OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ascensió de Jesús

L'Ascensió de Jesús és una expressió de les primeres comunitats cristianes, que fa referència a la glorificació que segons la Bíblia va rebre Jesús de Natzaret després de la seva mort, de mans de Déu Pare.

## Dites populars

* A l'Ascensió, cireretes a bondó.(Gandesa, Calasseit)
    (var.) A l'Ascensió, cireretes a muntó.(Cast., Val.)
    (var.) A l'Ascensió, cireretes a muntó; a la Plana, però aquí no.(Benassal)
    (var.) Per l'Ascensió, orenetes a muntó; a la Plana sí, però a Morella no.(Morella)
* De Pasqua a l'Ascensió, quaranta dies de perdó.
* Despuix de l'Ascensió, ni peix moll ni sermó.
* Després de l'Ascensió, ni sermó ni salmó.
* Fins l'Ascensió, no et descordes ni un botó.
* Per Ascensió, no és metla ni ametló.(Mall., Men.)
* Per l'Ascensió, cortines al balcó.(Bar., Vallès, Segarra, Tar.)
* Per l'Ascensió, fira de burros a Torelló.
* Per l'Ascensió i el Corpus, es mulla el fonoll un any sí i l'altre no.
* Per l'Ascensió, l'ocell diu: "Avui reposo de fer el niu".
* Per l'Ascensió, la minyona fira el minyó; i si la fira és bona, el minyó fira la minyona.(Llofriu)
    (var.) Per l'Ascensió, la minyona paga, i el minyó no.(Llofriu)
    (var.) Per l'Ascensió, la senyora fira el senyor(Manresa)
          Ho diuen a Llofriu, perquè per l'Ascensió hi ha la fira de Palafrugell.
* Per l'Ascensió, tira es mantó i pren es ventó.(Men.)
* Per la setmana de l'Ascensió, l'un dia carn i l'altre moltó, i cada dia professó.(La Garriga)
* Quan arriba l'Ascensió, ni sardina, ni lluç, ni salmó.
* Trons abans de l'Ascensió, molta pluja i molta saó.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 Alcover; Moll, 2002.
* 1 2 3 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* ↑ Correas Martínez; Gargallo Gil, 2003.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 25 gener 2025].
* ↑ «Oratge, elements, astres, temps cronològic i collites» (PDF). Ajuntament de Godella. [Consulta: 30 gener 2019].
* ↑ Parés i Puntás, 1999, p. 513-515.
* ↑ Amades, 1989, p. 964.

## Bibliografia

* Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Ascensió». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. II. Les carnestoltes. La quaresma. Setmana Santa. El Cicle Pasqual. Barcelona: Salvat, 1989. ISBN 8434536730.
* Correas Martínez, Miguel; Gargallo Gil, José Enrique. Calendario romance de refranes. Barcelona: Edicions de la Universitat de Barcelona, 2003. ISBN 8483383942.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Alexandre el Gran

Alexandre III el Gran [en grec antic: Αλέξανδρος ο Μέγας] o Alexandre el Magne (?, 356 aC — ?, 13 de juny de 323 aC) fou un rei de Macedònia (336-323 aC), fill de Filip i d'Olimpíada, conqueridor de l'Imperi Persa i un dels caps militars més importants del món antic.

## Citacions

* M'estimaria excel·lir per la coneixença de les coses més altes que per la puixança.
    (en grec) ἐγὼ δὲ βουλοίμην ἂν ταῖς περὶ τὰ ἄριστα ἐμπειρίαις ἢ ταῖς δυνάμεσι διαφέρειν.
       Alexandre. Epígraf VII.
          Carta d'Alexandre Magne a Aristòtil.
* Heus-el-aquí senyors! Aquell que es preparava per passar d'Europa a l'Àsia, en passar de llit a llit ja cau d'esquena!
    (en grec) οὗτος μέντοι ἄνδρες, εἰς Ἀσίαν ἐξ Εὐρώπης παρεσκευάζετο διαβαίνειν, ὃς ἐπὶ κλίνην ἀπὸ κλίνης διαβαίνων ἀνατέτραπται.
       Alexandre. Epígraf IX.
          Retret d'Alexandre Magne al seu pare, Filip II de Macedònia, en estat d'embriaguesa. El seu pare, en les seves segones noces amb la donzella Cleopatra, no va reconèixer Alexandre com a hereu legítim del regne de Macedònia.
* Doncs jo, si no fos Alexandre voldria ésser Diògenes.
    (en grec) ἀλλὰ μὴν ἐγὼ εἰ μὴ Ἀλέξανδρος ἤμην, Διογένης ἂν ἤμην.
       Alexandre. Epígraf XIV.
* No furto la victòria.
    (en grec) οὐ κλέπτω τὴν νίκην.
       Alexandre. Epígraf XXXI.
          Resposta d'Alexandre a la proposta dels seus generals d'atacar l'exèrcit persa de nit, hores abans de la batalla de Gaugamela.
* No sabeu que l'objectiu de la nostra victòria és no fer el mateix que els vençuts?
    (en grec) οὐκ ἴστε ὅτι τοῦ κρατεῖν πέρας ἡμῖν ἐστι τὸ μὴ ταὐτὰ ποιεῖν τοῖς κεκρατημένοις.
       Alexandre. Epígraf XL.
          Retret d'Alexandre el Gran als seus generals degut a la vida luxuriosa que feien comparada amb la dels perses.
* Odio un home savi que per a ell mateix no és savi.
    (en grec) μισῶ σοφιστήν, ὅστις οὐδ᾽ αὑτῷ σοφός.
       Alexandre. Epígraf LIII.

### Atribuïdes

* Dormen més dolçament els qui han fatigat que no pas els fatigats.
    (en grec) οὐδὲ ὁρῶσι τοῖς Περσῶν βίοις τοὺς ἑαυτῶν παραβάλλοντες, ὅτι δουλικώτατον μέν ἐστι τὸ τρυφᾶν, βασιλικώτατον δὲ τὸ πονεῖν.
       Alexandre. Epígraf XL.
          Plutarc descriu una conversa filosòfica d'Alexandre el Gran als seus generals.
* Res per als coratjosos no és inconquerible ni segur per als covards.
    (en grec) οὐδὲν ᾤετο τοῖς θαρροῦσιν ἀνάλωτον οὐδὲ ὀχυρὸν εἶναι τοῖς ἀτόλμοις.
       Alexandre. Epígraf LVIII.
          Plutarc descriu el pensament d'Alexandre el Gran sobre la fortuna.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 Plutarc. Vides paral·leles. Vol. II, part 4a. Alexandre i Cèsar. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1942.
# Osona

La comarca d'Osona, situada a l'extrem nord-est de la depressió central Catalana, està envoltada pel prepirineu (al nord) la serralada transversal al nord-est, la serralada prelitoral al sud-est, i al nord-est la Depressió Central. Osona forma part de la regió de l'Alt Ter.

## Dites populars

* Gurb i Tona, el millor d'Osona; mes si pots triar, ves a Balenyà.
* Gurb i Tona, la flor d'Ausona.
    (var.) Gurp y Tona, / la flor d'Ossona; / Balenyà y Sant Julià / s'ho poden disputâ.(català antic)
* Visquin tots els pobles d'Osona, menys Manlleu, Centelles i Tagamanent.

## Referències

* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Gurb». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Pàmies i Riudor, Víctor. «Osona» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.

## Enllaços externs

* Osona - Lloc web oficial
# Igualada

Igualada és la capital de la comarca de l'Anoia. El municipi està situat a uns 60 km a l'oest de Barcelona, a l'interior de Catalunya i s'estén a l'esquerra del riu Anoia, en el curs mitjà.

## Dites populars

* Anar a Igualada, ja m'agrada; anar a Manlleu, em sabria greu.
    (var.) El que costa és anar a Igualada; anar a Roda i a Manlleu és més senzill.
    (var.) L'amor a Igualada, ja m'agrada; l'amor a Manlleu em sabria greu.
* Dissabte, Santa Creu; diumenge, a Igualada i dilluns, a Manlleu.
* Els qui solen anar a Igualada, es queden a Manlleu alguna vegada.
* Igualada, gent trempada.
* La mort és filla d'Igualada: no fa torta ni marrada.
* Qui no arriba a Igualada, va a Manlleu.
* Val més anar a Igualada que a Roda o Manlleu.

## Referències

* 1 2 3 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* ↑ Amades, 2001, p. 44.
* ↑ Viladot-Puig, 2003, p. 125.
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Igualada» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Igualada». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Geografia popular (Ed. facsímil) (en català). Barcelona: Edicions El Mèdol, 2001 (Biblioteca de tradicions populars, núm. 6). ISBN 8495559293.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Viladot-Puig, Joan. El Refranyer de Joan Viladot (en català). Lleida: Pagès Editors, 2003 (Història. Monografies; 23). ISBN 9788497790741.

## Enllaços externs

* Igualada - Lloc web oficial
# Jaume Collell i Bancells

Jaume Collell i Bancells (Vic, Osona, 1846 — Vic, Osona, 1932) fou un eclesiàstic, periodista, poeta i escriptor català. Membre de l'Acadèmia de la Llengua Catalana.

## Citacions

* No captem el dret de viure, dret que no es compre ni es ven, poble que mereix ser lliure, si no li donen, s'ho pren.
          Placa d'homenatge a Jaume Collell i Bancells (Vic)
* Un tradicionalisme ben entès, en tot allò que significa: la perpetuació immutable dels principis catòlics, i la conservació racional dels principis polítics peculiars de cada nació, que no han caducat amb la marxa del temps; aquest és la salvació dels pobles i l'hermós ideal d'una civilització vertadera.
* M'he acabat de convèncer que els desigs de Lleó XIII són que la premsa catòlica es faci tan independent com puga de les vicissituds polítiques.
       El Vaticà, Octubre de 1878.
          Opinió sobre la voluntat del papa Lleó XIII de deslligar els setmanaris catòlics de la política
* Hem de pensar en aprofitar tot el que les generacions ens deixaren i pugui encara servir-nos a fi que torni a grillar la bona grana, i regant-la amb amor, creixi ufanosa i doni tard o d'hora els fruits que d'ella poden esperar-se.
       La Veu de Montserrat, 1880?.
          Opinió sobre els objectius de la Renaixença literària del català, que havia de donar pas a la renaixença del catalanisme polític

## Referències

* ↑ «Jaume Collell i Bancells». Wikimedia, 27-11-2011. [Consulta: 29 juny 2012].
* 1 2 3 Junyent i Rafart, Josep «Jaume Collell i Bancells: les campanyes patriòtico-religioses (1878-1888)» (PDF). Ausa, Vol. 13, Núm. 122-123, (1989), pàg. 257-408. ISSN: 0210-5853 [Consulta: 29 juny 2012].
# Josep Torras i Bages

Josep Torras i Bages (les Cabanyes, Alt Penedès, 12 de setembre de 1846 — Vic, Osona, 7 de febrer de 1916) fou un eclesiàstic i escriptor català, màxim representant al seu temps del nacionalisme català conservador i catòlic.

## Citacions
### La tradició catalana (1892)

* Catalunya serà cristiana o no serà.
* Catalunya i l'Església són dues coses en el passat de la nostra terra que és impossible destriar.
* Catalunya la va fer Déu, no l'han feta els homes: els homes sols poden desfer-la; si l'esperit de la pàtria viu, tindrem pàtria: si mor, morirà ella mateixa.
* És certament aquest llibre un breviari del culte a la pàtria-terra: però que de cap manera no s'oposa, ans al revés, al culte d'Espanya, conjunt de pobles units per la Providència, i al culte de la universal Humanitat, a la qual amem, ens sembla, molt més intensament que els sans patrie que es glorien d'ésser humanitaris per excel·lència.
          Comentari de Josep Torras i Bages sobre la correcta interpretació de la 2a edició del llibre La Tradició catalana, publicat l'any 1905

## Referències

* 1 2 3 4 «Torras i Bages: la tradición catalana y el nacionalismo». Barcelona: e-cristians, 26-02-2004. [Consulta: 16 març 2012].$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$$^{[Enllaçnoactiu]}$
# L'Esquirol

L'Esquirol és un municipi català de la comarca d'Osona.

## Dites populars

* A L'Esquirol, no hi entren per mar ni per terra.
* Les noies de l'Esquirol es casen quan Déu ho vol.

## Referències

* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Esquirol». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Enllaços externs

* L'Esquirol - Lloc web oficial
# Manlleu

Manlleu és una ciutat i municipi de la comarca d'Osona.

## Dites populars

* A la vila de Manlleu / n'hi ha una pollancreda, / n'hi ha un serpent molt gros / que fa tremolar la terra, / se n'ha menjat deu godalls, / la truja i la porquera.
    (var.) Al camí de Manlleu hi ha una pollancreda, hi ha un serpent molt gros que esgarrifa de veure.
* A Manlleu, qui troba és seu.
* A Manlleu són botiflers.
* A Manlleu són les boniques i a Sant Hipòlit la flor.
* A Sant Pere, bullfarines; esclatats, a Sant Vicenç; a Torelló, pescallunes i a Manlleu són els cadells.
* Anar a Igualada, ja m'agrada; anar a Manlleu, em sabria greu.
    (var.) El que costa és anar a Igualada; anar a Roda i a Manlleu és més senzill.
    (var.) L'amor a Igualada, ja m'agrada; l'amor a Manlleu em sabria greu.
* Dissabte, Santa Creu; diumenge, a Igualada i dilluns, a Manlleu.
* Els de Manlleu, cadells.
* Els qui solen anar a Igualada, es queden a Manlleu alguna vegada.
* Les noies de Vic i Roses, les d'Olot i de Manlleu, totes les de la muntanya van a tocar a sometent.
* Manlleu, capital del Ter.
* Per Sant Mateu sembra el teu vi, i si no en tens, vés a Manlleu.
* Qui no arriba a Igualada, va a Manlleu.
* Val més anar a Igualada que a Roda o Manlleu.
* Visquin tots els pobles d'Osona, menys Manlleu, Centelles i Tagamanent.

## Frases fetes i locucions

* Anar a Manlleu.
          Manllevar, fer-se un préstec.

## Referències

* ↑ Amades, 1932, p. 149.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Pàmies i Riudor, Víctor. «Manlleu» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes, populars , 1965.
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 492.
* ↑ Amades, 2001, p. 44.
* ↑ Viladot-Puig, 2003, p. 125.
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 70.
* ↑ Amades, 2001, p. 83.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Manlleu». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Espinal, 2006.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Geografia popular (Ed. facsímil) (en català). Barcelona: Edicions El Mèdol, 2001 (Biblioteca de tradicions populars, núm. 6). ISBN 8495559293.
* Amades, Joan. Vocabulari dels pastors (en català). Barcelona: Imprenta de la Casa de Caritat, 1932.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Espinal, Maria Teresa. Diccionari de sinònims de frases fetes (en català). 2a ed. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona. Servei de Publicacions; Publicacions de la Universitat de València; Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2006. ISBN 84-490-2441-2.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Viladot-Puig, Joan. El Refranyer de Joan Viladot (en català). Lleida: Pagès Editors, 2003 (Història. Monografies; 23). ISBN 9788497790741.

## Enllaços externs

* Manlleu - Lloc web oficial
# Miquel Martí i Pol

Miquel Martí i Pol (Roda de Ter, Osona, 19 de març de 1929 — Vic, 11 de novembre de 2003) fou un poeta, escriptor i traductor català, un dels més populars del segle XX.

## Citacions

* Molt he estimat i molt estimo encara / [...] / Molt he estimat i estimaré molt més.
       «Capfoguer», a Estimada Marta, 1977.
          Fragment del poema «Capfoguer» de l'any 1977, publicat a Estimada Marta el 1978.
* Tot està per fer i tot és possible.
       «Ara mateix», a L'àmbit de tots els àmbits, 1981.
          Fragment de la poesia "Ara mateix" del llibre L'àmbit de tots els àmbits
* Ens els mengem fent tabola / els fideus a la cassola. / Llargs o curts són divertits / i bons per llepar-s'hi els dits.
       «Fideus a la cassola», a Bon profit, 1986.
* Juga a perdre la por i escriu a qualsevol / paret de casa teva tots els noms que han omplert / de llum la teva vida, per dir-los un a un / i no sentir-te mai ni abandonat ni sol.
       «El parany», a Un hivern plàcid, 1994.

### Paraules al vent (1954)

* El temps no és res més / que un gran bosc de paraules.
       Paraules al vent, 1954.
* L'ahir és de vosaltres que heu viscut i no us pesa.
       Paraules al vent, 1954.
* Jo sé que viure és com un somni breu / sotmès al ritme d'una llei antiga.
       Paraules al vent, 1954.
* Morir és tastar una fruita amarga / sense poder explicar-ne el gust als homes.
       Paraules al vent, 1954.
* Cal caminar, germans, caminar sempre / entremig de tramvies i persones, / contra els anuncis, fins contra nosaltres.
       Paraules al vent, 1954.
* Us temen, Senyor i alhora / tenim una íntima, una vital necessitat de Vós.
       Paraules al vent, 1954.

### Quinze poemes (1957)

* No vulgueu esbrinar quines forces us mouen. / Hi ha la vida i la mort immutables. / La resta són paraules.
       Quinze poemes, 1957.
* Estima i viu cada instant en les coses. / No es repeteixen els colors / ni les veus es repeteixen.
       Quinze poemes, 1957.
* Plorar és estúpidament fàcil / i la gent ho considera edificant i pur.
       Quinze poemes, 1957.

## Referències

* 1 2 «'Tot està per fer i tot és possible', el millor vers català». Ara.cat. Barcelona: Ara, 28-01-2012. [Consulta: 21 març 2012].
* ↑ «RodaMots - Cada dia un mot». Xarxa de Mots, 21 març del 2012. [Consulta: 21 març 2012].
* ↑ Nopca, Jordi «Miquel Martí i Pol, 10 anys després». Ara, (09-11-2013).
* ↑ Amills; Amela, 2012.
* 1 2 3 4 5 6 Martí i Pol, 2007, p. 15-20.
* 1 2 3 Martí i Pol, 2007, p. 23-25.
* ↑ Torralba, Francesc. Paraules per ser feliç. Badalona: Ara Llibres, 2009. ISBN 9788492552702.

## Bibliografia

* Amills, Roser; Amela, Víctor M. 333 vitamines per l'ànima : una antologia de la saviesa catalana per gaudir de la vida. Valls: Cossetània, 2012. ISBN 9788490340332.
* Martí i Pol, Miquel. Un Gran bosc de paraules : antologia poètica de Miquel Martí i Pol en aforismes. Barcelona: Diputació de Barcelona, 2007. ISBN 978-84-9803-193-5.
# Montseny

El Montseny és un massís muntanyós de la Serralada Prelitoral, entre el Vallès Oriental, la Selva i Osona.

## Dites populars

* El Montseny, com més blanquèja, més boteja.
* Llampega a Montseny, farà vent.
* Llampega a Montseny, fred segur.
* Montseny ferrat, mal temps.
* Montseny tapat, aigua aviat.
* Quan el Montseny és florit, fred a la plana de Vic.
* Quan el Montseny fuma, aigua segura.
* Quan al Montseny hi ha neu, la plana de Vic és freda.
* Quan el Montseny porta capell, no et fiïs d'ell.
* Quan el Montseny té caperutxa, senyal de pluja.
* Quan les cabres pasturen pel Montseny, plourà.
* Quant lo Montseny té caputxa, lo migjorn punxa.
* Quatre monts té Catalunya, quatre monts sants i sagrats; el Montseny i el Montsant, el Montsec i el Montserrat.

## Referències

* 1 2 3 4 «Montseny (el —) [serra de Catalunya]». ParemioRom : Paremiologia romànica: refranys meteorològics i territori. Barcelona: Departament de Filologia Romànica, Universitat de Barcelona, 2011. [Consulta: 6 setembre 2014].
* 1 2 Estruch i Subirana, Maria. Els noms populars de núvols, boires i vents al Berguedà. Berga: l'Albí, 2010 (La Guita ; 11). ISBN 9788489751828.
* 1 2 3 4 Manent, Albert. Els noms populars de núvols, boires i vents del Maresme. Barcelona: Oikos-tau, 1996 (Estudis maresmencs). ISBN 8428108935.
* ↑ «Inventari del Patrimoni Cultural Immaterial del Montseny». UNESCOCAT. [Consulta: 23 juny 2014].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Parés i Puntas, 1999.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Rupit i Pruit

* Per a altres significats vegeu «Pit-roig».
Rupit i Pruit és un municipi de la comarca d'Osona.

## Dites populars
### Rupit

Rupit és un poble i cap del municipi de Rupit i Pruit, Osona.
* A Rupit, ben pagat i mal servit.
* A Rupit, molta gana i poc delit.
* A Rupit, molta panxa i poc melic.
* A Rupit, no s'hi entra ni per mar ni per terra.
* El que passa a Madrid passa a Rupit.
* Rupit, poble ardit, però ensopit.

## Referències

* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Rupit». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* Rupit i Pruit - Lloc web oficial
# Sant Quirze

* Aquesta és una pàgina de desambiguació. És una pàgina que us adreça cap a pàgines amb el mateix nom. Si un enllaç intern us ha dut fins ací, podeu tornar enrere per arreglar-lo i fer-lo enllaçar a la pàgina més adient.
Sant Quirze té aquests significats:
# Taradell

Taradell és un municipi de la comarca d'Osona. Està situat en un altiplà als peus del massís del Montseny i envoltat de zones boscoses. Amb una població d'unes 6.000 persones, presenta també les entitats de població d'El Gurri, La Roca, Sant Miquel i Sant Quirze.

## Dites populars

* A Taradell són gitanos.
* A Taradell, tothom s'hi mor de vell.
* Els de Taradell cada u va per ell.
* Els de Taradell toquen l'arpa.
* Seva, Tona i Taradell, tres pobles de mala pell.

## Referències

* 1 2 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Cinc mil, 1965.
* ↑ Samper i Prunera, 2013, p. 122.
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Taradell» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Samper i Prunera, Emili. «Més col·laboracions per al Centre Excursionista de Catalunya». A: De l'anarquisme al folklore: Cels Gomis i Mestre (1841-1915) (en català). Publicacions Universitat Rovira i Virgili, 2013. ISBN 9788484242444.

## Enllaços externs

* Taradell - Lloc web oficial
# Tona

Tona és un municipi de la plana de Vic a la comarca d'Osona, i a la regió de l'Alt Ter, situada al sud de la regió.

## Dites populars

* Això, porta-ho a Tona, que a Vic ja és vell!
* Els de Tona són bergants, de missa pels quatre costats, no confiïs mai en ells que són uns caragirats.
* Gent de Tona, gent bribona.(català antic)
    (var.) A Tona gent bribona / A Terdell gitanos / A Seba seballencs.
    (var.) Gent de Tona, gent bribona, no et fiïs d'ells.
* Gurb i Tona, el millor d'Osona; mes si pots triar, ves a Balenyà.
* Gurb i Tona, la flor d'Ausona.
    (var.) Gurp y Tona, / la flor d'Ossona; / Balenyà y Sant Julià / s'ho poden disputâ.(català antic)
* Seva, Tona i Taradell, tres pobles de mala pell.

## Frases fetes i locucions

* Semblar el noi de Tona.
          El noi de Tona fa referència a un personatge popular de la Rambla de Barcelona, que s'havia tornat boig perquè els carlistes el volien afusellar.

## Referències

* ↑ Medina Casanovas,, p. 263, Vol. I.
* 1 2 3 4 5 6 Pàmies i Riudor, Víctor. «Tona» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* ↑ Farnés, 1992, p. 767, Vol. IV.
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Tona». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Farnés, Sebastià. Paremiologia catalana comparada. Barcelona: Columna Edicions, 1992. ISBN 847809427X.
* Medina Casanovas, Jaume. El parlar d'una família vigatana. Barcelona: Llibres de l'Índex, 2014. ISBN 9788494233494.

## Enllaços externs

* Tona - Lloc web oficial
# Vidrà

Vidrà és un municipi de la comarca d'Osona.

## Citacions

* Boira a Vidrà, pluja demà.
* Castellera a Vidrà, pluja demà.
* Castellera de Vidrà, si no plou avui, plourà demà.
* Llampecs a Vidrà, pluja demà.
* Llampega a Vidrà, pluja segura.
* Si el vespre llampega al dret de Vidrà, pluja avui o demà; Llampega a Vidrà, pluja demà.

## Referències

* ↑ «Vidrà [localitat de Catalunya]». ParemioRom : Paremiologia romànica: refranys meteorològics i territori. Barcelona: Departament de Filologia Romànica, Universitat de Barcelona, 2011. [Consulta: 6 setembre 2014].
* 1 2 3 4 Estruch i Subirana, Maria. Els noms populars de núvols, boires i vents al Berguedà. Berga: l'Albí, 2010 (La Guita ; 11). ISBN 9788489751828.
* ↑ Amades, Joan. Llibre del temps que fa. Barcelona: La Neotípia, 1938 [Consulta: 1544602005].

## Enllaços externs

* Vidrà - Lloc web oficial