OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Espardenya

Una espardenya és un calçat de sola de cànem trenat (o espart o jute), puntera i taló de roba gruixuda, empenya feta amb vetes (o també amb roba gruixuda) i generalment amb dues vetes que es lliguen al turmell.

## Dites populars

* A Callosa, espardenyes.
* A Cervera, una sabata i una espardenya.
* A la tardor, el dia porta espardenyes.
* Anar com el tio Llenya, amb una sabata i una espardenya.
* Com més espardenyes, més n'espenyes.
* Déu ens guard d'espardenya que es torna sabata.
* Els de l'Alguenya, una sabata i una espardenya.
* Els de Xirivella, una espardenya nova i una vella.
* En Cotes, nuga't les espardenyes i no compres pilotes.
* Fer com el vell Escanya, que anava descalç per casa per no gastar les espardenyes.
* Pel setembre, el dia duu espardenyes.
* Qui de dona es fia, espardenya quan plou.

## Frases fetes i locucions

* Amb una sabata i una espardenya
          Amb mitjans insuficients.
* Anar a cavall de les espardenyes.
* Cordar-se (o lligar-se, o calçar-se) bé les espardenyes.
          Prevenir-se bé, preparar-se degudament per a una empresa difícil.
* El dia porta espardenyes.(Llofriu)
          Es diu per la tardor, quan els dies s'acurcen molt, significant que porten calçat lleuger i fan molt de camí.
* Dur merda a l'espardenya.
          Tenir mala sort.
* Ésser més beneit que una espardenya.(Mall.)
          Ésser molt curt d'enteniment.
* Més cremat que una espardenya.(Mall.)
          Molt irritat, encès d'ira.
* Portar les espardenyes ben cordades.
          Fer molta i bona feina, o estar ben previngut per als treballs i dificultats que es presentin.
* Ser d'espardenya
          De poble, popular.

## Referències

* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* 1 2 3 Parés i Puntas, 1999, p. 534-568.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Alcover; Moll, 2002.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 127, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Conca, 1988.
* ↑ Amades, 2004.
* ↑ «sabata». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Barcelona : Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Espunyes, 2007.
* ↑ Pàmies i Riudor, 2012, p. 152.
* ↑ «sabata». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «espardenya». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* Amades, Joan. Refranyer de les dones (en català). Tarragona: El Mèdol, 2004 (Biblioteca de tradicions populars ; 25). ISBN 8495559994.
* Conca, Maria (ed.). Els refranys catalans. València: Tres i Quatre, 1988 (L'Estel; 8). ISBN 8475022324.
* Espunyes, Joan. Dites, locucions i frases fetes. Proa, 2007. ISBN 978-84-8437-977-5.
* Pàmies i Riudor, Víctor. Dites.cat : Locucions, frases fetes i refranys del català (en català). Barcelona: Barcanova, 2012. ISBN 978-84-489-3041-7.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.
# Esparreguera

Esparreguera és un municipi de la comarca del Baix Llobregat.

## Dites populars

* A Terrassa, mala raça; a Sabadell, mala pell; a Esparreguera, són dimonis, i a Olesa, mala gent.
* De Tordera, Cabrera i Esparreguera, Judes n'era.
* Esparreguera emboirá, dins tres dies, banyá.
* Per Sant Pere és festa a Abrera, per Sant Joan, a Olesa la fan, i després a Esparreguera.
    (var.) Per Sant Pere, festa a Abrera; a Olesa, per Sant Joan, i els cornuts d'Esparreguera, per Santa Eulàlia la fan.

## Referències

* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Sabadell». Paremiologia tòpica. l'autor, cop. 2010. [Consulta: 26 setembre 2013].
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ «Esparreguera». ParemioRom : Paremiologia romànica: refranys meteorològics i territori. Barcelona: Departament de Filologia Romànica, Universitat de Barcelona, 2011. [Consulta: 6 setembre 2014].
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 12 setembre 2024].
* ↑ Amades, 1982, p. 112.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.

## Enllaços externs

* Esparreguera - Lloc web oficial
# Espasa

L'espasa és una arma blanca de doble tallant composta d'una fulla dreta de metall equipada si és necessari amb un canal (depressió longitudinal), d'un mànec dit puny, braç o mantí de la creu, i d'un protector que protegeix la mà.

## Endevinalles

* —Bon dia, Madona, —Bon dia, cavaller, amb allò que li penja. —El que penja és el que em defensa; em voldríeu donar llicència per tocar-vos el pelut d'entremig de les cames? —Veniu, acosteu-vos.
          Dona muntada a un cavall o ase; espasa; ase o cavall.
* De la sepultura surt amb la creu al coll, de vegades defensa la vida i altres dóna la mort.
* Porto d'acer la camisa i l'amo em té ben fermada perquè encar que sóc submisa amb mal geni he estat criada.
    (var.) Porto d'acer la camisa, i el meu amo em té ben lligada, car si sóc molt submisa amb mal geni he estat criada.
* Espatarra't ben espatarrat que ben endins te l'he de ficar. Perquè quede segura, fins al mànec te l'he de clavar.
          Espasa en la funda

## Referències

* 1 2 3 Amades, 1982.
* ↑ Castellví, 1956.
* ↑ Martí i Adell, 1991.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Castellví, Joan. Cinc-centes endevinalles / recollides, traduïdes, originals i versificades per Joan Castellví Cerdà (en català). 3a edició. Barcelona: Eler, 1956.
* Martí i Adell, Cristòfol. Les nostres endevinalles. València: Edicions del Bullent, 1991 (Esplai juvenil, 5). ISBN 84-86390-40-0.
# Espina

L'espina és una protuberància dura i esmolada que pot formar part del tronc, branques o altres òrgans i que no pot ser separada sense trencar teixits interns.

## Citacions

* La terra serà maleïda per culpa teva. Tota la vida passaràs penes per poder menjar d'ella; et produirà espines i cards, i menjaràs verdures.
       Gènesi (3,17-18).
          Càstig de Déu a Adam després de menjar el fruit de l'arbre del jardí de l'Edèn
* Les espines no serveixen de res, és pura dolenteria de les flors!
    (en francès) Les épines, ça ne sert à rien, c’est de la pure méchanceté de la part des fleurs!
       El Petit Príncep, 1943. — Antoine de Saint-Exupéry

## Dites populars

* D'una espina neix una rosa.
* L'espina, quan neix, ja pica.
    (var.) Deia la vella Perica: l'espina quan neix ja pica.
    (var.) L'espina que punxar deu, aguda neix.
* No es treu l'espina amb els dits.
* No hi ha rosa sense espines.
* Qui sembra cards, cull espines.

## Referències

* ↑ «Gènesi». A: La Bíblia. Alacant: Biblioteca Virtual Joan Lluís Vives, 2006 [Consulta: 20 juny 2012].
* ↑ Saint-Exupéry, Antoine de. El Petit Príncep. Barcelona: Empúries, 2003. ISBN 8475969798.
* 1 2 3 4 5 6 7 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Espina». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Vegeu també

* Punxa
# Espelma

Una espelma, candela o bugia és un cilindre de cera, greix o parafina amb una metxa o ble que puja per l'interior de dalt a baix per encendre's, i que serveix com a font d'il·luminació.

## Citacions

* L'absència acaba amb les passions mediocres i augmenta les grans; de la mateixa manera com el vent apaga les espelmes i aviva el foc.
    (en francès) L'absence diminue les médiocres passions, et augmente les grandes, comme le vent éteint les bougies et allume le feu.
       Màximes (Réflexions ou sentences et maximes morales). Màxima 284, 1664. — François de La Rochefoucauld
* Doctor Caparrós: Estic molt malament. No us heu d'enganyar. Me'n vaig fonent com una candela, candela llarga per això.
       Doctor Caparrós, medicina general. Capítol 5. El doctor està malalt, 31 d'octubre de 1979.

## Dites populars

* Alegria amagada, candela apagada.(Manresa)
* Dona i tela, no les miris amb candela.(Cat., Bal.)
* Mocar la candela com el diable mocà sa mare: li arrencà el nas.
* Moltes candeles fan un ciri gros.(Men.)
* Qui és confrare, que prengui candela.(Mall.)
    (var.) Qui és confrare pren candela.(Mall.)

## Frases fetes i locucions

* Acabar-se la candela.
          Acabar-se el termini per a obtindre o per a fer alguna cosa.
* Anar [o dir-li] en candela.
          Anar a algú molt bé els seus negocis o altres assumptes, afavorir-lo la sort.
* Dret en candela.(Mall.)
          En línia recta.
* Fer d'espelma.
          Acompanyar una parella d'enamorats per vigilar-los.
* Més dret que una candela.(Mall., Men.)
          Molt dret, completament recte
* Més val encendre una espelma que queixar-se de la foscor.
          Intentar solucionar els problemes en comptes de queixar-se sense resoldre'ls.
* No pendre candela a un enterro.(Mall.)
          No arriscar-se a intervenir en un assumpte que no importa

## Referències

* ↑ La Rochefoucauld, François de. Réflexions ou sentences et maximes morales. Paris: Claude Barbin, 1664.
* ↑ «Dr. Caparrós, medicina general - El doctor està malalt». Barcelona: Radiotelevisió Espanyola, 31-10-1979. [Consulta: 18 març 2012].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Candela». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Pàmies, Víctor. «Refranyer temàtic». L'autor. [Consulta: 4 octubre 2017].
* ↑ «Espelma». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Barcelona : Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 6 octubre 2024].
# Joan Antoni Samaranch i Torelló

Joan Antoni Samaranch i Torelló, I marquès de Samaranch, (Barcelona, 17 de juliol de 1920 - Barcelona, 21 d'abril de 2010) fou un dirigent esportiu, polític i empresari català.

## Citacions

* Amb la mort de Franco es tanca el capítol més important de la nostra història. Franco ens llega un país unit, socialment equilibrat, econòmicament pròsper i amo absolut dels seus destins.
    (en castellà) Con la muerte de Franco se cierra el capítulo más importante de nuestra historia. Franco nos lega un país unido, socialmente equilibrado, económicamente próspero y dueño absoluto de sus destinos.
       4-2-4. Diario Deportivo Independiente, 21 de novembre de 1975.
* En qualitat de president, tinc l'honor d'anunciar-vos que el Comitè Internacional Olímpic, després de la sessió plenària, ha atribuït l'organització dels Jocs de la 25a Olimpíada de 1992 a la ciutat de... a la ciutat de Barcelona.
    (en francès) Com a qualité de président, j'ai l'honneur de vous annoncer que le Comité International Olympique, réunion session plénière a Lausanne, a attribué l'organisation des Jeux de la 25ème 1992 a la ville du... a la ville du Barcelona.
       Palais Beaulieu de Lausana, 17 d'octubre de 1986.
          Discurs de nominació de Barcelona com a seu dels Jocs Olímpics del 1992.

## Referències

* ↑ Trueba, Juanma. «20-N: el día que murió «un deportista ejemplar»». El Independiente, 19-11-2018. Arxivat de l'original el 17/08/2019. [Consulta: 17 agost 2019].
* ↑ «Elecció de Barcelona com a ciutat olímpica 1992», 17-10-1986. Arxivat de l'original el 1566039449. [Consulta: 17 març 2012].
# Joan Benoit

Joan Benoit Samuelson (Cape Elizabeth, Maine, 16 de maig de 1957) és una atleta estatunidenca, la primera campiona olímpica de marató als Jocs Olímpics de Los Angeles 1984.

## Citacions

* Una hora amb un nen és com una cursa de deu milles.
    (en anglès) One hour with a child is like a ten-mile run.

## Referències

* ↑ Weekes, 2011.

## Bibliografia

* Weekes, Karen. Women know everything! : 3,241 quips, quotes, & brilliant remarks. Philadelphia: Quirk Books, 2011. ISBN 9781594745065.
# Joan Baptista Basset i Ramos

Joan Baptista Basset i Ramos (Alboraia (?), 1654 - Segòvia, 15 de gener del 1728) fou el general austriacista que va encapçalar la revolta valenciana contra Felip V d'Espanya al capdavant dels maulets: Conquerí Gibraltar i defensà Dénia, Xàtiva, València i Barcelona fins a la caiguda de la ciutat l'11 de setembre del 1714.

## Citacions

* Rebo la de vostès en què em manifesten la necessitat que tenen de municions per a estar previnguts i sento molt no poder contribuir... Però estic esperant amb gran brevetat un gran socors i provisió de Tortosa i al punt que els tingui procuraré repartir-ne a vostès.
    (en castellà) Recibo la de ustedes en que me manifiestan la necesidad que tienen de municiones para estar prevenidos y siento mucho no poder contribuir...pero estoy esperando con gran brevedad un gran socorro y provisión de Tortosa y al punto que le tuviere procurare repartir a ustedes.
       Carta al comandament d'Alzira, 9 de gener de 1706.

## Referències

* ↑ «Joan Baptista Basset i Ramos». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Mira, 2006, p. 127.

## Bibliografia

* Mira, Joan F. Almansa 1707 (en català). Alzira: Edicions Bromera, 2006. ISBN 8498241456 [Consulta: 1481978353].
# Joan Amades i Gelats

Joan Amades i Gelats (Barcelona, 23 de juliol de 1890 — Barcelona, 17 de gener de 1959) fou un etnòleg i folklorista català, de formació autodidàctica.

## Citacions

* Cap altra figura novel·lesca, no ha arribat ni remotament a la popularitat universal amb la intensitat de don Quixot de la Mancha.
* El folklore es troba en tot lloc, sobretot en la gent més humil i amb menys cultura. Acompanya el poble des que neix fins que es mor.
* El refrany ve a ésser un llibre de saviesa obert a tothom, que abraça, gairebé, tots els temes de la vida diària, que condensa idees, sentiments, consells i normes de capteniment i que ofereixen les més variades opcions a qui vulgui extreure'n experiències i ensenyament.
* Folklore és tot allò que constitueix la tradició popular.
* Jo no aniré a cap míting però els meus llibres són el testimoni del meu compromís.
* La meva política és la meva ploma.

### Folklore de Catalunya (1950-1969)

Recull de frases de l'obra Folklore de Catalunya publicada en tres volums entre 1950 i 1969:
* Cal fer un arreplega el més gran possible de materials que permetin la construcció de l'edifici immens de la nostra tradició.
* Els documents de cultura tradicional estaven amenaçats del greu risc de desaparèixer i calia ésser amatent a aplegar-ne el màxim i com més aviat millor.
* Les produccions populars tenen un segell propi, inconfusible i molt difícil de definir, els replecs de l'ànima humana són immensament múltiples i diversos, com ho són també els replecs de l'ànima col·lectiva, o sia del poble
* Si no ens sentim prou preparats o prou capacitats pes destriar i ordernar els materials recollits, acumulem-los i que els trobin reunits els qui ens vinguin darrera més competents i ensenyats que nosaltres.

## Referències

* ↑ «El Quixot dels ignorants». Associació Cultural Joan Amades. Arxivat de l'original el 1490273015. [Consulta: 17 abril 2012].
* 1 2 Grau Alcoverro, Josep; Serena Barrubés, Pura «Joan Amades» (PDF). Butlletí del Centre d'Estudis de la Terra Alta, Num. 2, (1983), pàg. 7-8 [Consulta: 17 abril 2012].
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 11.
* 1 2 3 4 5 «Joan Amades : la memòria del poble» (PDF). Associació Cultural Joan Amades. Arxivat de l'original el 1248979089. [Consulta: 17 abril 2012].
* ↑ Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Barcelona: Selecta, 1950-1969 (Biblioteca perenne ; 13, 15, 24).
* ↑ «Associació Cultural Joan Amades». Associació Cultural Joan Amades. Arxivat de l'original el 1334476709. [Consulta: 17 abril 2012].

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* Associació Cultural Joan Amades
# Joan Barril i Cuixart

Joan Barril i Cuixart (Barcelona, 20 de gener de 1952 — Barcelona, 13 de desembre de 2014) fou un periodista i escriptor català.

## Citacions

* Saber de futbol equival a convertir en ciència exacta una activitat en què l'atzar, l'habilitat i la força valen el mateix.
       «Do de llengües». El Periódico de Catalunya, 7 de juny de 1998.
* Les llengües només són un problema quan no es coneixen.
       «Els excessos belgues». El Periódico de Catalunya, 21 de desembre de 2007.
* Amb la pantalla, sabem. Amb el llibre, aprenem a saber.
       «Món de bibliòfobs». El Periódico de Catalunya, 10 de juny de 2009.
* El silenci és més contundent que la paraula.
       «Petita odissea». El Periódico de Catalunya, 22 d'abril de 2009.
* Sovint s'ha de posar l'amor al caire del precipici perquè sembli més alt.
       «La lectora particular». El Periódico de Catalunya, 2 de juliol de 2010.

## Referències

* ↑ Barril, Joan. «Do de llengües». El Periòdico, 7 DE juny DE 1998. Arxivat de l'original el 1576235232. [Consulta: 13 desembre 2019].
* ↑ Barril, Joan «Els excessos belgues». El Periódico de Catalunya, (21-12-2007), pàg. 4 [Consulta: 16 desembre 2014].
* ↑ Barril, Joan «Món de bibliòfobs». El Periódico de Catalunya, (10-06-2009), pàg. 6 [Consulta: 16 desembre 2014].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Barril, Joan «Petita odissea». El Periódico de Catalunya, (22-04-2009), pàg. 6 [Consulta: 16 desembre 2014].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Barril, Joan «La lectora particular». El Periódico de Catalunya, (02-07-2010), pàg. 6 [Consulta: 16 desembre 2014].$^{[Enllaçnoactiu]}$
# Joan BonaNit

Joan BonaNit, pseudònim de Joan Porras, (Manresa, Bages, 26 de juny de 1995) és un activista i independentista català.

## Citacions

* Si votar és delicte, aquí al banc dels acusats hauríem de ser milions de catalans.
       Judici al procés independentista català (Madrid), 7 de maig de 2019.
* L'1 d'octubre del 2017 va ser una jornada de celebració a Catalunya, unes votacions, la festa de la democràcia.
       Judici al procés independentista català (Madrid), 7 de maig de 2019.
* Si hi ha alguna cosa que no volem és construir un país que sigui una còpia d’Espanya. El que volem és un país nou, obert i lliure per tothom i això vol dir justament amb la diversitat d’accions que això implica.
       El Suplement de Catalunya Ràdio (Catalunya), 5 de juny de 2021.
* L'1 d'octubre va ser aquell dia en què ens miràvem als ulls i no ens demanàvem si érem d’uns colors o d’uns altres, si votàvem uns o uns altres, aquell dia que per sobre de tot regnava l’esperit d’unitat.
       Article d'opinió (Manresa), 16 de maig de 2021.

## Referències

* 1 2 3 4 Lasalas, Marta. «Joan Bonanit, al Suprem: "Si votar és delicte, aquí hauríem de ser dos milions de catalans"». El Nacional, 07-05-2019. [Consulta: 9 maig 2020].
# Cavall de mar

El cavall de mar, cavall marí, cavallet de (la) mar, cavall de serp o cavall de serps, també anomenat hipocamp (Hippocampus ramulosus) és una espècie de peix de l'ordre dels singnatiformes.

## Citacions

* Cada dia és un regal[...] com un cavallet de mar/en la cova submarina / que subtilment habitem / cada dia que em regales / tot esclata dins de mi.
       Cavallet de mar, 2015. — Miquel Català
* Conta la llegenda que el cavallet de mar és l'animal més romàntic del món perquè tria parella per a tota la vida.
       Llegendes de pescadors, 2016. — Joan de Déu Prats Pijoan

## Dites populars

* L'erisipela es cura portant a la butxaca un cavall de mar.
          L'erisipela és una afecció de la pell.

## Referències

* ↑ «Vicent Luna, sobre Cavallet de mar». Miquel Català. [Consulta: 29 gener 2019].
* ↑ Prats Pijoan, 2016.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 11 octubre 2024].
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Prats Pijoan, Joan de Déu. Llegendes de pescadors. Penguin Random House, 2016. ISBN 9788490694022.
# Catí

Catí és un municipi a la comarca de l'Alt Maestrat del País Valencià.

## Dites tòpiques

* A Catí tots són peraires; a Traiguera, canterers; a la Serratella, lladres i a Albocàsser, malfeiners.

## Notes i referències

* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Paremiologia tòpica». L'autor, cop. 2010-. [Consulta: 21 setembre 2024].

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Catí - Lloc web oficial
# Cava

* Per a altres significats vegeu «Cava (desambiguació)».
El cava és el vi escumós produït majoritàriament segons el Mètode Tradicional a Catalunya.

## Dites populars

* De Sant Sadurní, les dones, el cava i el vi.
* Un bon cava i un bon vi amb Parellada de Font-Rubí.

## Referències

* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 499.
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Paremiologia tòpica». L'autor, cop. 2010-. [Consulta: 24 setembre 2024].

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Cava (Alt Urgell)

Cava és un municipi de la comarca de l'Alt Urgell, amb capital a Ansovell.

## Dites populars
### Ansovell

* A Ansovell, bruts, gormands i calçots.

### Cava

* Les noies de Cava són petites i ballen bé, però tenen la panxa arrugada com la manxa d'un ferrer.

## Referències

* 1 2 Pàmies i Riudor, Víctor. «Paremiologia tòpica». L'autor, cop. 2010-. [Consulta: 13 setembre 2024].

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Cava - Lloc web oficial
# Cava (desambiguació)

* Aquesta és una pàgina de desambiguació. És una pàgina que us adreça cap a pàgines amb el mateix nom. Si un enllaç intern us ha dut fins ací, podeu tornar enrere per arreglar-lo i fer-lo enllaçar a la pàgina més adient.
Cava té aquests significats:
* Cava (Alt Urgell), municipi català a la comarca de l'Alt Urgell
* la Cava, poble del municipi de Deltebre
* Cava, vi escumós produït a Catalunya
* Cava o celler, local on és elaborat i sotmès a envelliment o a maduració el vi
# Caterina de Mèdici

Caterina de Mèdici (Florència, 13 d'abril de 1519 – castell de Blois, 5 de gener de 1589) fou comtessa d'Alvèrnia (1519 - 1589), reina consort de França (1547 - 1559) i regent de França (1560 - 1563).

## Citacions

* Divideix per regnar.
    (en francès) Divise, afin de régner.
          Màxima política de Caterina de Mèdici, basada en la màxima de Maquiavel «Divide ut regnes.» També té el seu origen en la màxima de la família dels Mèdici: «Diviser pour régner.»
* Déu m'ha donat tres fills petits i un regne dividit, sense tenir ningú en qui confiar completament.
    (en francès) Dieu m'a laissée avec trois enfants petits et un royaume tout divisé, n'y ayant aucun à qui je puisse entièrement me fier.
       Carta a la seva filla Élizabeth, gener de 1561.
* Els diners són el nervi de la guerra.
    (en francès) L'argent est le nerf de la guerre.
       Carta a l'ambaixador d'Espanya, agost de 1570.
* Guardeu-vos de presentar batallar i recordeu els consells d'en Lluís XI : la pau signada és sempre més avantatjosa que la derrota.
    (en francès) Gardez-vous de livrer bataille et souvenez-vous des conseils de Louis XI : la paix signée est toujours plus avantageuse avant la défaite.
       Consell al seu fill Enric III de França, 1576.
* Podeu pensar que sóc una infeliç per viure tant i veure morir tot davant meu, encara que sé molt bé que cal complir la voluntat de Déu.
    (en francès) Vous pouvez penser comme je suis malheureuse de tant vivre et de voir tout mourir devant moi, encore que je sache bien qu’il faut se conformer à la volonté de Dieu.
       Carta a Bellièvre, 10 de juny de 1584.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Vessilier-Ressi, Michèle «Catherine de Médicis» (en francès). L'Histoire en citations [Consulta: 29 novembre 2018].