# Les Tragedies de Séneca/Medea

| | Págs. |
| Preliminar | VII |
| Advertencia | XLV |
| Prohemis de les tregedies | 1 |
| Tiestes e Atreu | 21 |
| Troya | 141 |
| Medea | 283 |
| Ipolit y Phedra | 436 |
| Hercules | 484 |
| Ethebaris | 491 |
| Edipus | 496 |
| Agamenon | 508 |
Jason se parti de la sua terra he anasen a la ylla de Colcos p conquistar lo vellor dor daur, Lo qual Jason fo fort amat p Medea filla del Rey de Colcos Cetes tant ardentmet he tant inflamada que p ajuda de Medea Jeson vençes vençe los toros qui guardaue lo vellor dor daur he gitaue per la bocha falles de foch flameiants Item lo dit Jason Encara Jeson de sus dit escapa al perill de la multitut dels cauallers qui brullauen de la terra, he com hat vençufs tots los perills obtengue hac lo vellor dor daur ab ajuda singular de Medea, la qual lexant lo seu pare carnal he lo Regne proi p fugisen ab Jeson he pres lo per marit. E com venguesen a la apres algun temps fossen venguts en terra del Rey Creon, volent lo dit Rey Creon que Jeson prengues p muller sa filla dita p nom Creusa, Mana que Medea p raho de sos lurs maleficis la qual era gran nigromanticha nigromantiga fos liurada a mort. Mas a Mes p suplicaçio de Jeson la pena de la mort li fon fonch mudada en exili. E com la dita Medea agus obtengut espay de vn dia jorn tan solamet p exir del Regne del dit de Creon dins he aquest dia ella trames tremes vna camisa a Creusa filla de Creon nouella esposa de Jason Jeson, la qual camisa era salpistada salpicada de veri he maleficiada malificiada ab encantacions encantaments E com la dita Creusa se prengues despullas he despleguas desplegas la dita camisa qui que li era estada tramesa tremesa soptosament hisque vn gran foch de la camisa lo la qual crema Creusa he Creon son pare ab tot lo palau Real Reyal. E la dita Medea no fon contenta daço, Ans apres de tan gran veniança pres dos fills que auia hauts de Jason Jeson p matrimonial acostamet he degollals li dauant.
E En lo primer acte se conte la gran turbacio hac Medea per ço com Jason Jeson prenia muller Creusa filla del Rey Creon. Lo segon acte conte com Medea es exellada de la terra de Creon. E marauellas molt de la desconexença de Jeson qui pren altra muller. Lo terc acte conte lo gest el he lo parlar furios de Medea p ço com fon condepnada condapnada he sentenciada a exili. Lo quart acte conte la veniança que feu Medea de Creusa nouella esposa de Jason Jeson de la mort de Creon pare de la dita Creusa seu. Lo quint acte conte com Medea mata sos fills propis dauat Jason Jeson pare lur seu.
En lo primer Capitol se tracte tracta com Medea inuoca tots los deus qui que sient presents a la veniança que vol fer. En lo segon capitol se tracte com lo Corus dels cantors cantaua cantaue cançons nupçials p les nouells noçes de Jason. Creusa he de Jeson.
En lo primer capitol tracta com Medea exellada exillada p Creon hoynt lo hoyi cantar dels lo corus dels cantors marauellatse de la desconexença de Jason Jeson qui pren altre altra esposa. En aquest capitol parlen due psones ço es Medea ela sua nodriça. En lo segon capitol tracta com Creon exilla Medea de son Regne. En aquest capitol parle dues psones ço es Creon he Medea. En lo tercer capitol tracte com lo corus dels cantors canta cantaue marauellantse de la audaçia daquells qui primeramet se meteren a nauegar.
En lo primer tracta lo gest furios de Medea per ço com fon exellada p Creon he en aquest capitol parlen dues persones ço es Medea he la sua nodriça. Lo segon capitol tracta lo gest en quina forma Jeson parla ab Medea he parlen hi dues persones ço es Jeson he Medea. Lo terç capitol tracta co lo corus dels cantors plany lo miserable cars de aquells cors daquells quis meten a fer coses ardues he dificils.
Lo primer tracta de la Execuçio que comença Medea contra Creusa nouella esposa de Jason Jeson en lo cual parla Medea. Lo segon capitol tracta com Medea passa posa en execucio la malesa de la sua veniança En lo qual parla Medea. Lo terç capitol tracta ço Medea gira he conuerteix lo conduys en son parlar als altars e a la crida la luna a la qual sacrificuaua sacrificaua, en lo dit capitol parla Medea sola, Lo quart capitol tracta en quina forma Medea trames tremes a Creusa esposa nouella de Jeson per sos fllls propis les vestidures vestedures encantades he parla Medea sola en lo dit capitol. Lo quint capitol tracta en quina forma los corus dels capellas repren he condepna condapna la malattia maliçia de Medea la qual hoyen anar furiosa p la casa. Lo sinque capitol acte conte vn capitol sol solament.
O deus coniugals qui fauoreiats los matrimonis, O tu lucina qui est guardians del tale matrimonial,O tu Neptunus Nuptunodeu de la mar que qui mostrist he instruyts tiffino cisino qui fon lo primer qui gouema he patroneia la nau de Jeson, E tu sol departint he distribuynt al mon la clara lum del dia, O tu luna qui es de tres edats, ço es minua o plena e nulla.Tots vos inuoque ensemps ab los deus sobre los quales me ne jura jeson quern tendrie lealtat tendria leyaltat. E prech als deus infernals, la qual cosa es ami couinent com sia mestra maestra en lart la art de nigromançia. Prech he soplich los Regnes Reys infernals qui son}} contraris als celestials. Inuoque los deus dels morts cruels turmetadors. Cride a Pluto Rey o del senyor del Regne trist del de Infern. E appelle proserpina qui fonch forçiuolmet arrapada p lo dit pluto ab molt mellor leaytaltat millor leyaltat que no son yo p Jeson. cride Crit he dich ab veu miserable e tremolosa o vosaltres deesses punidores dels peccats que qui son tres, ço es alleto, Tisifone, e Megera Maguera, venits venits als vostrs cabells qui son serpets verinoses he ab les flames falles flameiants que portats en les mas siats cruels he terribles en lo talem de Creusa filla de Creon, Axi co fos orribles en lo talem de les mies noçes, Car p amor del meu espos Jeson mati cruelmet lo meu mo jerma carnal donats la mort a Creusa nouella esposa de Jeson. Edestroyts son soe g Creon ab tota sa generaçio Real, Mas Real generasio, Mes, com Jason Jason no sia sie meys culpable quels damut dits que li empetrare o orare retre p sa gran deslealtat desconexensa certes maior mal desig q li es deuingue deuenga, Car prech los damut dits deus que vischa he que vaia vaguabunt vagabunt p les ciutats e terres p ell ignorades exellat exillat pahoruch he temeros no trobant casa ni ostal desige a mi qui son desijant la sua esposa e muller. Tostemps vaia rodant lo mo de roda en pila de casa en casa, sia fama p tot lo mon diuulgada que Jason Jeson no ha casa ni alberch. Als fills de Jeson no pusch maior mal ahorar sino que en los lurs infortunis sien semblats al pare he a la mare. Certes ja veig la cosa casa en q pore pendre venjança de Jeson car fills he petits parits en que veniare , mes pç que yo tota querullosa habunde tan cauthelosa habundat vanamet en paraules he yre yo p veniarme de mos enemichs certes çetes si fare, he apaguare apagare les grans falles he brandos que porten ençeses ençesos en les noces de Creusa nouella esposa de Jeson he aço fare apagant he escurint la lum del sol, O lasa llasa marauellme com lo sol engendrador de totes les coses, sient si en lo seu carro pot veure ne ni mirar la gran deslealtat que fa Jeson Axi mateix Ay mi trista car no deuia deuria lo dit sol correr ne ni anar p los espays ne he vies del çel pur ne ni deuria tornar de occident a orient reportant reportar al mon la claredat del dia, O sol prechte que lexes anar leix estar p lo aer layre en lo carro del teu pare, O pare meu comanem comana les regnes dels caualls, certesçe certes llauores lauors me veniare, Car la ciutat de Creon dita Cormitus Cornut9 la qual departeix he separa la mar de jonis de la mar dita Egeo Eges, E com la dita ciutat sera cremada aqlls dues mars se ajustara ensemps. Si aquesta deslealtat de Jeson passa axi, no resta pus sino q ama gran confusio yo sie sia alcauota del dit de Jeson he q lo dia de les sues noçes yo sia mestre maestra de sala, E que la nit com deura deuria entrar en lo talem ab Creusa nouella esposa sua de Jeson que yols port la falla e lo ciri deuant los brandons dauat, E que apres sia sacerdottessa offerint sobre lo altar laltar abs grans oraçions oracios he de pregarias prigaries lo sacrifici trocejant ab mes propies mas lo vedell qui p conseruacio longa dels matrimonis sol esser offert als deus. O Medea que fas cerqua cerca la tua vengança veniança dins les entramenes de los fills he veges dins tu si roma dins algua vigor, foragita de tu la pahor femenil he viste la crueldat daquells qui en lo mont dit Caucaso habiten car Tautasso hi mate tots quats hostes hi vene tota quata maluestat aiusta, o en lo mun dit fasis flum phanisis qui es cap de la ylla de Colcos he tota quata crueltat les mars qui estan en torn de la ciutat apellada Comitus tornitus, es vn no res als mals esdeuenidors qui seran a la terra ignots he no acostumats al mon temerosos temeros qui espahordira los deus qui habiten alt en los çels. La mia vna pensa esta estar en delliberacio continuaçio e deliberaçio de les nafres de la pinstilençia pestilençia he de la mort qui deu occupar tots los menbres dels corsos ossos de mos enemich. Leugeres coses sos aquestes les quals he nomenades he massa facils com yo Medea era verge fui semblants obres maior dolor se deuar deura desptar, he molt maiors crueltats se ptany de fer ami, apres que sou maridada he parits fills de Jeson. Adonchs Apres dich he cride o tu hira cruel he maluada prentes printes armes sinyte la espasa he aparellat de matar Jeson ab tota sa su generaçio. La tua mia furor faça les obres ara com son repudiada refusada semblats que fiu com fuy apellada maridada, Çe llauores Lauors com lo meu pare corregrue pares coregues detrs mi he Jeson, mati he troçegui vn jerma meu qui ab mi fugia he sembri les menbres del seu cors p ço q nos po guesem mills fugit. E pore yo lexar Jeson lo meu mon espos hoc en aqlla forma quel segui ço es ab mort he ab trocejamets dels meus fills e seus. fills seus e meus Mas Mes p que Medea fas tam tan grans trigues als al mon espatxat, no reste als noy resta sino que la casa ab que peccats la causa qui ab pecats he maluestats es feta he construyda q p peccats he maluestats sia atrreda hedestrvyda destroyda.
Segon capitol del primer acte on se tracta com lo corus dels cantors cantaue cançons nupcials per les nouelles noçes de jeson, he lo dit corus inuoca la furor dels deus he dels homens.
Pregam Pregant los deus sobirans qui regeixen los çels lo çel he la terra he la mar, que aplurs dons E los deus plens de prosperitats que sien presents en los talems Reyals ensemps ab los pobles qui senyoregen que fauorexe la gran festa en la dita solepnitat sie sien oferts als deus sacrificis acceptables. E primeramet, a Jupiter he a juno qui porte ceptres Reals Reyals sia offert vn thoro planch en la esquena tenit tinet lo coll dret leuat al çel he la deessa dels parts puits apellada lucina latina sia metiguada metigada ab vna vaqua blanqua que null blancha enull temps aia aportat jou la qual li sie sia offerta, he sia offert sacrifici al deu març la als deus, Mes qual offerta fa fara caure de les mans sangonentes del dit març de Marts deu de les batalles, lo coltell abeurat de sanch posa pau he Concordia entre los pobles qui guerregen. Sia ofert sacrifici fet sacrefici a la copia copra deessa de abundancia q rete reta ses riqueses en vn corn qui li esta deuant dauat lo cual co es trobat esser ple plen ha senyal de habundançia, com es trobat esser buyt es senyal de fretura he de carestia. O tu ymeneu humineu qui prestes ta presençia a les noçes honestes he legudes he ab les tues flames falles flameiants gites les tenebres de la nit ab principi ple plen de bona fortuna, vine esies e psent açi, acosteat alegrament acostat largamet abeurat de bon vi, Coronat en lo cap xapellet de roses. O tu venus qui apareixes apareix de mati he de vespre he als amadors, retornes al vespre masa tart car esperen la nit, p entrar en lo talem e donals vejares que lo vespre se tarde sia tart masa. A tu espere les mares, a tu espren he desigen les nores a noces, tu ame les dones qui cobejen los auer fills Adonchs sies e psent ab los raigs de la tua claredat en nostra festa nupcial. Certes la i vginal bellesa de Creusa esposa de Jeson venç he sobre munta en bellesa, les dones jouens de la Ciutat de hathenes he sobra sobre la bellesa deles vergens qui habiten en lo costat del mont damunt dit Caigetus Caygerus, e com se egerciten que com estauen en lurs jochs goçiosos se visten a vestien en forma de homes jouens. Item Encara venç he sobra sobre muta la bellessa de aquelles daquells vergens thebanes quis que les laue dins vn flum apellat ahonich domus. E les vergens Eliades ques quis banye dins vn riu sagrat dit apellat alpheus. Mas Mes que dire direm de la bellea bellesa de Jeson espos nouell de Creusa, certes si volem considerar he mirar la sua bellesa no li estara deuant dauat bacus fill del lamp car an tar com semelles sevincha prega a Jupiter ques acostas a ella carnalmet en la forma ques, acostaua a Juno, vench li en forma de lamp he cremat la fon engendrat feu engerar bacus la qual conjuy al jou les bisties besties apellades Trigindes he son animals tan leugers en correr com laygua del torrent les quals bisties besties porte lo carro del dit bacus, nos no fa aconparar a la bellesa de Jeson frixus fripus jerma de elles de la donzella e vge plena de gran audaçia car tempta tem de pasar la mar, he ab son frare caualcant sobre la esquena dun molto, Enega de que E nenguna daqui auat les verges conçebere gran themor. Castor ab son jerma Polluix Polux q era molt abte en lo son joch de la pilota no son sent res a de la bellesa de Jeson, O deus celestials prech vos que aquesta esposa sia la pus bella del mon he lo seu espos Jason jeson no haia par en bellesa entre los homes. Aquesta esposa com fo fon en lo talem i vginal entre les altres dones, la sua fac en fos qui la bellesa de totes quantes hi eren, axi co ala presençia del sol se amaga la bellesa de les esteles, on axi co la luna plena deuant dauat la sua presençia se amagaue les set esteles qui resplandexen en lo front de Taurus. Axi la bellesa de les altres verges qui resplandia en lur faç no era res dauat la radiosa resplandor de aquesta esposa la cara de aquesta esposa de Jesos, la qual estan blacha com la neu mesclada ab vermell flamejant, Es par he semblant al alba la qual mira en lum noua lo pastor apellat Roscidus Rostius. O tu Jeson qui desfrenadamet est eres acostumat pendre ab ta man dreta los pits de Medea la qual forçiuolmet contra voluntat del seu de son pare as e psa p mullr. O tu ara benaueturat pren aquesta verge tebana tan bona dita Creusa esposa tua de volentat de sos parents he seras lunyat he separat daquell cruel he dur talem de Medea per qui rant de mal ses ta seguit. O vosaltres homes jouens que qui en les grans noçes sots liçenciats de dir a cascu sia senyor o seruent cascu sa senyora, o sia seruat lo defalliment q ha sens iniuria, jugats al ab joch barallos trametets cantilenes avns he altrs fort atal atar se dona semblant liçençia de parlar axi contra lo senyors. O tu resplandent esposa molt generosa i q deualles del linatge de bacus Rey dels thabans, hora es he temps que faces ençendre contendre lo pi que qui mostra la gra fe del matrimoni. Isqua donchs dels teus deus i vginals dits, foch ample solepnial, vingue vinga lo juglar jugllar he escampe p tot lo conuit jochs paraules plasenteres prouocatiues arialles. E tota com la gent que alli aqui sera solennitze la solempnint se la festa ab sos jochs, mas mes fuiga Medea en les tenebres escures he segueschala seguesquenla, si es alguna dona qui que sia fugitiua he vulla pedre marit de en terra estranya hon pelegri no es conegut. Açi comença lo segon acte qui conte tres capitols lo primer tracta en quina forma Medea es exellada p creon E Medea hoynt el cantar del corus dels cantors marauellas de la desconexença de Jeson qui pren altra esposa, he en aquest capitol parlen dues persones ço es medea e la sua nodriça he i pmerament começa Medea. Dient.
Ay la mia nodriça segons yo veig mortes som, car himeneus lo mineus deu de les noçes he lo catar del corus dels cantors ha ferides he agreuiades les mies orelles, O llassa no puch enuides creure soferrir tan gran mal que jeson prenga nouella esposa.
O mi trisfa molt son esbalahida esbayda que jeson apres que ma me ha tolta amon pare Rey, Apres quem atreta de ma terra propia de la casa real Reyal lunyada de mos parents em he amenada en terra estranya que aram vulle de rendir axim vulla de relenquir sola sens conpaya. O dur he cruel Jeson qui axi ha menypreats as menyspresats mos agradables seruirs serueyis, no son tals los meus merits que jeson me degues esser axi desconexet. E com he pensas Jason no penses jeson q yo ab mos encantamets vençi los pills de la mar dels quals te fiu escapar co en seps anaua ab ell tu, E yo qui ab la mia nigromancia li te fui vençre los toros terribles qui gitaue p lo nas raigs de fochs flameianfs Cuydes que no sapia de çer q yo fer fare maiors encantaments he que en aço sie sia termenat lo meu gran poder, he la mia art de nigromançia sapia de cert q yo fora fare yo de mi mateixa qui son portada p la mia pensa plena de venjança he de crueltat, ca, e ella, en diuerses iniquitats cerquant e jason cercant de Jeson com me pore veniar, ja plagues a deu q jeson agues jermana jerma en quim pogues veniar, mas Mes veig q ell ha nouella esposa la filla de Creon aquesta vull que senta la espasa he la lança de la mia veniança, assats es la dita esposa suflcient materia p espimentar en ella mos maleficis. O medea pensa si ha mdleflcis en lo mo que sien esperimentats en grecia, o entre les barberes dentriri p los barbres los quals maleficis no sien passats p les tues mies mans, Ara es hora quels proues que prous los teus malefiçis he te mostren que deus fer he com deus procehir prouehir a mayors maior maluestats, reduex ala tua pensa tots quats maleficis as comesos, per tal abans que ages maior audaçia per cometren en cometre semblats e maiors coses. Remenbret en quina forma lo vellor daur qui era en la ylla de Colcos agran honor del teu pare he del Regne fonch p ton consell tractat he ab malefiçi pres he conquistat p jeson, Recort te com tu vehent quel teu pare anaua detras tu he Jeson, tu p tal quel qlo dit Jeson no fos aconseguit prenguist vn jerma teu el trocegist el trenquist he departits en menbres despergirlos nombres despargint aqlls p lo cami en guisa que ton pare ocupat en p cullir los troços del dit germa teu teu jerma jeson he tu poguesets pogueseu fugir he axis feu. Remenbret en quina forma tu p amor de Jeson ab laygua retornist al seu pare en hedat juuenil. La qual cosa hoynt les filles de Pellio paleu hom veil pregarante quel retornasen a juuentut e tu tornases joue he en formist les que faessen vna deccocçio que no tenia prou arres. ares E feta la dita decoccio coccio que traguessen del cors de lur pare la sanch vella he que coguesen los mebres del cors de lur pare en la dita decocçio, La qual cosa aquelles Les quals coses faent les dites filles enganades p tu Medea matare lur propi pare pare propi. Ay yo Medea quanta sanch he yo escampada Empo tot quat yo he fet nou no ho fui p yra ni p furor sino mes p sola amor de Jeson. O llassa ami que la amor malauenturada ami que he portada aportada, a Jeson se conuerteix conuertis en gran crueltat. Mas per quem ahire contra Jeson car forçadamet pren la nouella esposa, forçat p lo Rey Creon, no es Jeson en son propi arbitre ne en son plan voler, Ay llassa que p amor de mi deuia deuria Jeson oferir si mateix offerrir amort he de gra reebre guera rebre lo ferre ferro de la lança en lo seu pits nuu he desarmat, ans que fer me la deslealtat, A O furiosa dolor prechte que no parles tan fort contra Jeson conuerteix en mellor ton plaer ton parlar en millor he no desiges la mort a Jeson, vischa Jeson. E sis pogues podia fer que fos meu axi co ere era de i pmer aço, es seria la mia vida. E si nos pot fer vischa al menis he sia mebrant de mi, O llassa p que no pdona ami quem quim son donada he liurada aell, he yo no auia pus e pcios do don que li oferis, be beig q de en tot aço es culpa Creon, qui com sia sie Rey molt poderos ab son temeros poder dissol los matrimonis, vol separar los mos fills de mi lur engrradora millor engendradura he tollent me tan gran penyora com es dels fills trencha sis fa la fe de la natura el ligam del matrimoni, Adonchs sol aquest deu esser punit, Aquest sol deu portar les penes que ques mereix, yo fare tornar pols he cendra lo seu casal palau alt he generos, vn loch dit malta que qui ptani a la senyoria del Rey Creom Al qual loch fugien les naus ab fort gran dificultat, Car aqui es vna porta p hon deualla hom en a infern linfern, Aqsta malea Malta veura lo fum he les flames cremats he abrasants la casa de Creon hoyt hoynt aço la nodriça de Medea parla en la seguent forma.
Prechte Medea que calles he aquestes tues querimonies ti tin les secretes he no vulles axi publicar ne he manifesfar la tua dolor, Car aquell aquells qui los grans greuges eles greus grans nafres soste sostenen pascientment paçienmet he ab silenci, Leujeramet se pot veniar la yra ques çelada cela, aquella nou al enemich. Los oys publicats he manifestats pden loch de veniança, car arme los enemichs.
bet penses tu nodriça mia aconolar aconsellar la mia tristor sapies que fort leugera he fort pocha es la dolor i q pot reebre consell. Los grans mals nos poden amagar, car de sa lur natura comoue gran brogit entre si p que plau me de contraestar contrastar manifestamet als dits mals.
Prechte filla mia que refrenes he reprengues reprenes aquesta furia tant somoguda, car p molt que sies reposada enuides anuides escaparas a la mort.
Sapies nodriça que nom coue auer pahor car la furtuna fortuna es de aytal narura que subiuga he calçiga los flachs, he tem les persones fori forts erigoroses.
Ara pots prouar si la tua virtud aloch de fortalesa.
Null temps pot deffallir loch a la virtut.
No ha esperanca en al aquest mon que mostre via de fuyta a la tua persecucio.
Qui no posa esperança en res del mon, nol cal desespar.
Sapies Medea quels que los homens de la tua terra sen son anats he no not cal confiar en Jeson marit teu he not resta nit roma res de les tues riqueses.
E no son yo açi, Certes açi es Medea present, veus tu la mar, les terres, les armes arenes, los fochs los deus, e los laps, tot aço es en la mia ma man car ab les mies encantaçios fare que tots me obeyran.
Medea filla mia be sabs que el Rey deu esser temut.
Lo meu pare fon fonch Rey he empo nol temi en res.
Medea no thems les armes mortals.
Possat que tota com la terra brollas darmes no les tembria car com dents de serpents q foren sembrades senbrats en terra brollasen gran multitud brullasen grans multituts de homes armats, yo ab les mies encatacions fiu q tots se matare vns ab altres.
Medea que faras si mors.
Gran desig he de morir.
Prechte Medea que fuges.
Penit me com fugi amon pare p que dich quel fugir nom ha bona fortuna, digues me nodriça fugire o no.
Be sabs tu que mare ets E axi p raho dels fills deuries fugir.
Hoc be mas mas be sabs tu de quils he aguts hauts de hom desconexet.
O Medea encara duptes fugir.
Fugire mes veniarme primerament.
Lo Rey Creon te acaçara per matarte.
Per auentura yo trobare algunes maneres ab que fare trigar lo dit Rey axi co enpatxi lo meu pare ab mo frare q mati.
Medea filla refrena tes paraules dona fi ates menaçes baixa aqueix ten axi tan gran coratge, Car hom se deu concordar ho he conformar ab lo temps, ne No son bones les menaçes en temps de la aduersitat.}
Sapies nodriça que la fortuna contrariosa pot tolre les riqueses he no pas lo coratge, car molts pobres homens son son homens animosos he i vtuosos, p la qual raho no poria lexar la excellencia del meu coratge alt he generos, mas qui Medea ms qui es aquest qui ab tan gran brogit fa tremolar fara mollar la poleguera de la casa Real Reyal, Çertes aquell es Creon hom superbios, e inflat per lo Emperi dels grechs.
Açi comença lo segon capitol del segon acte on se conte com Creon he Medea he i pmeramet lo Rey Creon se condol de la triga que fa Medea en sa terra la qual temolt p sospitosa he parla Creon ab los de la sua cort dient.
Segons que veig aquesta Medea del Regne de Colcos filla del Rey Cretes Çetes generacio maluada encara no ha tret Io peu de nostre mon Regne, algun mal tracta tracte contra mi, Manifest es lo frau he manifesta la sua ma man plena de Maleficis, E com equi es aqui perdo perdon Medea, qui para esser segur ab ella, yom aparellaua de ma car matar espatxadamet he separta separar aquesta maluada pestilent Medea del meu Regne, mas mon genre Jeson me vençe a instançia del qual he atorgada la vida a la aqsta dita Medea ab condicio enpero fer pero q sen partescha he que delliure de pahor he de perill lo meu Regne o he que sen vaia segura. Empero yo veig que Medea terrible endreça ses petiades per venir a nos mi he ab aquella sua cara he ab paraula plena de menaçes se acosta p parlar ab nos mi, O vosaltrs servents cauallers cauallers he seruents meus tenits teniu la he fets feu que nom toque nis acost ab mi maesli manauli que no parle he aprenga de tembre nostra ma senyoria. O Medea parteix te soptosamet de mon del meu Regne, tu mateixa qui est espauentable terrible, e cruel he maluada.
Quin es lo crim quina es la culpa p quem punix puneix, faent me fugir del teu Regne.
O deu e deus quanta es la inocencia a ignosçençia de Medea santa he ygnoscent q no sab q vol dir mal, e demana p q es exellada.
Sien aquest fet vols vsar de juhi e de jusfiçia obs es que conegus la causa, he. si vols vsar de poder not cal sino manar matarme.
Sie just, o injust lo manamet del prinçep couet de couelo hobeyr axi com te coue sostenir la senyoria vulles, o no.
Hoc mes les inigues inniques senyories he inperis no nos poden perpetuar.
Medea veten per ton prou he tornaten a la tua terra dita Colcos.
Volenterosament men hire tornare ab quem retorn, a ma terra Jeson qui men trague.
Sapies Medea que ia nit se acosta, apres de la qual sots pena de mort no pots açi aturar, segons la sentencia scentençia que es donada.
Qui dona ordona sentençia sens hoyr la part posat que sie just ço que ordona e sentencia ordonara, o sentenciara, jutge es injust.
O Medea he no se yo enquina forma pelias paleu oncle de Jeson ses examinaçio de dret juhi mori p tos maleficis, que consellist a ses filles que li traguessen la sanch antiga vella del cors he que tornaria joue. Empo parla he digues de ton dret, car loch sera donat a la la tua causa, la qual fas tan justa he tan marauellosa.
Com yo era en la casa Reyal de mon pare lauores lauors aprengui com es cosa dificil reuocar he tornar atras lo coratge çomogut somogut p ira, Especialment lo coratge del Rey, E aquest cap teu real tan real cap qui te ten çeptre de senyoria en les mas superbioses molt es supbios, E sapies que jatsia segons lo teu estatut he ordinaçio yo depresent sia sie miserable aterrada he deserta he de tots punts afiecçionada, empero yo aqui pare molt noble he Rey, he ma generaçio deualla del sol, Con lo dit sol fonch mon auitot regua lo Riu apellat phasis de la ylla de colcos. E quat la mar dita ticinus colcos mira detras si prop de la qual della car los estanys an les aygues dolces e en tota la terra de les amazones les quals no habiten ab lurs marits he van armades de dargues redones, estan encluses e tanchades tancades he encloses dins ribes daquell de aquells flums apellat termo, Entre totes aqstes terrs senyoreye senyoreia lo impi de mo pare yo he resplandit en noblesa de linatge benaueturada de casa Real molt poderosa demanaue lo meu talem los meus homes hom de gran estat per mo matrimoni, E ara vig que grans homes tracte deuorar partimet de mo matrimoni La fortuna mutable he transitoria me ha separada he lunyada de mo regne en fa sostenir exill, Com pots donchs confiar en ton regne co vn leuger cas vn petit de vent sen porta les grans riqueses, ades a una part ades a altra. Vna cosa an los Reys de gran virtut he de singular magnificencia. La qual no es temps ni cosa al mo que la puscha raure de la memoria dels homes ço es protitar al miserables he defendre he reebre ab gran confiança los perseguits he aterrals, Aquestes virtuts men porti del regne yo de la ylla de Colcos on nasqui, car com jeson anas p conquistar lo vellor daur dor yo restauri de mort gran gent de grecia he aço fon son ami vna bellesa vna exellencia de he singular gloria vna flor redolent que yo sia sie estada protecçio he ajuda de la gent gregua grega he que yo aja preseruats molts qui eren fills del deus entre los quals fon Orfeu qui ab lo seu cant sos dolços cants se feyanar los muts detras fahia anar detras los muts eles silues aqui mateix fore polux e Castor fills de Jupiter, aqui son linteus qui auia la vista tat aguda que veya les coses ques quis fahie vltra la mar ab la vista penetraua los monts muts, aqui foren totes les gents de Thesalia dites mimens dits minues qui han los cabells del cap roigs, e callme Clam me de Jeson lur capita p lo qual no es deguda neguna gracia p que no deman alhom ahom al mo que p aqst me sia feta gracia, Car tots los demut dits vos he fets tornar a lur terra a profit he honor vostra Retenint me Jason Jeson a consolaçio mia. Adonchs p molt que tu Creon te inflames contra mi per yra p molt que turmets aço sol
Ami don aveiares es veiares ques puscha manifestamet prouar prouar manifeatamet en quina forma no son yo yo no son aquell qui re Regescha mon Regne ab violencia de tiran tirania, ni calçigue castich los miserables sots lo peu supbios, nit penses tu Medea que yot ponescha punischa p ço com elegist mon jenre Jason Jeson p amador he com li ajudist en son exilli, com era fliccionat afleccionat he spaordit espaordit plen de terror vehent se entre los toros qui gitauen flames p la bocha, Entre los cauallers armats qui brullaue de p la terra, Mas Mes demanat la mort acastus fill de pelia aquesta filla de Paleu Rey de thesalia dient que com son pare fos hom vell he antich tot tremolos p sobres devellea bellessa he ses filleste demanasen manasen com poria tornar Joue tu enganant enganist les dites filles sues manis q li fos treta la sanch vella del cors he aprs trocejat fosen cuits fos cuyt en vna caldera. La qual cosa metents metent elles en execuçio, enganades p tu matare lur pare qui fonch maluat, E si p a ventura vols enculpar Jeson que noy trasth espasa ni coltell nis acosta ms acostas al teu consell que tu medea donist ales filles del dit pelias paleu, ans nes pur e, net, Mas Mes tu tractadora de totes iniquitats que qui en es maginar ymaginar he concebre les maluestats est es fembra he en metre les en hobra est tota homeniuol dona que no dones res a la tua fama en la forma tua, hix del meu Regne purgal de tots malefiçis portaten les erbes tes obres mortals, desliura los ciutadans de hoy he pahor q han habita en aitra terra, aqui sit vols posa tots los deus en ansia e en e les ansies he brogits.
Si axim vols forçar que men vaia reguirte quem retes la nau de Jeson dita argos ab que fuiga men fuga, om torna om he ret Jeson ab i q men vaia E p quem manes fugir sola com no sia sie veguda sola, Si tems guerres ni batalles gita del teu Regne Jeson he mi apell ami ab ell, Perque en dos malmirents fas tan gran diferencia que lo la hun condapnes laltre premies, Si mati pelias paleu fiu ho p amor de Jeson. Mas Mesp q tu Creon entre les altres coses com yo fugi de mon pare com p mon consell fonch pres p rapina lo vellor daur, com romas mo pare sol e desert, com p escapar Jeson mati mon frare Infant petit, he ajusta a les dites coses Jeson ha dos dues mullrs res daço no es meu car no ses fet p obs ne p amor ne fauor mia, moltes he diuerses vegades son feta mal mirent mes no p raho ni p profit meu.
Medea ja degueres esser exida fora del Regne p que despens tant de temps en supflues paraules.
Vesten Medea Jurte que yo rebre rehebre tos fills per meus he los nodrire axi co si los tenia en lo si.
Adjurte e ab jurament Conjurte he ab sagramet te requir plos furtunats calents e ben fortunats he p lo matrimoni ple plen de prosperitat prospitats de la tua filla per la bonaventurada esperança e la bona ventura despança q as del fill qui exira he p lo bon estamet dels teus regnes los quals so pasats en mas de la fortuna variable p tot aço te e pch q ami fugitiua dos vna breu hora despay p talq en aqsta derrera darera departeça puscha besar mos fills a ma guisa he a tota ma voletat, car certs yo creu q en aquell axi doloros comiat morre yo llassa Medea.
Tu Medea demanes aquest temps per algun frau ho he engan.
E quim frau se pot cometre en tan breu he petit temps.
No ha es temps qui sia massa breu breu massa aqui mal vol fer.
E ho O llassa he vn petit temps negues no sera dat a les mies lagrimes.
Jat sia que la temor continuada contrasta contraste ates pregaries. Empo vn dia te sera sia donat quet qui te aparells aparells aparelles aton exilli.
Massa es e de da quest dia pots ne diminuir desminuir sit vols mas mes tu Medea cuytat a ço quel afer ço que saps.
Dichte Medea que yot leuare lo cap de les espatlles si dema ans del sol clareant porte lo dia p tot lo jorn tu no hix del meu Regne, he yo hi remen de present a la ciut de corinto, hon son couidat conuidat a la solennitat solepnitat de les festes nupcials he tendrem tindrem hi lo dia de la festa les festes de imeneu deus deu de les noçes hon farem nostres pregaries.
Açi comença lo tercer capitol del segon acte on se tracte coin lo corus dels cantors cantaue marauellantsse de la audacia daquelles quis meteren primeramet anauegar. Be ague massa gran audacia aquell qui ab vna barcha petita he freuol rompen rompe les mars tant perilloses, E aquell veent he mirat detras si la sua terra comana la sua vida aflats e busamets de vents tant inconstans he ab dubtos viatge esquinçant he departint les mars, es he marauella fonch com se poch confiar en tan petit he tan freuol fust qui es portat ab en tat perrillos cami entre les vies de mort he de vida ans que los homes nauegasen, no era qui sabes ne ni conegues lo nom los noms de les esteles ni ne hauien en vs dels signes qui pinten los cels lo çel no sabien les naus que volia dir fugir squivar esquiuar les esteles dites yades queades qui son molt plujoses he porten ab si gran tempestat, ne sabien los mariners quina cosa quines coses eren les esteles apellades pliades he son set en nombre qui estant denant dauat los jenolls del de taurus he signifiquen significaue lo teps qui es vo acomençar de nauegar, no sabien que volia dir signe de capricorn capritorn he fan fon vna cabra qui nodria Jupiter en vn loch de ardia auia dit olema, he pintas pintes lo dit signe de la ciuta en jus sus en figura de peix p tal com es senyal pluios en la fi del mes de deembre. No sabien los nauegants que volie volia dir lo senyal del de carro qui esta es posat prob la tremuntana detras lo la qual va vn carrater hom carreter home veil apellat boetes boetas he plora p ço com lo dit carro se mou axi fexugamet he tardaua tardiua, En aquell temps ans quels homes nauegasen no sauien lo auia nom del lo vent zephir9, ni del nil vent boreal lo boeral, o oçcidental, nil ni lo tremuntanal, gran esobres fon la audacia de tiffino argos mestre de la nau de Jeson de metre hi he estendre veles a en la mar major donat leys nouells als vents instables inestablides, conformant he aplicant la vela als vets car los mariners com an lo vent en popa lauores lauors despleguen tota la vela, E com han lo ven alcar giren la vela als lats de la nau he desplegue de la vela tant com es nescesari p acassar he pendre lo dit vent. Auegades pugen lentena la entena al mig del arbre, auegades la puigen pugen a besar a la gabia se llauores car lauors lo nautxer nauxer es fort cobeios de reebre tots los flats, o bufamets dels vent vents. E llauores lauors los cordons he badaflons ab que liguen la vela en la entena flameien a la e psencia del vent co sien de color vermella posats en la sobirana part de la vela. Los pares antichs veere aquells setgles sagells bells he resplandets lunyats lunyar de tot frau engan he barateria, Cascu de aquells daquells homes enuellint en la sua terra he en la sua lauor lauraho proi pa era pezos he de çercar terres estranyes he no tochaua tocaue sino los ports les portes de lurs mars masos de pocha cosa se tenie p richs he per benenants benauenturats he no conexien altres riqueses sino aquells ques quis lleuaue en lur proi pa terra. Mas lo pin de thesalia del qual se feu la i pmera fusta p nauegar he fon la nau de Jeson Aportas los homes en vn loch lonch p baratar e mercadeiar, co empo Empo co lo mo fos ben collocat he departit en nacions enuencios de gents he com los homes, fesen facen los peccats an trobat que la mar ab los rems sia ferida he tocada acotada la cual cosa a la qual es molt separada dels trasfechs dels homes he la dita mar es feta gran part he causa de nostrs femora com empo de sa natura auentura sie lunyada de les barateries dels homes vmsanals. O deu aquella nau de Jeson inportuna he quantes penes he com greus dona als nauegats portada porta p longus femora com dos mots qui tanque la pregonesa de la mar vn de una duna part laltre de laltra altre daltre sobtosamet leuat se les hones quaix tocant les esteles del çel, per la qual comoçio de la mar aquells dos mots nauegassen jemeguassen a gran veu, vehent aço aquell tifflis affis hom de tan gran audacia descoloris he torna mig mort he leixa sobtosamet les cordes ab que regie regia lo gouern orfeu ofreu qui ere era dins la nau calla he no sona la viula guitarra. E ab ell en semps pdreren la veu he la paraula tots quats eren dins en la nau, E que dire de la verge qui habita sobre vn mont de sicilia dit peloris pelioris, la qual engir hi he entor del seu ventre es coyida de cans molt rabiosos com la dia verge desligue la bocha choa dels cans esprenen esprenien tots alladrar aladrar quin mariner marbre es ne quin nauegant q no tremol tota sa psona com vn mal he vn perillos ca ladre petit ladrar axi rabiosamet. E qui no haia temor de nauegar com les pestilents he pestilencies he pestilencies pestilents serenes ab la dolçor dolor de lur veu adolcisen adolixen la mar de ytalia faent adormir los mariners en la nau de Jeson por seu qui ho fahien que ab dolçor de la sua viula tiras guitarra tira asi totes les coses del mo fos quaix forçat de seguir la serena que qui rete la nau ab son xantar cantar melodios, de tots aqsts treballs he perills que Jeson sostench en la mar, quin fonch lo preu del he loguer certes Ia pell daurada ol del vellor daur. E Medea que qui fon pijor e pus i pllos mal que tota la mar opreu, o premi, E com esi es estat ingdignamet, digue q per tu fos feta la primera nau, mas veig ara que la mar ses oferta he liurada atots aquells qui volen nauegar he serua serue les leys quels mariners nouellamet an hordonades hordenades, qui daqui auant vol volen nauegar noli cal cerquar çercar la gran nau de jeson qui fon consagrada he apalladia apellada deessa de les batalles he feta p mans de homes reyals reals ans cascun quescun mariner nauega al son esquif esposa en altes mars ab vn petit rampi. E tant quat ha fet lo nauegar dels homes que tots los ports he totes les viles he tots los lochs nouellamet se son murats Lo nauegar he fet quel mo abandonat acerquar açercar los ports anuides enuides leixa lexa los homes en lur propia habitaçio, Car los homes qui naixen nexe dins India nauegat p la mar vene a en erminia. Lo poble de persia nauegat se fan habitadors de Germania e veuem Terunina heue del flum dit renus theus de ren theu. E encara vendra anys en nostres derreres dareres edats en los lo quals la maior mar mar maior ampliara o exemplara he abraçara tat les cadenes qui que enpatxen los homens q no vagen en altres terres que tota la terra sera patet e manifesta atot lo mo entat quels nauegadors nouells mots he inusitats he diran q tile ylla no es la derrera dreta part he la fi fin de terres. Açi comença lo terçer acte de la present Tragedia la qual conte lo gest furios de Medea p ço co fon exellada del Regne de Creon on parlen dues persones ço es Medea he la sua nodriça he primer parla la nodriça dient.
Ay medea filla mea he on vas tan cuytada, on portes he dictes dreçes lo teu peu tan soptos, Refermat repren les tues yres reten la tua furor tan inflamada he tant somoguda comoguda, semblat es ala sacerdotesa del deu bacus deu del vi vin apellada Menas Mena, La qual com ses ben ben ses sadollada del seu deu hix fora simateixa folleia corre tota furiosa he vagabunda vacillant anat p la sobirana part del mont apellat pradi he per los monts muts qui estan prob lo loch ones tolt colt lo dit bacus deu del vi vin. E la dita sacerdotessa corre he discorre deça y he della ab gest e mouimet cruel, porta en la cara senyals senyal de furor semoguda comoguda he ab la cara tota flameiant gita grans veus de la pregonea pregonesa del cor tot rabios he regant los vlls ab lagremes crida ab veu plena de veniança he diu, O sobirans deus ajudats, ades se ferma referma, ades menaça, ades flameia ades se clama amaga ades part trista, ades alegra, La sua cara se altera es muda segons la diuersitat de les aficcions aflecçions he de les cobeiances del cor, Ay la milla fllla tal est lo teu gest tal es la tua cara, O mi llassa he aqst carech tan gran, aqsta yra tan soberga on descaregara aqstes menaçes, on termenaran aquestes determenara aqsta furor tan rabiosa, veig q massa es encesa. Ay mi i tsta p çert la pensa de la mia filla Medea, no imagina esmagina flach e ni petit mal ni leuger, de la crueltat que pensa sobrara sobre tots quats mals feu de sa vida, ve se yo he conech antigamet quis senyals de yra mostraua en la sua cara mas segos la faç q ara li veig sens tot dupte qual q crueltat alguna in humanitat, e orrible se deu en breu seguir plaçia als deus que yos yo menta.
O mi miserable medea medea miserable, si tu Medea demanes quina manera quina quisas tindras he seruaras en lo teu hoy pren Prin espill en la tua amor on axi co en la tua amor no pdonist apeccat q conçebesses, o ymaginases, per semblant forma en lo teu hoy he rancor no pedons amaluestat quet ocorrega acorregus, ans vulles ben sadollar la tua venjança, he com o sostenrre sostendre yo Medea que aquestes les noçes de Jason Jeson he de Creusa passe sens venjança. E com he aquest dia lo qual yo he demanat ab tan gran desig he obtengut he donat ab tantes pregaries he suplicaccions hira he pasara axi ocios q no se si faça que acon de qualque veniança, Certes mentre mentres q ell se moura engir hi he entorn terra, mentre quel mont resplandent mudara los temps dels anys, mentre que les arenes defaillira defallira en nombre, he apres del de sol vendre vindra lo dia e apres lo dia he pux les esteles resplandira en lo çel, mentre mentres q la tremutana regirara en tor de si les steles qui son dites archos, e o vrsa, mentre quels q los riu scorrera a la mar nunqua james la mia la mia furor çessara de donar penes, ans creixera tos temps la mia crueltat E com equin perill es en la mar vulles sia sie lo perill de caribdes caripdis qui es vna rocha feta a forma de dona, on firen moltes naus epereix, O sia sie lo pill del remoli quis beu la mar dita jomo Juno he les naus que pot aconseguir, O sia sie lo perill de aquell daquell hom dit Tifeus Cifetus qui te ten sobre si tres grans monts de sicilia secilia he com sesforssa de leuar volentse descarregar comou sesforcem dalenar toma vn gran terra tremol, e respirat gita gran foch p la bocha he hix p lo mont dit loch de mongibell sots lo qual te ten lo cap. Quin pill de aquests daquells se ma esmar estimar als mals q yo he concebuts , ne quina ni quanta flama es al mo tant tat ardent co la inflamaçio de la mia veniança no es riu ne ni torrent al mon p sobtos que sia sie, ni mar p molt que sia sie tempestuosa, ni vent p molt q sia fort ni vigoros, ni foch al mo en ces ab bujamets de vents qui poguessen refrenar la impetuositat forts fort he terrible furor de la mia somoguda voluntat, yo estendre he metre en execucio les nostres mies yres he derroquare derrocare he abisare tot lo mon en la mia gran veniança. E lassa teme Jeson Jeson teme lo Rey Creon les guerrs de acasto casto duch de thesalia. fill de pelias paleu volent veniar la mort de son pare, Ay ay lassa la vera he leal leyal amor no pot tembre res, Mas posem que a jeson sie pasada la mia amor he q no vulla participar ab mi he ques sia sie subiugat afer la voluntat del Rey Creon, be pogra poria esser vengut a mi muller sua he parlarme en la derrera darera departença. O lassa q aquell cruel Jeson ha rebuiat themut parlar ab mi. Leguda cosa es a Creon ampliar o creixer lo temps de la cruel fuyta a pregaries de Jeson es ami donat hu dia despay per fugir, bem pogra poguera vn altre dia jornobtenir, nom clam dell del temps breu, car les mies obres mostrara quel dit temps se acallara car ab les mies encantaçios esuayre los deus he fare tremolar la terra en la mia veniaca.
O la mia filla prechte que prengues reebes consell de mi qui son molt torbada p los mals qui que veig he vulles mitigar lo teu coratge tan somogut.
No se millor temps repos al mon sino veure he mirar remirar totes les coses perir ab mi en la departença del meu exilli, tot quant, es deu seguir eperir ab mi, O Medea sera cosa leguda que tu partint perint he fugint he exellada ton marit Jeson faça façe noçes ab la filla de Creon nou vulla deus, Medea be veus tu si perseueres en la tua veniança, tant te com de tembre seguramet puxa esuayr les persones potents.
Segon capitol del terç acte hon se tracta tracte en quina forma Jason Jeson se dispon par p parlar ab medea en lo qual capitol parlen dues persones ço es Jason Jeson he Medea he primeramet parla Jeson se clamant clamant se del mudamet del seu infortuni dient infortunit cas.
Com Creon qui formet te persegueix le volgues matar vençut p les mies lagremes ha conue tida la mort en exilli.
Pensaua yo quel dit exilli fos pena mes segons que veig do, es, de gran liberalitat.
Medea mentre que es legud fuig he lunyat daci car tos temps es masa greu he fort la yra dels Reys.
O Jeson he turn conselles que men vaia en exilli he de la mia fuyta vols fer seruegi a Creusa nouella esposa tua he axim gites de tu com a auoll fembra odiosa.
Medea retrets me fas dels amors.
Certes yot pos dauant la mort de mon frare los engas he trayçions que he fetes p amor de tu.
Digues me quin crim pots obiçir ami oposar dauant.
Tots quats mals he crims yo he comesos te pusch obiçir.
Medea vna cosa te resta ço es q yo sia fet peccador he criminos per los teus crims.
Sapies Jeson que aquells crims he aquells peccats me9 son teus, Car aquell fa lo peccat aqui aprofita, posat Jeson que tot lo mon me difamas dels dits crims que p tu he comesos, tu sol men deus defendre, tu sol me deus apellar ignocent. Car tota persona deu esser p tu tenguda, per ignocet la qual p tu es feta mal mirent.
Molt mes desplasent aquesta vida de la qual tu Medea me fas retrets que mas donada deliurat me de tants perills he don me gran vergonya com la he reebuda.
E si tan gran vergonya ten dones, digues p que la retens no ten deuries alegrar.
O Medea prech te assuages aqueix ten pits comogut per hira ages merçe de tos fills.
Dichte Jeson que aço quem dius no vull fer ans los luny de mi he no vull esser piadosa, Certes no veuras tu Jeson que Creusa esposa tua don jermas als qui son nats de mi.
Medea sapies q Creusa q es regina pot donar jermas de gran estat als fills dells exellats axi co tu est ara jutgada a exilli.
ay no plaçia a deu que als meus fills miserables vinga tant mal he tan afortunat dia lo qual mescle los fills de no res ab los meus fills qui son de molt alt linatge, quels nets del sol qui son mos fills mescle ab los nets de Sisufo del linatge del qual es Creusa he son fills de colo Rey dels vents lo qual dispullant los hostes despenyals p vna torre he p aço es dapnat en Infern he jutgat amoure tostemps vna gran rocha.
O miserable Medea per que tires tu mateixa emi en exilli prech te que ten vages.
Persertes lo Rey Creon ami massa cruel hoyi mes pregaries suplicant lo yo humilment.
O Medea digues quet puch mes fer.
De tantes maluestats que yo he comeses p tu ben pories tu ara fer vna per mi.
Medea no veus a la vna part lo Rey Creon he alaltra lo Rey acastro.
Hoc mas Medea es açi, de la qual deus hauer paor, prechte Jeson quem leix conbatre ab los dits dos Reys, ab que tu Jeson sies lo preu he premi de la victoria.
O Medea sapies que huiat son del mal per que nom vulles combatre ab los dos Reys.
E tu deuries tembre de combatre te ab ells p los infortunis de les armes les quals diuersos an esperimentades.
Medea vet quel Rey Creon se acosta he lo Rey a Castro es fort prob de nos.
Tu Jeson fuig ab hun he laltre no vull pas que armes les mies mans contra ton sogre ni vull q ten sutzes les mans contra acasto qui es de ton linatge, de aço vol a tu forcar Medea que sens peccat tu fuges ab mi.
Digues Medea he si aquests dos Reys nos done guerra quils contrastara, he que farem sil rey acasto he Creon nos vencen ab lurs armes.
Jeson ajusta ab los dits Reys tota la gent de ytalia de colcos he ajusta hi mon pare, he ajusta hi los Ethicos en semps ab los grechs sin vull tots acabuçare els negare en la mar.
Sapies Medea que yo tem fort los çeptres alts he poderosos.
Ja tu nols dessigases car la causa p que tu no vols venir he fugir ab mi, es, com esperes obtenir lo Regne de Creon mijancant la nouella esposa.
Prechte Medea que dons fi ates paraules en guisa que aqusts consells no sien sospitosos al Rey Creon.
O Jupiter sobiran senyor fes tornar tronar tot lo çel esten la tua man dreta, E aparella flames vendicatiues he comou he somou tot lo mon Rompent Rompen los munts nuuols ab trons espauentables E noy cal molt estudiar p gitar les lançes dels lamps, Car traure caura, o sobre mi e o sobre tu Jason Jeson pusque sia sie malmiret he aquell sera destroyt que tornara he cremat no pot errar tirar lo teu lamp que no fira en algu algun de nosaltres dos.
Prechte Medea que no vulles pensar ni cogitar sino coses bones e sauies sanctes he honestes he per les parlar coses plasents he si es alguna cosa en la casa de mo sogre. Creon que puga puscha miligar ton exilli e donar donat alguna consolacio he demanala.
Be sabs tu Jason Jeson quel coratge pot he sol menysprear les riqueses reyals, Prechte quem sie sola cosa leguda de auer mos fills en companya de la mia fuyta, en lo si sin dels quals sempre estampi les lagremes tristes car mies, ja veig que tu esperes los fills qui auras de Creusa esposa tua ab los quals te aconsolaras.
Medea sapies que yo he gran desig de hobeyr a tos prechs mas veda mo la pietat car per res yo no poria sostenir delexar mos fills he no solamet yo, ans creon sogre meu non sostendria sostendrie, gran vida es joyosa hauer fills. Los fills aleugne molt los treballs lo treball q passa hom dins lesperit tot abraçat he flameiat he les ansies dels afers he cures mundanals, ans abans elegiria esser i puat he separat de vida q luyar me de mos fills.
Si aquest ama sos fills assats ne yo, car a p aço es ell posat sots ma potestat açi ha loch la mia venjança e car nafrarle en la cosa que mes ama, gran plaer aure he q en les derreres dareres pregaries he a en la departença puscha abraçar Jason per Jeson he mitigarlo, Adonchs abraçam Jason Jeson dixli vna graçia le deman Jason Jeson en aquest derrer darrer comiat que si la dolor ha escanpades algunes paraules offensiues que no les retingues retengues dins ton cor ans pots pot fermar en ta memoria que no respodran los fets ales parauies molt mellors millors seran en breu per que tot quant ses dit p yra prechte q no ho liures a oblit.
Tot quant has dit he foragitat ja de mon coratge he prechte que daçi daqui auant vulles regir aquesta tua pensa tant inflada Inflamada he vulles la tractar benignemet car lo repos aleuja he mitiga les miseries.
Ay llassa que jason Jeson ses ja partit de mi he axi sens tot dupte ha gitat en hoblit lo meu serueyi que posi la mia vida p saluar la sua he les maluestats he crims los quals he conesos p amor del dit jason Jeson, O jason Jeson he axi son cayguda he rasa de la tua memoria yot promet qui que en breu fare tals obres que tosteps te membrara he null teps cauran de la tua memoria. O Medea fes ço fe aço que has dit apella les tues arts he forçes he crims, tot crim te sia fruyt dole he profitos, No sia sie crim al mo ni maluestat de q ages consiençia Ay llassa q enuides he loch de cometre lo frau q volria, be veig que jason Jeson me tem q no cometa contra ell algun crim. Entreus donch en lo fet p aqlla via dla qual negu negu nos tema hon bonamet no aja sospita de mal, Adonchs Medea comeca ta hobra no ages pahor fes fe Medea tot quat pots he tot quat no pots p tu mateixa, E tu fel fael nodriça mia he leyal conpayiona de mos plors he de mos cassos trists e pchte q ajudes ami en mos miserables consells car consell me ab tu de mes deles mies miseries. Sapies la mia nodriça q yo he vna vestedura molt bella la qual trames tremes del çel, lo sol a mo pare aetho Cethes Rey de colcos he trames tremes lay lo dit sol ensenyal que lo dit pare meu era, he es de son linatge, he en la dita gonella vestidura ha hun sart dell sartal resplandent fet de fres daur he ay moltes p les entre les quals passen cordons daurats ab les los quals les dones se fan la coha dels cabells he delles ques fan trenxador de ques fa trenador, bo sera q mos fills porten la dita gonella a Creusa esposa de jason Jeson. Mas primeramet es obsq sia vntada mijançat art de nigromaçia o de cruels encantacions encantamets he forts maleficis, per que tu la mia nodriça apella apellada serpina proserpina deessa del Infern que aparelle apella los sacrificis plorosos he hedificha los altars als als deus infernals. La flama del foch dels dits sacrificis puge pujara fins al treginat taginat he estenas estendras tan amplamet fins q creme crem lo Rey Creon ab tota sa generaçio. Terç Tercer capitol del terç acte en lo qual om se tracta com los corus del cantors plany lo miserabler cors de aquells quis meten a fer coses ardues e masa masa ardues he dificils. E primeramet parlant parla de la soptosa he cruel yra de Medea diu axi. No es al mon flama de foch ni tempestat de vents p molts molt que sien somoguts comoguts ni es sageta del lamp p vibrant que vinga que sia sie tat ardent ni tant flameiant com es lo oy loy de Medea lo qual te interclus dins les entramenes p ço com es emuiduada i rebuiada he puada de Jason son Jeson marit seu ni est tan fort la violençia he comoçio del vent avstral nebulos nuuolos lo qual porta les pluges iuernals incenals de ibernia ubernia ni es tan sobtos lo dit riu danubi riu dit denubi lo qual axi co atorret corre curri impetuosamet hi anant errant p moltes partides leixa los ponts ports esser colligats ans los disjuni los vns dels altres defuig la vn del altre ni estat fort lo riu de frança apellat lo roine rose lo qual empeny la mar entrant ab gran força frança, ni estan tan soptos no es ni tan impetuos lo Riu de maçedonia dit Emus Eni9, lo qual creix continuadament continuamet en lo temps mig de la primauera prima com lo sol disol he regala totes les neus departint se lo dit Emus Eni9 en diuersos rius no es res daço tan fort ni tan soptos com es lo oy loy he la yra q Medea te dins son cor, Mas tot foch joch inflamat p yra es estech sech ni vol esser regit regida ni soste freni suficient de raho ni tem la mort ans desiga de metres en mig de les espases espatles mies e pillosses. O vosaitres deus celestials deman demanam vos venia, c merge que perdonets pdoneu a jason Jeson, en guisa que ell qui ha subiugada la mar vischa seguramet, Mas neptinus neptius qui ha obtengut lo segon Regne ço es la senyoria de la mar tantost tant se enfelloneix es comou a gran furia yra com algu li fa violençia he força dins lo seu Regne nos deu hom metre a fer coses acosa masa diflçils difiçil car fe ton fill del sol volent regir lo carro de son pare oblidant la doci tna que li auia donada dona lo dit pare seu dient q no tiras les Regnes del cauall dels caualls massa amunt amenut ni les amollas mollas massa a vall, com ell deuallas massa aball baix he lo foch cremas tota la terra, Jupiter lo feri ab vn forts fort lamp tot flameiant, he nega dins la mar he null teps la via carrerra antiga negue noue als popbles antichs per que tu bes tel be p aqsta carrera he vulles rompre ab força ni a he ab violençia les paus he vincles sagrats del mo. Tots aquells qui tocare he tallare los arbres sagrats del bostcatge dels boscatges sagrats p fer la nau de Jason Jeson dita Argos plena de audacia daudaçia he despullaren de ombra dombra he de gran espesura darbres dels boscatges sagrats he lo mont dit pelion. Eaprs entrare en intrare dins los perills diuerses diuersos de la mar vagabunda, E aprs de grans e de tan grans tants perills he de tan grans he diuersos de la mar ligare la dita nau al port de les gents feres he stranyes a de la ylla de colcos E aço p tornassen tornar sen aprs que auria pres he furtat lo vellor daur qui era ere daltri, purgare ab cruel e dur cas cars los drets de la mar, la cual era als quals feta violençia, Certes prouocada he somoguda promoguda dona grans penes als qui la comouen somouen. E aço apar primeramet en diffino qui fonch lo primer qui gouerna la nau de jason Jeson he demostra domesticha he senyoreia la pregonea pregonesa de la mar car com ell mori lexa comana lo regiment de la mar nau a vn mariner fort ignorant he morint a la riba de la mar luy he separat remot del Regne dla ma terra fon soterrat sotarrat en vil loch he en menys preat sepulcre he jau entre ombres del tot ignorades, hon se recorda del Rey mides q com reprouas que dona Timolus Timolius que dehia quel Rey deu Apollo tollent li les orelles vnmanals feuli li feu hauer orells dasse. E lo dit Mides es soterrat sotarrat en linda la lidia prop de vn port de mar, E lo seu sepulcre empatxa les naus que no poden exir dl dit port sens gran afany. Aquell orfeu qui fon engendrat p Caliope lo qual cantaua fort cantaue dolçamet he sembla li molt lo fill, Car com ell sonaua la guiterra guitarra laygua del torrent hoynt lo dit so son nos mouia. Los vents callaue ho no gosaue bufar he tots los oçells qui cantaue p los deserts lo seguie ensemps ab les silues. Apres de tot aço fon espeçeiat lo dit Orpheu p mas de les dones de la terra de Tracia tarsia he los membres del seu cors foren sembrats per los camps de la dita terra, he lo cors cor del dit Orpheu menat he aredolat fins al cap de vn Riu dit ebri i q es flum de Tracia Tharsia on lansare lo cap de orpheu tot especeiat peceiat, he lo dit orpheu sabia sabe ja lantrada hi he la exida del infern dinfern. Car p traure sa muller hi era entrat ja estat hua vegada, mas mes daqui anat null temps ne tornabe assaia no tornara be a los obres dificils Ercules he cruels qui mata e aterra cetheu aterra he mata zetxel he Tali fills files de borea boera qui foren companyos de jason Jeson he nasquere a la tremuntana homes forts he poderosos Hercules mata hu fill de Neutupno del deu Neptuno apellat Periclomenes Peruclomenes lo qual auia vna singular proi petat car mudauas mudas en forma de vna gran aguila he nafrali tota la sua cara ab les sues vngles, Elauors Ercules lo feri ab vna sageta he matal, Empo Ercules apres q hac passificades les mars he les terres entrat he exit dels regnes pregons he cruels dels inferns com la sua mullr hi agues tramesa tremesa vna camisa tota enuerinada he agues vestida la dita camisa se aferra fort met a la carn que no las poch despullar he donali tanta he tan fort aflicçio tantes he tants forts aflicçions q com ell agus ençes vn gran foch p oferrir son deuinal sacrifici en vn mot dit ottea oeta lansas tot nuu viu dins lo foch he oferi son cors ales cruels flames he aqui mori p lo pestilent veri dla camisa Lo La qual nesus qui era mig cauall he mig hom trames deiamira home trems adejanira dient li q si ella fahia que Ercules vestis aquella camisa que null temps curaria de altra fembra dona he la dita deiamira dejanira la trames tremes a Ercules lo qual mori p lo do don q li presenta sa mullr. Mas Mes qui acepta a fer temta he esproua coses ardues e he deficils mas que Ançen co aure fill de la terra lo qual com ere en luyta he cahia aferra mayor força prenia, Empero com diuerses diuersos cauallers correguessen vn porch salvatge sauglar, lo dit ancen aurem encontrat se ab lo porch fonch ferit p lo porch en lo engonal angonal, e mori apres E puixs vench Meleager maleaguer he mata lo dit porch he volch que lo cap del dit porch fos trames presentat a vna verge dita atalitant atalanta la qual amaua, E com dos honcles del dit Meleage Maleaguer ho vedasen foren morts p la ma de lur nebot Maleager Maleaguer, vehent ve sent aço la sua mare he jermana dels dits honcles pres la carta en la qual era posada scrita escrita la fatal duraçio de la vida de son fill he mescla dins mesla en lo foch he lo dit fill mori tantost. He en aço q damut es dit apar que tots los companyos de jason Jeson merexen la mort per la fuyta de la terra de son pare, lo qual crim purga lo jerma de la dita Medea qui fonch troceiat e a mort p tal ço que jason Jeson ensemps ab Medea he ab los seus pogus fugir de aquest crim no noticia de Ercules car lo dit infant no fonch trobat qui car fon arrapat p les ones de la mar que qui foren segons segures als fugitius, Adonchs nosaltres vosaltrs forts he rebusts rebustols cauallrs armats anats p les vies erradores errades de la mar plenes plens de pahor he de themor pillosa aqll hom dit idmons ydonenes companyo de jason Jeson jatsia Jatsie que digus a molts los fats quels deuia qs deuien esdeuenir Empo mori per vna serp quil morde en les arenes de libia. Aquell ho dit Mopsus qui a tots los altres fon vertader verdader he asi mateix fals com agues profetitzat que ell deuia conquerir deuie la ciutat de Tebes conquiatar mori enoy hac res fet, Empero Io dit mopsus profeta profetitza veramet he clara E apolles phales pare de Achilles Exilies qui seria exellat de la sua proi pa terra axi com fon daquell aquell hom apellat manpus amphus lo fill del qual auien mort los grechs volentse veniar, apaga dues gras lums qui estaue dins mar en vna gran rocha roqueta o ylleta petita he passant de nit aquens venint compassant denits les naus dels grechs feriren en la dita ylla ylleta he trencare he romperen diuerses fustes e negaren hon nauegaren moltes gents p la qual cosa giraren los grechs les lurs naus contra lo dit manpus qui Naphus he fon p ells pres he ligat he acabuçat dins la mar Lo fill de ayelo ayleo paga lo crim he les penes de son pare car mori negat he turmentat cremat, lo Rey apellat Ffereo Parcho com li fos fadat p lo deu apollo que tantost morria si qualque psona nos posaua posaue amort p ell la sua muller se oferi a mort p ell he tantost mori p lo dit Rey, aquell pelias qui que mana q la nau de jason Jeson se partis de la ylla de colcos ab lo vellor daur qui fon la despulla del Regne de colcos, fonch troçeiat he cuyt en vna caldera en la qual mori anant dintre entre les ones estretes he vagaroses de la dita caldera, O vosaitres deus celestials assats auets uenjada la mar sie la vostra merçe que perdonets a Jeson qui es anat p la mar amanamet de pelias paleu cremat he cuyt dins en la caldera. Açi comença lo quart acte lo qual conte la execuçio de la venjança de Medea contra creusa nouella esposa de Jeson he en aquest primer capitol parla la nodriça de Medea dient axi. Ay llassa, car ja veig la gran he cruel destrucçio ques segueix tot lo meu coratge sespandeix sen espaordeix tota tremol com cruelmet creix la dolor he com se ynflama en gran yra he com reintegra reentegra he fortifica la virtut del temps passat, Ay llassa car yo en lo temps passat he vista Medea molt furiosa la qual tiraua los deus en ajuda de sos maleficis he sen portaua ason profit e voluntad preposit lo çel ab ses incantaçios, mas veig ara que molt maior cosa es aquesta la qual apella Medea Medea aparella he molt pus terrible he pus espauentable fet sera força lo que deu metre en execuçio Car despuixs que ses partida de jason Jeson ma esbalahida esbayda. Com intrant dins la sua canbra secreta plena de malificis maleficis he de incautacions aqui espatxadamet ha escanpades totes ses arts, E aferma dient que ara fara he metra en execuçio tots aqlls mals que ha temuts de fer enteps passats E passat, aqui desplega tota sa mala la companya de les sues arts, Les coses diabolicals secretes he amagades, E ab la ma man esquerra plega lo trist sacrifici sacrefiçi, Apella totes les pestilençies tots los verins los quals engendra larena de libia ab la sua gran feruor, Ca justa totes les pestilencies dins les he tots les verins los quals costreny he infla lo mont dit Tancus Taurus qui esta a la tremutana mijançat lo fret gelat qui parteix de la part tremuntanal. E la dita Medea inuoca ab les sues arts magiques tota diuersitat de bisties besties verinoses totes vibries totes les serpents qui an escatura escata de veri pestilençios, E inuoqua inuoca tots los calapets e los escurços i q lexe coues he lochs deserts, Car aç ve axi ven lo cruel serpent qui ha fort larch cors trau la lenga lengua he moula tan iuarcosamet que par que haia tres lengues, cerqua Cerca ab gran auditat eja aqui auiditat jaqui pora enverinar he matar, mas tantost q ou cantar lencantador estramordeixse, he de aquell seu cors tan gran plen ple de veri fa un plech o cercle tan redo com tinga diuerses cercles mas vna roda he plegus vn cercol tota redona la qual com te diuersos cercols mes petis diu medea aquests mals he flacha flachis, he vil sageta es aqlla la qual es engendrada p la terra. Puiarmen he al çel he daqui deuallare deuallarme he los verins, tems es desomoure maiors maior mal que no son los mals deuall comoguts dauall, Donchs aquella serp qui jau en lo çel semblat de vn torrent o flum molt ample he fort larch, los ossos dels nus nous de la qual senten he vehen dues feres i q son en lo cel, ço es la orça maior la orsa menor mia maior ptany als grechs, La menor a la gent de sidonia, venga e deuall vinga dauall açi çel aquell exermador dit ofile9 qui te ten çenyida vna gran serp he solteles mans solt les mas ab les quals estreny la dita serp p lo cel coll p tal que escampe tot lo seu veri. sia Sie en aquestes mies encantacions inuocaçions aquella serp preicon dita fiton la qual gosa prouocar dues deuinitats o psones diuinals ço es febo he diana he aquest Aquesta fiton esta alt, Torne aquella serpent dita ydea ydia a la qual com Ercules tallas la hu cap ni crexien lin exien set he com mes la mataue ms viuia, O tu serp qui guardaues lo vellor daur estant continuamet escuellada hesuclada la qual yo adormi ab mes incantacios sies açi present vine en vn put vinent en la mia ajuda. Adonchs apres que Medea hac apellades totes les diuersitats de les serpents serps he de les besties verinoses, cull totes les poms fruyts erbes he mançanes enuerinades he mesclades en semps, Car aqui son totes quantes pomes verinoses engendra vn munt mont qui es en sicilia secilia dit enix erix. Aqui hac de totes quantes fruytes enmetzinades metzinades se leuen sobre lo munt mont dit cantasus cautas9 hon ha ppetual glaç he munt neu, lo qual munt mont es tot sullat de la sanch de aquell ignocent del jagant apellat prometeu peromoteu qui fon posat dejus aquell munt mont per los deus he aço p tal co sen puiga senpuia al çel he amagada met furca el furta als homes, Aqui ha del tuxech ab lo qual los homens de Medea, E los portos meten pastors vnten les sagetes, E aqui es lo veri ab lo qual los de arabia enerben lurs darts he lances aqui son tots aquells suchs duchs ab los quals los nobles homes de erminia germenia culle en lo gra fret en les silues he boscatges de alamanya dits yrcaneos dites ercaneos Aqui son tots los verins los quals engenra la terra en la primauera en la qual los oçells fan lurs nius aqlls qui quis engendren en los arbres qui pden de totalment tot lurs fulles he los boscatges lurs belleses he aqui son tots los verins qui estan encloses enclosos he congelats en mig del glac aqui ha tota erba la qual reuerdeix en flor mortal, E Medea toqua tocha he tracta he pren ab sa man ma tots suchs entuxegats qui procehexen partexen de les raels enuerinades he tota cosa qui que pot noure, Be sabs tu Medea que aquestes erbes entuxegades se leuen en aquell mot de macedonia dit Achos aquells creixe en lo munt mont Thesalia dit pindus Aquestes altres en lo mont apellat Plageus plegeus E p tal com son tallades he separades de lurs rams perden la bellosa de lur verdor, Aquestes erbes foren ha engendrades aquell flum dit Triguis Tigris qui est molt prego, he la sua aygua corre iuarçosamet lo qual hix de paradis terrenal, Aquells engenra lo flum dit danubi denubi, aquests engenra lo flum apellat ydapses lo qual passa p terres fort seques ha E les aygues de tebees tabes he porte porta ab si pedres preçioses he aquelles leua vn flum qui es apellat betus que bethis qui a dat nom a la terra de boecia, Lo qual flum corre fins a la mar despanya he entra fort blanamet he suau. Medea be sabs tu que aquesta erba se deu arranchar arencar ab coltell com lo sol hix en lo començament del dia, aqsta altra se deu arencar he esquexar del arbre a la hora de la miga nit he aqsta altra se deu arencar ab la vngla ab çerta incantacio, Adonchs Medea prens les erbes he les serpents verinoses prenne de tot lo veri mesclay oçells leigs e sutzeus letigs sutzes, ço es lo cor del bubo, o cogut trist he les entramenes del ocell dit stigues stergs qui canfa molt rugallosament regullosamet he espauentable. Totes aquestes coses posa en son loch separadamet aquella Medea maestra de tots malaficis. En les mies vnes coses ha i vtut he opaçio de foch flameiant he cremat he corret soptosament En les las altres ha glac gelat de fret molt pereos poderos, he la dita Medea ha ajustades paraules de incantaçions encantaçions a les erbes he als verins les quals paraules no deue esser meys themudes quels verins, Adonchs dich vos que Medea comença a sonar plant parlant ab mi vn molt furios començamet he tremola tot lo mo co hoyi la sua veu. Capitol segon del quart acte hon se tracta com Medea posa en execuçio la mala manera de la sua veniança en lo qual parla Medea. O vosaltres animes infernals qui tenits sçilençi he parlats ab les psones viuents o nosaltres vosaltres deus cruels, O tu infern tenebros O tu casa escura de Pluto deus deu de les tenebres, O vosaitres qui sots ligats en les ribes del de infern he de la mort cruel, Prech vos que lexades totes quantes penes donats ales animes miserables he dapnades corregats coregan a les nouelles noçes de Creusa he aqlla roda en la qual continuament continuadamet es girat he regirat lixio hixion en lo infern p ço co volch forçar Juno estiga e nos moga plus, vinga lo dit lixio hixion he cante en les noçes de Creusa, he aquell hom p nom Tantalus qui en infer mor de set he te ten vn flum de aygua tins al labi deius als labis he com vol veure laygua li fuig vega vinguen de present les aygues ardents qui hixen de vn munt mont de pirço puro he totes les plus greus grans penes que son dins li lo infern se he ajusten he caygue sobre Creon sogre de jason Jeson marit meu, Empo Sisife Cicifo qui p tal co espenyaua los hostes p vna torre alta, es dapnat en linfern que tostemps gire gira he moga al entorn vna gran montanya, Com aqst sia aui de Creusa no cesse cessa la sua pena ans se renouell renouella per tostemps. Mas Mes vosaitres fills de donay qui per ço com vosaitres matas vostres parents auets pena en lo infern que umplats omplits daygua vn cup, o bota que no haia sol ha fons he tosteps descarregats canters de descarrejan aygua he null temps se umpla ompleix he axi treballats treballant en va venits açi car aquest dia reguer vres mans homeyeres O tu luna lunus planeta qui regeix la nit vine a mi quit apelle apell ales mies incantacios vine he apareix ab tos esguarts terribles ab la ta cara diuersa he varieiada variada plena de menaces, Avet Ara vet que yo seruant la forma he manera de la gent quit sacrifica sacrifiqui desligant me la flota dels cabells anat descalça apeu nuu apeus nu9 he circuits los boscatges ab les mies incantaçions he etreta dels nuuols habundat aygua. Congregui he ajusti totes les mars armes ahu loch he fiu que sen torna forçada de auer refluix ço es de crexer altra vegada. E lo mon ha vistes les sues leys confuses he mudades alt en lo mouimet del sol he de les esteles o vosaltres orses vrses co es esteles qui sots posades prob la tremuntana p la qual raho null temps venits veniu al occident yo he fet que auets toquada tocada la mar en la qual se pon lo son Com enpo la dita mar vos fos vedada, yo he mudada vedada la natura del temps Car he fet la terra flori florir en lestiu ardent co deia deuia florir en la primauera he aço fiu ab en la mia encantaçio ffiu que Ceres deessa totes les deesses dels blats ve en corac veents lo cruel yuern cullir he culler les messes, yo fiu que aquell riu dit fasio facis qui es en la ylla de colchos torna atras forçadamet a la font don exia, E aquell riu tant famos dit Danubi Enubi quis departeix en vij rius hi entren qui entre dins la mar ses se copres he sestengre sestengue ab la ma mia art, entre Axi mateix fet fin vn petit riu he fet plus es pus peros en moure de moures que les ribes la riba de la terra. Com no agues vent en lo mo al ab crit de la mia veu fiu q la mia casa del boscatge antich anch pde la ombra obra lo sol pot estech enemig del çel que he no hac dia en la terra tantes tenebres se escanpare en p lo mon les yades exillades ço es aquelles les esteles qui que aparexe en lo front del de Taurus ab les mies incantaçios cahien encantaçios quaix cayguere del çel es acostauen acostare a la mort. O luna temps he hora es que sies present en los sacrifiçis quet son oferts aquests verins que son fets a mesclar texits he mesclats ab la mia cruel ma man cruel mia los les quals loquen liguen les serpents serps ab lo bubo he ab lo scignes escrigues tots so offerts a tu Aquests membres de oçells ço es del cugol cogul, e del scignes estuges te ofer offir. Aquell jagant Tescho testo qui moch mogue batalla contra los deus, Açi ha de la sanch daquell hom dit nasus ves9 qui era mig hom he mig thoro lo qual vnta vna camisa de la sanch he donala a deiamira deianira muller de Ercules, dient que si Ercules la vestia lo amaria ardentmet, E com lo dit Ercules la hac vestida pres lo tanta dolor en tot lo cors que de p sobres de dolor se gita en vn gran foch he mori, E axi la sanch de nasus del dit nessus feu tornar he conuertir en çendra lo foch ençes en lo munt mot apellat othus otheus en lo qual foch vegue veugue lo veri p qui mori Ercules. O luna sapies que açi es la filla folla de alcosa que de la altea qui fon piadosa a son jerma que auie la dita dona he ella tengues una la falla cremat a la qual era fadat que tant co la dita falla cremaria tat lo seu fill meleager na le aguer viuria pres la falla he apaga la matan son fill p veniar lo son jerma. Yo he lexat altres pomes les quals deuia mesclar ab los verins he fas fiu ho co nom pogui acostar a la coua on eren Car alli les arpies qui son ocells ab la cara humanal he i vginal fugen a hu hom dit Zerus fites en pena q com ell vol meniar he la taula es aparellada he les viandes posades vene les arpies he mengense la vianda he puigs sulle li la taula he aqsta pena sofir soste dins linfern p ço co ell a p informaçio de sa muller mata sos fills dels quals era madastra les quals arpies fugen a zerus zethus fill de borea boera. O luna ajusta a totes les metzines ales daqll oçell apellat Estinfalido sinifalido i q ha les ales tant grans q co les esten tol lo sol de vista he fon nafrat p Ercules ab vna segeta sageta entuxegada ab lo veri de vna serp dita leruea dit lemacha. O altars dels sai cficis la oig que fets gran so ja vetg q feu gras sons he mouets moueu grans brogits, yo conech ja los canelobres meus que qui estan en los altars del sai cficis situats sobre tres peus qui p fauor he obra de la luna la qual he inuocada se son moguts en senyal q mes incantacions inuocacions son hoydes he aceeptades. Capitol terç del quart acte en lo qual conuerteixlo seu parlar els als altars he a la luna qui a qui sacrificaua, E en aqst capitol parla Medea dient Medea parla primerament. A la fe ja veig venir espatxadament los carros de la luna quis moue fort soptosos, no son pas aquells carros ab los quals ve la luna com es resplandent resplandeix tota la nit, ans son aquells ab los quals apareix ab la cara trista proga he descolorida aclipsada co es vexada ab les menaces de les fembres de Tesalia co es vexada p elles Elauors amaga la cara he se altera tota aclipsada he pasa tost lo seu cami trista he groga, E aqsta tristor he aquesta grogor escampa p lo mon. O luna espaordeix ab nouella error he pahor los pobles de la terra en guisa que les gents de Corinthio sonen los baçins he les conques he les conques en ajuda tua p tal que tu no oges les menaçes he incantaçios de les dones de thesalia, O luna nos te dona solempne sacrifici salpiscat he banyat ab sanch enverinada he la seruitut tua he de tots sacrificis haue ençesa la falla, e lo çiri ab lo foch que denits crema dins los sepulcres. E yo Medea offerint lo sacrifici son moguda, he inclinat lo meu cap he som e psa acantar jahent he postrada en aquella forma q sol hom cantar he estar co plora la mort lo cor del qual te present lo cordo que ligaua los cauells meus, es caygut tinch tots los cabells descabellats he totos los dits cabells mesgarifen es leuen en alt. O luna a la tua hora he ata honor he seruitut obeexe los trists Regnes Infernals he la tua honor yo axi co si fos sacerdotessa apellada menes tota furiosa sagnat los meus braços ab lançeta a tu consagrada adonchs abundada la sanch ques traure de les venes fins atant q tots los altars no sien vntas. O man dreta de mi Medea acostumal destrenyer he aparellat lo coltell he de sostenir he descanpar la sanch de tos fills he aprs aço yo son ferida he sagnada he he scampada habundosa sanch del meu cors p que sie gosada a escanpar la sanch de mos fills. O luna si p auentura te clames de mi que yo te enuge inuocat te souineiadamet prechte que pdons amos desigs he volers molt inflamats car tota la causa p q tant souint inuoque tes ajudes es solamet Jeson marit meu. O luna soplich te q de e psent vulles vntar les vestedures de Creusa esposa de Jeson he tenyirles ab aqsts verins he dona tal i vtud a la obra q yo faç he a les mies encantacios q tantost que les vestedures seran tocades p Creusa isqua sobtosamet flama qui li crema tota la psona en tat etant cremat fins als medulls. Lo foch estaue tancat he amagat p los deus en vn vexell daur, era escur enol uehia psona del mo lo qual foch me dona aqll hom apellat promoteu quil furta als deus he p aqst furf es sotarrat viu dejus lo mot dir tantaso he ten vna aguila damut si qui tostemps li esquinça lo cor, Aquest prometeu me dona art com amagaria lo dit foch, he mulciber deu del foch dit vulcano me informa com poria amagar lo foch dins lo sofre he traguin lo foch acostant hi la flama plena de menaces, he aço aprengui de fetol fill del sol qui fou mo paret p çert yo Medea he los dons de miga chie ma ço es la amor carnal he libidinosa Car la chimera hauie la miga part del cors he segons los poetes significaua luxuria. E yo Medea he les flams que arrapi de la gola del thoro lauors co Jeson ana tar lo vellor del aur, yo ab encantacios flu qls thoros qui gitaue flama p la bocha se amansare he yo tolquils lo foch q solien lançar tot aço flu p amor carnal les quals flames onti ab lo fel daquella dona dita Medussa la qual fon filla del Rey fort qui hac tres filles he entre totes tres no auie sino vn vel lo qual se e pstaue la una alaltra he lo vel auie p proi petat q tot quat miraue se conuertie en pedra. Com vn home de persus vingues aqui a la maior jermana, he Medussa volgus pendre lo vel de la ma de la altra jermana persus loyarapa he mata les tres jermanes he aportasen lo cap de Medussa de la sanch de la qual escanpada sobre la terra nasquere moltes besties verinoses, E yo Medea tegui estretes les amors he aquest mal despux lo aqui vntat ab la fel de Medussa. O luna preschte q als meus verins vulles ajustar estimols he aqullos he petinat he conserua les lahors amagades als meus dons q yo fareengane la vista no sien vists los mals esdeuenidors ab los vels sentals, lo tocamet he la calor del foch intra dins los pits he daqui deuall ales venes, los membres del cor regalen, Tots los ossos conuertesque se en fum, E la noble esposa Creusa, co los cabells del seu cap cremaran apague les flames de la sua amor, Car maior seran les flames que hixira del seu cors he la cremara Ala fe ja veig que los meus designs son hoyts car la luna Regina infernal ha ladrat he cridat tres vegades he ab la falla he flama plorosa he trista ha coposts he hordenats los fochs en lo seu sacrefiçi. Capitol quart del quart acte on se tracta com ni en quynia quina guisa Medea tramet tremes a Creusa per sos fills propis les vestedures encantades he parla Medea en aquest capitol. Ha O Medea ja es tot lo fet aparellat apella tos los propis fills p los quals trametes tremetes los teus dons e joyes ço es a Creusa esposa de Jeson ton marit, anats fills meus nats de mare miserable he infortunada infortunats placats he ablanits ab dons deus he ab moltes pregaries la senyora madastra vostra anats he tornats tost acasa p tal qui prenga que prena de vosaltres lo derrer darrer besar he lo el i tst comiat. Quint capitol honse tracta en quina forma lo cor corus dels capellans repren he compdapna la maliçia de Medea la qual hoyen huyissen anar per la casa furiosa. Aquesta maluada he rabiosa sacerdotessa del deu bacus tota sullada de sanch tota furiosa Medea on va axi corrent ab aquella sua amor cruel quina es la maliçia he maluestat qui aparella que apella abab furor qui que no serua obserua juhi ni raho, E com se enbraueix li endureix la cara per yra O he com es tota supbiosa menaça lo al Rey Creon sens tota pahor E qui pot dir ni creure q Medea sia exellada les galtes li flamejen p suberbia he mudasli la cara supbia ve la yra he vest li cara de color groga no ha color al mo que serue la sua faç car ades es de vna colorades es daltra, Ades Medea va ça ades va della valla, par q sia sie aqlla serpent Triguis de serp dita tigris, A la qual com le ha furtat sos an furtats los fills corre deça he della va entor del boscatge apellat gudetico gametico lo Triguis nos tigris no sab refrenar la ira les yres nis fa Medea les amors. En E aqsta manera en Medea se ajusten amor de Jason Jeson he yra amor contra Creusa he pur que sen que seguira, ho he quat sera q aqsta Medea cruel començara son cami anat sen agreçia a la ylla de Colchos don es venguda, deliurat aquest regne aquestes regnes ab los Reys ensemps de pills de pahors hi escandel he descandals, ja no ha despay sino lo dia present, O luna tramet los teus carros no vulles tardar solta les regnes als caualls lanit excellent amague la lum del dia, E lo espero Eperus estela qui porta aporta la nit feneque he termen fe que determe aqst dia tan ten pillos. Açi començe comença lo cinquen quint acte he derrer darer en lo qual comte se tracta com Medea mata sos fills en lo qual parlen quatre persones ço es lo misatger qui denunçia la destrucçio de la casa de Creon, e lo corus dels cantors e Jeson he Medea he comença lo misatger.
O Medea prechte que sobtosamet hisques de aquest daqst Regne de Polopeya Polpeya he cerca altres terres Certes pas no men partre partire,, ans te dich q posat que fos fugida de primer encara tornaria tornara car yo esper nouelles noçes.
O Medea que çeses qui que esperes persegueix la benauenturada obra q has començada, E com he quina es la part de la veniança de la qual te alegres petita cosa he no es res. O furiosa Medea digus ames encara jason Jeson, Certes nou deuries fer, e com es a has tu fuficient venjança que jason Jeson aja p duda he q sia viduu de aquella viuint viudo daquela viuent castament certes no, Per q tu Medea çerca nouella he inusitada manera depenes aparellat no sia sie dret diuinal que deuinal quen temes, no sia sie vergonya al mon quit refrene quet refren, leugera he sobre sobres leugera es la veniança la qual ha an portada les petites mas de mon fill mos fills qui porta portare les vestedures a Creusa, Prouoqua Prouocha tu mateixa a hires qui estas tota endormiscada e perosa, foragita dels pits les vells inflamaçions he comoçions de yra he de veniança, car no son res, Possa he trau de la pregonesa del teu cor majors he pus cruels malvestats tot quat ses sies comes fins al dia present sia sie dit he apellat pietat, he en aço que faras demostra he fe saber asaber ales gents q fort son leugeres he de cascuna comuna
los peccats e costuma los mals he peccats, que han has fets he no son estats sino vna burla en es esguard de aqlls qui donen vene, E com he quines grans obres podien poden fer les nostres mans rudes he ignocents qui rudes he ignorades mans que no ere exercitades afer he cometre grans crims, he quin gosar podia hauer la furor puellar de vna Infanta joues joue. Mas ara son com yo Medea dona formada es cregut crescrut lo meu engeny enginy en los mals qui que yo he passats passat dels quals he haut gran expiençia, molt me ajuda a cometre majors mals la mort que fiu de mo proi p jerma troçeiant los membres seus per ço que detengus mo pare qui detras mi he jason venia Jeson venie, Molt me dona audacia lo furt q fiu despullat la terra de mon pare del vellor, daur, lo qual vellor era ere secret he sagrat, ajudam la mort de pelias Paleu les filles dels quals del qual aconsell meu li traguere tola la sanch del cors p reiouenir lo hi he enganades p mi matarenlo O dolor certa çerca materia afer tota maluestat car la man dreta daqui auant no es ruda ignorant ni pahoruga, ho ma o yra he com test es axi cuytada perque has tantost gitades girades tantost les sagetes contra lo teu enemich Creon he sa filla, nomse quina crueltat consep lo meu coratge dins si mateix la te ten he nola gosa manifestar p la sua gra terrebilitat. O mi folla he p que mati axi tost Creusa e ho ja lo enemich meu jason Jeson agues aguts hauts fills de Creusa druda sua car en aqlls me fora veniada, Be sabs tu Medea que no ha fills Jeson sino de tu Medea, mas fes ton fe comte q Creusa los aia parits he vengat veniat en ells, plau me ala fe aqsta manera de veniança, p que coue q aparell gran he sobrs gran coratge lo pus fort he lo la pus cruel malesa q puscha esser O vosaltres qui en temps pasat erets fills me9 he ara sots nouellamet fills de Creusa sostenits penes dures p les maluestats qui que ha comeses comes vostre pare, ay llassa qui a que la paraula q yo he dita una duna gran error ha ferit he aterrat tot lo meu cor cors totes les partides del meu cors se son enraiades regirades he refrendades axi co agel anyell tot lo meu cors he pits me tremola tremolen he la yra ses partida del meu coratge he tota la pietat maternal es tanquada tornada deius dins mi p be que jason Jeson me aia foragitada. O folla furor he penseste que yo pogues pogus escampar la sanch de mos fills quin qui son exits de les mies entramenes , prechte q no cogits cosa plus pus leugera, no vulla deu deus q yo cometa cogit ni come iniquitat he maluestat la qual null temps fon coneguda ne oyda oyda ni coneguda. Ho llassa quin peccat an comes mos fills q deien deue morir ni esser punits tot lo peccat maior lures com Medea apartits fills a Jason Jeson muyre no son meus, Car co fuy condempnada condapnada a exill pdi la potestat qui que auia en ells, O mi Medea si moren fills meus son sens tota culpa ignocents son, hoc mas mes tanbe era mon frare ignoçent, O coratge per que tremoles, O lagremes e lagrimes p que regats regau axi la mia cara per q yra de vna part me lira a crueltat he la mor amor de laltra altra part me enclina apietat, Per q la feruor furor del coratge flameiant se ades de ça ades della me fa axi vaçillar, hi esser vagabunda he inçerta a en mo proposit preposit, en hon axi com los vents poderosos rabiosos mene ensi entre si gran batalla e fan comoure la mar en ones repugnats he contrarioses, he dubta ho ja la dita mar aquina part se moura p senblant forma com la pensa vacilla en son preposit, sit, ades yra foragita pietat ades la pietat la exella la exella pietat yra del coratge. O tu dolor mante que façes loch a pietat, o fills meus molts molt cars vna consolaçio de la casa tribulada venits he acostats vos a mi la vn se acost altre tot trist e ab dos acoste al vn costat he laltre alaltre, abraçats estretamet a la mare tribulada, aie lo pare lo pare aia aqsts fills sans he alegrs, e aiels ajals la mare alegres he pagats, Hoc mas mes molt me constreny lo seny lo exilli he lo fuyta que coue de fer afer he tantost me seran preses presos he arrapats del meu menbraç, si plorants he jemegants dels quals no aure solaç ni ne plaer, Ans romandran asolaç de lur son pare, raho es donchs que peresquen als vlls del pare que daqui auat nols veia pus jason Jeson perits als vils de la mare com ne me fugire exellada, Ay llassa que com pens molt en aço me creix mencreix molt, la ma dolor e minflama es inflamada terriblemet lo hoy contra jason Jeson he inuoquen he prouoquen la mia odiosa he cruel ma per cometre man que cometa gran terrebilitat. O ma iniqua yra antiga sapies on q guire on que vages post vages yot seguire posant tota pietat, ja fossen exits del meu ventre, vij. fills he. vij, filles axi co los les hac la noble viobla, filla de Tantalus la qual ne fon axi superbiosa qui que menys prea bacona e paue botana mare de apollo, la qual solame hace hac solamet dos fills mas yo exorcha exorqua son he engrans penes com non he parits mes pera vengarme mils p mills veniarme de jason Jeson, dos ne parits he es asats per sacrifiearlos a satisfer la mort los quals per amor de Jeson mati he la de Jeson he ala dolor de mon pare lo qual matant mon frare acori aturi. O llassa he on va, aquesta multitut de corsos morts quem aparexen he q es aço quem demana he ques aquis aparella de fer ferir ab aquesta tan gran flama de foch, he que aqui menaça aqsta gent infernal tan cruels falles he tan sangoneses, ja veig les furies infernals qui aporten porte serps en loch de cabells he estrenye les dites serps e turmente turmente les p tal q escampe lo veri, per tal que tota he tot psona quen sia sera tocada quen torne que torn furiosa. E qui es aquell de tots quats son lo qual deman amort demana mort aqsta cruel deessa del infern dita Megera maguera, E quina obra es questa aqsta que veig venir de vna psona morta la qual se acosta a en vers mi duptosa he ja que qui es, tota par peçeiada e es pedregada desuibronada en sos membres del cors, sens dupte aquest es lo meu frare, veniança demana, he obtendrela obtendrala, car nos ho sostendrem sostindrem p quet que e pchte que tu Megera Maguera furia infernal inflames inflama los meus vlls ab aquexes tues falles flames tant turmentants e cremats tant sangonoses escampam escanpa lo meu coratge en diuerses penes he cremam quil creme, hi entremuen en ençenme los pits car ja es vbert arebre totes les furioses maluestats he crueltats. O jerma meu fes que aqstes deeses infernals veniadores dels turments e les mares qui crims he los morts que ab elles son hemana que sen vagen al en infern he sien segurs segures que yo fare la veniança lexa frare meu la pena de la veniança ami sola he serueix te de aquesta la mia ma man la qual estrenient estrengue fermamet la espasa com yo p amor de jason jeson troçegi a tu p que dauat tu mateix degolle degoll aqst meu infant fill de jason e meu Jeson p fer sacrifici als te' deus p mitigarlos. O mi Medea he quin so e brogit son quin brogit es aquest e veg que que yo veig grans armes se aparelle he cerquenme p matar he pus he comencat he mort la hu resta que acabe la obra que he mate laltre, Adonchs fill meu vine p segueix ço que has comencat no pdes la i vtut ni he la fama matantlo amagadamet matal dauat tot lo poble que açi en la altitut del terrat de la torre fe veu tot lo mo crida donchs tot hom veia lo mon veura la mort de ton fill.
Tots quants sots leals leyals al Rey Creon als quals desplaçia la sua mort he destrucçio he aia dolor en tan gran perdiçio venits he correts he prengam aquesta maluada Medea qui ha comes crim comesos crims tan orribles, vosaltrs homes darmes portats lançes darts ballestes sagetes he gitats gitem en abis la casa de Medea.
Que fas jason Jeson sapies que ara he es conplit tot lo meu cor aytant a tant ho prene pren he aytan entan gran estima ho tinch com si yo agues reebut lo Regiment del regnat Regne de Colchos, he axi co si agues recobrat lo jerma que troçegi he mon lo meu pare lo qual auorri acori he axi co si ara era lo vellor daur he si lo regne me era donat, he si la virginitat la qual pdi en tu mi me era restituyda, O he com he placats los deus, o dia de gran festa, O dia de grans noçes alegries, ara Medea ten pots anar, car has morts Creon he Creusa he vn fill de jason Jeson, E donchs p que trigues tat que ductes per que trigues poderosa est afer ço q vols ay lassa que la ma yra mes ja cayguda he desplaume de ço q he fet. O mesquina que he fet ne que he comes lassa mesquina posat q men penida enpo fet ho he lo plaer que he trobat en ço que he comes me fa fan hodiosa a jason he Jeson he sos amichs E deco daço me creix maior delit de fer ne mes, vna cosa ha ma defallit al meu goig ço es com Jason Jeson no ha vista la mort de son fill nom no tinch, ares ço qui que he fet tot quat auem fet en absençia de jason Jeson no es crim ni peccat.
O lassa llas que Medea esta en la sobirana part del terrat vinga da quin com que port gran foch en guisa que aquesta maluada Medea p les flames del dit foch se retinga de fer tanta maluestat.
Jason Jason Jeson ajusta gran jent als corsos de tos fills aparellals bella de la sepultura de la tua esposada Creusa he lo teu sogre Creon ja han lur paga he lo sepulcre que merexe, Lo La hu de tos fills es ja mort ab la mia ma man he aquest altre en presençia de la tua vista morra he perira ha perrira semblant mort. met.
O Medea prech he requirte per lo poder dels sobiras deus los quals deus tembre per aquelles fuytes que auem fetes tu e yo, per lo vincle matrimonial lo qual no non ha trencat la mia feeltat fealtat car tot quant he fet es estada estat pahor que auia auie del Rey Creon, prechte que pdons a ton fill mos fills he teus, si nengun algun crim hi a meu es liura mi amort leuam de les espatles lo cap que yot son qui es mal mirent e no muyra mo fill.
A la fe Jeson donchs ab aquesta espasa fare ferire aço de q has tan gran dolor de que fas tantes pregaries veten veten superbios he çerca los talems de les vergens he no aies cura de les mares apres quels has tolta la virginitat.
O Medea assats es la mia pena, assats es la mia puniçio la mort de vn fill no muyra laltre.
Si la mia man dreta se podia sadollar ab la mort de hu fill no procehira proçehirie amar laltre, mas com aquest nombre de dos sia sie molt breu petit he estret a la mia dolor metre la espasa dins lo ventre de en aqst fill teu he traure les entramenes.
O Medea no vulles mes procehir procehir mes en aquesta axi gran maluestat vulles almenys donar vn petit de temps ha mes dolors.
O dolor p que no cuytes la tua obra no vulles esser pereosa pererosa en la delliuracio delectacio que auras com con aquest sera mort aquest dia es meu, servesquam Seruistam nos donchs del temps qui mes acordat quens es atorgat.
O Medea maluada he importuna mata a mi Jeson.
E manes me quet aja merçe no fare car la tua mort sera te seria relleuament deliurament de dolor, be va donchs la obra se conplira, ne no he pus ab que multiplich la tua dolor leua donchs los teus vlls inflats inflamats he superbiosos, O jason Jeson hom desconexent coneixs Medea la tua muller sapies que no me fugire p la terra açi ha hu carro lo qual meue he tiren en alt aquestes dues serps he tendre tindre la via del çel puiant sobre lo dit carro no puch açi mes aturar p que tramet te tos menbres de tos fills troceiats reeb Reb los car teus son he yo ab aqst carro puiar men he en la altea altitud del aer ayre he tendre tindre la mia via en laltitud del cel.
Vesten Medea per los espays alters del subiran alts del çel mas p molt que puges alt no creu crech que lla hon ne vas habiten los dues, car no porien sostenir la tua malea malesa, he la vida tua fa testimoni que no porien viure ab tu.
FINIT
* ↑ la dita.
* ↑ la dita.
* ↑ sa filla.
* ↑ dita.
* ↑ seu.
* ↑ e favorables.
* ↑ lo Rey.
* ↑ regnes.
* ↑ e tremolosa.
* ↑ sua.
* ↑ e meus.
* ↑ superflues.
* ↑ no.
* ↑ ciris
* ↑ e luminos.
* ↑ totots flamelants qui porten lo carro del teu sol e lexen regir los frens dels dits caualls.
* ↑ cremare.
* ↑ a.
* ↑ cerqua.
* ↑ han vistes.
* ↑ gir hi en.
* ↑ cruels.
* ↑ e.
* ↑ a les.
* ↑ E yo per scapar lo dit jeson.
* ↑ del dit germa per lo comi e aço flu per tal que mon pare fos ocupat en cullir los dits menbres del cors e. i
* ↑ fugir.
* ↑ çertes.
* ↑ del tot.
* ↑ hi enderrochada.
* ↑ e.
* ↑ la
* ↑ nouella.
* ↑ doncelles.
* ↑ a.
* ↑ tres.
* ↑ molt.
* ↑ e.
* ↑ e.
* ↑ dire o.
* ↑ qui.
* ↑ yo.
* ↑ donch.
* ↑ per tal.
* ↑ que.
* ↑ fist vna decoccio derbes ab certes inuocacions e adorations consegrades e banyantse lo pare de Jeson en laygue com fos vell retorna.
* ↑ he.
* ↑ e.
* ↑ en culpa.
* ↑ e.
* ↑ e mirara.
* ↑ tua.
* ↑ de.
* ↑ totes.
* ↑ de.
* ↑ e.
* ↑ e fortuna (de otra letra).
* ↑ e cortais.
* ↑ yo.
* ↑ ab ses pregaries.
* ↑ sol.
* ↑ e trau del Regne meu.
* ↑ de.
* ↑ te.
* ↑ e publicada.
* ↑ ni ordena res.
* ↑ exellada humillada.
* ↑ llniatge car lo.
* ↑ quan.
* ↑ les.
* ↑ homens.
* ↑ foren jetus e calcar fills de borea qui naixqueren ab ales aqui.
* ↑ e.
* ↑ ara.
* ↑ son.
* ↑ A.
* ↑ per amador.
* ↑ flames fogueyants.
* ↑ e que los membres del cors
* ↑ pecat teu.
* ↑ daquesta maluesttat potsen deffendre dient que la sanch de pelias no contamina ho ensutzahi lo dit Jeson car.
* ↑ tre.
* ↑ no recites.
* ↑ com.
* ↑ demana tu.
* ↑ se.
* ↑ he oracions.
* ↑ gran.
* ↑ dita.
* ↑ dit.
* ↑ dits.
* ↑ en.
* ↑ es qui
* ↑ e.
* ↑ la.
* ↑ mas.
* ↑ opreu.
* ↑ que.
* ↑ dita argos.
* ↑ dit.
* ↑ trobaran.
* ↑ e omplida.
* ↑ ades gemecha.
* ↑ medea.
* ↑ ones tan sobergues on trencharan.
* ↑ es.
* ↑ es.
* ↑ terrible.
* ↑ cel.
* ↑ de la.
* ↑ a.
* ↑ furiosa.
* ↑ una.
* ↑ e girant.
* ↑ e bullicio.
* ↑ o.
* ↑ lassa.
* ↑ e.
* ↑ de.
* ↑ gendre seu als fils meus e de Jeson
* ↑ obtenir Jerson per mi.
* ↑ regats e abeurats de la sanch del meu frare lo qual man per la tua mor quines terres manes que cerque quines mars me mostres per on nauegue mostresme per uentura la entrada del port de la mar per on solen nauegar los mariners a la ylla de la cual yo son gugida per lo qual port yo fiu retornar les nobles naus del reys conpanyons teus seguint a tu hom adultre passant per los perills de la mar digues trametsme a la ylla petita de colchos en la qual nasqui ho a thesalia que es terra deliable habundant en silues arborades no puch anar al primer loch car per samor de tu men fugi e per tu moltes crueltats hi cometi no puch anar a thesalia car es terra de Palias enemich teu lo cual mori a consell meu donchs gesson on hire on me tramets totes quantes vies e carreres he ubertes a tu e tanchades a mi non clam del temps breu.
* ↑ al.
* ↑ yo.
* ↑ tola.
* ↑ per hira.
* ↑ quantes costes.
* ↑ car no es hom al mon qui.
* ↑ a.
* ↑ si.
* ↑ e.
* ↑ alt.
* ↑ en la sua cara.
* ↑ mudarme de una habitacio en altra.
* ↑ partesch.
* ↑ lo.
* ↑ me.
* ↑ del port.
* ↑ petita.
* ↑ a.
* ↑ Desde aquí falta en el códice de la Biblioteca particular de S. M.
* ↑ Desde aquí sigue el códice de la Biblioteca de S. M.
* ↑ ne al seus.
* ↑ las.
* ↑ rey e.
* ↑ car.
* ↑ car.
* ↑ car.
* ↑ mia.
* ↑ ja.
* ↑ totes.
* ↑ nengu.
* ↑ mia leal.
* ↑ be.
* ↑ e.
* ↑ per fort que sia.
* ↑ sues.
* ↑ no.
* ↑ dins ella.
* ↑ del sol.
* ↑ e.
* ↑ no.
* ↑ dita.
* ↑ dites.
* ↑ la mar.
* ↑ un.
* ↑ e sentencia.
* ↑ E.
* ↑ font.
* ↑ lo dit cap de Orffeu.
* ↑ E lo dit.
* ↑ lo dit.
* ↑ apres que fon.
* ↑ de gran ira li.
* ↑ ell se.
* ↑ tan.
* ↑ lo.
* ↑ muller del dit Ercules.
* ↑ la.
* ↑ deiamira.
* ↑ la.
* ↑ dit.
* ↑ altre caualler.
* ↑ Meleager.
* ↑ la dita carta.
* ↑ de Medea.
* ↑ per.
* ↑ e.
* ↑ e negat.
* ↑ propia.
* ↑ e cremats dins.
* ↑ en.
* ↑ ho he.
* ↑ ja.
* ↑ sen.
* ↑ males.
* ↑ les.
* ↑ lurs.
* ↑ lo.
* ↑ son.
* ↑ he comoure.
* ↑ comuns.
* ↑ e.
* ↑ en lo çel.
* ↑ li.
* ↑ la.
* ↑ el foch el porta.
* ↑ lo gran hiuern congelat en lo qual.
* ↑ munt de Emonia e aquestes altres enuerinades en lo munt.
* ↑ fort.
* ↑ altres.
* ↑ los.
* ↑ E.
* ↑ menys.
* ↑ canta ab ses incantacions e comença a tremolar.
* ↑ no.
* ↑ e.
* ↑ les.
* ↑ e.
* ↑ sechs.
* ↑ nos mogueren gents E la mar maior vençuda he sobrada en lo fluix com.
* ↑ es.
* ↑ al contrari.
* ↑ com.
* ↑ que.
* ↑ que.
* ↑ feren gran brugit les ones e les flnctuacions de les aygues que la mar furiosa ach molt gran temor ab lo imperi de la mar veu flu a la.
* ↑ sua.
* ↑ li
* ↑ que.
* ↑ de.
* ↑ e cruell a son fill com son fill Meleager hauia mort son oncle qui tenia.
* ↑ de foch.
* ↑ e.
* ↑ oncle qui era del dit Meleager, lo qual Meleager hauia mort.
* ↑ aquestes arpies foren donades a hun hom dit sineus.
* ↑ ella.
* ↑ les.
* ↑ hay.
* ↑ e comoguts.
* ↑ Medea.
* ↑ en.
* ↑ de la luna.
* ↑ he.
* ↑ Desde aquí falta en el códice de la Biblioteca particular de S. M.
* ↑ Cortinúa en el códice de la Biblioteca de S. M.
* ↑ dient.
* ↑ anets.
* ↑ tan.
* ↑ furiosa.
* ↑ nomenas.
* ↑ de la sua faç.
* ↑ qui es.
* ↑ dient.
* ↑ poden esser preses.
* ↑ sia.
* ↑ de Creon.
* ↑ on estigues.
* ↑ sa esposada.
* ↑ desperta tu matexa.
* ↑ teus.
* ↑ e.
* ↑ e.
* ↑ nos.
* ↑ Jason.
* ↑ aguts.
* ↑ sots.
* ↑ dessi.
* ↑ no.
* ↑ e.
* ↑ Jason de qui son fills e lo maior lur es.
* ↑ es lur mare parint.
* ↑ no han comes crim e.
* ↑ la.
* ↑ inclinantse.
* ↑ e.
* ↑ la.
* ↑ la.
* ↑ la.
* ↑ e sola.
* ↑ me.
* ↑ ne.
* ↑ ne.
* ↑ nafres.
* ↑ O.
* ↑ a.
* ↑ e.
* ↑ puiarmen en lo sobiran terrat de la mia casa p defensarme.
* ↑ me vine ab mi aporta lo teu cor açi ami e tu MEdea prosegeix.
* ↑ pus.
* ↑ venits.
* ↑ de.
* ↑ recobraua.
* ↑ sa filla.
* ↑ Encara empero no es acabada de tot la vengança.
* ↑ he.
* ↑ a.
* ↑ a.
* ↑ e los lits.
* ↑ lexa.
* ↑ a.
* ↑ a.
* ↑ la.
* ↑ la.
* ↑ he.
* ↑ he.
* ↑ he.
* ↑ fill.
* ↑ Jason.
* ↑ ho.
* ↑ car aiuet.
* ↑ a.
* ↑ estigues.
* ↑ La mort de medea segons que johan bocaçi breument posa. Diu Johan bocaçi que aps que la dita medea ach morts sos fills pps segons q appar atras en aquesta tragredida que la dita medea fugi soptosament en la ciutat de Athenes he stant aqui ella prs per marit Egeu constituhit en edat de vellesa del qual ella hague hun fill al qual per la sua matnal dixinacio mes nom Medeo e com aquest Egeu nouell marit de medea hagues hun fill molt marauellos caualler apellat Theseu lo qual fon companyo de Ercules en molts actes virtuosos per ell enseguits e lo dit Theseu fos tornat des inferns on aula acompayat Ercules Medea sabent que aquest Theseu era fill de Egeu marit seu e attenent encara en la fama he renom que hauia de bon caualir la dita Medea moguda de iniquitat de madastra contra Theseu fillastre seu epco quel dit seu fill Medeo fos pus vulgut he preat en la senyria de Egeu marit seu ps hun anap de beri p ociure al dis theseu fillastre seu E com Egeu al i pcipi non hagues aguda conexença de son fill Theseu empo behent en lo mantí de la sua espasa les armes esenyal de son linyatge aqll de continent conegue esser son fill e ladonchs retengue lo abeuratge de la ma de Medea sabent que ab aqll veri bolla aufuire Theseu fill seu Medea volent fugir a la indignacio de Egeu marit seu tementse que p la execucio del present malifici no la auries ps fuyta eladochs per reconsiliaçio de amor torna ab jasson lo qual tan fellonamen hauia auorrit E lauors ambduy ensemps retornaren en lo realme de Colchos del qual Realme era exellat Oetes pare de Medea lo qual com aço agues sabut pga a jasson que per tants beneficis que hauia reebuts per ella giras la cara a Oetes pare seu de gran bellea he miseria oppres jasson mogut per condigna remunacio de pmi retorna victoriosament e ab gran honor Oetes en lo dit realme de Colchos jatsia que segons que recita sobuino en lo libre de les marauelles del mon que Cayçello digua que jasson oçis medea p sos orre9 he cruels malificis a que aqlla se bulli en berrona e que aps mort de aqlla Medeo fill seu e de Egeu regna en ytalia senyoregant los pobles appilats (en blanco.) donchs medea de tots les dessus dites peruersitats crimnoses obtengue pmerament loch de deesa entre los grechs los quals noblament aquelles deuien repellir de tot grau de honor com plu9 certament la deguessen hauer coneguda per fembra celerada e de orrible vida com fos siada de lur nacio. E apres troba la dita Medea Exaltacio de honor entre los romans los quals ignorants ber semblantment los teus malificis com fos ala nacio de aquells estranya ornaxen aquella de diuerses sacrificis axi com ha deessa segons que posa Macobri.