# Caragol

El caragol (Helix sp) és un animal del gènere de mol·luscs gastròpodes , de la subclasse dels pulmonats, amb la conquilla helicoïdal i generalment dextrorsa, de mida i color variables segons les espècies.

## Dites populars

* Banyada de cargol, a la casa porta dol.
* Caragol primerenc treu bona banya.
* Cargol i dona, tot l'any és bona.
    (var.) Pel juliol, ni la dona ni el cargol.
    (var.) Pel juliol, ni la dona ni el cargol, però tothom en vol. Cargol i dona, tot l'any és bona.
* Cargol no dejunat, a molts ha emmetzinat.
* Cargols, peres i meló, volen vi felló.
    (var.) Cargols, peres i pebrot volen vi ben fort.
* El caragol surt quan plou, i l'homo quan fa sol.
* Els caragols i els peixos, neixen amb aigua i moren amb vi.
* Els caragols tornen a mesura.
* Estudiant de foc i sol, no val un caragol.
* Hisenda de molts, se la mengen els caragols.
* Pel juliol, ni dona ni cargol.
* Per Tots-Sants, castanyes i caragols amb banyes.
* Quan el caragol se posa a llaurar, senyal que plourà.
* Quan Sant Pere toca el timbal, els cargols surten a ballar.
* Quan la gavina fa el caragol, mestral remou.
* Quan lo caragol canta és quan està més trist.
* Si vols menjar cargols, amb força salsa i picantons.
* Un caragol no fa sinó una carrera.

## Cançons infantils

Recull de dites relacionades amb la cançó infantil Caragol treu banya:
* Caragol bover, treu la banya, o si no et mataré.
* Caragol treu banya, anirem a sa muntanya; durem una carabasseta de vi, i tota mos la beurem p'es camí.
* Caragol treu banya, fica't a la cabanya; caragol treu vi, fica't al muntanyí.
* Caragol treu banya, puja a la muntanya; caragol bover, puja al taronger.
* Caragol treu banya, te daré un puny de civada.
* Caragol treu banya, ton pare a sa muntanya, ta mare en es molí, caragol caragolí.
* Caragol treu banya, ton pare és a Espanya, ta mare a's molí i et farà una coca amb vi.
* Caragol treu banyes, anirem a ses muntanyes; caragol bover, jo també hi vendré.
* Cargol treu banyes, puja a les muntanyes; cargol treu vi, puja al muntanyi.
* Cargol treu banyes, que el teu pare cou castanyes.

## Endevinalles

* Qui quan surt a passejar la casa se sol emportar?
* Un animal molt moll, , no té ossos ni té espina i tota la seva vida ha de dur la casa al coll.
* Casa amunt i casa avall, arrossega que arrossega, sense que la perdi mai.

## Referències

* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Caragol». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 Estruch i Subirana, 2010, p. 143.
* 1 2 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Amades, 1931, p. 163-164.
* ↑ Amades, 1982, p. 346.
* ↑ Fàbrega, 2021.
* 1 2 3 Millà i Reig, 1990.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. IV. Estiu. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 9788434536739.
* Amades, Joan. Costums populars de Barcelona (en català). Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1931.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Estruch i Subirana, Maria. Els noms populars de núvols, boires i vents al Berguedà (en català). Berga: L'Albí, 2010. ISBN 978-84-89751-82-8.
* Fàbrega, Jaume. 100 refranys sobre el menjar i el beure : la saviesa popular a taula. Valls: Cossetània, 2021. ISBN 9788413560441.
* Millà i Reig, Lluís. Segon llibre d'endevinalles. Barcelona: Millà, 1990. ISBN 8473041739.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.