# Carnaval

El Carnaval és el període de celebració que precedeix l'època d'austeritat i de penitència de la Quaresma. S'hi manifesten, d'una manera barrejada i confusa, costums i festes molt antics, molt heterogenis i diversos, propis de diferents cultures i civilitzacions. És una celebració que pertany al culte lunar, per això és una festa mòbil. Comença entorn de l'Epifania, però estrictament es considera carnaval els tres dies anteriors (diumenge, dilluns i dimarts) al dimecres de Cendra.
També s'anomena el carnaval, especialment als Països Catalans, Carnestoltes.

## Dites populars

* A Carnestoltes, bones voltes.(Val.)
* A Carnestoltes totes les bèsties van soltes.(Calasseit)
* Ballades per Carnestoltes, batialles per Tots Sants.(or.)
    (var.) Baralles per Carnestoltes, baralles per Tots Sants.
    (var.) Ballades per Carnestoltes, bestialles per Tots-sants.
    (var.) Rialles de Carnestoltes, ploralles de Tots Sants.(Vallès)
    (var.) Les bogeries de Carnestoltes per Tots Sants surten a llum.(Manresa)
* Carnaval gelat, espiga granada.
* Carnaval se'n va, sembra ton all.
* Carnestoltes moltes voltes i Nadal de mes a mes, Pasqua cada vuit dies; Quaresma, no vingues més.
    (var.) Carnestoltes moltes voltes i Nadal de mes a mes, Pasqua cada setmana; Quaresma, no vingues més.
    (var.) Carnestoltes, quinze voltes i Nadal a cada mes, que cada dia fos festa i la Quaresma mai vingués.
    (var.) Carnestoltes quinze voltes i Nadal de mes a mes, Pasqua de vuit en vuit dies; Quaresma, no tornis més.
    (var.) Carnestoltes quinze voltes, i Nadal de més a més, tots els dies fossin festes, la Quaresma mai vingués.
* Carnestoltes dóna voltes.(Empordà)
* Carnestoltes i Dijous Sant sense lluna no es veuran.
* Carnestoltes mullades, Pasqües assolellades.
    (var.) Carnestoltes mullades, Pasqües eixutes.
* Casament de Carnaval, casament que res val.
* De Nadal a Carnaval, set setmanes per igual.
    (var.) De Nadal a Carnaval, set setmanes tant se val.
    (var.) De Nadal a Carnestoltes, set setmanes desimboltes.(Manresa)
* De Nadal a Carnestoltes, tot el món en tretze voltes.
* De tard o de darrer, Carnestoltes pel febrer.
* De tard o de primer, Carnestoltes pel febrer.(or.)
* Del Carnaval no en facis cabal.
* Més tard o més matiner, Carnaval dins del febrer.
* Ni Carnestoltes sense lluna, ni fira sense puta, ni ramat sense ovella de cria perduda.
* Pel mes de febrer, Carnestoltes hem de fer.
* Pels dies de Carnestoltes, molt vi i molts poca-soltes.
* Per als boigs tot l'any és Carnestoltes.
* Per Carnaval tot se val.
* Per Sant Anton, Carnestoltes són.(Manresa)
* Qui té porc a la samal pot passar bon Carnaval.
* Sant Pau ermità troba a Sant Antoni; Sant Antoni allarga la mà i troba a Sant Sebastià; aquest reganyant les dents troba a Sant Vicens; Sant Vicens rosega les crostes i troba els Carnestoltes; Carnestoltes dura tres dies; veus aquí Sant Maties que iguala les nits i els dies.

## Frases fetes

* Anar fet un carnestoltes.
          Anar vestit d'una manera ridícula, amb mal gust.
* Ésser un carnestoltes.
          Ésser un poca-solta, una persona que no es pot prendre seriosament.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Carnaval». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 6 7 Amades, 1931.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Amades, 1989, p. 26 i 523.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 3 4 5 Gelabert i Fiet, 1973.
* 1 2 Amades, 1932.
* 1 2 «Carnestoltes». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 23 maig 2012].

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. II. Les carnestoltes. La quaresma. Setmana Santa. El Cicle Pasqual. Barcelona: Salvat, 1989. ISBN 8434536730.
* Amades, Joan. Costums populars de Barcelona (en català). Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1931.
* Amades, Joan. Vocabulari dels pastors (en català). Barcelona: Imprenta de la Casa de Caritat, 1932.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Gelabert i Fiet, Eduard. «Vell i nou: refranys de ma terra». A: Cornellà de Llobregat: Història, Arqueologia i Folklore (en català). Barcelona: AGM, 1973, p. 158-171.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.