# Cama

La cama és el membre inferior del cos humà en llenguatge comú, tot i que anatòmicament és un dels tres segments de l'extremitat inferior, el comprès entre la cuixa i el peu.

## Dites populars

* Cames de rei, llebres agafen.
* La cama al llit, i el braç al pit.
* Llarg de cames, curt d'esquena, fuig faena.
* Qui amb cames d'altri camina, d'enfora tot ho afina.
* Qui no té memòria, ha de tenir cames.
    (var.) Qui no té cap, que tenga cames.
    (var.) Qui no té bon cap, que tengui bones cames.
* Qui té bona cama, té bona mama.
* Qui té cames, que les trega!

## Endevinalles

* Cent i una lletra mil i una vocal a tots ens fa falta per a caminar.

## Frases fetes i locucions

* Anar per ses cames.
          Anar caminant, sense vehicle.
* Cama a cama.
          Estar dos jugadors empatats.
* Cames a l'aire.
          Amb els peus cap amunt.
* Cama ací cama allà.
    (var.) Cama ençà cama enllà.
          Eixancat
* Cames ajudeu-me.
    (var.) Cametes ajudeu-me.
    (var.) Cametes em valguen.
    (var.) Campi qui pugui.
    (var.) Donar-ho a ses cames.
          Corrent. Fugir precipitadament.
* Carregar-se les cames al coll.
    (var.) Posar-se ses cames dalt es coll.
          Anar a peu perquè no queda altre remei.
* En cames crues.
          Amb les cames nues, sense cobrir (Val.)
* Esser a cames.
    (var.) Estar a cames.
          Esser fora de la dificultat o del perill.
* Estar cama a l'eixà.
          Fstar amb una cama damunt l'altra (Mallorca)
* Estar cama alta.
          Viure sense treballar.
* Estar sobre les cames.
          Estar en moviment, sense repòs (Empordà).
* Estirar les cames.
    (var.) Estar a cames.
          passejar-se.
* Fer cama coixa.
    (var.) Fer cama menga.
          Faltar a un compromís, deixar d'assistir allà on s'havia promès d'anar (Mall.).
* Fer cames.
          Moure's, fer gestions per obtenir alguna cosa (Mall., Men.).
* Fer una cosa davall cama.
          Fer-la a la babal·là, sense mirar-s'hi (Valls)
          Fer una cosa amb gran facilitat (Val.)
* Haver a cames,
          Aconseguir, agafar algú que es volia escapolir (Cat., Mall., Men.)
* No moure peu ni cama.
          Estar ben immòbil, com a mort.
* Passar-ho amb una cama damunt l'altra.
          A cavall.
* Pretendre de cames primes.
          Tenir pretensions de fer alguna cosa més bé que els altres (Mallorca, Menorca).
* Passar-se'n ses cames.
          Anar personalment a qualque banda, pendre's la molèstia d'anar-hi (Empordà).
* Tenir bona cama.
    (var.) Tenir bona gamba.
    (var.) Esser de bona cama
          Ésser bon caminador.
* Tenir cama.
          Tenir guanyat un dels dos jocs que cal guanyar per a vèncer en una partida.
* Tenir una cama al calaix.
    (var.) Tenir una cama a l'altre món.
    (var.) Tenir una cama al cementeri.
          Ésser molt vell, decrèpit.
* Tenir una cama al fossar.
          Estar greument malalt.
* Tocar la cama del mal.
          Endevinar, dir la veritat fent al·lusió als defectes de qualcú.
* Trencar les cames [a algú].
          Posar-li impediments, aturar-lo de fer allò que voldria.
* Trencar-se les cames.
          Caminar molt per obtenir una cosa.
* Ventar la cama.
          Andoiar, anar d'ací d'allà (Palma)
* Voltar la cama [a qualcú].
    (var.) Posar-li la cama damunt.
    (var.) Passar-se [algú] per baix cama.
          Dominar a algú (Mallorca, València)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «cama». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Amades, 1982.
* ↑ Espinal, 2004, p. 549.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 «cama». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Barcelona : Institut d'Estudis Catalans.
* 1 2 Espinal, 2004, p. 713.
* ↑ Espinal, 2004, p. 277.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Espinal, Maria Teresa. Diccionari de sinònims de frases fetes (en català). 2a ed. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona. Servei de Publicacions; Publicacions de la Universitat de València; Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2006. ISBN 84-490-2441-2.