OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Pobla del Duc

La Pobla del Duc és un municipi de la Vall d'Albaida, al País Valencià.

## Dites populars

* Bona vila és Cocentaina però millor és Ontinyent, tallafilos en Albaida, carrascolos en Agullent, al Alfarrasí els pollosos, doctes en Montaverner, en la Pobla els talonuts, còlbits en Benicolet, en Llutxent les rabosetes i els rabosots en Pinet. Cap al port de Benigànim aniré com un coet.
* Bresquilles i cebes duc de lo millor que té l'horta, són de la Pobla del Duc i totes de mata morta.
* De la Pobla del Duc, ni llavor ni ruc.
* En Benicolet, joristes, en Benigànim, ganxuts, en Quatretonda, cuquellos, i en la Pobla, talonuts.
* En la Pobla de Rugat ja no planten moscatell, que diuen que el monastrell dóna millor resultat.
* En la Pobla hi hagué un temporal i, en anegar-se els entorns del poble, surava una albarda damunt l'aigua, i els veïns, pensant-se que era una balena, veren eixir amb cordes i ganxos per a peixcar-la.
* Ser u com els de la Pobla, que ni neguen ni paguen.

## Referències

* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 181, Vol. 5. Sector central interior.
* 1 2 3 4 5 Sanchis Guarner, 1983, p. 205, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 191, Vol. 5. Sector central interior.

## Bibliografia

* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* Portal de l'Ajuntament de La Pobla del Duc
# La Pobla de Montornès

La Pobla de Montornès és un municipi de la comarca del Tarragonès que forma part de l'àrea anomenada Baix Gaià.

## Dites populars

* A la Pobla, quan la tenen prima la volen doble.
* El rector de la Pobla de Montornès en qüestions d'aquestes no hi entén res.
* La Pobla de Montornès, que molts l'anomenen i no saben on és.

## Referències

* 1 2 Marrugat Cuyàs, Ramon «El parlar del Penedès i Torredembarra». Recull de treballs, Núm. 15, (2014), pàg. 311–346. ISSN: 2385-4618 [Consulta: 29 març 2017].
* ↑ Amades, 2006.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Refranys i dites (Ed. facsímil) (en català). Tarragona: L'Agulla de cultura popular, 2006 (Biblioteca de tradicions populars, núm. 32). ISBN 8496294218.

## Enllaços externs

* La Pobla de Montornès - Lloc web oficial
# La Pobla de Vallbona

La Pobla de Vallbona és un municipi del Camp de Túria, al País Valencià.

## Dites populars

* Diuen que Llíria és la glòria i Benaguasil el cel, que la Pobla és purgatori i Benissanó l'infern.
* En la Pobla, escarabats, Vassuar, carabassots, en Benimodo, cuquellos, i en Carcaixent, els guixots.
          Són els malnoms dels habitants d'aquests pobles.
* La Pobla de Vallbona, el millor poble; és la terra més bona p'a rics i pobres.
* Per a lletjos, en la Pobla; les Ventes, gent de muntó; per a sords de conveniència, el sord de Benissanó.

## Referències

* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 25, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 106, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 33, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 26, Vol. 5. Sector central interior.

## Bibliografia

* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de La Pobla de Vallbona - Lloc web oficial
# La Pobla de Massaluca

La Pobla de Massaluca és una vila i municipi de la comarca de la Terra Alta.

## Dites populars

* A Corbera són dimonis i a Vilalba no ho són tant, a la Pobla el purgatori i a Nonasp ja estic al cel.
* A la Pobla cacen tords, a Batea les grivetes, les xiques de Nonasp crien dos nius d'aurenetes.

## Referències

* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Paremiologia tòpica». L'autor, cop. 2010-. [Consulta: 13 setembre 2024].
* ↑ Aragonés Salvat, Albert (ed.) «Les "Notes folklòriques" (1924-1928) recollides i anotades per Ramon Sedó Borrell». Beceroles, lletres de llengua i literatura, 5, (2012), pàg. 113-135.$^{[Enllaçnoactiu]}$

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Ajuntament
# La Pobla de Segur

* Aquesta pàgina conté fragments escrits en català genuí, anteriors a la normativa de Pompeu Fabra. Es reprodueix la font original per preservar-ne el significat íntegre i no desvirtuar-la. Podria semblar que hi ha errors ortogràfics que en realitat no ho són.
La Pobla de Segur és una vila i municipi català de la comarca del Pallars Jussà.

## Citacions

* Sóc fill del noguera / dins un rai nasquí, / [...] / De cinc trams los rais avio / de la Pobla a Balaguer, / los empenc i los arrio / com sa rua el traginer.
       «Cançó del rayer» a Patria, 1886. — Jacint Verdaguer

## Corranda

* Les minyones de La Pobla, / ja no mengen més que carn, / se la mengen tota crua, / després diuen que els fa mal.

## Dites populars

* A la Pobla de Segur, l'hivern llarg i l'estiu curt.
* Gent de la Pobla, ni amb so de cobla.

## Referències

* ↑ Verdaguer, 1904, p. 70.
* 1 2 Coll i Martí, Josep «Refranys geogràfics al Pallars». Butlletí interior de la Societat d'Onomàstica, Núm. 13, (1983), pàg. 71-75 [Consulta: 19 octubre 2015].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Verdaguer, Jacint. Patria: poesíes. Barcelona: F. Ribalta Tisans, 1904.

## Enllaços externs

* La Pobla de Segur - Lloc web oficial
# La Nucia

La Nucia és un municipi valencià de la comarca de la Marina Baixa.

## Dites populars

* En Altea, xiques guapes, en Benidorm, mariners, en la Nucia, tramussos i en Callosa, espardenyers.
* En la Nucia, els tramussers, en Polop els fariners, en la Vila els arriers i en Callosa espardenyers.
    (var.) En la Nucia, tramussos; en Callosa espardenyers; en la Vila els arrieros; en Altea, els peixcaters.
* En la Nucia està Cristo, en Polop, el Pare Etern; en Callosa, l'Arsobispo: tots mo n'anirem al cel.

## Referències

* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 66, Vol. 3. Sector meridional.
* 1 2 3 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Ajuntament de La Nucia
# Teulada (Marina Alta)

Teulada és un municipi valencià de la comarca de la Marina Alta.

## Dites Populars

* Benidorm davall Teulada s'adorm.
* De Teulada ni home ni matxo, ni cosa que valga un patxo.
    (var.) De Teulada ni home ni matxo, ni cosa que valga un catxo.
          "Patxo" i "catxo" signifiquen "cosa de poc valor".
* En Xàbia, desculats; en Ondara, fanfarrons; en Benissa, senyorets; i en Teulada, boquimolls.
* Teuladí que vola, a la cassola.
          A més de ser el gentilici de Teulada, el teuladí és un ocell.
* Teulà, ni palla ni gra.
* Sant Antoni està en Benissa, Sant Domingo està a Xaló, Sant Vicenç està a Teulada, Jesús Pobre baix Montgó.
    (var.) Sant Antoni està en Benissa, Sent Domingo en Eixaló; i més avall de Teulada, Jesús Pobre baix Montgó.

## Referències

* 1 2 3 Sanchis Guarner, 1983, p. 45, Vol. 3. Sector meridional.
* 1 2 3 Bertran Calvo, Vicent «Els pobles de la Marina parlen els uns dels altres: gentilicis i renoms» (PDF). Butlletí Interior de la Societat d'Onomàstica, Núm. 94-95, (Octubre 2003), pàg. 62-63 [Consulta: 1556620129].
* 1 2 Parés i Puntas, 1999, p. 475-524.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Ajuntament de Teaulada Moraira
# Teòcrit

Teòcrit [(en llatí: Theocritus, en grec antic: Θεόκριτος; Siracusa, 315/300 aC – c. 260 aC) va ser un poeta grec.

## Citacions

* No vagis a la muntanya sense un bon calçat.
    (en llatí) Ne incalceatus in montes.
       Idil·lis § 4,56.
* Trepitja la teva pròpia terra.
    (en llatí) Tuam ipsius terram calca.
       Idil·lis § 5,61.
* Ni el pitjor ni el primer.
    (en llatí) Neque pessimus neque primus.
       Idil·lis § 14,55-56.
* En el benaurat tot és benaurança.
    (en llatí) In beato omnia beata.
       Idil·lis § 15,24.
* Per als ganduls sempre és festa.
    (en llatí) Ignauis semper feriae sunt.
       Idil·lis § 15,26.
* No t'acostis a un que estigui afamat.
    (en llatí) Esurienti ne occurras.
       Idil·lis § 15,48.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Erasme de Rotterdam, 2018.

## Bibliografia

* Erasme de Rotterdam. No puc no parlar. Girona: Edicions de la ela geminada, 2018. ISBN 9788494856129.
# Terrades

Terrades és un municipi català de la comarca de l'Alt Empordà. Està ubicat en una petita vall de l'àrea coneguda com les Garrotxes de l'Empordà. Presenta el nucli central de Terrades i les entitats de població de la Guàrdia i Palau-surroca.

## Dites populars

* A Terrades tots són lladres; a Cistella, de vegades; a Lladó, fins el rector.
    (var.) A Terrades tots són lladres, i a Lledó fins el rector.
* A Terrades tots són lladres, i a Llers fins el pagès.
* A Terrades tots són lladres, i a Meià algun n'hi ha.
* A Terrades tots són lladres, i a Navata l'un toca l'altre.
* A Terrades tots són lladres, i a Sant Llorenç els carrers plens.
    (var.) A Terrades tot són lladres, a Sant Llorenç, els carrers en van plens i a Albanyà, algun n'hi ha.
* A Terrades tots són lladres, penja lloques a Darnius; a La Jonquera gavatxos i a Sant Llorenç ravatxins.
* Terrades terra de lladres, els gossos solts i les pedres lligades.

## Referències

* ↑ Vila i Medinyà, Pep «Un recull de modismes empordanesos recollits pel folklorista reusenc Cels Gomis Mestres (Figueres, 1883)» (PDF). Annals de l'Institut d'Estudis Empordanesos, Vol. 41, (2010), pàg. 481-496. DOI: 10.2436/20.8010.01.46.
* 1 2 Amades, Joan «Refranys geogràfica». Butlletí del Centre Excursionista de Catalunya, Vol. 47, núm. 511, (desembre 1937), pàg. 289-297 [Consulta: 8 març 2014].
* 1 2 3 4 5 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Paremiologia tòpica - Sant Llorenç de la Muga». L'autor, cop. 2010. Arxivat de l'original el 1603915940. [Consulta: 26 setembre 2013].

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* Portal de l'Ajuntament de Terrades
# Terrassa

Terrassa és un municipi i cocapital de la comarca del Vallès Occidental.

## Dites populars

* A Terrassa, mala raça, la meitat en són jueus.
* A Terrassa són senyors, a Sabadell són homes.
* Set de Terrassa, que menjant passa.
* Terrassa, mala raça; Sabadell, mala pell.
    (var.) De Terrassa mala raça; de Sabadell mala pell.
* A Terrassa, mala raça, a Sabadell mala pell, i a Granollers us prenen els diners.
    (var.) A Terrassa, mala raça; a Sabadell, mala pell; a Barcelona, traïdors, i a Sarrià, bona gent.
    (var.) A Terrassa, mala raça, a Sabadell, mala pell, a Esparreguera, són dimonis, i a Olesa, mala gent.
    (var.) A Terrassa, mala raça; a Sabadell, mala pell; a Tarragona, xerraires, i a Barcelona, flor de rei
    (var.) Terrassa mala raça, Sabadell mala pell, a Manresa són gitanos i a Callús són bona gent.
    (var.) Terrassa mala raça, Sabadell mala gent, Barcelona són gitanos i Mataró bona gent.
* Un senyor de Terrassa, un home de Sabadell i un pagès de Manresa.

## Referències

* 1 2 3 Cardús, Salvador. Terrassa medieval : visió històrica. Terrassa: Xarxa de Biblioteques Soler i Palet, 1984. ISBN 8450507146.
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Terrassa». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 3 4 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 7 octubre 2024].
* 1 2 Pàmies i Riudor, Víctor. «Terrassa». Paremiologia tòpica. l'autor, cop. 2010. Arxivat de l'original el 1457298781. [Consulta: 26 setembre 2013].

## Enllaços externs

* Portal de l'Ajuntament de Terrassa
# Terrateig

Terrateig és un municipi de la Vall d'Albaida, al País Valencià.

## Dites populars

* En Rugat han mort un gat, en Aielo, l'han pelat, Montitxelvo, l'han torrat, Terrateig, se l'han menjat.
* En Terrateig cagarneres, en Montitxelvo els reiets, en Aielo els gafarrons, en Rugat els paixarells i en Beniatjar les gralles en l'alt del Benicadell.
* En Terrateig, cagarneres, gralles en Beniatjar, en Quatretonda cuquellos, i paixarells en Rugat.
* Terrateig, de lluny el veig i de prop és més lleig.
    (var.) Terrateig de lluny és lleig, i de prop no val res.
* Tarrateig és divertit: tots ballen amb castanyetes. Sols Montitxelvo està trist, prega per les animetes.

## Referències

* 1 2 Sanchis Guarner, 1983, p. 182, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 183, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ «Terrateig (Vall d'Albaida)». Mancomunitat de Municipis de la Vall d'Albaida. Arxivat de l'original el 4/03/2016. [Consulta: 4 gener 2017].
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 207, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 199, Vol. 5. Sector central interior.

## Bibliografia

* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* Portal de l'Ajuntament de Terrateig
# Terreny

Un terreny és una extensió de terra definida per alguna característica natural, o bé un espai de terra destinat a alguna cosa.

## Citacions

* El primer home que, havent tancat un terreny, gosà dir: Això és meu, i trobà gent prou beneita per creure'l, fou el fundador de la societat civil.
    (en francès) Le premier qui, ayant enclos un terrain, s'avisa de dire: Ceci est à moi, et trouva des gens assez simples pour le croire, fut le vrai fondateur de la société civile.
       Discurs sobre l'origen i fonaments de la desigualtat entre els homes, 1755. — Jean-Jacques Rousseau

## Frases fetes

* Guanyar terreny.
          Avançar, fer-se avant.
* Perdre terreny.
          Recular, fer-se enrere.
* Posar-se en bon (o en mal) terreny.
          Posar-se en una situació avantatjosa (o desfavorable)
* Preparar el terreny.
          Predisposar favorablement algú o alguna cosa amb la finalitat d'obtenir un determinat resultat
* Sobre el terreny.
          En el mateix lloc, o moment, d'una acció o activitat.
* Sondar el terreny.
          Assegurar-se de l'estat d'una cosa abans d'obrar o de prendre una determinació.
* Terreny de joc.
          En futbol i altres esports, camp de joc.

## Referències

* ↑ Alegret, Lluís. Joan Garcia Oliver: retrat d'un revolucionari anarcosindicalista. Barcelona: Pòrtic, 2008, p. 37 (Testimonis). ISBN 978-8498090499.
* 1 2 3 4 5 6 7 «Terreny». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 24 abril 2017].
# Terra

* Aquest article tracta sobre el planeta. Vegeu-ne altres significats a «Sòl».
La Terra és el tercer planeta en distància respecte al sol, el més dens i el cinquè en mida dels planetes del sistema solar. És també el més gran, en diàmetre i massa, dels planetes terrestres. Es troba habitat per milers d'espècies, incloent els éssers humans i s'anomena també, de vegades, «món», «Gaia» o «planeta blau».

## Citacions

* Doneu-me un punt de suport i mouré la Terra.
    (en grec antic) δῶς μοι πᾶ στῶ καὶ τὰν γᾶν κινάσω.
       — Arquimedes
* La Terra —el bressol de la humanitat, però no es pot viure per sempre en un bressol.
    (en rus) Земля – колыбель человечества, но нельзя вечно жить в колыбели.
       — Konstantín Tsiolkovski
* La superfície de la Terra és la costa de l'oceà còsmic. En aquesta costa, hem après gairebé tot el que sabem. Recentment ens hem endinsat una mica endins, potser fins a l'alçada del turmell, i l'aigua sembla que ens convida a continuar. Una part del nostre ésser sap que és d'aquí d'on venim.
    (en anglès) The surface of the Earth is the shore of the cosmic ocean. On this shore we've learned most of what we know. Recently we've waded a little way out, maybe ankle deep, and the water seems inviting. Some part of our being knows this is where we came from.
       «The Shores of the Cosmic Ocean» a Cosmos: Un viatge personal, 1980. — Carl Sagan
* Sóc una ciutadana del món, la Terra és la meva pàtria i la humanitat és la meva nació.
       7 d'octubre de 2011. — Tawakkol Karman
* La Terra existeix des de fa uns quatre mil cinc-cents milions d'anys i sabem que ja hi havia formes de vida fa tres mil set-cents milions d'anys. En poc menys de mil milions d'anys va sorgir la vida i la pregunta és, com va anar això?
       Ara Ciència, 18 de març de 2015. — Daniel Closa i Autet
* Gràcies per seguir el nostre any a l'espai. El viatge no s'ha acabat; seguiu-me, ara que redescobriré la Terra!
    (en anglès) #Thanks for following our #YearInSpace The journey isn't over. Follow me as I rediscover #Earth!
       1 de març de 2016. — Scott Kelly
          Missatge a Twitter de l'astronauta des de l'estació espacial poc abans de retornar a la Terra

## Referències

* ↑ Arróniz Hidalgo, José-Guillermo. Diccionari de citacions i frases de renom. Barcelona: Claret, DL 1997. ISBN 8482971379.
* ↑ Казютинский, В. В. «К. Э. Циолковский и глобалистика». Век глобализации, 1, (2009). ISSN: 1994-9065 [Consulta: 1548542009].
* ↑ Sagan, Carl. Cosmos. Unabridged.. New York: Random House, 1980. ISBN 9780307800985. $^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ «La veu contra el despotisme d'Ali Abdul·là Salih». El Periódico de Catalunya, (07-10-2011) [Consulta: 19 març 2017].
* ↑ Closa, Daniel «Novetats sobre l’origen de la vida». Ara Ciència, (18-03-2015) [Consulta: 21 març 2017].
* ↑ Marginedas, Marc «Els astronautes Kelly i Kornienko tornen a la Terra i posen fi al seu any a l'espai». El Periódico de Catalunya, (02-03-2016) [Consulta: 21 març 2017].
# Tertul·lià

Tertul·lià, de nom complet Quint Septimi Florent Tertul·lià (en llatí: Quintus Septimus Florens Tertullianus, vers 150 a 160? - 220 a 240?) fou un dels pares de l'Església cristiana, apologeta, escriptor, filòsof i jurista.

## Citacions

* Un home que fuig podrà lluitar una altra vegada.
    (en llatí) Vir fugiens et denuo pugnabit.
       Sobre la fugida. § 10.1.
* El temps ho desemmascara tot.
    (en llatí) Tempus omnia reuelat.
       Apologètic § 7,13.

## Referències

* 1 2 Erasme de Rotterdam, 2018.

## Bibliografia

* Erasme de Rotterdam. No puc no parlar. Girona: Edicions de la ela geminada, 2018. ISBN 9788494856129.
# Terry Gilliam

Terry Gilliam (Medicine Lake, Minnesota, 22 de novembre de 1940) és un membre del grup còmic Monty Python, actor i director de cinema d'origen estatunidenc.

## Citacions

* En el cinema la classe mitjana està en perill d'extinció.
       Entrevista a Play, 28 de novembre de 2014.

## Referències

* ↑ Yáñez, Manu. «Terry Gilliam: “La classe mitjana del cinema està en perill d’extinció”». Play. Ara, 28-11-2014. [Consulta: 28 desembre 2017].
# Testament a Praga

Testament a Praga és una obra literària de l'escriptora Teresa Pàmies i Bertran, en forma de recull biogràfic del seu pare Tomàs, i publicada originalment l'any 1970. Fou guardonada amb el Premi Josep Pla de narrativa el 1970.

## Citacions

* [Tomàs, pare] ...Donada com és ella [Teresa] a les fantasies, no vull que arregli el pare, sinó que el deixi tal com és, que ni a la terra ni al cel no hi ha àngels, i l'home no és altra cosa que el fill de les circumstàncies.
* [Teresa, filla] Crec haver fet un acte de moderació traient-ne un parell de monges i tres o quatre casades ardoroses.
* [La mare de Teresa] Fou, simplement, la mare més bona del món.

## Referències

* 1 2 3 Pàmies; Pàmies, 1971.

## Bibliografia

* Pàmies, Tomàs; Pàmies, Teresa. Testament a Praga (en català). Destino, 1971. ISBN 9788423307647.
# Jorge Rafael Videla

Jorge Rafael Videla (Mercedes, Buenos Aires, 21 d'agost de 1925 — Marcos Paz, Buenos Aires, 17 de maig de 2013) fou un militar argentí. Comandant en cap de l'exèrcit (1975), derrocà María Estela Martínez de Perón (1976) i assumí, com a cap de la junta militar, la presidència de la república. Instaurà una dictadura i dissolgué el parlament, els partits i els sindicats obrers, i inicià una duríssima repressió contra els opositors.

## Citacions

* Déu sap el que fa, per què ho fa i per a què ho fa. Jo accepto la voluntat de Déu. Crec que Déu mai em va deixar anar la mà.
    (en castellà) Dios sabe lo que hace, por qué lo hace y para qué lo hace. Yo acepto la voluntad de Dios. Creo que Dios nunca me soltó la mano.
* La repressió es dirigeix ​​contra una minoria que no considerem argentina.
    (en castellà) La represión se dirige contra una minoría que nosotros no consideramos argentina.
* Fou un error de la nostra part acceptar i mantenir en el temps el terme de desaparegut diguem com una cosa així nebulosa, en tota guerra hi ha morts, ferits, invàlids i desapareguts, és a dir, gent que no se sap on és. Això és així en tota guerra.
    (en castellà) Fue un error de nuestra parte aceptar y mantener en el tiempo el término de desaparecido digamos como algo así nebuloso; en toda guerra hay muertos, heridos, lisiados y desaparecidos, es decir, gente que no se sabe dónde está. Esto es así en toda guerra.
* Un terrorista no és només algú amb un revòlver o una bomba, sinó també aquell que propaga idees contràries a la civilització occidental i cristiana.
    (en castellà) Un terrorista no es sólo alguien con un revólver o una bomba, sino también aquel que propaga ideas contrarias a la civilización occidental y cristiana.
* Volem garantir la pau a tota la República, per això acabarem amb la subversió.
    (en castellà) Queremos garantizar la paz en toda la República, para ello acabaremos con la subversión.
* Els desapareguts no estan ni vius ni morts. Estan desapareguts.
    (en castellà) Los desaparecidos no están ni vivos ni muertos. Están desaparecidos.
       Conferència de premsa a la Casa Rosada (Buenos Aires), 14 de desembre de 1979.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Muere Videla: sus frases». The Huffington Post, 27-05-2013. Arxivat de l'original el 1371900817. [Consulta: 25 setembre 2013].
* ↑ Feitlowitz, Marguerite. «A Lexicon of Terror». New York: The New York Times Company, 1998. [Consulta: 25 setembre 2013].
# Jorge Ribalta i Delgado

Jorge Ribalta i Delgado (Barcelona, 1963) és un fotògraf, activista cultural i crític d'art català.

## Citacions

* Per a mi la fotografia és un instrument per pensar, per aprendre
       Entrevista a Ràdio Web Macba, 27 de juliol de 2015.
* En el treball artístic hi ha una qüestió de joc, de plaer i de gaudi que és un mecanisme determinant, tant per a l'autor com per al públic.
       Entrevista a Ràdio Web Macba, 27 de juliol de 2015.
* Una de les coses que intento fer en el meu treball amb la fotografia, és una espècie de projecte d'arqueologia, d'excavació, de tornar a l'actualitat tota una memòria històrica del medi.
       Entrevista a Ràdio Web Macba, 27 de juliol de 2015.
* L'acceptació acrítica de la mort de la fotografia en l'art contemporani, em sembla un discurs pervers que forma part d'un procés de banalització de l'espai artístic contra el qual crec que hem de lluitar.
       Entrevista a Ràdio Web Macba, 27 de juliol de 2015.
* Un fotògraf no treballa ni pensa igual quan canvia de cambra. Un càmera és un instrument per pensar. I cada cambra et fa pensar diferent i et comportes diferent.
       Entrevista a Ràdio Web Macba, 27 de juliol de 2015.
* L'ús del negatiu i el fet que, en la presa, no puguis constatar el que has fet fins moments després, introdueix un element d'inconsciència, de manca de control, que a mi em sembla interessant.
       Entrevista a Ràdio Web Macba, 27 de juliol de 2015.
* La història de la fotografia és la història del seu democratització. La fotografia neix amb una promesa d'universalització.
       Entrevista a Ràdio Web Macba, 27 de juliol de 2015.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «FONS ÀUDIO32 Jorge Ribaltall». Ràdio Web Macba. MACBA. Arxivat de l'original el 1441692062. [Consulta: 3 agost 2015].