# Hamlet

Hamlet, príncep de Dinamarca, és una tragèdia escrita en vers per William Shakespeare a començaments del segle XVII.

## Acte I

* Claudi: I ara, el meu parent Hamlet, i també fill - Hamlet: Una mica més que parent i menys que amic. Claudi: Com pot ésser que els núvols encara s'aferrin a tu? Hamlet: No és pas això milord; estic massa a prop del Sol.
    (en anglès) Claudius: But now, my cousin Hamlet, and my son - Hamlet: A little more than kin, and less than kind. Claudi: How is it that the clouds still hang on you? Hamlet: Not so my lord; I am too much i' the sun.
       Acte I, escena II.
* Ofèlia: No facis com molts capellans maleducats, que m'ensenyen el camí escarpat i espinós de la virtut, mentre que ells, excessius i descontrolats llibertins, trepitjen el sender florit del plaer sense tenir en compte el seu propi consell.
    (en anglès) Ophelia: Do not, as some ungracious pastors do, Show me the steep and thorny way to heaven, Whiles, like a puff'd and reckless libertine, Himself the primrose path of dalliance treads. And recks not his own rede.
       Acte I, escena III.
* Hamlet: Hi ha més coses al cel i la terra, Horaci, que les que pot imaginar el teu pensament.
    (en anglès) Hamlet: There are more things in heaven and earth, Horatio, Than are dreamt of in your philosophy.
       Acte I, escena V.

## Acte II

* Poloni: Què llegiu, milord? Hamlet: paraules, paraules, paraules.
    (en anglès) Polonius: What do you read, my lord? Hamlet: Words, words, words.
       Acte II, escena II.
* Hamlet: Dinamarca és una presó. Rosencrantz: Per tant, el món també ho és. Hamlet: Una gran presó; plena de cel·les, galeries i masmorres, i Dinamarca és una de les pitjors. Rosencrantz: No hi estem d'acord, milord. Hamlet: Llavors és que per a vosaltres no ho és, perquè no hi ha res que sigui bo ni dolent, sinó que el pensament ens ho fa creure així: Per mi és una presó. Rosencrantz Doncs deu ser culpa de la vostra ambició. El món és massa estret per al vostre esperit. Hamlet: Déu meu! Podria estar empresonat dintre la closca d'una nou i sentir-me rei d'un espai infinit, si no fos perquè tinc mals somnis.
    (en anglès) Hamlet: Denmark's a prison. Rosencrantz: Then is the world one. Hamlet: A goodly one; in which there are many confines, wards and dungeons, Denmark being one o' the worst. Rosencrantz: We think not so, my lord. Hamlet: Why, then, 'tis none to you; for there is nothing either good or bad, but thinking makes it so: to me it is a prison. Rosencrantz: Why then, your ambition makes it one; 'tis too narrow for your mind. Hamlet: O God, I could be bounded in a nut shell and count myself a king of infinite space, were it not that I have bad dreams.
       Acte II, escena II.
* Hamlet: Quina obra més admirable que és l'home! Que noble en la raó! Que infinit en capacitats! En forma i moviment, que exacte i admirable! En els actes, com s'assembla a un àngel! En comprensió, com s'assembla a un déu! És la bellesa del món, el parangó dels animals! I tanmateix per a mi, ¿què és aquesta quintaessència de fang? L'home no em fa feliç, no; ...
    (en anglès) Hamlet: What a piece of work is a man! how noble in reason! how infinite in faculty! in form and moving how express and admirable! in action how like an angel! in apprehension how like a god! the beauty of the world! the paragon of animals! And yet, to me, what is this quintessence of dust? man delights not me: no, ...
       Acte II, escena II.
* Poloni: Milord, els tractaré com es mereixen. Hamlet: Per Déu, senyor, molt millor: si tractes als homes com es mereixen, qui s'escaparà de les pallisses? Tracta'ls segons el teu honor i dignitat: com menys s'ho mereixin, més merit tindrà la teva generositat.
    (en anglès) Poloni: My lord, I will use them according to their desert. Hamlet: God's bodykins, man, much better: use every man after his desert, and who should 'scape whipping? Use them after your own honour and dignity: the less they deserve, the more merit is in your bounty.
       Acte II, escena II.

## Acte III

* Hamlet: Ser o no ser: aquesta és la qüestió: saber si, a l'esperit, li és més noble sofrir els cops i els dards de la ultratjant Fortuna, o alçar-se en armes contra un mar d'afliccions i eliminar-les combatent. [...]
    (en anglès) Hamlet: To be, or not to be: that is the question: Whether 'tis nobler in the mind to suffer The slings and arrows of outrageous fortune, Or to take arms against a sea of troubles, And by opposing end them?
       Acte III, escena I.
* Hamlet: Em considero mitjanament honrat; i tot i això em podria acusar de tantes coses que seria millor que la meva mare no m'hagués parit: sóc molt orgullós, venjatiu, ambiciós, amb més culpes a sobre que pensaments on posar-les, imaginació per donar-los forma, o temps per dur-les a terme. Què haurien de fer els individus que com jo, s'arrosseguen entre el cel i la terra?
    (en anglès) Hamlet: I am myself indifferent honest; but yet I could accuse me of such things that it were better my mother had not borne me: I am very proud, revengeful, ambitious, with more offences at my beck than I have thoughts to put them in, imagination to give them shape, or time to act them in. What should such fellows as I do crawling between earth and heaven?
       Acte III, escena I.

## Acte V

* Hamlet: La resta és silenci.
    (en anglès) Hamlet: The rest is silence.
       Acte V, escena II.

## Referències

* ↑ Shakespeare, William «The Tragedy of Hamlet, Prince of Denmark» (en anglès). Wikisource [Consulta: 10 abril 2012].

## Enllaços

* Text original (en anglès) a Wikisource.
* Traducció al català per Morera Galícia a Viquitexts.