. Veges, donchs, com han gran virtut Las reglas en ço qui dret es, E com ab ellas lo sabes.
III.
de la terça distincció.
Per la terça distincció Hon son li diffinició Porás ço qui 's dret diffinir Si ab ellas lo sabs querir, E ab ellas querir saubrás Dret, si está ton aplicars Segons que tuyt son diffinit Li començament, d'hon bastit Está tot ço qui es en dret; E per ço esta Art sotsmet Assí las diffinicions Qui son de dret, et sas raysons; Cas las suas son generals, E de dret son especials; E car especial está Dejus cell d' hon ha sa formá, Pòt per éll esser conegut Pus per éll es esdevengut.
IV.
de la quarta distincció.
Per la quarta distincció Es de dret sa condició, Empero si es natural; Car lo positiu no es tal Que seguesca condició, Ni necessaria raysó: E no ha lança ni escút Mays de voler perqu' es haút. Mays lo dret qui natural es Ab condició ligat es; E per ço la condició D' est' Art te mostra la raysó Per qui drets han establiment, E per qu' hòm en fay jutjament.
V.
de la sinquena distincció.
En la taula 's significat Dret còm sia atrobat; Car b, c, d, te mostran ver, E b, c, e, á mon parer, E tuyt li autre coronell Con faças dret d' aquell castell, D' aquell cavall, d' aquell molí, E de tot quant es atresí. E aysó pe 'l significar Que de las lletras pots gitar, Concordant li significat Ab justicia de la bondat, E dels altres començaments Si per élls fás discorriments, Ensercant dret ab lur mesclar; E segueix lur significar En tot quant farás jutjament,
E ab élls fay acordament Contra enjuria et peccat, E sias ben acostumat.
VI.
de la sisena distincció.
Tú saubrás questions formar E lurs solucions donar De dret, siguent l' ordenament, Siguent lo questionament Qui 's en esta distincció, Siguent sa ordenació Per affermar ó per negar, Segons que no la veus usar; E fé la applicació A ayço d' hon retrás raysó, Segons l' eximpli que n'es dat En esta Art per veritat; Car si tú segueix son sender, Porás per dret raysons haver, Ab las quals solrás questions, Faent veras solucions De dret, si tú las has formadas, Segons que 'n est'Art son mostradas. Aplica la solució Qui es per comparació Semblant á las solucions D' estar et de ses questions.
DE LA MEDICINA.
I.
de la primera distincció
Medicina es natura Ab qu' hom sanitat procura: E pòt esser procurada Ab figuras, et mostrada Ensercant la malautía Ab lurs termens tota via Different et concordant Lur termens et élls mesclant, Lo ú en l' autre en qui par Ab lo lur significar, Con bontat que es malauta Con per los termens no sauta, E granea autre tal. Qui 's malauta com no val A bonea et potestat Que sian magnificat; E de tots ayço vull dir, Car quant son de gir en gir, La ú en l' autre remesclat (10), Adonchs está sanitat En quant están tuyt mesclat Ab ordonat mesclament: Autre sí li element Com han mesclar ordenat, Adonchs ha 'l cors sanitat. E per ço 'l començament (11) Ordenats per mesclament, Significon lo mesclar Co'ls metges sabion sanar.
II.
de la segona distincció.
Ab las reglas pòts ensercar La sanitat, et atrobar
Ço que malautía es, En apres, ço de qué es? Perqué es? et quanta n' ha? Quál es? ni quánt finirá? Ni hon está 'l sanament? Ni con fá 'l discurriment? Ni ab que hom sabs sanar? Ab que sapias mesclar Las reglas d' una en una, Ni ab que vé la fortuna Per cap els pòt trobar Lo mal é 'l bé procurar.
III.
de la terça distincció.
Si bé 'n sabs diffinicions, Sabrás les condicions De medicina; car sercar Ab ellas porás atrobar Lo mal et la sanitat, Qui están significat, Segons qu' están diffinit Li començament, et dit Ço que son per diffinir; E si tú vòls hòme guerir, Guarda la decocció Faent diffinició De ço de que la vòls far, E ab que la vòls ordenar; Car sens lur diffiniment De las res d'hon fas engüent, Exaròp, bany ò sagnía, No porás trobar la via Com sapias practicar Per sanitat procurar.
IV.
de la quarta distincció.
Condicions fan mostrar Ab lo lur significar Com están li element Ab condicionament; E la lur condició Está la procuració De sanitat, tota via Contra la greu malautía; Saubrás, donchs, far banyament, Exàrop, dictament, Ab general exemplar Qui 's de condicionar Condicions especials Qui á sanitat molt val; Car general condició D' est Art hí es occasió D' haver la particular, Ab la qual sapias sanar Aplicant l' universal A la sua especial.
V.
de la sinquena distincció.
Ab esta distincció Ab los cercles enviró Montiplica l' ensercar Co 'l malaut volrás sanar; E guarda 'ls significats Qui mostran proprietats De las herbas é 'ls engüents, Ab que fás lo sanaments, Car b, c, d, te dirán Segons ço perque están, E tuyt l' autre coronell, Com sia lo teu capdell
En procurar sanitat Per lo lurs significat, Qui es tant montiplicat, Qu' en pòt esser atrobat Lo mitjá qui destreu mal E qui á sanitat val: Lo qual mitg es general Al mal que es especial, Et encara al sanar Qui está particular.
VI.
de la sisena distincció.
Ab esta distincció Farás comparació De las tuas questions E de lurs solucions, Ab questions generals, E 'l solviment autre tals, A qui sian aplicadas, E ayçò tantas vegadas, Trò que sian acordan Ab çò que vás demanan, Com faças lo sanament Ab emplastre ó engüent. E si ayçò sabs seguir, E 'l significat cullir Qui 's d' esta distincció, Ton emplastre será bò E la tua medicina, Car per aytal mòu s' afina.
DE RHETÓRICA.
I.
de la primera distincció
Rhetòrica es parlament Fayt ab béll ordonament; E pòtla hom avenir Ab esta Art, et fromir Mesclant los començaments, D' hon ix tan béll dictament, Que rhetòrica n' es feta Dient d' élls paraula dreta, Embellida ab bontat, Granea et potestat, E l' autre començament Quant hom ne fá mesclament Con granea qui' s ornada, Con está bonificada; Axí con li adjectiu Qui ornan li substantiu, Con de élls se fá mesclaments Per tots los començaments, E 'l vocable masculí Estía breu en la fi, E 'l femení allongat Car pus béll ne 's lo dictat; El mitg é 'l començament Sian d' aquell ornament, E fé la divisió Ab natura de raysó, Per quí está ornament Béll, ab tal concordament, Que paraula n' es ornada Et en béll estil pausada, E n' es major et cabal. E si' ls vocables egal Están per béll ornament, Lo parlar n' es pus plasent Contra contrari et menor,
D' hon s' alegra lo senyor. E si fás accusament, Fé 'l ab bell comparament. E si 'l senyor vòls llausar, Llausaló ab béll mesclar De tuyt li començament, Perque'ls dits sion plasent. Vet, donchs, con te pòts aydar Ab est' Art en ton parlar.
II.
de la segona distincció.
Si vòls far béll dictament, Fé ton parlar discorrent Per las reglas d' una en una; Car ornar lo t' ha cascuna, Si ensemps las sabs mesclar Mostrant lur significar, Ab lo qual porás ornar Tes paraulas, et dir ver; Car lo que 't fará parer Çò que del dir en volrás Ab qu' el parlar ornarás, Coneixent ço que deus dir, E ço de que abellir Fará lo teu parlament Si d' éll has coneixement; E autre sí de perqué Del qual gran ornament vé A la fi de ton parlar; Ab lo qual pòts acabar Ço que quers á ton major, Lo qual t' haurá gran amor Si 'n la fi fás ornament De bélls dits ab lausament, E ton parlar sia gran Com requer lo teu deman, E sia ab qualitats
Ornadas lo teu dictats, E propria qualitat Fá estar pus béll dictat, Que no fá appropriada; E guarda temps et vegada Ab que paraula es ornada, Ço 's diu al temps qui 's cové, Car ab éll sorn es manté El loch hon tú parlarás; Cells per qui oit serás, Guarda lur condició, E segons élls fé le sermó. E segons ço cáu en grat, Car sermó pauch es preat Con no 's entés ni volgut, E tant hom diu es perdut: Emperò 'l gran ornament Del parlar mudá 'l talent Dels oents, pe 'l béll parlar, Ayço que vòls acabar, Acordant ton béll dictat Ab cascun per voluntat De tú et li ausidor, E faças força major En haver mòu en parlar, Car sens mòu no pòts ornar Ton parlar, et lo ab que Ab que béll parlament vé, Es materia en parlar; Car sens éll no 's pòt formar Ni abellir á la gent. Vet, donchs, lo discurriment De las reglas en parlar Ab lo qual lo pòts ornar.
III.
de la terça distincció.
Ab las diffinicions Embellirás tos sermons,
Diffinent cascun vocable Segons que éll es estable Per esser et per natura, Segons bella parladura; De la qual te 's dat senyal Per esta Art general, Qui mostra á diffinir, E 'l diffinir abellir Fá ço qui es diffinit Ab veritat et bastit, E sens qui no es ornada Paraula, ni bé 'scoltada. E si tú vòls accusar Altre, et tú escusar, Feu ab tal diffiniment Hon sia béll ornament; Car bellea de dictat Fay estar hom escusat, E á tú sól desamat Contra qui fás béll dictat.
IV.
de la quarta distincció.
Ab esta distincció Hon son li condiciò General, pòts aplicar Ornament á ton parlar; Car ab çó qui 's general Orna hom l' especial, Con ne fá acordament, Per tuyt li començament, Mesclant lurs condicions, L' un en l' autre per raysons, Con es fayt béll mesclament D' antecedent, consequent; E si hay devoció, Si si tany contricció, E si es devensiment (12)
Que fás, parla en rient. E si en res has errat Parla ab humilitat. E si parlas ab major O ab egual, fé tú menor; Car ornat n' has ton parlar. E si menor vòls pregar, Eguala la sua' amor Ab la tua en valor; E no parlas si 's irat, Car ira fay leig dictat; E guardet de dir falsía Qui mant béll dictat desvia De la fí perqu' es trobat; Parla, donchs, ab veritat. Anans que vullas parlar Comença á consirar Las paraulas que vòls dir, E com las faças grasir Per bellea de dictar, E per verament parlar. Vets, donchs, las condicions Qui 's pertanyen als sermons, Qui son bellament dictats Dits ab bona volentats.
V.
de la sinquena distincció.
Ab esta distincció Montiplica ton sermó; Car causa significats Que 'n pòts moltas novetats Aplicar á ton parlar, Ab las quals lo pòts ornar; Car quant hom au res nòu dir (13) L' ausir ne pren abellir; E si 's fará lo parlar Qui 's fará tant escoltar,
Com serán las novetats Que metrás en tos dictats; Car si vas a, b, c, d, Et encara b, c, e, E á las altres colones E 'ls significats sermones, Tants n' hauràs á ton plaer, E tants d' élls porás dir ver, Que 'l ver ton dir ornará A cell qui l' escoltará.
VI.
de la sisena distincció.
Si en questió vòls formar Novetats per ornat parlar, Sic l' órde en ton parlament Qui es el questionament D' est' Art, et ornen ton dictament Prenent d' éll lo comparament. Car la veritat que hi está Lo teu dictament ornará; Car béll hi está de bontat, De granea, d' eternitat, E de tuyt li començament, Ab la qual farás ornament Per tuas novas questions, Enquer per lurs solucions, E la bellea de cascú Montiplica de ú, en ú, E quant será montiplicada Será ta paraula ornada, Si ab ella fás questió E autresí responsió. Vet, donchs, com rhetòrica 's dada Per aquesta Art et mostrada.
DE MORALITATS.
I.
primera distincció.
Está sciencia moral Ço perque hom es ver et leyal, Virtuós et digne de bé. Esta sciencia á hom vé Ab mesclar los començaments, E hom ne fá aplicaments A la sciencia moral, Qui sots éll es especial, Axí con bontat ta virtut, Con á bonificar cregut, Ab saviesa et amor, Veritat, gloria major, Començament, mitjá é fi Ab las quals te son dret camí A honrar Deu et sa bontat, Sa granea, é trinitat, Son sauber, poder, et s' amor, E fay home bon servidor.
II.
de la segona distincció.
Ab las reglas virtut querrás, Car ab ellas l' atrobarás, E mostrar t' han ço qu' ella es, E autresí çò de que es, E si es ó no, et perque Es virtut, et trò hon s' esté. Ab la regla qui de qual es, Coneixerás qual virtut es. Ab la regla de temps, saubrás Virtut quant la començarás. Ab la regla qui es de lòch,
Saubrás virtut de qual lòch mòch, Ni hon está, ni á qui vé, E la manera com se té Contra vicis coneixerás Ab esta Art, é si ho fás Haurás ab que l' atrobarás, E ab que mèrit tú haurás, Perque sias remunerat E ab que vençrás ton peccat.
III.
de la terça distincció.
Si tú vòls virtut conseguir, Consegueixla ab diffinir, Segons que 't n'es exempli dat En esta Art et demostrat. Car segons que son diffinit En esta Art et establit Li començament general, Diffinirás l' especial Virtut, si fás concordament D' especial diffiniment Ab cell qui está general. Vet, donchs, est' Art et quant te val A ensercar morals virtuts, E per ellas haver saluts.
IV.
de la quarta distincció.
Si las virtuts vòls atrobar Qui son carreras de salvar, Guarda las lurs condicions E fayne applicacions Ab condicions, qui están En est' Art qui vá mostrán
Condicions especials Ab suas qui son generals; Car per lo lur significat Atrobarás moralitat De justicia, temprança, Fe, caritat et esperança, Prudencia et fort coratge, Pasciencia et vassalatge, Humilitat et pietat, Costancia et castetat; E' n axí de cascuna Virtut, d' una en una, Porás atenyer lur dever Ab est' Art et conquerer.
V.
de la sinquena distincció.
Ab aquesta distincció Montiplicarás abandó Virtuts, si 'ls cercles sabs virar E coneix lur significar; Lo qual aplich á la virtut Per la qual vòls haver salut, (14), E 'ls significats qui son tants, Dar t' han de virtuts tants semblants, Que moltas ne porás atenyer Si los semblants sabs depenyer. E lo depeneyer saubrás fár Si segueix lo significar Que 't fá cambra de b, c, d, E autra si de b, c, e; Et enaxí de cascuna, E tu segueix de una en una Ço qui es lur significar Per virtuts á montiplicar.
VI.
de la sisena distincció.
Si questió particular Moral vòls far ó ensercar, Membret de las universals Questions, qui están hostals Hon particulars son trobadas, Covén ellas son ensercadas Concordant las especials Solucions ab generals, Abstraent lo especial Significat, del general: Car per aytal abstracció Saubrás solre la questió Qu' et farán de moralitat. Vet, donchs, et com t' es donat Sauber en las causas morals Ab est' Art qui es generals.
Finí Ramon aquest escrit A honor del Sanct Espirit; Escrit ab qu' hom sab aplicar A general significar, Significar especial Qui es de general senyal. Es en Maylorca la ciutat Aquest nòu escrit acabat, Al nombre d' encarnació Mil et trescents con Deu hom fó, Al mes de mars, é 's comenat A la divina Trinitat.
(1) Per tal natural hom enten, (2) Per la primera regla da (3) E no li fall en nulla re, (4) De las letras, en qui 's estada (5) La ú en l' altre, et guardar (6) En las reglas sía enplegat. (7) E si s' ha la essencia (8) Car un semblant ab altre es pren (9) En las reglas tol atrobar, Si ab ellas ho sabs sercar. (10) La ú ab l' autre rè mesclat, (11) E per sol començament (12) O si es devensiment (13) Cay quant hom au res nou dir (14) Per la quals vòls haver salut