# Boca

La boca també coneguda com a cavitat bucal o cavitat oral, és l'orifici per on els animals ingereixen l'aliment.

## Dites populars

* A boca que no parla Déu no l'ou.
* Boca (o llengua) muda mai no és batuda.
* Boca amarga no pot escopir mel.
          Si tens mals sentiments i ressentiment, no podràs actuar amb justícia i dolcesa.
* Boca que menja mel, no pot escupir fel.
          Aquest refrany es refereix al fet que les bones persones rarament fan enfadar als altres.
* De la boca al nas, no en tastaràs pas.
          En un moment es pot perdre allò en que hem posat moltes il·lusions.
* Qui té boca s'equivoca i qui té nas es moca.

## Endevinalles

* As portal de Santa Tecla hi corre i balla una nespla, tanca i obri sense clau. Fadrinets, endevinau.
          boca i llengo
* En un corral de mules pardes entra la roja i els toca les anques.
* És un forat vermellós, n'hi ha de grans i petits, n'hi ha de lletjos i bonics i altres peluts del voltant sempre soler estar qui més qui menys humit.
* Trenta-dos cadiretes blanques en un vell menjador i una auela parlanxina que la xafen sense por.
    (var.) Trenta-dos cadiretes blanques en un vell menjador i una vella xafardera que la xafen sense por.
    (var.) Trenta-dues cadires blanques en un vell menjador, i una vella xerraire que els raspalla la pols.
* Un camp de rabassetes; ni estan verdes ni estan sequetes.
* Un convent ple de monges boges la priora va de roig i les novícies de blanc.
* Un corralet de llenya molt sequeta i que no pot cremar.
* Un forn ple de ceps; ni estan verds ni secs.
* Un jardí de flors blanques amb un jardiner encarnat; mai no hi plou i mai no hi neva però sempre està mullat.
    (var.) Un jardí ple de flors blanques amb un jardiner encarnat; mai hi plou i mai hi neva, però sempre està mullat.
    (var.) Un jardí ple de flors blanques amb un jardiner encarnat; mai no hi plou i mai no hi neva però sempre està mullat.
          boca, dents i llengua
* Una capelleta plena de genteta i un capellà al mig que predica sempre.
    (var.) Una capelleta plena de genteta i un capellà enmig que predica sempre.
    (var.) Una capelleta tota plena de genteta i el capellà al mig.
    (var.) Un convent de monges blanques, dintre hi ha un frare vermell que els hi repica les anques.
    (var.) Un convent de monges blanques i la mare abadessa al mig.
    (var.) Un convent de monges blanques, la mare abadessa al mig i una porta que obre i tanca.
          boca, les dents, la llengua.
* Al pou de casa meva penja una cosa que, estirada, no arriba; doblada, sobre.
    (var.) Un pouet redó redó, amb sa corda arrufada hi basta i allargada no.
          boca i braç.

## Frases fetes i locucions

* A boca de canó.
          Dit de la rematada efectuada a molt poca distància de la porteria. També, dit d'un tret disparat per una arma de foc en contacte amb la pell.
* A boca de fosc.
* A boca plena.
          Amb voracitat.
* A boca què vols.
* Amb la boca oberta.
* Amb la boca tancada.
* Anar-se'n de la boca.
          Explicar coses i/o secrets que no s'han d'explicar.
* Anar de boca en boca.
          Divulgar-se un rumor.
* Boca avall.
* Cosir-se la boca.
          Imposar-se el silenci.
* De boca i prou.
          Quan algú no passa de les paraules als fets.
* Deixar mala boca.
          Causar mal efecte.
* Dir amb mitja boca.
          Dir quelcom amb poca convicció.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 Pàmies i Riudor, 2012, p. 36.
* ↑ Fontana et al., 2016.
* 1 2 3 Bassols, 1994.
* 1 2 Escoles Nacionals de Sant Josep, 1985.
* 1 2 3 4 5 Martí i Adell, 1991.
* 1 2 3 4 5 6 7 Amades, 1982.
* ↑ Correig i Blanchar, 1986.
* 1 2 Castellví, 1956.
* ↑ Salvà, 1983.
* 1 2 Llibre Endevinalles, 1925.
* ↑ Pàmies i Riudor, 2012, p. 35.
* 1 2 3 Pàmies i Riudor, 2012, p. 37.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Fontana, Joan; Gargallo, José Enrique; Pàmies, Víctor; Ugarte, Xus. Els refranys més usuals de la llengua catalana (en català). Barcelona: Llibres de l'Índex, 2016. ISBN 978-84-942889-9-9.
* Pàmies i Riudor, Víctor. Dites.cat : Locucions, frases fetes i refranys del català (en català). Barcelona: Barcanova, 2012. ISBN 978-84-489-3041-7.
* Bassols, Maria Margarida. Endevinaller. València: Tres i Quatre, 1994 (L'Estel). ISBN 978-84-7502-376-2.
* Castellví, Joan. Cinc-centes endevinalles / recollides, traduïdes, originals i versificades per Joan Castellví Cerdà (en català). 3a edició. Barcelona: Eler, 1956.
* Correig i Blanchar, Montserrat; Cugat i Solà, Laura; Rius i Benito, Dolors. Una Capseta blanca que s'obre i no es tanca (en català). 2a edició. Barcelona: Ed. Graó, 1986. ISBN 9788485729111.
* Escoles Nacionals de Sant Josep. Endevinetes (en català). 1a edició. Eivissa: IEE, 1985 (Col·lecció "Nit de Sant Joan").
* El Llibre de les endevinalles : col·lecció selecta de velles i noves endevinalles versificades : pròpies per a passar una bella estona (en català). Barcelona: Salvador Bonavía, 1925 (Biblioteca Bonavia ; 14, 19).
* Martí i Adell, Cristòfol. Les nostres endevinalles. València: Edicions del Bullent, 1991 (Esplai juvenil, 5). ISBN 84-86390-40-0.
* Salvà, Francesc. Recull d'endevinalles. Barcelona: Salvatella, 1983 (Una mica de tot).