OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carles Cardó i Sanjoan

Carles Cardó i Sanjoan (Valls, 5 de maig de 1884 – Barcelona, 24 de març de 1958) fou eclesiàstic i escriptor, canonge de la seu de Barcelona i influent pensador humanista.

## Citacions
### Llengua i literatura

* El dia que aconseguíssim que els catalans escriguessin correctament el català, aquell dia ja no hi hauria catalanistes; només hi hauria catalans.
       Conferència "Els problemes espirituals de Catalunya", llegida a l'Associació Catalanista de Valls, 29 de febrer de 1920.
* Tots els dialectes locals tenen gemmes d'idioma dignes d'ésser incorporades a la llengua literària.
       «La llengua i els dialectes». Acció Comarcal, Núm. 16 (19 de setembre de 1925), p. 1-2.
* Publicar llibres obstinadament en un país que no en llegeix és una doble victòria damunt els interessos materials i damunt l'amor propi.
       «La premsa comarcal». Acció Comarcal, Núm. 136 (14 de gener de 1928), p. 1.
* Escriure original és relativament fàcil. És dir el que es vol dir i es pot, i la resta s’abandona [...] Traduir és un turment.
       Del plaer i del turment de traduir, 1936.

### Espiritualitat

* L'anima no mor. Mor el cos llur.
       La Paraula Cristiana, 1928.
* Viure no és més que ésser, sinó ésser més.
       Meditació Catalana, 1953.

### Nacionalisme

* La nacionalitat és substantiva, mentre que l'Estat és adjectiu.
       Histoire spirituelle des Espagnes, 1946.
* La nacionalitat és [...] gairebé sempre una conquesta. És com la llibertat: [...] una perfecció difícil que cal conquerir.
       Meditació Catalana, 1953.
* Sols una Catalunya moralment neta [...] tindria l'èxit, àdhuc nacional, més assegurat [...] que una Catalunya ardentment nacionalista.
       Meditació Catalana, 1953.
* ¿Que anirem a Madrid a demanar per favor que es deixin separar? La independència no es demana: es proclama i es defensa.
       Meditació Catalana, 1953.

## Referències

* ↑ Cardó, Carles. Els problemes espirituals de Catalunya: conferència llegida a l'Associació Catalanista de Valls el dia 29 de febrer de 1920. Barcelona: Imprenta de la Casa de Caritat, 1920.
* ↑ Cardó, Carles «La llengua i els dialectes» (PDF). Acció Comarcal, Núm. 16, (19-09-1925), pàg. 1-2.$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Cardó, Carles «La premsa comarcal» (PDF). Acció Comarcal, Núm. 136, (14-01-1928), pàg. 1.$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Cardó, Carles «Del plaer i del turment de traduir». Quaderns: revista de traducció, núm. 2, (1998), pàg. 139-140 [Consulta: 31 agost 2017].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Cardó, Carles «Tres coses que tenen importància». La Paraula Cristiana [Barcelona], núm. 38, (febrer 1928), pàg. 97 [Consulta: 6 setembre 2017].
* ↑ Cardó, 1977, p. 294.
* ↑ Cardó, 1977, p. 250.
* ↑ Cardó, 1977, p. 273.
* ↑ Cardó, 1977, p. 277.
* ↑ Cardó, 1977, p. 297.

## Bibliografia

* Cardó, Carles. Les dues tradicions. Barcelona: Claret, 1977. La primera versió fou publicada el 1946 en francès Histoire spirituelle des Espagnes. L'edició inclou «Meditació Catalana» originalment publicat entre 1953 i 1959 com a opuscle anònim ciclostilat.
# Carles Riba i Bracons

Carles Riba i Bracons (Barcelona, 23 de setembre de 1893 — Barcelona, 12 de juliol de 1959) fou un escriptor, traductor i poeta català.

## Citacions

* ...si l'home pel càstig, fos totalment capaç de girar-se com una mitja, hi hauria en aquest món tanta de felicitat que ni tan sols pensaríem a contar històries. Però tampoc no és segur que el món es tingués amb aquesta relativa fermesa de fins avui, si entre el mitjà dels homes no hagués existit almenys una esma que la desviació i el vici arrosseguen males conseqüències adequades.
       Pròleg 'Paraules a la gent gran', Sis Joans, 1918.
* ... vindrà un moment que, a un crit, tota l'obra d'«aquesta gent — tan ufana i tan superba» s'ensorrarà sola. Mentrestant, que la simple irradiació de la nostra dignitat destrueixi l'única cosa que té força contra nosaltres: les calumnies que els nostres enemics han teixit al nostre entorn.
       Carta a Santiago Pey, 18 de febrer de 1940.
* La mar llunyana és de tots. Però el dia clos de la serra verd entre alzines és nostre. No preguntis.
       Targeta postal a Joan Vinyoli, 23 de juny de 1943.
* Aquí es besaren dos amants, com de sobte no coneixent-se: fora del temps, dels rostres, en la memòria pura.
       «Inscripció secreta», Del joc i del foc, 1946.
* Puny poderós, saviesa, ull ple de Ciutat no bastida jeuen aquí. Són pols? Són el futur que tu ets.
       «Epitafi per una tomba reial», Obres completes I, 27 de novembre de 1948.
* Eternament ets reina, com en la clara nit que fou per tu infantada la Pau al regne trist.
       «Ave humilis et potens», Obres completes. Poesia i narrativa, maig de 1956.

## Referències

* ↑ Riba, 1981, p. pròleg.
* ↑ Riba i Bracons, 1991, p. 103-104.
* ↑ Riba i Bracons, 1991, p. 257.
* ↑ Medina, 1989, p. 20.
* ↑ «Epitafi per una tomba reial». endrets.cat. Arxivat de l'original el 1470298795. [Consulta: 7 gener 2017].
* ↑ Diversos autors, 1957, p. 195.

## Bibliografia

* Diversos autors. Corona literària oferta a la Mare de Déu de Montserrat. Publicacions de L'Abadia de Montserrat, 1957. ISBN 9788472020832.
* Medina, Jaume. Carles Riba (1893-1959). Montserrat: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1989. ISBN 9788478260416.
* Carles, Riba. Sis Joans. 2a ed. Barcelona: Lumen, 1981. ISBN 978-8426422019.
* Riba i Bracons, Carles. Cartes. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1991. ISBN 9788472831780.
# Marc Emili Lèpid

Marc Emili Lèpid [Marcus Aemilius Lepidus] (120 aC — 77 aC) fou un estadista i senador romà. Elegit cónsol el 78 aC, propugnà l'abolició de la Constitució imposada pel dictador Sul·la. Fou pare del triumvir romà del mateix nom.

## Citacions
### Històries

Recull de citacionss del discurs del cònsol Marc Emili Lèpid al poble romà (78 aC), recollit en el Històries (Orationes et epistulae excerptae de historiis) de Gai Sal·lusti Crisp:
* La natura té establerta una fi única per a tothom, fins i tot per a qui està envoltat de ferro.
    (en llatí) Quoniam quidem unum omnibus finem natura uel ferro saeptis statuit.
* La prosperitat és una cobertora admirable per a la perversió.
    (en llatí) Quia secundae res mire sunt uitiis obtentui.

## Referències

* 1 2 Crisp, Gai Sal·lusti. Apèndix : fragments i obres espúries. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1974 (Fundació Bernat Metge (Col·lecció : text i traducció) ; 187). ISBN 8472250806. $^{[Enllaçnoactiu]}$
# Marcela Lagarde

Marcela Lagarde (castellà: Marcela Lagarde y de Los Ríos) (Ciutat de Mèxic, 30 de desembre de 1948) és una acadèmica, antropòloga i investigadora mexicana, especialitzada en etnologia, representant del feminisme llatinoamericà.

## Citacions

* Ens han ensenyat a tenir por a la llibertat; por de prendre decisions; por a la solitud. La por a la soledat és un gran impediment en la construcció de l'autonomia.
    (en castellà) Nos han enseñado a tener miedo a la libertad; miedo a tomar decisiones; miedo a la soledad. El miedo a la soledad es un gran impedimento en la construcción de la autonomía.
       IGUALDADCLARA, 17 de setembre de 2017.
          Breu explicació per contextualitzar la citació (opcional)

## Referències

* ↑ «La Soledad y la Desolación». [Consulta: 24 març 2020].
# Marcel Achard

Marcel Achard (Sainte-Foix-lès-Lyon, 5 de juliol de 1899 — Sainte-Foix-lès-Lyon, 4 de setembre de 1974) fou un comediògraf francès.

## Citacions

* L'amor és per als qui pensen.
    (en francès) L'amour est à ceux qui y pensent.
* L'home persegueix la dona fins que ella l'atrapa.
    (en francès) L'homme poursuit la femme jusqu'à ce qu'elle l'attrape.
* La gran il·lusió és la guerra. La gran desil·lusió és la pau.
    (en francès) La grande illusion, c'est la guerre. La grande désillusion, c'est la paix.
* La vida és un joc de cartes on el cor mai és el trumfo.
    (en francès) La vie est un jeu de cartes dont le coeur n'est jamais l'atout.
* Tinc massa energia per a treballar.
    (en francès) J'ai trop d'énergie pour travailler.
* Treball, treball, quantes barbaritats es fan en nom teu!
* La desesperació és l'únic pecat imperdonable.
    (en francès) Le désespoir est le seul péché impardonnable.
       Mademoiselle de Panama.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Marcel Achard a dit...». Le Figaro. Paris: Evene, 1999-. [Consulta: 10 juny 2014].
* 1 2 Arróniz Hidalgo, José-Guillermo. Diccionari de citacions i frases de renom. Barcelona: Claret, DL 1997. ISBN 8482971379.
# Marcelino Menéndez y Pelayo

* Aquesta pàgina conté fragments escrits en català genuí, anteriors a la normativa de Pompeu Fabra. Es reprodueix la font original per preservar-ne el significat íntegre i no desvirtuar-la. Podria semblar que hi ha errors ortogràfics que en realitat no ho són.
Marcelino Menéndez y Pelayo (Santander, 3 de novembre de 1856 - Santander, 19 de maig de 1912) fou un escriptor, historiador de la cultura i erudit espanyol.

## Citacions

* No vulgueu anomenar llengua espanyola a la llengua castellana, frase malsonant i poques vegades usada pels nostres clàssics, que sempre van preuar d'escriure en castellà. Tan llengua espanyola és la castellana com la catalana i la portuguesa.
    (en castellà) No queráis llamar lengua española a la lengua castellana, frase malsonante y rara vez usada por nuestros clásicos, que siempre se preciaron de escribir en castellano. Tan lengua española es la castellana como la catalana y la portuguesa.
       La ciencia española, 1879.
* Ni hi há major sacrilegi ni ensemps més inútil que pretendre engrillonar lo que Déu ha fet espiritual y lliure: lo verb humà, resplandor débil y mitj esborrat, però resplandor al fi, de la paraula divina.
       Discurs en el Jochs Florals de Barcelona de 1888.
          Discurs pronunciat en català davant la reina regent, Maria Cristina, i els ministres del Govern d'Espanya.
* Espanya és una nació de teòlegs armats.
    (en castellà) España es una nación de teólogos armados.

## Referències

* ↑ Miscel·lània d'homenatge a Josep Benet. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1991, p. 78. ISBN 8478262687.
* ↑ Guimerà, Àngel. La Llengua catalana: discurs presidencial llegit en la sessió pública celebrada en l'Ateneu Barcelonès lo 30 de novembre de 1895. Barcelona: l'Avenç, 1896 [Consulta: 6 abril 2015].
* ↑ Lejeune, 1998.

## Bibliografia

* Lejeune, Anthony (ed.). The concise dictionary of foreign quotations. London: Stacey London, 1998. ISBN 9780953330003.
# Marc Valeri Marcial

Marc Valeri Marcial [Marcus Valerius Martialis] (Bílbilis, 38/41 dC — Bílbilis, aprox. 104 dC) fou un escriptor llatí, originari de la Tarraconense.

## Citacions
### Epigrammata

* Massa llunyana és la vida del demà: avui viu.
    (en llatí) Sera nimis vita est crastina: vive hodie.
       Llibre I, § 15,12.
* No et fiïs de les aparences.
    (en llatí) Nolito fronti credere.
       Llibre I, § 24,4.
* Tard arriba la glòria a les cendres.
    (en llatí) Cineri gloria sera venit.
       Llibre I, § 25,8.
* El dol de debò, qui es dol sense testimonis.
    (en llatí) Ille dolet vere qui sine teste dolet.
       Llibre I, § 33,4.
* No fa bona olor, qui sempre fa olor.
    (en llatí) Non bene olet, qui semper olet.
       Llibre II, § 12,4.
* Els dies que desaprofitem, també ens els compten.
    (en llatí) Soles qui nobis pereunt, et imputantur.
       Llibre V, § 20,13.
* Només les riqueses que hauràs repartit seran sempre teves.
    (en llatí) Quas dederis, solas semper habebis oper.
       Llibre V, § 42,8.
* El qui ha fet obsequis magnífics, és que en vol rebre de magnífics.
    (en llatí) Quisquis magna dedit, voluit sibi magna remitti.
       Llibre V, § 59,3.
* La vida no consisteix a viure, sinó a tenir salut.
    (en llatí) Non est vivere, sed valere vita est.
       Llibre VI, § 70,15.
* El qui viu pertot, no viu enlloc.
    (en llatí) Quisquis ubique habitat, nusquam habitat.
       Llibre VII, § 73,6.
* La virtut més gran d'un príncep és conèixer els seus súbdits.
    (en llatí) Principis est virtus maxima nosse suos.
       Llibre VIII, § 15,8.
* Les pregàries poden doblegar el sobirà del món.
    (en llatí) Dominum mundi flectere vota valent.
       Llibre VIII, § 32,6.
* És molt diferent ésser bo o voler semblar-ho.
    (en llatí) Refert sis bonus an velis videri.
       Llibre VIII, § 38,7.
* És viure dues vegades poder fruir dels records de la vida.
    (en llatí) Hoc est vivere bis: vita posse priore frui.
       Llibre X, § 23,7.
* Perdonar les persones, censurar els vicis.
    (en llatí) Parcere personis, dicere de vitiis.
       Llibre X, § 33,10.
* No hi ha res més horrible que un calb amb perruca.
    (en llatí) Calvo turpius est nihil comato.
       Llibre X, § 83,11.
* En la dissort, és fàcil de menysprear la vida; obra coratjosament el qui sap ésser dissortat.
    (en llatí) Rebus in angustis facile est contemnere vitam: fortiter ille facit qui miser esse potest.
       Llibre XI, § 56,15.
* La fortuna dóna massa a molts; prou, a ningú.
    (en llatí) Fortuna multis dat nimis, satis nulli.
       Llibre XII, § 10,2.
          Frase relacionada amb la citació d'Ovidi: «Sic ego non sine te, nec tecum vivere possum.»
* No puc viure ni amb tu ni sense tu.
    (en llatí) Nec tecum possum vivere nec sine te.
       Llibre XII, § 46.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 Peris i Juan, 2001.

## Bibliografia

* Peris i Juan, Antoni. Diccionari de locucions i frases llatines. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2001. ISBN 8441208786.
# Marc Gasol i Sàez

Marc Gasol i Sàez (Barcelona 29 de gener de 1985) és un jugador professional català de bàsquet que actualment juga als Memphis Grizzlies de l'NBA.

## Citacions

* La primera imatge que tinc dels Estats Units és a un hotel. Vaig mirar per la finestra, era a les sis o set del matí, i vaig veure una autopista de sis carrils amb uns camions molt grans. I vaig pensar: "Això és Amèrica".
       a El Convidat a TV3, 9 de desembre de 2013.
* De Memphis m'agrada molt el Lorraine Motel, on van assassinar Martin Luther King.
       a El Convidat a TV3, 9 de desembre de 2013.
* Fer 2,16 metres però no ser feliç ni content amb el que un té deu ser una putada, perquè no ho canviaràs.
       a El Convidat a TV3, 9 de desembre de 2013.
* Vaig heretar el pupitre del Pau a la classe, perquè era més alt que els altres.
       a El Convidat a TV3, 9 de desembre de 2013.
* Marxar del Barça no era un fracàs, però feia ràbia. Però sempre hi ha una part positiva, que va ser descobrir Girona. Va ser com quan acaba l'hivern i comença la primavera.
       a El Convidat a TV3, 9 de desembre de 2013.
* No jugo a bàsquet perquè sigui alt. Si fes 1,60 o 1,70, jugaria a bàsquet igual.
       a El Convidat a TV3, 9 de desembre de 2013.
* El Pau va marcar una època. El que va aconseguir quan jugava al Barça va ser molt maco. I jo com a germà estava molt content, m'ho passava molt bé. Era el fan número u. Feia coses que en aquella època no s'havia vist mai.
       a El Convidat a TV3, 9 de desembre de 2013.
* Vaig tenir la sort de gaudir molt del bàsquet abans que el Pau fos conegut, i ja tenia una personalitat i una manera de jugar pròpia.
       a El Convidat a TV3, 9 de desembre de 2013.
* La marca Catalunya és molt poc coneguda a Memphis. Perquè quan parlem de Catalunya... està dins d'Espanya, i per Espanya entenen el flamenco i los toros.
       a El Convidat a TV3, 9 de desembre de 2013.
* És un moviment i la gent ha de tenir el poder de decidir i saber el que hi ha. La gent n'ha de ser conscient. Almenys s'ha de saber quina és la realitat.
       a El Convidat a TV3, 9 de desembre de 2013.
          Parlant del procés d'independència de Catalunya

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «"La gent ha de tenir el poder de decidir", Marc Gasol a 'El convidat', en 10 frases». Ara.cat. Arxivat de l'original el 1387042042. [Consulta: 27 agost 2014].
# Marc Márquez i Alentà

Marc Márquez i Alentà (Cervera, Segarra, 17 de febrer del 1993) és un pilot català de motociclisme de velocitat.

## Citacions

* Emili, en Marc és un professional enorme, un prodigi de noi i de pilot. Gaudirem amb ell. Gràcies per portar-lo al meu equip.
       2009.
          Aki Ajo, propietari del Red Bull Ajo Motorsport, a Emili Alzamora
* En Marc és la barreja perfecta entre talent i treball. El talent sense treball no va enlloc.
       2011.
          Santi Hernández, tècnic del CatalunyaCaixa-Repsol Team
* En Marc és un autèntic prodigi i tot el món, Itàlia inclosa, estaria encantat de tenir un campió així. És el pilot perfecte, el jove a imitar, el valor en alça d'aquest campionat [..] Té la tècnica de Dani Pedrosa, el caràcter i l'empenta de Jorge Lorenzo i l'astúcia i la murrieria de Valentino Rossi. En Marc és el trencaclosques perfecte.
       2011.
          Carlo Pernat, comentarista de la cadena italiana Mediaset i mànager de Loris Capirossi i Marco Simoncelli
* Em sento un nen encara. El que tenen les motos és que sempre et relaciones amb gent més gran, i això et fa madurar més aviat.
       El Convidat (TV3), 26 de novembre de 2012.
* Puc ser el puto amo a la pista, però fora de la pista sóc un xaval de 19 anys.
       El Convidat (TV3), 26 de novembre de 2012.
* Les lesions importants et fan fort mentalment, et fan madurar.
       El Convidat (TV3), 26 de novembre de 2012.
* El meu somni professional és guanyar les tres categories del mundial. En tinc dues i em falta la tercera, que és la més difícil. Però sobretot vull divertir-te damunt de la moto.
       El Convidat (TV3), 26 de novembre de 2012.
* Ha fet molt pel motociclisme. Tot el que som ho devem a Joan Moreta. Es va centrar en la base i va donar prestigi al Campionat d'Espanya de Velocitat. Sóc el que sóc gràcies a ell. Sempre serà en el meu record.
       Seu central del RACC, Barcelona, 29 d'abril de 2015.
          Sobre Joan Moreta, durant l'homenatge pòstum que se li reté poc després de la seva mort.

## Referències

* 1 2 3 Pérez de Rozas, Emilio «Marc Márquez. El Puzle perfecte». DOM (Dominical d'El Periódico). PROGRESA [Barcelona], núm. 455, (05-06-2011), p. 32-38. ISSN: 1695-162X.
* 1 2 3 4 «"A la pista puc ser el puto amo, però fora sóc un xaval de 19 anys": Marc Màrquez, a 'El convidat', en 10 frases». Ara.cat, 26-11-2012. Arxivat de l'original el 1354187604. [Consulta: 27 novembre 2012].
* ↑ Riudeubas, Albert «Joan Moreta. El motociclisme li ret homenatge». La Revista del RACC. Reial Automòbil Club de Catalunya [Barcelona], núm. 486, (juny 2015), p. 36-39. D.L. B-5461-1963.
# Marc Terenci Varró

Marc Terenci Varró [en llatí: Marcus Terentius Varro] (Reata, Sabínia, 116 aC - Reata, Sabínia, 27 aC) fou un erudit i escriptor llatí. Seguí la carrera política fins al grau de pretor i lluità al costat de Pompeu a Hispània. Fou nomenat per Cèsar el director de la primera biblioteca pública de Roma l'any 47 aC.

## Citacions

* Els déus ajuden els qui actuen.
    (en llatí) Dii facientes adiuuant
       Del camp. § 1.1.4.

### De re rustica (37 aC)

Recull de citacions de De re rustica de Marc Terenci Varró publicat el 37 aC:
* Els déus ajuden els qui treballen.
    (en llatí) Dei facientes adiuvant
       Llibre I. Epígraf I.
* Ningú no ho pot saber tot.
    (en llatí) Nemo omnia potest scire.
       Llibre II. Epígraf I.

## Referències

* ↑ Erasme de Rotterdam, 2018.
* 1 2 Peris i Juan, Antoni. Diccionari de locucions i frases llatines. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2001. ISBN 8441208786.

## Bibliografia

* Erasme de Rotterdam. No puc no parlar. Girona: Edicions de la ela geminada, 2018. ISBN 9788494856129.
# Catadau

Catadau és un municipi del País Valencià, a la comarca de la Ribera Alta.

## Dites populars

* Benimodo no té modo i Carlet no té poquet, Catadau la pregunteta, i Alberic, el ramellet.
* Catadau, Llombai i Alfarb, són tres pobles de valor, que mengen coques de dacsa i gatxes amb tenedor.
* Catadau, rapataplau.
* D'Alginet el cacauet, i de Catadau el Cacau.
* La banda de Catadau se deixaren els papers i de darrere que estaven no pogueren tocar res. En lo rebufons que són, quina feta els va passar, la vergonya que tingueren allà dalt de l'entaulat.

## Referències

* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 106, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 95, Vol. 5. Sector central interior.
* 1 2 Sanchis Guarner, 1983, p. 109, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 97, Vol. 5. Sector central interior.

## Bibliografia

* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Catadau - Lloc web oficial
# Castelló d'Empúries

* Aquesta pàgina conté fragments escrits en català genuí, anteriors a la normativa de Pompeu Fabra. Es reprodueix la font original per preservar-ne el significat íntegre i no desvirtuar-la. Podria semblar que hi ha errors ortogràfics que en realitat no ho són.
Castelló d'Empúries o Castelló popularment, és una vila i municipi de la comarca de l'Alt Empordà.

## Citacions

* Als aiguamolls de l'Empordà els flamencs parlen català. Un ànec mut fa un llarg discurs i un de coll verd repeteix curs. Repica fort el martinet i amb el xatrac fan un duet.
       'Rodolins amb molts paranys per celebrar bé els deu anys', «Efemèrides i commemoracions» (apartat d), a Obra poètica IV. — Miquel Martí i Pol

## Dites populars

* A Fortià ja'ls acaben d'atrapà, A Castelló ja'ls tenen al sarró. A Vilasacra ja'ls tenen a la butxaca.
* De Figueres a Vilabertran no hi ha pas tant, de Vilabertran a Vilatenim ja els tenim, de Vilatenim a Vila-sacra, de Vila-sacra a Castelló, ja els tenim dintre el sarró.
* Peralada, vila honrada; Castelló, vila major; si no fos la portalada, Figueres fóra la flor.
* Torroella vila vella; Castelló, vila major; Peralada, vila honrada; Figueres s'endu la flor.
    (var.) Torroella, vila bella; Castelló, vila major; Peralada, vila honrada; Figueres, se'n duu la flor.

## Frases fetes i locucions

* No deu pas valguer el delme de Castelló.
          S'anomena quan se dóna valor a quelcom, fent broma.

## Referències

* ↑ Martí i Pol, 2004, p. 473.
* 1 2 3 Vila i Medinyà, 2010, p. 481-496.
* ↑ Pàmies, Víctor. «Refranyer temàtic» (en català). L'autor. [Consulta: 24 setembre 2024].
* ↑ Angelats; Vila, 2004, p. 31.
* ↑ Angelats; Vila, 2004, p. 77.

## Bibliografia

* Angelats, Rosa; Vila, Pep. Refranys i dites populars de Llofriu, recollides per Irene Rocas. Palafrugell: Arxiu Municipal de Palafrugell, 2004. ISBN 84-923432-4-9.
* Martí i Pol, Miquel. Obra poètica IV. Barcelona: Edicions 62, 2004. ISBN 9788429755145.
* Vila i Medinyà, Pep «Un recull de modismes empordanesos recollits pel folklorista reusenc Cels Gomis Mestres (Figueres, 1883)». Annals de l'Institut d'Estudis Empordanesos, Vol. 41, (2010), pàg. 481-496. DOI: 10.2436/20.8010.01.46 [Consulta: 26 juliol 2017].

## Enllaços externs

* Castelló d'Empúries - Lloc web oficial
# Catarroja

Catarroja és un municipi del País Valencià, de la comarca de l'Horta Sud.

## Dites populars

* Catarroja descoberta, Albal sense fonament, si busques xiques boniques, a Alcàsser i Picassent.
* Catarroja, l'aigua roja, i al molí sense farina; el que vulga xiques guapes vagi a casa la Raspina.
* Per vore una xica roja, més guapa que les pessetes, ¿qui no ve de Catarroja repicant les castanyetes?.
* Catarroja, l'aigua roja i al molí sense forment; si voleu les xiques guapes hau d'anar a Picassent.
* Catarroja i Massanassa, Poblenou i Sedaví, és en eixos quatre pobles on fan les bores de vi.

## Frases fetes

* Catarroja descoberta!
          Es diu d'algú que ha descobert el Mediterrani (Val.)
* Catarroja, la mula roja.
* Catarroja, la xica roja.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Sanchis Guarner, 1983, p. 107-109, Vol. 4. Sector central litoral.
* ↑ Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Catarroja». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* Portal de l'Ajuntament de Catarroja