# Dinar

El dinar és l'àpat principal del dia, que es pren al migdia i després de l'esmorzar.

## Citacions

* L'home autènticament lliure és el qui pot rebutjar una invitació a dinar sense donar cap excusa.
    (en francès) L'homme vraiment libre est celui qui sait refuser une invitation à dîner sans donner d'explications.
       — Jules Renard
* No hi ha tal cosa com un dinar gratuït.
    (en anglès) There's no such thing as free lunch.
       — Milton Friedman

## Dites populars

* A esmorzar, sopes i bledes; a dinar, bledes i pa; a sopar, sopa escaldada.
* A Pina, qui no hi duu pa, no hi dina.
* A mitjan dinar, qui no té pa, que se'n talli.
* A qui dina, no li diguis menja.
* A qui hagis de donar dinar, no li planyis l'esmorzar.
    (var.) A qui hagis de donar dinar, no li planguis es berenar.
* Amb fam o sense fam, a les dotze dinam.
* Bledes a dinar i bledes a sopar, massa bledes hi ha.
* Dejunar per ben dinar, qualsevol ho fa.
* De dinar i d'amistat, la meitat de la meitat.
* Després de dinar, ni llibres ni estimar.
* Dinar reposat, sopar passejat.
    (var.) El dinar, reposat; el sopar, passejat.
* Els sucs van bé per al dinar, els fregits per al sopar.
* En fer-se un bon dinar, com més ne resta, més festa fa.
* Esmorzar, dinar, berenar i sopar, feines de bon realitzar. I per arrodonir-ho millor, el ressopó.
* Està bé filosofar, però a la una hem de dinar.
* La millor hora per dinar és quan hi ha gana i menjar.
* Mal si dinen, mal si no dinen.
* Més val dinar que esternudar.
* Qui mal dina i sopa pitjor, augmenta ses venes i sa sang no.
* Si amb el diable has de dinar, cullera llarga et caldrà.
* Si vas a Balaguer, esmorza primer; si hi has de dinar, emporta't un pa; i si hi has de fer llit, emporta-te'n llit.
* Tot bon català beu vi pel seu dinar.
* Un bon esmorzar estalvia un dinar.
* Un bon dinar fa de bon esperar.
    (var.) Bon dinar, bon esperar fa.

## Endevinalles

* Quin és el dinar que es menja més de gust?
          Aquell en el qual un ha estat convidat, perquè no costa res.

## Referències

* ↑ «Jules Renard a dit...». Paris: Evene, cop. 1999. [Consulta: 30 març 2013].
* ↑ Green, 1984.
* ↑ Gomis i Mestre, 2015.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «dinar». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 3 Castells, 2016.
* 1 2 3 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 Viladot-Puig, 2003.
* ↑ Sevilla Muñoz, J.; Zurdo Ruiz-Ayúcar, M.I.T. (dir.). «Refranero multilingüe». Madrid: Instituto Cervantes (Centro Virtual Cervantes), 2009. [Consulta: 4 octubre 2024].
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 4 octubre 2024].
* ↑ Amades, 1982.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Castells, Marta. Vegana i catalana: la cuina de tota la vida sense ingredients d'origen animal. Barcelona: Viena, 2016. ISBN 9788483308868.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Gomis i Mestre, Cels. Botànica popular catalana : dites i tradicions populars referents a les plantes (en català). La Bisbal d'Empordà: Sidillà, 2015 (Talaia clàssics, núm. 2). ISBN 9788494256462.
* Green, Jonathan. The Cynic's lexicon : a dictionary of amoral advice. London: Routledge & Kegan Paul, 1984. ISBN 0710201877.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Viladot-Puig, Joan. El Refranyer de Joan Viladot (en català). Lleida: Pagès Editors, 2003 (Història. Monografies; 23). ISBN 9788497790741.