OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tremp

Tremp és un municipi i cap de la comarca del Pallars Jussà, al centre de la conca de Tremp.

## Dites populars

* A Puigcercós, aneu-hi vós.
* A Tremp pa i a Balaguer coca.
* De Tremp, heu perdut l'enteniment per la gola de l'aiguardent.
* Gent de Tremp, gent de bon tremp.
* Si vas calent, per un duro vés a Tremp.

### Puigcercós

* A Puigcercós, aneu-hi vós.
* A Puigcercós, punxen lo gos.

## Referències

* 1 2 3 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 16 setembre 2024].
* 1 2 Pàmies i Riudor, Víctor. «Tremp». Paremiologia tòpica. l'autor, cop. 2010. Arxivat de l'original el 1457298716. [Consulta: 26 setembre 2013].
* ↑ Coll i Martí, Josep «Refranys geogràfics al Pallars». Butlletí interior de la Societat d'Onomàstica, Núm. 13, (1983), pàg. 71-75 [Consulta: 19 octubre 2015].$^{[Enllaçnoactiu]}$

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
# Tro

El tro és el so provocat per l'escalfament i expansió sobtats de l'aire al voltant d'un llamp i que es produeix després del llampec durant una tempesta

## Dites populars

* Any de trons, any de morts.
* Trons abans de l'Ascensió, molta pluja i molta saó.
* Trons de gener, pagès estintola es graner.
* Trons en gener, a apuntalar el graner; trons en març, fred en abril i maig.
* Trons en mar, aigua a la terra.
    (var.) Trons a Mallorca, aigua a la porta
    (var.) Trons a Mallorca, aigua a l'Empordà.
* Trons en s'hivern, pa per vuit dies.
* Trons enfora, aigua prop.
* Vent de dalt al matí, trons a la tarda.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Tro». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Rocas; Angelats; Vila, 2004.
* ↑ Piñeiro Costán; Ramos Ruiz; Puigmalet, 2013, p. 275, Trons a remolar.

## Bibliografia

* Piñeiro Costán, Montserrat; Ramos Ruiz, Jordi; Puigmalet, Joan. Beca Jaume Codina de Recerca d’Història Local (en català). El Prat de Llobregat: Ajuntament del Prat de Llobregat, 2013 (Col·lecció de textos locals). ISBN 978-84-87486-30-2 [Consulta: 21 febrer 2017].
* Rocas, Irene; Angelats, Rosa (ed.); Vila, Pep (ed.). Refranys i dites populars de Llofriu, recollides per Irene Rocas. [Palafrugell]: Arxiu Municipal de Palafrugell, 2004. ISBN 8492343249.
# Tren

Un tren és un vehicle que circula sobre uns rails i fa possible el transport ferroviari en ser propulsat per si mateix (autopropulsat) o per una locomotora.

## Citacions

* De vegades aquella llum al final del túnel és un tren.
    (en anglès) Sometimes that light at the end of the tunnel is a train.
       — Charles Barkley

## Dites populars

* De Castelló a Onda va el tren que vola per això tots li diuen «la Panderola»; i en quant s'estaca, pitjor que un carro de quant en quant se para a fer un cigarro.
* El tren d'Olot, surt quan vol i arriba quan pot.
* Si se t'escapa el tren, no et torbis; més tard n'hi ha un altre.

## Frases fetes i locucions

* Anar en el tren de cànem.(val.)
          Anar calçat amb espardenyes.
* Anar en el tren de les dos.(val.)
          Anar a peu
* ¿En quin tren has arribat?
          Es diu de la persona que no està informada d'allò que tothom sap o que hauria de saber.
* Estar com un tren.
          Ésser molt maco.
* Perdre el tren.
          Deixar escapar una ocasió favorable.
* Tren de vida.
          Manera viure amb més o menys luxe.

## Endevinalles

* Camino sense tenir cames, xiulo i no sóc xiulet, aquell que no m'endevinarà un ximplet serà.
* El meu camí és de ferro; xiule per avançar i entre poble i poble, mai no em deixen parar.
* En què li sembla la poma al tren?
          En que no és pera (no espera)
* Un a la dreta i l'altre a l'esquerra, fent camí van agafats de les mans. Tant són iguals que més que germans són bessons. Així hores van creuant plans, també muntanyes i barrancs. Però, com si posats a jou anaren, mai no se junten, però tampoc no se separen.

## Referències

* ↑ Pine, 2012.
* ↑ Sanchis Guarner, Manuel «Locucions tòpiques valencianes» (PDF). Bolletí del diccionari de la llengua catalana: revista de lingüística, folklore i literatura, Vol. XVIII, Núm. 1-3, (gener-juny 1936) [Consulta: 25 març 2017].
* 1 2 3 4 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «tren». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Pujol i Vila, 2002.
* 1 2 3 Espinal, 2018.
* ↑ Salvà, 1983.
* 1 2 3 Martí i Adell, 1991.

## Bibliografia

* Espinal, Maria Teresa. «tren». Diccionari de sinònims de frases fetes. Bellaterra: Universitat Autònoma de Barcelona, 2018.
* Martí i Adell, Cristòfol. Les nostres endevinalles. València: Edicions del Bullent, 1991 (Esplai juvenil, 5). ISBN 84-86390-40-0.
* Pine, Joslyn (ed.). Book of African-American Quotations. Newburyport: Dover Publications, 2012. ISBN 9780486112442.
* Pujol i Vila, Josep (comp.). 10.000 refranys catalans, 370 frases fetes (en català). Tarragona: Arola, 2012. ISBN 9788415248651.
* Salvà, Francesc. Recull d'endevinalles. Barcelona: Salvatella, 1983 (Una mica de tot).
# Tres

El tres és el nombre natural que segueix el dos i precedeix el quatre. S'escriu 3 en xifres àrabs, III en les romanes i 三 en les xineses.

## Dites populars

* A bon menjar, tres vegades trincar.
* A la tercera va la vençuda
* A les tres, mort o pres.
* A mal menjar o ben menjar, tres vegades beure..
* A la taula de Sant Francesc, on hi mengen dos hi mengen tres.
* A qui es burla, el dimoni li furga; tres burlades, tres furgades.
* Allà on mengen dos, hi mengen tres.
* Dos advocats i un notari, tres lladres de cap de rama.
* El peix ha de nadar tres vegades: en aigua, en vi i en oli.
* Qui fa tres, ase és.
* Si no vols brou, tres tasses.
* Tres, es ball encès.
* Tres, lo mal endreç.
* Tres mitges figues fan figa i mitja.

## Frases fetes i locucions

* Anar de tres dues, qui l'agafa és seua.
    (var.) Anar de tres qui n'agafa quatre.
          Anar pel camí, dur un vida amb poca moral.
* Com dos i tres són cinc.
          Amb tota seguretat.
* De cinc en tres.
          En poc temps, amb facilitat (València).
* En un tres i no res.
          Molt ràpidament.
* Estar a tres dits del cel.
          Estar a punt de morir.
* No veure un bou a tres passes.
          Patir una gran miopia.
* Per un tres i no res.
          Per un motiu molt inútil.
* Posar algú a tres pedretes.
          Posar algú en un compromís.
* Si per tres són llargues, per quatre són curtes.
          Es diu d'una persona que opina de tot però no està mai satisfet.
* Tres són curtes i quatre són llargues.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Gisbert, Adolf. «Refranyer temàtic» (PDF). Godella: Oficina Municipal d'Ús i Promoció del Valencià, 2011. Arxivat de l'original el 1341266181. [Consulta: 9 juny 2012].
* 1 2 3 Amades i Gelats, 2005.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Tres». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 «Tres». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 9 juny 2012].
* ↑ «Bou». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Barcelona : Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 1 de febrer de 2017]

## Bibliografia

* Amades i Gelats, Joan. El Tres i el set : números meravellosos (Ed. facsímil) (en català). Tarragona: L'Agulla de cultura popular, 2005 (Biblioteca de tradicions populars, núm. 30). ISBN 8496294188.
# Tresor

Un tresor és una gran acumulació de riqueses, especialment monedes i joies antigues, reunida i guardada.

## Citacions

* Una dona bella agrada als ulls, una dona bona agrada al cor: la primera és una joia, i l'altre, un tresor.
    (en francès) Une belle femme plaît aux yeux, une bonne femme plaît au cœur: l'une est un bijou, l'autre est un trésor.
       — Napoleó Bonaparte
* L'amor és un tresor de records.
    (en francès) L'amour est un trésor de souvenirs.
       Albert Savarus, 1842. — Honoré de Balzac
* La moderació és el tresor dels savis.
       — Karl Vogt
* He escorcollat les biblioteques públiques i les he trobat plenes de tresors perduts.
    (en anglès) I ransack public libraries and find them full of sunk treasure.
       — Virginia Woolf
* L'únic tresor dels pobres és el miracle possible.
       El quadern gris, 24 d'abril de 1918. — Josep Pla
* Els records són l'única riquesa veritablement nostra, l'únic tresor que ningú no ens pot prendre.
       L'edat d'or, 1960. — Artur Bladé i Desumvila
* Cada home a la Terra té un tresor que l'està esperant.
    (en portuguès) Cada homem na face da Terra tem um tesouro que está esperando por ele.
       L'Alquimista, 1988. — Paulo Coelho
* Desitjo per a tu més tresors que butxaques.
       Desitjo per a tu, 2015. — Amy Krouse Rosenthal

## Dites populars

* Qui troba ver amic, troba tresor.

## Referències

* ↑ Citas de amor de los grandes autores. Barcelona: Edicomunicación, 2000. ISBN 8476728816.
* ↑ «Honoré de Balzac a dit...». Paris: Evene, cop. 1999. [Consulta: 30 març 2013].
* ↑ Arróniz Hidalgo, 1997.
* ↑ Lee, Hermione. Virginia Woolf. London: Vintage, 1997, p. 414. ISBN 9780099732518.
* ↑ «El blog del Quadern gris». Xarxa de Mots, 2008-2009. [Consulta: 26 abril 2013].
* ↑ «Citacions - Bladé i Desmuvila, Artur». Espais escrits. [Consulta: 26 setembre 2017].
* ↑ Coelho, 2011.
* ↑ Krouse, Amy. Desitjo per a tu. Barcelona: B de Blok, 2017. ISBN 9788416712267.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «amic». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Arróniz Hidalgo, José-Guillermo. Diccionari de citacions i frases de renom. Barcelona: Claret, 1997. ISBN 8482971379.
* Coelho, Paulo. O Alquimista, 1988.
# Tristesa

La tristesa o tristor és un estat d'ànim en que no se sent cap goig o mancat d'alegria.

## Citacions

* Si vols evitar penes i tristeses no et facis molt amic de ningú. Tindràs menys alegries, però també menys dolors.
       — Marc Valeri Marcial
* Les tristeses no es van fer per a les bèsties sinó per als homes; però si els homes les senten molt, es tornen bèsties.
       — Miguel de Cervantes Saavedra
* L'ànima trista àdhuc en els gustos plora.
       — Mateo Alemán
* Les tristeses petites parlen; les grans són mudes.
       — William Godwin
* Som cecs que no sabem quan entristir-nos o alegrar-nos, no tenint mai més que falsa alegria o falsa tristesa.
       — Montesquieu
* Alerta amb la tristesa! És un vici!
    (en francès) Prenez garde à la tristesse, c'est un vice.
       Carta a Guy de Maupassant. — Gustave Flaubert
* L'hivern és trist, és ombrívol per aquells que no tenen calor que conforti el cos i alegres il·lusions per a l'ànima.
    (en castellà) El invierno es triste, / es sombrío para los que no tienen / calor que conforte el cuerpo y alegres ilusiones / que animen el alma.
       Poema «La Canción del Invierno». — Rubén Darío
* La tristesa és un do del cel; el pessimisme és una malaltia de l'esperit.
       — Gumersindo de Azcárate
* Tinc durant el migdia una tristesa... que voldria ser dona per plorar.
       — Alphonse Daudet
* No hi ha res més trist, que la tristesa d'un home alegre
       — Armando Palacio Valdés
* Per esvair la tristesa, obriu la finestra abans de jeure i llenceu un missatge.
       — Pearl Sydenstricker Buck
* La tristesa, que mai enganya, m'havia enganyat.
       Aloma, 1938. — Mercè Rodoreda
* Tot el que és trist em sembla sospitós.
       — Julien Green
* La tristesa no té fi, / la felicitat si.
    (en portuguès) Tristeza não tem fim / Felicidade sim.
       «A Felicidade», 1959. — Vinícius de Moraes, Antônio Carlos Jobim
          Cançó composta per a la pel·lícula brasilera Orfeu Negro

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Arróniz Hidalgo, José-Guillermo. Diccionari de citacions i frases de renom. Barcelona: Claret, 1997. ISBN 8482971379.
* ↑ Rodoreda, Merce. Aloma. Barcelona: Institució de les Lletres Catalanes, 1938.
* ↑ Castro, 2012, p. 167.
* ↑ «A felicidade». Vinicius de Moraes, 2009?. Arxivat de l'original el 1325214670. [Consulta: 20 juliol 2013].

## Bibliografia

* Castro, Ruy. Bossa Nova the Story of the Brazilian Music That Seduced the World. Chicago: Chicago Review Press, 2012. ISBN 9781613745748 [Consulta: 1545532001].
# L'ésser i el no-res

L'ésser i el no-res (en francès original L'Être et le néant: Essai d'ontologie phénoménologiqueés) és un assaig d'ontologia fenomenològica escrit pel filòsof Jean-Paul Sartre i publicat l'any 1943, en el qual l'objectiu principal és afirmar la prèvia existència de l'individu a l'essència de la persona, intentant definir què vol dir existir i ésser, i demostrar que existeix el lliure albir.

## Citacions

* El no res caça l'ésser.
       Part 1, Capítol 1, III.
* La generositat no és més que una mania de posseir. Tots els que abandono, tot el que dono, m'agrada d'una manera superior a través de el fet de donar-ho... Donar és gaudir possessivament l'objecte que es dóna.
       Part 2.
* Jo sóc responsable de tot... a excepció de la meva responsabilitat, perquè jo no sóc el fonament del meu ésser. Per tant tot es duu a terme com si jo estigués obligat a ser responsable. Estic abandonat en el món... en el sentit que em trobo de sobte sol i sense ajuda, compromès en un món en el qual jo tinc tota la responsabilitat sense ser capaç, amb tot el que faig, d'allunyar-me d'aquesta responsabilitat per un instant.
       Part 4, Capítol 1, III.
* Per tal de fer-me reconegut pels altres, he d'arriscar la meva pròpia vida. Arriscar la vida, de fet, és revelar-se un mateix com un no-lligat a la forma objectiva o a qualsevol existència determinada - com no-vinculat a la vida.
* L'existència precedeix i controla l'essència.
    (en francès) L'existence précède et commande l'essence.
       Part 4, Capítol 1.
* L'home és una passió inútil.
    (en francès) L'homme est une passion inutile.
       Part 4, Capítol 2, III.
* Totes les activitats humanes són equivalents [...] totes estan en principi condemnades al fracàs.
       Conclusió, II.
* L'home està condemnat a ser lliure, perquè una vegada llançat al món, ell és responsable de tot el que fa.
* La vida no té sentit a priori. És vostè qui li ha de donar un sentit i el valor no és més que el sentit que vostè triï.
* És cert que no podem escapar de l'angoixa, perquè som angoixa.
* L'home sempre està separat del que és, amb tota l'amplitud de l'ésser que no ho és. Ell es dóna a conèixer a si mateix des de l'altre costat del món i es veu des de l'horitzó cap a si mateix per recuperar al seu ésser interior.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Sartre, Jean-Paul. L'ésser i el no-res. Edicions 62, 1999. ISBN 8429745475 [Consulta: 8 setembre 2014]. $^{[Enllaçnoactiu]}$
# L'existencialisme és un humanisme

L'existentialisme est un humanisme (traduït literalment en català: L'existencialisme és un humanisme) és una obra filosòfica de Jean-Paul Sartre, publicada el 1946 i considerada la presentació del seu existencialisme filosòfic. És tracta del recull escrit d'una conferència oral que va oferir l'octubre de 1945 a París.

## Citacions

* L'existència precedeix a l'essència.
    (en francès) L'existence précède l'essence.
* L'home està condemnat a ser lliure.
    (en francès) L'homme est condamné à être libre.
* ... un covard és el responsable de la seva covardia.
    (en francès) ... ce lâche est responsable de sa lâcheté.
* Per tant la nostra responsabilitat és molt més gran del que podria suposar, ja que implica a tota la humanitat.
    (en francès) Ainsi, notre responsabilité est beaucoup plus grande que nous ne pourrions le supposer, car elle engage l'humanité entière.
* Què significa que l'existència precedeix l'essència? Vol dir que l'home primer existeix, es reconeix, apareix al món, i que es defineix després.
    (en francès) Qu'est-ce que signifie ici que l'existence précède l'essence ? Cela signifie que l'homme existe d'abord, se rencontre, surgit dans le monde, et qu'il se définit après.
* Escollir és possible en un sentit, el que no és possible és no triar. Sempre puc triar, però he de saber que si no trio, tot i així estic escollint.
    (en francès) Le choix est possible dans un sens, mais ce qui n'est pas possible, c'est de ne pas choisir. Je peux toujours choisir, mais je dois savoir que si je ne choisis pas, je choisis encore.
* Triar ser això o allò és afirmar al mateix temps el valor del que vam triar, perquè mai podem triar el mal; el que vam triar és sempre bo, i res pot ser bo per a nosaltres sense ser per a tothom.
    (en francès) Choisir d'être ceci ou cela, c'est affirmer en même temps la valeur de ce que nous choisissons, car nous ne pouvons jamais choisir le mal ; ce que nous choisissons, c'est toujours le bien, et rien ne peut être bon pour nous sans l'être pour tous.

## Referències

* ↑ Sartre, 1996, p. 17.
* ↑ Sartre, 1996, p. 37.
* 1 2 3 «L'existentialisme est un humanisme». Dico-Citations. Le Monde. Arxivat de l'original el 1504898667. [Consulta: 5 març 2017].
* 1 2 Jean-Paul Sartre. L’existentialisme est un humanisme. Nagel, Paris 1970 Facultad de Filosofía de San Dámaso.Seminario de profesores de filosofía: Las cuestiones metafísica, antropológica y ética en el existencialismo de J.-P. Sartre y M. Heidegger Consulta 18 de desembre del 2016

## Bibliografia

* Sartre, Jean-Paul. L'existentialisme est un humanisme. Paris: Gallimard, 1996. ISBN 978-2070329137.
# L'hereu

L'hereu és un llibre de l'escriptor Prudenci Bertrana i Comte publicat el 1931, primera part de la trilogia autobiogràfica Entre la terra i els núvols —la segona és El vagabund (1933) i la tercera L'impenitent (1948)—. La novel·la, ambientada a la Girona rural, narra la infantesa i experiències de l'autor al mas familiar a la Selva a partir del protagonista, en Innocenci Aspriu, fins el seu matrimoni i establiment a Girona. Va guanyar el premi Crexells el mateix any de la seva publicació.

## Citacions

* Ell mai no havia paladejat el goig de matar en les seves caceres. Era quelcom de mes pur i noble, que l'arrossegava pel món enllà, i tal volta noció venturosa d'un retorn a la llibertat de l'home primitiu, ben avingut amb el dinamisme que regeix l'univers.
* Algun raquític senyor tresillista representant de la tirania feudal —exigida a tot arreu menys al registre de la propietat.
          Refereix al tracte que rebien el hereus dels masos gironins, a principis del segle XX.

## Citacions sobre L'hereu

* L'hereu, la primera novel·la d'aquella nova sèrie [Entre la terra i els núvols] , va aparèixer encara com una obra isolada ... I retrobo ara el que en vaig dir, aleshores, a El Matí: «No hi ha ni una situació, ni una lletra del simple i humaníssim argument, que no sigui una realitat emocionant... No hi ha ni un sol personatge que no sigui de carn i ossos... L'únic punt que no sembla tan clar és si hi ha prou novel·la...».
       Dotze mestres, 1972. — Maurici Serrahima i Bofill
* ...efectiva resulta, per altra banda, la literaturització que fa Bertrana de la seva pròpia experiència com a artista i escriptor, no solament en les novel·les de la trilogia, L'hereu, El vagabund i L'impenitent, sinó en el conjunt de la seva obra narrativa i dramàtica. De fet, el tema de l'artista i del camí de Damasc que aquest ha de seguir per tal de mantenir-se fidel a la vocació de la qual no es pot humanament sostreure, és una de les constants de l'obra bertraniana...
       Revista de Girona, 1992. — Margarida Casacuberta

## Referències

* ↑ Bertrana, 1965, p. 350.
* ↑ Bertrana, 1990, p. 176.
* ↑ Serrahima, Maurici. Dotze mestres. Barcelona: Edicions Destino, 1972 [Consulta: 1486216351].
* ↑ Casacuberta, Margarida «Prudenci Bertrana: Entre dos aniversaris». Revista de Girona, 154, (setembre, octubre 1992), pàg. 55 [Consulta: 4 febrer 2017].

## Bibliografia

* Bertrana, Prudenci. L'hereu. Barcelona: Edicions 62, 1990.
* Bertrana, Prudenci. «L'hereu (1931)». A: Obra Completa. El Cangur. Barcelona: Selecta, 1965.
# L'Énova

L'Énova és un municipi valencià de la Ribera Alta.

## Dites populars

* Els de l'Énova són bolos; a Rafelguaraf, rifenys; a Manuel, bellotes, i a Castelló, formatgers.
* L'Énova antiga i hortolana, on nasqué la taronja salustiana

## Referències

* ↑ Sanchis Guarner, 1968, p. 127, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Cortés, Concha- Gramache, Domi, 1992, p. 325.

## Bibliografia

* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.
* Cortés, Concha- Gramache, Domi, Dites i refranys de la nostra terra, Manuel, 1992.

## Enllaços externs

* Web de l'Ajuntament de l'Énova
# L'Olleria

L'Olleria és un municipi de la Vall d'Albaida, al País Valencià.

## Dites populars

* D'Aielo de Malferit són els guapos colmeners, i de l'Olleria els músics de dolçaina i tabalet.
* Jo sóc fill de l'Olleria, sempre vaig de saragata venent palletes i mistos: ¿Vidre trencat qui barata?
* La tocata de l'Olleria, que templant, templant, es feu de dia.
* Les dones de l'Olleria tot ho volien saber: hasta un corbo de cireres quants peçons podia haver.
* Les xiques de l'Olleria totes duen saragüells, i encara no brama un burro, se'n posen tres parells!
* Sóc nascut a l'Olleria batejat a Castelló ací no hi ha ningú que tinga els collons més grossos que jo.

## Referències

* ↑ «Aielo de Malferit». Mancomunitat de Municipis de la Vall d'Albaida. Arxivat de l'original el 7/11/2012. [Consulta: 4 gener 2017].
* 1 2 Sanchis Guarner, 1983, p. 199, Vol. 5. Sector central interior.
* 1 2 3 Sanchis Guarner, 1983, p. 200, Vol. 5. Sector central interior.

## Bibliografia

* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* Ajuntament de l'Olleria