OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Benito Mussolini

Benito Mussolini (Predappio, Romanya, 29 de juliol de 1883 — Mezzegra, prop del llac de Como, 28 d'abril de 1945) fou un periodista, polític i dictador italià. Fou líder del Partit Nacional Feixista i Primer Ministre del Regne d'Itàlia del 1922 fins al 1943.

## Citacions

* La llibertat no és un dret, és un deure. No és una donació, és una conquesta. No és una igualtat, és un privilegi.
    (en italià) La libertà non è un diritto: è un dovere. Non ès una elargizione: è una conquista; non è un'uguaglianza; è un privilegio.
       Discurs al 5è aniversari dels Combatents, 24 de març de 1924.
* La democràcia és bonica en la teoria, a la pràctica és una fal·làcia.
    (en anglès) Democracy is beautiful in theory; in practice it is a fallacy.
       Entrevista al New York Times, 1928.
* Tots amb l'Estat, res fora de l'Estat, res en contra de l'Estat.
    (en italià) Tutto nello Stato, niente al di fuori dello Stato, nulla contro lo Stato
       Discurs a Milà, 28 d'octubre de 1925.
* La consigna és només una, categòrica i vinculant per tothom. Vola i il·lumina els cors des dels Alps fins a l'Oceà Índic: guanyar! I guanyarem per donar finalment un llarg període de pau amb la justícia a Itàlia, a Europa i al món.
    (en italià) La parola d'ordine è una sola, categorica e impegnativa per tutti. Essa già trasvola ed accende i cuori dalle Alpi all'Oceano Indiano: vincere! E vinceremo!, per dare finalmente un lungo periodo di pace con la giustizia all'Italia, all'Europa, al mondo.
       Declaració de guerra contra França, 10 de juny de 1940.
* Llibre i mosquetó, feixista perfecte!
    (en italià) Libro e moschetto, fascista perfetto!
          La citació formava part dels llibres de text italians

## Referències

* ↑ Partit Nacional Fascista. Dizionario di politica. Roma: Istitvto della Enciclopedia italiana, 1940.
* ↑ Overy, Richard. 20th Century. London: Dorling Kindersley Limited, 2012, p. 307. ISBN 9781409322351.
* ↑ «Discorso del 28-10-1925». Arxivat de l'original el 29-04-2017. [Consulta: 16 maig 2017].
* 1 2 Lejeune, 1998.

## Bibliografia

* Lejeune, Anthony (ed.). The concise dictionary of foreign quotations. London: Stacey London, 1998. ISBN 9780953330003.
# Benimassot

Benimassot és un municipi valencià de la comarca del Comtat.

## Dites populars

* Benillup, Benimarfull, Benimassot, Billeneta, Balones, Quatretondeta, en Tollos, que veure vullc; Fageca, Famorca, vullc en Benasau xiques guapes, Gorga i Benilloba i Ares per passar-me'n al Comptat. Per Penaila he passat de Catamarruc a Planes, a Ca Margalida aplegue per tan mal camí que hi ha; d'allí se'n passa a Alcalà i la Vall de Gallinera; la Carroja és la primera, Benessa i Benitaia, pobles de cireres fines: pa bones i jorovines, Benifaquí i Almudaina.
* Benimassot trau l'assot.

## Referències

* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 475-524.
* 1 2 Sanchis Guarner, Manuel «Locucions tòpiques valencianes» (PDF). Bolletí del diccionari de la llengua catalana: revista de lingüística, folklore i literatura, Vol. XVIII, Núm. 1, (juliol-agost 1936) [Consulta: 25 març 2017].

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* Benimassot - Lloc web oficial
# Mosquiter comú

El mosquiter comú (Phylloscopus collybita), també anomenat musquetera, ocell marcenc o a les Illes Balears ull de bou, és un ocell passeriforme migrador i hivernant cria en boscos oberts d'Europa i Àsia. A Catalunya és típic de zones humides i es troba en estat vulnerable.

## Citacions

* Per la seva alegria i el seu bon humor, per la traça i la rapidesa quan corre i va d'una branca a l'altra, l'ull-de-bou guanya a tots els ocellets de les nostres encontrades.
       Obres Completes. Prosa, 1967. — Josep Maria de Sagarra

## Dites populars

* Quan canta l'ocell marcenc, senyal de mal temps.

## Referències

* ↑ De Sagarra, 1967, p. 722.
* ↑ Amades, 1982, p. 837.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. I. Hivern. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
* De Sagarra, Josep Maria. Obres completes. Prosa (en català). Selecta, 1967.
# Moulin Rouge

Pel·lícula musical dirigida el 2001 per Baz Luhrmann i interpretada per Nicole Kidman i Ewan McGregor.

## Dites

* El més gran que s'aprèn és a estimar i ser estimat a canvi.
* Sempre amb aquesta estúpida obsessió per l'amor!- Pare de Christian
* És una mica curiós el que sent el meu ésser.
* Explica la nostre historia - Saatine
* M'és igual el vostre estúpid dogma!- Duke
* He pagat a la meva meuca!- Christian
* No pot ser estimada, i tu ho saps -Harold Zitler
* Tens els ulls més dolços que he vist en la meva vida - Christian
* Que meravellosa és la vida, ara que estàs en el meu Món! - Christian

## Enllaços

* Pàgina oficial
# Mstislav Rostropóvitx

Mstislav Rostropóvitx (en rus, Мстислав Леопольдович Ростропович; Bakú, actual Azerbaidjan, 27 de març de 1927 — Moscou, Rússia, 27 d'abril de 2007) fou un músic d'origen soviètic, nacionalitzat estatunidenc, considerat el millor violoncel·lista de la seva generació. Va mantenir sempre un compromís social a favor de les llibertats i contra la Unió Soviètica.

## Citacions
### Premi Internacional Catalunya (1992)

Recull de citacions pronunciades en la cerimònia de lliurament del IV Premi Internacional Catalunya, el 26 de maig de 1992:
* Una de les primeres paraules que vaig aprendre a dir d'infant va ser "Casals".
* Pau Casals. Escoltàvem ansiosos els seus discos, perquè així ens arribaven els ecos d’un gran missatge musical que, com tota veritable creació, portava també un clam de llibertat.
* Un poble es manifesta sobretot en la capacitat creadora.
* Catalunya ha donat al món Pau Casals i molts d'altres: Gaudí, Dalí, Picasso, Miró. Admiro aquest poble català —compacte i creador.

## Referències

* 1 2 3 4 «XXV Premi Internacional Catalunya». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 1413901168. [Consulta: 28 agost 2013].
# Mosquit

El mosquit (Culicidae) és un insecte dípter de la família dels culícids, de cos cilíndric, cap amb dues antenes, i una trompa llarga i prima proveïda, en les femelles, d'òrgans punxants amb què travessen la pell dels fruits i dels animals per xuclar-ne el suc o la sang.

## Dites populars

* L'amic més avorrit, perquè beu vi, és el mosquit.
* Broma de mosquits, aigua tot seguit.
* El mosquit va dir a la granota: "Val més morir en el vi que viure en l'aigota".
* Molta mosca i mosquit, cel enterbolit.
* Moltes mosques al sol i molts mosquits el capvespre, pluja esperen.
* Mosquits al riu, ja som a l'estiu.
* Pel març, l'ull de bou petit ja empaita les aranyes, si no troba mosquits.
* Pel març, l'ull de bou petit ja es menja els primers mosquits.
* Per cada mosquit que es mata, n'hi van cent a l'enterrament.
* Si els mosquits fan rua de capvespre, porten vent.
* Tots els mosquits volen prendre tabaco.
* Un mosquit espatlla un orgue.
* Vol de mosquit, pluja tot seguit.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 3 Amades i Gelats, 1938.
* ↑ Trepat; Oller, 1995, p. 75.
* 1 2 3 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «mosquit». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Llibre del temps que fa. Barcelona: La Neotípia, 1938 (Primer llibre de les set sivelles).
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Trepat, Josep-Anton; Oller, Francesc (il.). Refranys de vora mar (en català). Barcelona: Noray S.A., 1995. ISBN 8474860881.
# Moscatell

El moscatell és una varietat de vinya que dóna un raïm de grans grossos i ovalats, de gust dolç lleugerament moscat. També és un vi dolç obtingut del raïm moscatell. La graduació és alta, i el gust i l'olor recorden el mesc.

## Dites populars

* Dels colors, el vermell, i dels raïms, el moscatell.
* El moscatell acurta la vida i allarga l'ocell.
* El vi moscatell no es guarda bé amb pitxell.
* En el Pla del Molinell, la marseguera és moscatell.
* Raïm moscatell, cap de tan bo com ell.

## Referències

* 1 2 3 4 Parés i Puntas, 1999, p. 333-341.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «moscatell». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Castells, 2016.

## Bibliografia

* Castells, Marta. Vegana i catalana: la cuina de tota la vida sense ingredients d'origen animal. Barcelona: Viena, 2016. ISBN 9788483308868.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Most

El most és el suc espremut del raïm abans de fermentar i esdevenir vi.

## Dites populars

* Amb un bon trago de most es torna l'ànima al cos.

### Dites relacionades amb l'agost

* A l'agost, figues i most.
    (var.) Per l'agost, cigrons i most.
    (var.) Per l'agost, figues i most.
    (var.) Per l'agost, fesols, sègol i most.
* A l'agost, pinta el most.
    (var.) A l'agost, recull el most.
    (var.) Per l'agost, el raïm pinta most.
* L'agost ho eixuga tot, menys el most.
* Aigua d'agost, mel i most.
    (var.) aigua d'agost, ni vi ni most.
* Aigua d'agost, safrà, mel i most.
* El maig gemat fa el bon blat i l'agost fa el bon most.
* El raïm d'agost, pel setembre most.
* El sol d'agost fa oli i fa most.
* El vi d'agost no fa bon most.
* Juny, juliol i agost, ni dona, ni col ni most.
    (var.) Maig, juny, juliol i agost, ni cargols, ni dones, ni most.
* L'aigua d'agost, tot oli i tot most.
* La primera pluja d'agost avança el most.
* Les darreres pluges d'agost porten la tardor i aigualeixen el most.
* Madura el raïm l'agost, i el setembre dóna el most.
* Migdia d'agost emborratxa més que el most.
* Pel juny, confitures, pel juliol, fesols i per a l'agost, figues i most.
* Per l'agost, a fer most.
* Per l'agost, bull el cànem i bull el most.
    (var.) Per l'agost, bull el mar i bull el most.
* Per l'agost, beu vi vell i deixa el most.
* Per l'agost, most, pel setembre, vi per vendre.
* Per l'agost, val més el vinagre que el most.
* Per l'agost, vi i most.
    (var.) Per l'agost, ni dona ni most.
    (var.) Per l'agost, ni vi ni most.
* Per tot l'agost, ha d'estar fet el most.
* Pluges d'agost, safrà, mel i most.
* Quan arriba l'agost, prepara la bóta per al most.
* Qui cava per l'agost, omple el celler de most.
* Qui poda en maig i alça a l'agost, no fa pa ni most.
* Si plou a l'agost, adéu most.
* Si plou molt el mes d'agost, no gastis diners en most.
* Si vols tenir un bon most, cava la vinya a l'agost.

## Frases fetes i locucions

* Parlar most.(Ripoll)
          Haver begut molt

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 Conca, 1988.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «most». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 Viladot-Puig, 2003.
* 1 2 3 4 Amades, 1931, p. 176-177.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costums populars de Barcelona (en català). Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1931.
* Conca, Maria (ed.). Els refranys catalans. València: Tres i Quatre, 1988 (L'Estel; 8). ISBN 8475022324.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Viladot-Puig, Joan. El Refranyer de Joan Viladot (en català). Lleida: Pagès Editors, 2003 (Història. Monografies; 23). ISBN 9788497790741.
# Mucositat

El moc o mucositat és una substància viscosa d'origen biològic produït per les membranes mucoses mitjançant les cèl·lules caliciformes.

## Frases fetes i locucions

* Caure el moc a algú.(Val.)
          Ésser una persona molt curta, rústica.
* Deixar amb el moc penjant.(Val.)
          Menysprear algú.
* Ficar el moc en una cosa.(Val.)
          Ficar-se allà on no cal.
* Haver llevat els mocs a algú.(Val.)
          Criar algú des de petit.
* Llevar els mocs a algú.(Val.)
          Donar bufetades a algú.
* No saber-se treure els mocs del nas.(Vallès, Penedès)
          Ésser molt beneït.

## Endevinalles

* Els pobres ho tiren i els rics ho arrepleguen.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Alcover; Moll, 2002.
* ↑ Amades, 1982.

## Bibliografia

* Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «moc». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
# Cotlliure

Cotlliure (oficialment en francès Collioure) és una vila, cap de la comuna del mateix nom, de la comarca del Rosselló, a la Catalunya Nord.

## Dites populars

* A Cotlliure fa bon viure, i a Argelés, si tens diners.

## Corrandes

* A Colliùre fan bon viure / A Argelés qui te díners / A La Roca de l'Albera / Jo no pensi tornar més.(català arcaic)
* A la Roca, el sol hi toca, / a Argelers, encara més, / a Cotlliure, hi fa bon viure, / si teniu forces diners!(català arcaic)
       Les minyones de Tuhir.

## Referències

* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Vidal, 1885, p. 9.
* ↑ Gual, 1973, p. 44.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Gual, Raymond «Chansons Populaires Catalanes (2a sèrie)». Terra Nostra, 9, (1973).
* Vidal, Pierre. Cansoner catala de Rosselló y de Cerdanya (en català). Vol. I. Corrandes. Perpignan: Imprimerie-Librairie A. Julia, 1885.

## Enllaços externs

* Web oficial de la Vila de Cotlliure (francès)
# Cotxer

Un cotxer és una persona que té per ofici conduir un cotxe o carruatge tirat per cavalls o altres animals de càrrega, destinat al transport.

## Endevinalles

* Ni quan vaig davant del Rei ni quan vaig davant del Papa em trec el barret del cap amb tot i ser classe baixa.
* No sóc de l'aristocràcia, ni noble ni cavaller, i en tot això puc estar-me cobert al davant del rei.
    (var.) No sóc home aristocràtic, ni noble ni cavaller, malgrat això puc romandre cobert al davant del rei.

## Referències

* ↑ Llibre Endevinalles, 1925.
* ↑ Amades, 1982.
* ↑ Castellví, 1956.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Castellví, Joan. Cinc-centes endevinalles / recollides, traduïdes, originals i versificades per Joan Castellví Cerdà (en català). 3a edició. Barcelona: Eler, 1956.
* El Llibre de les endevinalles : col·lecció selecta de velles i noves endevinalles versificades : pròpies per a passar una bella estona (en català). Barcelona: Salvador Bonavía, 1925 (Biblioteca Bonavia ; 14, 19).
# Cotó

El cotó és una fibra tèxtil vegetal que creix al voltant de les llavors del cotoner.

## Dites populars

* A Oliana filen llana, a Nargó filen cotó; molt més val a Peramola, que mengen carn de moltó.
    (var.) A Oliana enfilen llana, a Tragó enfilen cotó i a Peramola apedreguen el rector.
* A Rubí, cotó collir; a Rubió, collir cotó.
* Cel de cotó, llevant bufador.

## Frases fetes i locucions

* Ésser com cotó.
          Ésser molt fluix.
* Estar més blan que un cotó.(Mall.)
          Estar molt tranquil, amansit.

## Cançons populars

* Totes ses que són anades / enguany a collir cotó / han perduda sa color / d'aplegar dematinades.(Mall.)

## Referències

* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Cotó» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Rubí» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «llevant». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «cotó». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Cove

Un cove és un cistell portàtil relativament gran i més fons que no pas ample.

## Dites populars

* Alls plantats en lluna nova, de grans un cove.
* Barca nova, peix al cove.
* El que hi ha al cove, és peix; tot el demés és pesquera.
* El qui un cove sabrà fer, ja pot dir que és cisteller.
* Fes les faves en lluna nova i les colliràs amb un cove.
* Marit vell i muller jove, granota fica't al cove.
* Lluna nova, peix al cove.
* Lluna nova, ves-hi amb un cove; lluna vella, ves-hi amb una cistella.
* Lo que hi ha en el cove és peix, i lo demés és peixquera.
* Qui fa un cove, fa un cistell.
    (var.) Qui fa un cove fa un cistell i al cap de l'any cisteller vell.
* Qui fa un cove, fa un paner.
* Qui fa un cove en fa cent, si té vímets i temps.
* Qui fa un cove fa un paner i al cap d'any ja és cisteller.
* Qui no en fa un cistell, mai omple un cove.
* Qui un cove sàpiga fer, ja pot dir que és cisteller.

## Frases fetes i locucions

* A coves.
          En gran abundància
* Anar amb es cove.
* Cercar la lluna en un cove.
          Pretendre una cosa impossible
* Dur es covo.
          Ésser objecte de burla per excessiva ingenuïtat
* Ésser capaç de fer covo i paner
          Ésser capaç de fer qualsevol malifeta
* Fer-ne una (o fer-la) com un cove.
          Fer un disbarat inconscientment
* Voler agafar la lluna amb un cove.
          Pretendre una cosa impossible
* Tenir més ull que un covo d'alatxa.
          Ésser una persona atenta, tenir els ulls molt oberts

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Cove». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 Viladot-Puig, 2003.
* 1 2 3 «Cove». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 8 juny 2012].
* ↑ Amades, Joan. La Rondalla i el proverbi. Barcelona: Gràf. Calmell Salmeron, 1938. $^{[Enllaçnoactiu]}$
# Crani

El crani és una estructura òssia que forma la part més elevada del cap i protegeix l'encèfal.

## Citacions

* Erudició, s. —Polsim que cau d'un llibre en un crani buit.
    (en anglès) Erudition, n. Dust shaken out of a book into an empty skull.
       El Diccionari del Diable, 1911. — Ambrose Bierce
* La boira creix com un pus dins un crani. / Dessota els peus, prestigis de tardor. / De sobte, tou en el matí, un fulgor: / brota en el cor de la boira un gerani.
       Goig del carrer. — Vicent Andrés i Estellés
* Però no hi ha secrets entre els qui parlem / la mateixa paraula i els qui guardem silenci; / duus un signe al crani que m'orienta.
       «Al meu pare», a Emprentes. — Antoni Tàpies i Barba
* Plou dins el crani i no tinc paraigua.
       El mur de Planck, 2013. — Josep Anton Soldevila
* A dintre el cel hi han florit cranis / i sobre els cranis la humanitat hi planta les cabelleres.
       La ciutat cansada, 2017. — Maria Cabrera i Callís

## Dites populars

* Llibres i una closca estreta, pocs diners i poca xaveta.
          Closca = crani / xaveta = seny, enteniment.

## Referències

* ↑ «The Devil's Dictionary by Ambrose Bierce». gutenberg.org. Projecte Gutemberg. Arxivat de l'original el 1509337952. [Consulta: 18 setembre 2016].
* ↑ Portilla Gra, Antoni. «Poemes d'amor, de mort i de pàtria (Vicent Andrés Estellés)». Ajuntament de Godella. [Consulta: 18 setembre 2017].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ «Antoni Tàpies-Barba». Selecció de poesia catalana (1995-2000). LletrA. [Consulta: 18 setembre 2017].
* ↑ Tugues, Albert «Quan plou dins del crani». El Punt Avui, (22-11-2013) [Consulta: 18 setembre 2017].
* ↑ Massot, Josep «Allau de llibres de poesia». La Vanguardia, (13-03-2017) [Consulta: 18 setembre 2017].
* ↑ Gisbert, 2011, p. 302.

## Bibliografia

* Gisbert, Adolf. Refranyer temàtic : amb breu explicació de significat i lèxic, referència a equivalents, similars i contraris, i corresponents i similars en castellà (PDF). Godella: Oficina Municipal d’Ús i Promoció del Valencià, Ajuntament Godella, 2011 [Consulta: 12 octubre 2024]. }
# Creixell

Creixell és un municipi català de la comarca del Tarragonès.

## Dites populars

* A Creixell, cadascú va per ell.
* A Creixell, lleven la pell; a Borrassà, l'acaben de llevar.
* A Creixell pelats pelats, sota la mola escorxen gats.
    (var.) A Creixell, pelats, pelats, sota la mola, sota la mola; a Creixell, pelats, pelats, sota la mola escorxen gats.
* Al Vendrell són les boniques, a Roda ja no ho són tant, a Creixell les rovellades i a la Torre la flor del Camp.
    (var.) Del Vendrell són les boniques, a Roda ja no ho són tant, a Creixell les rovellades i a Torredembarra, la flor del Camp.
    (var.) Al Vendrell són rovellades, a Creixell ja no ho són tant, a Clarà són molt boniques i a la Torre la flor del Camp.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Marrugat Cuyàs, Ramon «El parlar del Penedès i Torredembarra». Recull de treballs, Núm. 15, (2014), pàg. 311–346. ISSN: 2385-4618 [Consulta: 29 març 2017].
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «creixell». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Enllaços externs

* Creixell - Lloc web oficial
# Coure

El coure (del llatí cuprum) o aram és un element químic de nombre atòmic 29 i símbol Cu. Es tracta d'un metall de transició de coloració rogenca i de brillantor metàl·lica de l'anomenat grup 11 de la taula periòdica, caracteritzat perquè és dels millors conductors de l'electricitat i de la calor.

## Dites populars

* Campana d'argent i badall de coure.
* Escuder pobre, tassa de plata i cànter de coure.
    (var.) Home pobre: olla d'argent i cànter de coure.
* La taronja pel matí és or, pel migdia plata i a la nit coure.

## Frases fetes

* Alçar el coure.
          Sonar la campana d'alarma contra invasors o malfactors, o bé escridassar a un malfactor sorprès amb sa malifeta.
* Batre el coure.
          Pegar molt fort.
* Tocar coure.
          Disposar de mitjans econòmics, tenir diners.

## Cançons populars

* De bronzo són ses campanes, / es coures i es morters; / jo m'estimaria més / que el Bon Jesús me'n dugués, / que dar-te lo que em demanes.
       Mallorca.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 7 octubre 2024].
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Coure». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ «Coure». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cranc

El cranc és el nom comú de diverses espècies de crustacis decàpodes.

## Dites populars

* Cranc, per què vas tort? Perquè mon pare hi anava.
* En terra, a la mar i a tota banda, tortuga que té cranc, es cranc comanda.
* Guarda't, donzella, de paraula d'home, que corre com el cranc.
* L'aiguafort rosega el ferro i el cranc rosega la carn.
* Les tres pors són: caure d'un banc, tenir cranc i cagar fang.
* Pescant crancs o caçant rates, mariner, posa't sabates.
* Si tens manya, amb un pedàs, cranc i dona agafaràs.

## Frases fetes

* Anar de cranc.
          Anar de costat.
* Caminar com els crancs.
          Caminar cap enrere.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «cranc». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 Parés i Puntas, 1999, p. 467-470.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.