OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Taylor Schilling

Taylor Schilling (Boston, 27 de juliol) és una actriu estatunidenca. Va saltar a la fama pel seu paper protagonista de Piper Chapman a la coneguda sèrie de Netflix Orange Is the New Black.

## Citacions

* Com a actriu, el que m'estic trobant és que realment m'agraden els extrems. És molt divertit jugar-hi!
    (en anglès) «As an actor, what I'm finding is that I really like the extremes. I think that's really fun to play with»
* Sóc la noia que sempre veureu amb texans, és igual l'ocasió, però els texans poden ser molt i molt sofisticats.
    (en anglès) «I'm the girl who will show up in jeans no matter what - but the jeans can get fancier and fancier»

## Referències

* ↑ «Taylor Schilling - The star of Mercy, NBC's new hospital drama» (en anglès). www.elle.com. [Consulta: 22 octubre 2015].
# Teatre

El teatre és una art escènica relacionada amb l'actuació i la representació d'uns esdeveniments, que consta de representar una història fictícia que protagonitzen un o més personatges en un lloc i un temps concret i davant d'un públic. S'utilitzen elements com els discursos i els diàlegs, els gestos, l'escenografia, la música, el so i l'espectacle. És també el gènere literari que comprèn les obres concebudes en un escenari i davant d'un públic.
El Dia Mundial del Teatre se celebra el dia 27 de març.

## Citacions

* Veus cares descol·locades, algun clínex, reconforta perquè veig el poder que té el teatre, perquè va directe al fetge i al cor.
       Diari Ara, 20 de gener de 2013. — Clara Segura i Crespo, actriu catalana
* És directament proporcional a l'opinió que tens tu sobre tu mateix, perquè si no et perds molt: estàs exclusivament pendent de la mirada externa. I és molt estressant.
       Diari Ara, 20 de gener de 2013. — Clara Segura i Crespo, actriu catalana

## Dites populars

* Al teatre, un paraigua a l'escena té malastruga.
* Cafè, teatre i hostal, molts devots i pocs com cal.

## Frases fetes

* Donar un cop de teatre.
             Donar un cop d'efecte
* Ésser teatre d'operacions.
             La zona geogràfica on es desenvolupa el conjunt d'una campanya militar.
* Fer teatre.
             Actuar de forma exagerada o espectacular, només per a impressionar.

## Referències

* 1 2 Capdevila, Carles. «Clara Segura: "El teatre va directe al fetge i al cor"». Ara, 20-01-2013. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ Cinc mil, 1965.
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Teatre» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* 1 2 3 «Teatre». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 20 gener 2013].

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
# Tawakkol Karman

Tawakkol Abdel-Salam Karman (en àrab: توكل عبد السلام خالد كرمان‎‎ Tawakkul ‘Abd us-Salām Karmān) (Taizz, Iemen, 7 de febrer de 1979) és una periodista i activista dels drets humans iemenita. Fou guardona amb el Premi Nobel de la Pau 2011, compartit conjuntament amb Ellen Johnson Sirleaf i Leymah Gbowee.

## Citacions

* Sóc una ciutadana del món, la Terra és la meva pàtria i la humanitat és la meva nació.
       7 d'octubre de 2011.
* No deixarem la nostra revolució [...] Continuarem amb el nostre moviment pacífic.
       7 d'octubre de 2011.

#### Discurs Premi Nobel de la Pau 2011

Recull de frases del discurs d'entrega del Premi Nobel de la Pau 2011 (Oslo) el 10 de desembre de 2011, compartit conjuntament amb Ellen Johnson Sirleaf i Leymah Gbowee:
* La solució dels problemes de les dones només pot aconseguir-se en una societat lliure i democràtica.
* La guerra no és només un conflicte entre estats. Hi ha un altre tipus de guerra, molt més amagada, que és la dels líders despòtics que oprimeixen el seu propi poble.
* La pau no significa només aturar les guerres, sinó també aturar l'opressió i la injustícia.
* El dictador que assassina el seu propi poble no representa només un cas de violació dels valors de la seva població i seguretat nacional, sinó un cas de violació dels valors humans.
* Les revolucions de la Primavera Àrab han nascut amb la finalitat de satisfer les necessitats de la població de la regió per a un estat de la ciutadania i de ple dret.

## Referències

* ↑ «La veu contra el despotisme d'Ali Abdul·là Salih». El Periódico de Catalunya, (07-10-2011) [Consulta: 19 març 2017].
* ↑ «Un Nobel per a la Primavera Àrab». Ara, (04-10-2011) [Consulta: 19 març 2017].
* 1 2 3 4 5 «Tawakkol Karman - Nobel Lecture: In the name of God the Compassionate the Merciful». Nobelprize.org. Nobel Media AB, 2014. [Consulta: 19 març 2017].

## Enllaços externs

* Tawakkol Karman - Lloc web oficial
# Taxista

Taxista és un treballador que s'encarrega de conduir taxis.

## Endevinalles

* Qui són els treballadors més il·lustrats?
          Quan acaben una "carrera", seguidament en fan una altra.

## Referències

* ↑ Martí i Adell, 1991.

## Bibliografia

* Martí i Adell, Cristòfol. Les nostres endevinalles. València: Edicions del Bullent, 1991 (Esplai juvenil, 5). ISBN 84-86390-40-0.
# Tecla d'Iconi

Santa Tecla (Iconi?, Àsia Menor, segle I — Selèucia?, Àsia Menor, segle I) fou una cristiana, deixebla de Sant Pau. De vida llegendària, és considerada com la santa patrona de Tarragona. Venerada com a santa per l'Església Catòlica, se celebra la seva festivitat el 23 de setembre.

## Dites populars

* Per Santa Tecla, el beure en regla.
* Santa Tecla, batedora de noguers.
* Santa Tecla, el ventre en regla.
* Santa Tecla, la tronera.
* Santa Tecla, escaldadora de panses.

## Referències

* 1 2 3 Amades, Joan. Costums populars de Barcelona. Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1931, p. 185 [Consulta: 31 agost 2014].
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
# Teddy Cobeña Loor

Teddy Cobeña Loor (Portoviejo, Equador, 16 d'abril de 1973) és un metge i escultor figuratiu expressionista.

## Citacions

* El coneixement de l’anatomia humana amb finalitat mèdica no permet crear una obra tridimensional amb les mans.
       Entrevista al blog 30 anys, 30 veus... i més, 3 de març de 2016.
* Deduir, pensar, actuar i veure’n els resultats és crear.
       Entrevista al blog 30 anys, 30 veus... i més, 3 de març de 2016.
* L'estat d'humor o el tipus de pensament condiciona la nostra salut.
       Entrevista al blog 30 anys, 30 veus... i més, 3 de març de 2016.
* L'alegria i l'amor són les forces que canvien les coses per a bé.
    (en castellà) La alegría y el amor son las fuerzas que cambian las cosas para bien.
       Entrevista Diari Expreso de Guayaquil, 5 de maig de 2015.

## Referències

* 1 2 3 «L'estat d’humor o el tipus de pensament pot condicionar la nostra salut». 30 anys, 30 veus... i més, (03-03-2016) [Consulta: 1 maig 2017].
* ↑ «Teddy Cobeña: Sueño con exponer mis obras en Ecuador». Diario Expreso, (05-05-2015) [Consulta: 1 maig 2017].

## Enllaços externs

* Teddy Cobeña Loor - Lloc web oficial
# Maria Àngels Anglada i d'Abadal

Maria Àngels Anglada i d'Abadal (Vic, 9 de març de 1930 — Figueres, 23 d'abril de 1999) fou una poeta, novel·lista, assagista i traductora catalana.

## Citacions

* Fa trenta anys que et devem uns mots de comiat [...] el sol s'avergonyeix quan cacen l'home, i fuig davant de l'odi mesurat. Sé tan sols que caigueres descalç damunt la terra que estimaves.
       Elegia a Lluís Companys, 1970.
* Però quan haurà mort l'últim ocell lassat del vol, a frec d'aigua alterada, quan escates d'argent no tindrà el mar no espereu respirar: ja lentament l'home-botxí comença l'agonia.
       Els aiguamolls, 1976.
* Com un somriure clar, repòs d'ocells cansats del vol, a frec de les onades i el sol que hi riu, i escates d'or i argent. Hem aturat la mort, en llarg combat: una treva signada amb aire i ales.
       Els aiguamolls, 1985.
* S'ha dit que la literatura catalana està moribunda, però jo no ho crec pas. Fa més de tres-cents anys que es diu. És un tema recurrent...
       Entrevista al diari Avui, 27 de setembre de 1987.
* Cap malson —pensà— no podia ser pitjor que la crueltat que els voltava.
       El violí d'Auschwitz, 1994.
* Cap paraula no es mor que no en floreixi una altra al seu costat.
       «El jardí de Nausica», Arietta, 1996.

## Citacions sobre Maria Àngels Anglada

* L'obra d'Anglada és particularment sòlida, tant des del punt de vista literari com humà. Tenia unes referències culturals profundes i de gran coneixement dels clàssics, així com una gran sensibilitat humana per explicar algunes tragèdies d'aquest segle.
       Avui, 24 d'abril de 1999. — Vicenç Villatoro i Lamolla

## Referències

* ↑ «Elegia a Lluís Companys» (PDF). catorze.cat. Catorze. [Consulta: 31 març 2017].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* 1 2 Anglada i d'Abadal, M. Àngels «Una història entre dos poemes: Els aiguamolls 1976 i Els aiguamolls 1985» (PDF). Revista de Girona, 110, (1985), pàg. 38.
* ↑ Bosch, Maria Àngels «Maria Àngels Anglada entre el realisme històric i la fantasia». Avui, (27-09-1987) [Consulta: 31 març 2017].
* ↑ «El violí d'Auschwitz». catorze.cat. Catorze. Arxivat de l'original el 1457396632. [Consulta: 31 març 2017].
* ↑ Anglada, Maria Àngels. «El jardí de Nausica». A: Arietta. Barcelona: Columna, 1996. ISBN 9788483000021.
* ↑ Villatoro, Vicenç «Comentaris d'obra». Avui, (24-04-1999) [Consulta: 31 març 2017].

## Enllaços externs

* Àlbum Maria Àngels Anglada. Centre català del PEN Club, 29 de juny de 1998.
# Marie-Claire Blais

Marie-Claire Blais (Ciutat de Quebec, 5 d'octubre de 1939 - Key West, 30 de novembre de 2021) fou escriptora quebequesa.

## Citacions

* El final d'una vida no és res comparat amb el final de l'amor.
    (en francès) La fin d'une vie n'est rien à côté de la fin de l'amour.
       Tête blanche, 1960.
* L'amor no és pas el déu del temps perdut?
    (en francès) L'amour n'est-il pas le dieu du temps perdu?
       Les voyageurs sacrés, 1962.
* Les persones que estimem no canvien pas.
    (en francès) Les gens qu'on aime ne changent pas.
       Vivre! Vivre!, 1969.
* El crèdit només és la riquesa aparent dels pobres.
    (en francès) Le crédit n'est que l'apparente richesse des pauvres.
       Un Joualonais, sa joualonie , 1973.

## Referències

* 1 2 3 4 «Marie-Claire Blais a dit...». Le Figaro. [Consulta: 21 març 2024].
# Maria Teresa Cabré i Castellví

Maria Teresa Cabré i Castellví (L'Argentera, Baix Camp, 1947) és una lingüista i filòloga catalana, especialista en lingüística aplicada, lexicologia, morfologia lèxica, lexicografia, terminologia i neologia. Des de 1989 és membre numerari de l'Institut d'Estudis Catalans i des de 2014 hi ocupa la presidència de la Secció Filològica. Actualment també dirigeix la Càtedra Pompeu Fabra de la Universitat Pompeu Fabra.

## Citacions

* Una llengua només se sosté unida si els parlants s’hi senten representats.
       VilaWeb, 4 d'octubre de 2016.
          Entrevista a la presidenta de la Secció Filològica de l'Institut d'Estudis Catalans · Hi parla dels accents diacrítics, la reforma ortogràfica, la nova gramàtica i el deteriorament de la llengua

## Referències

* ↑ «Teresa Cabré: 'M'ha sorprès que la proposta dels diacrítics s'agafés com si ja fos una cosa definitiva'». Arxivat de l'original el 1559763287. [Consulta: 5 juny 2019].

## Enllaços externs

Fitxa membre de l'IEC
# Maria la Jueva

Maria la Jueva (Alexandria - Alexandria, data desconeguda) va ser una alquimista de l'època hel·lenística, considerada una de les fundadores de l'alquímia.

## Citacions

* Un esdevé dos, dos es converteixen en tres, i mitjançant el tercer i el quart s'aconsegueix la unitat; així doncs, dos només són un.
       segles I.

## Referències

* ↑ Bynum; Porter, 2006.

## Bibliografia

* Bynum, W.F.; Porter, Roy. Oxford Dictionary of Scientific Quotations. London: Oxford University Press, 2006. ISBN 9780198614432.
# Marie von Ebner-Eschenbach

Marie von Ebner-Eschenbach (Zdislavice, Moràvia, 13 de setembre de 1830 — Viena, 12 de març de 1916) fou una escriptora austríaca.

## Citacions
### Aphorismen (1893)

* La confiança és valor i la lleialtat és força.
    (en alemany) Vertrauen ist Muth, und Treue ist Kraft.
       Erstes Hundert, #5.
* La supèrbia és un vici plebeu.
    (en alemany) Der Hochmuth ist ein plebejisches Laster.
       Erstes Hundert, #12.
* Els mals imaginaris són els més incurables.
    (en alemany) Die eingebildeten Uebel sind die unheilbarsten.
       Erstes Hundert, #52.
* Una dona intel·ligent té milions d'enemics nascuts: tots els homes estúpids.
    (en alemany) Eine gescheite Frau hat Millionen geborener Feinde: Alle dummen Männer.
* Ésser jove és bonic, ésser vell és còmode.
    (en alemany) Jung sein ist schön, alt sein ist bequem.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Ebner-Eschenbach, Marie von. Gesammelte Schriften: Aphorismen. Parabeln, Märchen und Gedichte. Berlin: Verlag von Gebrüder Paetel, 1893 [Consulta: 15 octubre 2014].
# Maria de França

Maria de França (França, c. 1160 – França, 1215) fou una poetessa i autora medieval, la primera dona en escriure poemes en francès.

## Citacions
### Lais (~1167)

    Pàgina principal: Lais
* El qui del vici es vol defendre ha d'estudiar i emprendre una obra difícil: només així se'n pot allunyar i alliberar-se dels sofriments.
    (en francès antic) Ki de vice se vuelt defendre, / estudiër deit e entendre / e grevose oevre comencier ; / par ceo s'en puet plus esloignier / e de grant dolur delivrer.
       «Pròleg».
* Amor és una ferida que no es veu en el cor. És mal que resisteix molt de temps, perquè ve de la natura.
    (en francès antic) Amurs est plaie dedenz cors, / e si ne piert niënt defors ; / ceo est uns mals ki lunges tient, / pur ceo que de nature vient.
       «Guiguemar».
* Qui pot trobar un amor lleial, l'ha de servir, estimar i obeir.
    (en francès antic) Ki en puet un leial trover, / mult le deit servir e amer / e estre a sun comandement.
       «Guiguemar».
* Són descurosos en llur vida els qui no tenen seny ni mesura en l'amor, perquè és llei d'amor que els amants perdin el cap.
    (en francès antic) Cil metent lur vie en nuncure, / ki d'amer n'unt sen ne mesure ; / tels est la mesure d'amer / que nuls n'i deit raisun guarder.
       «Equitan».
* Els qui són inconstants en l'amor i es dediquen a fer trampa, acaben burlats i enganyats.
    (en francès antic) Cil ki d'amur sunt novelier / e ki s'aturnent al trichier, / il sunt gabé e deceü.
       «Equitan».

## Referències

* ↑ Maria de França, 1991, p. 19.
* 1 2 Maria de França, 1991, p. 29.
* ↑ Maria de França, 1991, p. 37.
* ↑ Maria de França, 1991, p. 40.

## Bibliografia

* Maria de França. Lais. 1ª edición. Madrid: Alianza Editorial, 2004. ISBN 84-206-5693-3.
* Maria de França. Lais. 1a edició. Barcelona: Quaderns Crema, 1991. ISBN 8477270732.
# Marieta

Una marieta és un insecte de la família de coleòpters de colors lluents molt vistoses, amb fons vermell, carabassa, verd o groc i un nombre variable de taques negres. Tenen un cos pla per davall i bombat per damunt. Són considerats insectes beneficiosos perquè en general són depredadors de pugons i pasteretes.

## Cançons populars

* Marieta, ensenya'm lo vestit vermell i t'ensenyaré el camí d'anar al cel.
* Marieta, Marieta, puja al cel, porta'm una olla de mel.
* Marieta, marieta, puja al cel i et daran pa i mel.(Bagà)
* Marieta, marieta, si m'ensenyes el camí del cel, te daré pa i mel.(Campdevànol)
* Marieta, si no em mostres es camí del cel, te mataré.(Artà)
* Marieta, marieta, vola; tu que en portes camisola, tu que en saps de fer cistells, fes-me'n una panera per a anar a collir clavells.(Rupit)
* Poriol poriol, veste'n a Maó, / me duràs un mocador / de seda d'es teu color.(Ciutadella)
* Poriolet pintat, / ¿on tens s'enamorat? / per Inca o per Ciutat?(Binissalem)

## Frases fetes i locucions

* Ser marieta.
          Homosexual.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «marieta». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «poriol». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 24 setembre 2024].
# Carles Santos Ventura

Carles Santos Ventura (Vinaròs, Baix Maestrat, 1 de juliol de 1940 - Vinaròs, Baix Maestrat, 4 de desembre de 2017) fou un artista valencià que va començar la seva carrera com a pianista i que posteriorment s'ha dedicat a altres disciplines creatives, com la composició musical, l'escultura, la fotografia, la poesia i la dramatúrgia.

## Citacions

* El públic, encara que no tingui raó, sempre té raó.
    (en castellà) El público, aunque no tenga razón, siempre tiene razón.
       Entrevista a la revista Rockdelux, desembre de2010.
* Pau Casals va treure el violoncel de l'orquestra i el va presentar com a instrument de concert. Va ser un artista revolucionari, capaç de trencar els esquemes musicals del moment.
       Sàpiens, Núm. 121 (octubre 2012).
* Un dia Brossa em va dir: toques molt bé el piano, però i ara què? La pregunta va ser mortal.
       Sàpiens, Núm. 122 (novembre 2012).

## Referències

* ↑ Lenore, Víctor «Carles Santos. Disparen al pianista». Rockdelux, Núm. 290, (diciembre 2010) [Consulta: 4 desembre 2017].
* ↑ Coll, Maria «La música al servei de la pau». Sàpiens, Núm. 121, (octubre 2012), pàg. 30-33. ISSN: 1695-2014.
* ↑ Gracià, Oriol «Si he arribat on sóc és gràcies a Joan Brossa». Sàpiens, Núm. 122, (novembre 2012), pàg. 5. ISSN: 1695-2014.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Carles Santos
# Carlo Maria Cipolla

Carlo Maria Cipolla (italià: Carlo M. Cipolla) (Pavia, 15 d'agost de 1922 - Pavia, 5 de setembre de 2000) fou un historiador de l'economia italià.

## Citacions

* Evidentment, hi ha historiadors i historiadors. Els millors no es limiten a oferir al públic una descripció documentada del que va passar [...]. També comuniquen al lector el sentit d'aquestes limitacions, de la perspectiva històrica i de la indescriptible complexitat de la vida humana, saben suscitar la sensació que hi ha alguna cosa més profunda i inescrutable que el que simplement es descriu, saben evocar en la ment del lector imatges d'un món desaparegut, un món que és en veritat "un país estranger" on "fan les coses d'una altra manera".
       Entre la historia y la economía, p. 110, 1991.

### Allegro ma non troppo (1988)

* Sempre i de manera inevitable cadascun de nosaltres subestima el nombre d’individus estúpids que circulen pel món.
    (en italià) Sempre e inevitabilmente ognuno di noi sottovaluta il numero degli individui stupidi in circolazione.
* La probabilitat que una persona determinada sigui estúpida és independent de qualsevol altra característica de la mateixa persona.
    (en italià) La probabilità che una certa persona sia stupida é indipendente da qualsiasi altra caratteristica della stessa persona.
* Una persona estúpida és aquella que causa danys a una altra o a un grup de persones sense obtenir-ne un profit, i fins i tot obtenint-ne un perjudici.
    (en italià) Una persona stupida è chi causa un danno ad un altra persona o gruppo di persone senza nel contempo realizzare alcun vantaggio per sé o addirittura subendo una perdita.
* La persona estúpida és el tipus de persona més perillós que existeix.
    (en italià) La persona stupida é il tipo di persona più pericolosa che esista.
* Una persona estúpida és més perillosa que un malvat.
    (en italià) Una persona stupida è più pericolosa di un bandito.

## Referències

* ↑ Cipolla, Carlo M. Entre la historia y la economía : introducción a la historia económica. Barcelona: Crítica, 1991 (Historia y teoría (Crítica)). ISBN 8474235030.
* 1 2 3 4 5 Cipolla, Carlo M. Allegro ma non troppo. Barcelona: Crítica, 1991 (Drakontos). ISBN 847423509X.
# Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic

Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic i I de Castella (Gant, comtat de Flandes, Països Baixos dels Habsburg, 24 de febrer de 1500 - Monestir de Yuste, Càceres, 21 de setembre de 1558), també conegut abans del seu ascens com a Carles de Gant, fou emperador del Sacre Imperi Romanogermànic (1519-1556), monarca d'Espanya (1516-1556), rei de Castella i Lleó, rei d'Aragó, rei de València, rei de Mallorca i Sicília i comte de Barcelona; rei de Nàpols (1516-1554); arxiduc d'Àustria (1519-1522); i, finalment, príncep d'Astúries (1504-1516).

## Citacions

* Més estimo ser comte de Barcelona que emperador dels romans.
    (en castellà) Más estimo ser conde de Barcelona que emperador de romanos.
       Epístome de la Vida, y Hechos del Invicto Emperador Carlos V, 1672.
* Parlo espanyol amb Déu, italià amb les dones, francès amb els homes i alemany amb el meu cavall.
    (en castellà) Hablo español con Dios, italiano con las mujeres, francés con los hombres y alemán con mi caballo.
          Atribuïda a Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic

## Referències

* ↑ Permanyer, 1993, p. 18.
* ↑ Lejeune, 1998.

## Bibliografia

* Lejeune, Anthony (ed.). The concise dictionary of foreign quotations. London: Stacey London, 1998. ISBN 9780953330003.
* Permanyer, Lluís. Cites i testimonis sobre Barcelona : la ciutat viscuda i jutjada per personatges no catalans al llarg de 2000 anys. Barcelona: La Campana, 1993. ISBN 9788486491703.
# Carlet

Carlet és un municipi del País Valencià, a la comarca de la Ribera Alta.

## Dites populars

* Arre burra, anem a Carlet, a vore les xiques com fan el rollet.
* Benimodo no té modo i Carlet ne té poquet, Alcúdia la peguntosa i Vassuar el ramellet.
    (var.) Benimodo no té modo i Carlet en té poquet, Alzira la peguntosa i Alginet el ramellet.
* Burro d'Alfarb i gos de Carlet, no faces tracte que quedaràs net.
* En Carlet solen criar-se xiques balderes, i és de tant encamallar-se per les moreres.
* Roscans són els de l'Alcúdia, els de Carlet lleganyosos, els de Guadassuar carabassots, a Benimodo cuquellos, a Alberic raters i a Alginet tomaquers

## Referències

* 1 2 Sanchis Guarner, 1983, p. 108, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 94, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 97, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Cervera Sanz, 2018.
* ↑ Jordà Mulet, 2014, p. 210.

## Bibliografia

* Cervera Sanz, Miguel. Refranyer valencià. València: Sargantana, 2018. ISBN 978-84-16900-97-8.
* Jordà Mulet, Juli. Paraules en xarxa. València: l'autor, 2014. ISBN 978-84617-0847-5.
* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Carlet - Lloc web oficial