# Canya

Una canya (Arundo donax) és una planta perenne de la família de les gramínies, de tija plena robusta, fistulosa i ramificada, de fulles amplament linears i de flors en grossa panícula.

## Citacions

* L'home no és més que una canya; la canya més feble de la natura, però una canya que pensa.
       — Blaise Pascal

## Dites populars

* Fesol sense canya no creix.
* Foc de canya, foc de banya.
* Mata millor la serp un cop de canya que la barra de ferro.
* Ocell de pas, cop de canya.
* Pel gener la canya al raconer, i pel març la canya al braç.
* Quan l'abril arriba, cada canya té espiga.
* Qui beu rom i canya, torna a Espanya.
* Qui de canyes fa flautes i de dones fa cabal, un gorro i a l'hospital.
    (var.) Qui de canyes fa flautes i de frares fa cabal, un barret i a l'hospital.
* Qui té canyes fa flautes.
    (var.) Qui té canyes, té flautins.
* Visti una canya, pareixerà una dama; visti un bastó, pareixerà un baró.(Alguer)
    (var.) Vesteix una canya, semblarà una dama; vesteix un bastó, semblarà un baró.

### Dites relacionades amb la pesca

* El pescador de canya comença per un ham i acaba per un totxo.
* Neu a la muntanya, pescador arracona la canya.
* Neu a la serra, pescador canya a terra.
* No és pas l'home, ni és la canya; és l'esquer que al peix enganya.
* No us fieu de barques de canya.
* Per Sant Macià, agafa la canya i vés a pescar.
* Pescador de canya i moliner de vent, no els cal notari per fer testament.
* Pescador de canya, lladre de raïms.
* Pescador de canya, menja més que no guanya.
* Pescador de canya, perd més que no guanya.
* Si veus neu a la muntanya, pescador, deixa la canya.

## Frases fetes

* Cantar la canya.(Empordà, Tortosa)
          Dir les veritats, parlar sense contemplacions.
* Córrer canyes.
          Figurar un torneig lluitant amb canyes en lloc de llances.
* Ésser com una canya vana.(Empordà)
          Ésser una persona aparentment forta, però en realitat molt dèbil.
* Ésser prim com una canya.
          Ser magre.
* Ser més fluix que una canya.
          Ser molt dèbil.
* Fer canya flaca.(Mall.)
          Retre's, no poder seguir els altres, restar endarrere.
* Fer la canya a algú.(Maestrat)
          Burlar-se'n.
* No deixar canya dreta.
          Fer una gran destrossa.
* Parèixer una canya de treure nius.
          Ésser molt alt i prim.
* Pendre a canya.
          Adquirir coses amb fiança, a pagar més envant.
* Tenir veu de canya.(Urgell)
          Veu molt esquerdada.
* Tornar se'n amb la canya sense peix.(Empordà)
          No trobar el que es cercava o no poder obtenir el que es desitjava.
* Veure ses canyes a qualcú.(Mall.)
          Veure-li la tela, el llautó, la sola de la sabata: descobrir les seves intencions, no deixar-se enganar d'ell.

## Endevinalles

* L'arbre de l'Empordà té fulla i no té gra.
* Sóc llarga i prima, dono de menjar; per tal de fer-ho em fico a la mar.
* Una planta hi ha a Espanya que floreix i no grana.
* Una planta hi ha a l'Empordà que floreix sense gra.

## Referències

* ↑ Arróniz Hidalgo, José-Guillermo. Diccionari de citacions i frases de renom. Barcelona: Claret, 1997. ISBN 8482971379.
* 1 2 3 4 5 6 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Viladot-Puig, 2003.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «canya». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ «Canya». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Barcelona : Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 30 de maig de 2012]
* 1 2 «Canya». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 31 maig 2012].
* 1 2 3 Gomis i Mestre, 2015, p. 137-139.
* ↑ Millà i Reig, Lluís. Segon llibre d'endevinalles. Barcelona: Millà, 1990. ISBN 8473041739.

## Bibliografia

* Gomis i Mestre, Cels. Botànica popular catalana : dites i tradicions populars referents a les plantes (en català). La Bisbal d'Empordà: Sidillà, 2015 (Talaia clàssics, núm. 2). ISBN 9788494256462.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Viladot-Puig, Joan. El Refranyer de Joan Viladot (en català). Lleida: Pagès Editors, 2003 (Història. Monografies; 23). ISBN 9788497790741.