# Graner

Un graner és un magatzem de cereal i menjar animal. S'acostumen a construir en llocs allunyats de l'amenaça de petits depredadors, com ratolins o ocells.

## Dites populars

* Aigua de Giner, òmpli botes y graner.
    (var.) Aigua de gener omple bótes i graner, i la pica d'oli també.
* Aigua en Febrer, òrdi en lo graner.
* Aigua en Maig, a omplir el graner vaig.
* Cuc de gener, omple el graner.
* En el maig, el dia s'allarga i el graner s'escurça.
* Flor d'ametller omple el graner.
* Granollers és el graner del Vallès.
* Juny plujós, graner polsós.
* Pagès lluner, no omple el graner.(Empordà)
* Per Sant Antoni de gener, mitja palla i mig graner.(Manresa)
* Pluja de gener, omple la bóta i el graner.
* Setembre boirós, graner polsós.
* Si canta la granota pel gener, tanca el graner.
* Si no plou pel febrer, mal va el graner.
* Trons de gener, pagès estintola es graner.
* Trons en gener, a apuntalar el graner; trons en març, fred en abril i maig.
* Trons pel gener, desembarassa el graner.
    (var.) L'aigua al gener omple el graner.
    (var.) Gener plujós, graner polsós.
* Un gra no fa graner, però ajuda.
* Val més manllevar al graner que a l'usurer.

## Referències

* 1 2 3 Alberola, 1928.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «bóta». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «cuc». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «maig». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 561-566.
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Granollers». Paremiologia tòpica. l'autor, cop. 2010. [Consulta: 26 setembre 2013].
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «juny». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «graner». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «pluja». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «setembre». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Amades, 1982.
* ↑ Amades, 1931, p. 52-56.
* ↑ Rocas; Angelats; Vila, 2004.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «tro». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Bibliografia

* Alberola, Estanislau. Refraner valencià: colecció de refráns populars. València: Arte y Letras, 1928.
* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. I. Hivern. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
* Amades, Joan. Costums populars de Barcelona (en català). Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1931.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Rocas, Irene; Angelats, Rosa (ed.); Vila, Pep (ed.). Refranys i dites populars de Llofriu, recollides per Irene Rocas. [Palafrugell]: Arxiu Municipal de Palafrugell, 2004. ISBN 8492343249.