OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cel

El cel és l'espai visible des de la Terra quan es mira en direcció oposada a aquesta.

## Dites populars

* Brams d'ase no arriben al cel.
* Cel rogent, pluja o vent.

## Frases fetes i locucions

* Cel lleganyós.
          Quan el cel presenta una capa molt fina de boira.
* Posta ensangrentada, l'endemà ventada.
    (var.) Posta roja, aire de ponent al dia següent.
* Cel aborregat, aigua dal és terrat.
* Cel a cabassets, aigua a plogets.
* Cel rogent a sol isent, si no és pluja, serà vent.
* Cel roig al matí, pluja en camí.
* Arrebols (Cel) d'orient, aigua amaneixent.
* Cel empedrat, al cap de setmana aigua.
* Cel de rufa, mala mar.
* Al cel cabretes, a la terra pastetes.
* Arrebols (Cel) pel matí, a la nit aigua açí.
* Arrebols de nit, sol pel matí.

## Endevinalles

* No veu el que és i si ho veiés deixaria d'ésser el que és.
* Un cobrellit molt ben brodat, que punta d'agulla no l'ha tocat.
    (var.) Un llençol blau apedaçat de pedaços blancs que mai agulla l'ha tocat.
* De vegades és blau, de vegades és gris. En ell hi viu el sol i la lluna hi té el pis.
* Un cobertor molt ben brodatque la puntade l'agullano ha tocat.
* Un llençol apedaçat que ni fil ni guia ha tocat.
    (var.) Un llençol apedaçat, que punta d'agulla no hi ha tocat.
* Un llençol molt ben brodat on la punta d'agulla no ha entrat.
* Una cistella plena d'avellanes, que de dia s'arrepleguen i de nit s'escampen.
* Un llençol tan gran que ningú no el pot plegar i tantíssimes monedes que no se poden comptar.
          Cel i les estrelles
* Una cistella plena de brillants que de nit s'escampen i de dia s'amaguen.

## Referències

* ↑ Pàmies; Palou; 2012, pp194.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Cel». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Pamies+100, 2012, p. 26.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 25 setembre 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Anton Trepat, 1995, p. 43.
* ↑ Anton Trepat, 1995, p. 44.
* 1 2 3 4 5 Millà i Reig, 1990.
* 1 2 3 4 5 Martí i Adell, 1991.
* ↑ Escoles Nacionals de Sant Josep, 1985.
* ↑ Bassols, 1994.

## Bibliografia

* Bassols, Maria Margarida. Endevinaller. València: Tres i Quatre, 1994 (L'Estel). ISBN 978-84-7502-376-2.
* Escoles Nacionals de Sant Josep. Endevinetes (en català). 1a edició. Eivissa: IEE, 1985 (Col·lecció "Nit de Sant Joan").
* Martí i Adell, Cristòfol. Les nostres endevinalles. València: Edicions del Bullent, 1991 (Esplai juvenil, 5). ISBN 84-86390-40-0.
* Millà i Reig, Lluís. Segon llibre d'endevinalles. Barcelona: Millà, 1990. ISBN 8473041739.
* Pàmies, Victor; Palou, Jordi. Els 100 refranys més populars (en català). Valls: Cossetània, 2012 (Col·lecció de cent en cent, núm. 16). ISBN 9788490340325.
* Pujol i Vila, Josep (comp.). 5000 refranys de nostra terra (en català). Tarragona: Arola, 1999. ISBN 8495134292.
# Cella

La cella és el conjunt de pèls situats a la vora superior de cadascun dels ulls, amb funció protectora.

## Dites populars

* Cella voltada, ràbia amagada.
* Cella voltada, mala geniada.
* Cellapelut, geni rabiüt.
* Mal de cella, migranya.
* Minyona de celles juntes, mal geni segur.
* Ull blau i cella rossa, bona mossa.
    (var.) Ull blau i cella rossa fan galant la mossa.

## Frases fetes i locucions

* Alçar ses ceies.
          Deixar anar la mala cara, deixar de mostrar irritació (Mall.).
* Arrufar o arrugar les celles.
          Contreure la part inferior del front en senyal de disgust o de preocupació.
* Cremar-se les celles.
          Estudiar amb gran atenció i fatiga una cosa difícil.
* Estar (d'una persona o cosa) fins a les celles.
          Estar molt fart d'algú o de quelcom.
* Fer celles.
          Fer cara irada, expressar irritació amb el posat de la cara
* Ficar-se (una cosa) entre cella i cella.
          Ficar-se o tenir una idea fixa damunt una cosa.
* No veure's ses ceies.
          Tenir molta ràbia, estar molt irat (Mall.).
* Pelar-se ses ceies.
          Demostrar gran enuig o irritació (Mall.).
* Posar-se ses ceies davant ets uis.
          Fer molt mala cara, manifestar molta irritació (Mall.).
* Rapar-se ses ceies.
          Fer-se creus d'una cosa, no poder-se'n avenir, trobar-la estranya de tot (Mall.).

## Referències

* 1 2 3 4 5 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 Viladot-Puig, 2003.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Cella». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 «Cella». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 12 juny 2012].
* Viladot-Puig, Joan. El Refranyer de Joan Viladot (en català). Lleida: Pagès Editors, 2003 (Història. Monografies; 23). ISBN 9788497790741.
# Celler

Un celler és un local on és elaborat i sotmès a envelliment o a maduració el vi.

## Dites populars

* A l'hort i al celler no hi vulguis la muller.
* Aigua de Sant Joan, celler buit i molta fam.
    (var.) Pluja per Sant Joan, celler buit i molta fam.
* A l'hort i al celler no hi vulguis la muller.
* L'aigua de gener, oli a la sitja i vi al celler.
* Pel gener i pel febrer marramaus fins al celler.
* Per Sant Pau i Sant Vicenç Ferrer, el vi al celler.
    (var.) Per Sant Pau i Sant Vicens Sever, vi al celler
* Pluja pel gener, blat a la sitja i vi al celler.
* Qui cava per l'agost, omple el celler de most.
* Sant Vicenç bo, va bé, abundància per al celler.
* Sant Vicenç serè dobla les bótes del celler.
* Sant Pau i Sant Vicent serè, vi al celler.(Manresa)
* Si el meu amo em poda al gener i em llaura al febrer, vergonya m'hauria de fer si no li omplo el celler.

## Frases fetes i locucions

* Anar de cellers.
          Freqüentar les tavernes.

## Referències

* ↑ «Celler» (en català). Calaix. Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura, 2010.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ «Celler» (en català). Calaix. Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura, 2010.
* ↑ «Celler» (en català). Calaix. Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura, 2010.
* ↑ «Celler» (en català). Calaix. Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura, 2010.
* 1 2 Amades, 1982.
* 1 2 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ «Celler» (en català). Calaix. Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura, 2010.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «gener». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Correas Martínez; Gargalo Gil, 2003.
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «celler». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 14 setembre 2024].

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. I. Hivern. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Correas Martínez, Miguel; Gargallo Gil, José Enrique. Calendario romance de refranes. Barcelona: Edicions de la Universitat de Barcelona, 2003. ISBN 8483383942.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Cecília de Roma

Santa Cecília (?, segle III) fou una màrtir cristiana, d'autenticitat discutida, venerada a Roma des de la fi del s. V. Venerada com a santa per diverses confessions cristianes, i és la patrona dels músics perquè, mentre s'estava morint, va cantar a Déu. Se celebra la seva festivitat el 22 de novembre.

## Dites populars

* Quan Santa Cecília vegis arribar, planta el favar.
* Santa Cecília clara, tot l'advent emborbollada.
* Santa Cecília duu la neu a la faldilla.

## Referències

* 1 2 3 Amades, 1982.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. V. Tardor. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
# Cebrià de Cartago

Sant Cebrià de Cartago, de nom sencer Cecili Cebrià, dit Tasci (Cartago, aprox. 205 - Cartago, 258) fou un bisbe de Cartago (249-258), mort màrtir durant la persecució de Valerià. És un dels Pares i Doctor de l'Església, un dels grans personatges de l'església llatina dels primers segles, amb sant Agustí d'Hipona. Considerat com a sant per l'Església Catòlica, se celebra la seva festivitat el 16 de setembre.

## Dites populars

* Per Sant Cebrià, castanyes a la mà.
* Per Sant Cebrià, llavor a la mà.
* Per Sant Cebrià, sembra amb tota la mà.
* Per Sant Cebrià, un pas de marrà.
* Per Sant Cebrià i Santa Justina, penja el gresol a la cuina.
* Per Santa Creu i Sant Cebrià, sembra a costa i sembra en pla.
* Pluja per Sant Cebrià, pren most i fa el vi clar.
    (var.) Per Sant Cebrià, pren most i fa el vi clar.
* Sant Cebrià el gresol encén, i pateix el fadrí i l'aprenent.
* Valga'm sant Cebrià, que és el sant millor que hi ha.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Amades, 1982, p. 843.
* 1 2 3 Parés i Puntas, 1999, p. 73-180.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 5 octubre 2024].

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. V. Tardor. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Ramon Llull

Ramon Llull (ciutat de Mallorca?, 1232/33 — En mar, entre Tunis i Mallorca/Mallorca, 1316) fou un escriptor, filòsof, místic i missioner mallorquí.

## Citacions

* S'ha d'entendre allò que estimes i s'ha d'estimar allò que entens.
       «El Dr. Amador Vega». Aloma: revista de psicologia, ciències de l'educació i de l'esport Blanquerna, Núm. 11 (2002), p. 110.

### Llibre de les bèsties (1287-1289)

    Pàgina principal: Llibre de les bèsties
* La noblesa de rei s'ha de correspondre amb la bellesa de persona: que sigui gran, humil, i que no faci mal a la seva gent.
       De l'elecció del rei.
* La bèstia més orgullosa i aquella on hi ha més avarícia que en cap altra és l'home.
       De com Na Renard fou porter del rei.
* El dany que ve d'un mal príncep és incalculable: una, pel mal que fa; l'altra, pel bé que podria fer i que no fa.
       Dels missatgers que el Lleó envià al rei dels homes.
* Tota promesa és vana sense testimonis.
       De la mort de Na Renard.

### Ars Magna

* El tema d'aquesta Art és Ia resposta a totes les preguntes.
       El Ars Generalis Ultima de Ramon Llull.
* Però el mal existeix en el món, com sabem per l'expèriència. Per tant, se'n conclou que el món no és etern.
       La búsqueda de la lengua perfecta.

## Citacions sobre Ramon Llull

* La figura d'aquest home sempre és d'actualitat, perquè els seus punts d'atracció són inexhauribles.
       Ramon Llull i el lul·lisme, 1985. — Jordi Rubió i Balaguer
* El model [filosòfic] de Llull és el model del savi, el model del místic... Un cop has vist, un cop has entès..., no t'ho quedes per a tu, neix la comunicació als altres.
       «El Dr. Amador Vega». Aloma: revista de psicologia, ciències de l'educació i de l'esport Blanquerna, Núm. 11 (2002), p. 122. — Amador Vega

## Referències

* 1 2 Segura, Pere; Vega, Amador «El Dr. Amador Vega» (PDF). Aloma: revista de psicologia, ciències de l'educació i de l'esport Blanquerna, Núm. 11, (2002) [Consulta: 23 agost 2016].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* 1 2 3 4 Llull, 1999.
* ↑ Künzel, Werner; Cornelius, Heiko «El Ars Generalis Ultima de Ramon Llull» (pdf). Revista Española de Filosofía Medieval, 5, (1998), pàg. 97 [Consulta: 23 agost 2016].
* ↑ Eco, Umberto «La búsqueda de la lengua perfecta» (pdf). Edición electrónica de www.philosophia.cl / Escuela de Filosofía Universidad ARCIS, (1994), pàg. 49 [Consulta: 23 agost 2016].
* ↑ Rubió i Balaguer, Jordi. Ramon Llull i el lul·lisme. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1985 (Biblioteca Abat Oliba ; 37). ISBN 8472026779 [Consulta: 1471929051].

## Bibliografia

* Llull, Ramon. Llibre de les bèsties. Barcelona: Hermes, 1999 (Biblioteca Hermes. Clàssics catalans ; 1. Narrativa). ISBN 84-8287-400-4.

## Enllaços externs

* Qui és Ramon Llull? - Centre de Documentació Ramon Llull
# Ramon de Fitero

* Per a altres significats vegeu «Sant Ramon (muntanya)».
Sant Ramon (? — Ciruelos, 1163) fou un monjo i abat, fundador de l'Orde de Calatrava. Venerat com a sant per l'Església catòlica, se celebra la seva festivitat el 15 de març.

## Dites populars

* Per Sant Ramon, fila tot el món.
* Per Sant Ramon, orenetes per tot el món.
* Per Santa Madrona i Sant Ramon vénen les orenetes de l'altre món.
* Sant Ramon, aigua per tot el món.
* Sant Ramon, porta l'oreneta, a l'altra punta del món.
* Sant Ramon arribat, l'oreneta ha marxat.
* Sant Ramon tapat, segur aiguat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 18 setembre 2024].
* ↑ Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Ramon Margalef i López

Ramon Margalef i López (Barcelona, 16 de maig de 1919 — Barcelona, 23 de maig de 2004) fou un biòleg i ecòleg català que va destacar pel seu treball en el camp de la limnologia.

## Citacions

* En la meva feina com a ecòleg sempre he tret molt més profit de les crítiques científiques que dels elogis, per dures que hagin estat aquelles i per més ben intencionats que hagin estat aquests.
* El bon ecòleg ha de ser capaç de collar cargols amb un martell i clavar claus amb un tornavís.
* L'ecologia és a l'ecologisme allò que la sociologia és al socialisme.
* La intel·lectualitat no ha assimilat la inserció molt fonda de l'home dins la natura. Dir que l'home no està relacionat amb la resta de la vida sembla que sigui una mena de defensa. Això és una dificultat bàsica per entrar a fons en els problemes ecològics.
* Si Déu ens va posar a la Terra, tenim el dret de fer ús d'ella, però convé que ho fem amb una certa intel·ligència.

## Referències

* ↑ Ros, Joandomènec «Tres moments per a la història». Mètode, Núm. 42, (Estiu 2004) [Consulta: 23 maig 2015].
* ↑ Institut d'Estudis Catalans. «Necrologies. Ramon Margalef i López». A: Memòria: curs 2003-2004. Barcelona: IEC, 2004, p. 112-116.
* ↑ Ros, Joandomènec «Ramon Margalef. Mestre d'ecòlegs i d'ecologistes». Medi ambient: Tecnología i cultura, Núm. 30, (Estiu 2001) [Consulta: 23 maig 2015].
* ↑ «L'ecòleg Ramon Margalef: un gran llegat científic deu anys després de la seva mort». Universitat de Barcelona, 24-04-2004. [Consulta: 23 maig 2015].
* ↑ Martínez Vilalta, Jordi. «Ramon Margalef». Generalitat de Catalunya, 2004. Arxivat de l'original el 1432656771. [Consulta: 23 maig 2015].

## Enllaços externs

* Ramon Margalef: 1919-2004, 10 anys recordant al mestre
# Ramon Solsona i Sancho

Ramon Solsona i Sancho (Barcelona, 7 de febrer de 1950) és un escriptor i publicista català.

## Citacions

* Si t'ofega alguna pena, escup-la pel raig d'una ploma i veuràs com et sentiràs més descansat.
* Els petits actes d'amor que es deixen impresos en la vida valen molt més que l'obra titànica d'un emperador.
       Les hores detingudes, 1993.
* La situació actual a Catalunya és filla de cent o cent cinquanta anys d'assetjament continuat.
       Entrevista a Vilaweb, 2 de gener de 2019.

### L'home de la maleta (2011)

    Pàgina principal: L'home de la maleta
* Si d'alguna cosa servim els vells és per deixar constància que tots plegats venim de la misèria.
       Autobiografia d'un qualsevol.
* Ben administrada, la rutina té molt més avantatges que la passió.
       Autobiografia d'un qualsevol.
* El seny i l'instint de supervivència són un mateix vi.
       Autobiografia d'un qualsevol.
* Quan comences a posar-te bolquers és que ja vas de capa caída i que aviat deixaràs de girar rodó.
       Qui dispararà primer?.
* Que se't morin els amics és lo pitjor de la vellesa.
       Qui dispararà primer?.
* La vergonya és una virtut, no un defecte.
       De casa en casa.
* Jo estimo la República perquè la República em va estimar a mi.
       Memòries d'un mentider sincer.
* Si no destaques en res, fas el que et dóna la gana i ningú no s'hi fixa.
       Memòries d'un mentider sincer.
* La vida és un continu aquí caic aquí m'aixeco i que d'un mal pas sempre en pots treure una lliçó.
       Memòries d'un mentider sincer.
* Quan el desig et crema per dins el primer que busques en una noia és la boca.
       Memòries d'un mentider sincer.
* La felicitat és difícil d'explicar.
       Memòries d'un mentider sincer.
* Quan t'has criat en un ambient tancat, tens tendència a pensar que a fora tot és de color de rosa.
       Memòries d'un mentider sincer.
* Més val dinyar-la directament i estolviar-te el calvari d'operacions i les muntanyes de pastilles de tots els colors que et deixen atontat.
       Escriuré una carta als meus amics.

## Referències

* 1 2 Amills; Amela, 2012.
* ↑ Serra, Montserrat. «Ramon Solsona: ‘La situació actual a Catalunya és filla de cent cinquanta anys d’assetjament continuat’». Vilaweb, 19-02-2002. [Consulta: 12 gener 2020].
* ↑ Solsona, 2011, p. 23.
* ↑ Solsona, 2011, p. 36.
* ↑ Solsona, 2011, p. 42.
* ↑ Solsona, 2011, p. 65.
* ↑ Solsona, 2011, p. 89.
* ↑ Solsona, 2011, p. 191.
* ↑ Solsona, 2011, p. 197.
* ↑ Solsona, 2011, p. 206.
* ↑ Solsona, 2011, p. 219.
* ↑ Solsona, 2011, p. 221.
* ↑ Solsona, 2011, p. 234.
* 1 2 Solsona, 2011, p. 245.

## Bibliografia

* Amills, Roser; Amela, Víctor M. 333 vitamines per l'ànima : una antologia de la saviesa catalana per gaudir de la vida. Valls: Cossetània, 2012. ISBN 9788490340332.
* Solsona, Ramon. L'Home de la maleta. Barcelona: Proa, 2011. ISBN 9788475882208.
# Ramón Gómez de la Serna

Ramón Gómez de la Serna (Madrid, 3 de juliol de 1888 — Buenos Aires, 13 de gener de 1963) fou un escriptor espanyol.

## Citacions

* El més sorprès per l'herència és qui ha de deixar-la.
    (en castellà) El más sorprendido por la herencia es el que tiene que dejarla.
* El comptable és un senyor amb qui no es compta gairebé mai.
    (en castellà) El contable es un señor con el que no se cuenta casi nunca.
* El fotògraf ens col·loca en la postura més difícil amb la pretensió que sortim més naturals.
    (en castellà) El fotógrafo nos coloca en la postura más difícil con la pretensión de que salgamos más naturales.
* El tumult és un bony que li surt a les multituds.
    (en castellà) El tumulto es un bulto que le sale a las multitudes.
* Els que maten una dona i després se suïciden haurien de variar el sistema: suïcidar-se abans i matar-la després.
    (en castellà) Los que matan a una mujer y después se suicidan debían variar el sistema: suicidarse antes y matarla después.
* L'escriptor és com un presidiari que no surt de la seva cel·la i... l'omple d'inscripcions i grafits.
    (en castellà) El escritor es como un presidiario que no sale de su celda y... la llena de inscripciones y grafitos
* L'obsesió de la dona és que la seva polsera pugui ser el seu cinturó.
    (en castellà) La obsesión de la mujer es que su pulsera pueda ser su cinturón.
* Quan funciona l'aspirador elèctric del veí de dalt ens absorbeix totes les idees que teníem.
    (en castellà) Cuando funciona el aspirador eléctrico del vecino de arriba nos absorbe todas las ideas que teníamos.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 Doval, 2008.

## Bibliografia

* Doval, Gregorio. 1001 citas y frases ingeniosas sobre profesiones y profesionales (en castellà). Madrid: Santos Rodríguez, 2008. ISBN 9788497634366.
# Ramón María Narváez y Campos

Ramón María Narváez y Campos (Loja, 5 d'agost de 1800 — Madrid, 23 d'abril de 1868) fou un polític i militar espanyol, duc de València, conegut com El Espadón de Loja.

## Citacions

* No necessito perdonar als meus enemics ja que els he matat a tots.
    (en castellà) No necesito perdonar a mis enemigos, puesto que los he matado a todos.
       Madrid, 23 d'abril de 1868.
          Últimes paraules que va dir al seu confessor abans de morir.

## Referències

* ↑ Ruffin, 2006.
* ↑ Villatoro, Manuel P. «De Custer a Patton: las bravuconas palabras antes de morir de los generales más controvertidos de la historia». ABC, 02-03-2020. [Consulta: 5 abril 2021].

## Bibliografia

* Ruffin, C. Bernard. Last words : a dictionary of deathbed quotations. Jefferson, N.C.: McFarland, 2006. ISBN 9780786425525.
# Ramon Noè i Hierro

Ramon Noè i Hierro (Barcelona, 1923 - Sabadell, 2007) fou un dibuixant i pintor català.

## Citacions

* Els radicalismes em fan fàstic
* Sabadell és, proporcionalment, la ciutat amb més pintors i on es venen més llibres de filosofia de tot Espanya
* A Jesús –que era el gran quefe– li diem de tu i als bisbes –que estan per sota– els diem monsenyor i excel·lència.
* M'agrada molt parlar, sí. El primer any de casats vivíem a Barcelona amb la meva dona i em vaig presentar a tots els veïns perquè ja estava cansat de no saber qui es moria i qui es casava. Però només un parell van acceptar la meva oferta de comunicació.
* No és ric qui té molt, sinó qui en té prou.
* Algun dia, els mansos faran la revolució.
* Estem en una societat en la qual, si no ets el primer, ets un burro. I el segon? I l'últim, que no té mèrit?

## Referències

* 1 2 3 4 5 Colomer, Víctor. «Ramon Noè, pintor, pagès i filòsof de la vida». Diari de Sabadell, 31-01-1998. Arxivat de l'original el 1373757463. [Consulta: 28 gener 2014].
* 1 2 Cabeza, Anna. Ramon Noè, l'home que plantava el cavallet al carrer, p. 33-36. ISBN 1695-9396.
# Ramón J. Sender

Ramón José Sender Garcés (Xalamera de Cinca, Aragó, 1902 — San Diego, Califòrnia, 16 de gener de 1982) fou un escriptor espanyol.

## Citacions

* L'home és essencialment un paquet de ganglis.
    (en castellà) El hombre es esencialmente un paquete de ganglios.
       La esfera, 1951.
* L'esperit és la fugida. És allà, en l'esperit de l'home, que l'univers actualitza tota la seva potència de fugida.
    (en castellà) El espíritu es la huida. Es allí, en el espíritu del hombre, que el universo actualiza toda su potencia de huida.
       La esfera, 1951.

## Referències

* 1 2 Albaigès i Olivart, Josep M.; Hipólito, M. Dolors. Un Siglo de citas. Barcelona: Planeta, 1999. ISBN 9788408017325.
# Bobby Robson

Bobby Robson, de nom real Robert William Robson, (Sacriston, County Durham, 30 de novembre de 1933 — County Durham, 31 de juliol de 2009) fou un futbolista i entrenador anglès.

## Citacions

* Alguns gols van ser bons, la resta van ser increibles.
    (en anglès) Some of the goals were good, some of the goals were sceptical.
* El marge és molt marginal.
    (en anglès) The margin is very marginal.
* Jugar a casa et dóna avantatge.
    (en anglès) Home advantage gives you an advantage.
* La gent vol èxits. És com el cafè, ho vol a l'instant.
    (en anglès) People want success. It's like coffee, they want instant.
* Mireu aquelles oliveres. Estan allà des de fa dos-cents anys abans del temps de Crist!
    (en anglès) Look at those olive trees. They're two hundred years old – from before the time of Christ!
          Sobre el seu estil de vida quan fou entrenador del FC Barcelona

## Referències

* 1 2 3 4 «Sir Bobby Robson: his most memorable quotes». The Telegraph. Londres: Telegraph Media Group, 31-05-2009. [Consulta: 6 maig 2012].
* ↑ «Top 20 Bobby Robson quotes». Who ate all the Pies, cop. 2008. [Consulta: 6 maig 2012].