# Joan Brossa i Cuervo

Joan Brossa i Cuervo (Barcelona, 19 de gener de 1919 — Barcelona, 30 de desembre de 1998) fou un poeta, dramaturg i artista plàstic català sense distinció de gèneres (literari, visual, escènic, instal·lacions, poemes objecte, poemes corporis...). És el poeta avantguardista català més important de la segona meitat del segle XX.

## Citacions
### El saltamartí (1969)

* Aquest vers és el present / el vers que heu llegit ja és el passat.
       "El temps", p. 17.
* Ah! On comença un poema / i on acaba?
       "Halo", p. 119.

### Vivàrium (1972)

* Els gèneres artístics són mitjans diferents per expressar una realitat idèntica. Els costats d'una mateixa piràmide que coincideix al punt més alt.
       Vivàrium, 1972.
* Escoltar música m'estimula més que no pas llegir.
       "Fases", p. 107.
* Veig l'art i la literatura com un possible eixamplament d'horitzons cap a la llibertat.
       Vivàrium, p. 107.
* Si no pogués escriure, als moments d'eufòria seria guerriller, als de passivitat prestidigitador. Ésser poeta inclou totes dues coses.
       Vivàrium, p. 108.

### Anafil (1987)

* La màgia —que no és sinó un altre nom de la poesia— sempre ha servit per invocar misterioses relacions; ens remetem als orígens.
       "De la bruixeria blanca", p. 133.
* No oblideu aquesta regla: la presdigitació és l'únic art en què l'espectador ignorant és més difícil d'enganyar que no pas l'intel·ligent, pel fet que, a cada joc, hi veu un repte al seu cervell.
       "Hausson", p. 207.
* L'art de la màgia és poesia en marxa.
       Anafil, p. 207.
* El cinema ens ha ensenyat a mirar.
       Anafil, p. 219.

### Poemes de seny i cabell (1977)

* A fora, les fulles van murmurejant. / El poeta calla el que no entendríeu. Cau de poemes.
       "Poemes civils", p. 283.
* Amor, / en aquest poema / no existeix el temps: / tot el curs de l'Univers / s'hi dóna a la vegada
       "Poemes civils", p. 417.
* Molt diré / callant en aquest poema. // Que el silenci s'emporti la paraula / a la profunditat.
       "Poemes civils", p. 460.
* Amor, / aquest poema / et posa als llavis precisament el / mot que no ha de ser callat. Els ulls i les orelles del poeta
       Poemes de seny i cabell, p. 511.

### Passat festes (1995)

* La societat no et donarà la raó, però el temps sí.
       "Veu armada", p. 64.
* —I l'art? —La unitat de contraris.
       "Contra corrent", p. 99.
* I començo a lluitar amb les paraules a mesura que escric el que recordo.
       "Tot fent camí", p. 108.
* L'infinit el portem a dintre.
       "Analogisme", p. 138.
* Jo estic seriós, però veig la rialla del mirall.
       "J. B.", p. 147.

### Poesia i prosa (1995)

* Quan parlo, duc l'amor a la saliva.
       "Vida meva", p. 92.
* En una societat lliure tothom hauria de tenir la possibilitat de girar les cartes i penjar la disfressa.
       "No sé per què", p. 214.

### El dia a dia : 1988-1992 (2007)

* Cal sortir del ramat amb valentia, que del poder en neixen tots els mals. «Fugitius d'una cafrada.
       El dia a dia, p. 21.
* Faria bombolles de sabó i, una vegada enlaire, en trauria flors.
       "Intermedi (Proposta)", p. 86.
* Les banderes enraonen però diuen mentides.
       "Símbols enllà", p. 130.
* Els paisatges són estats d'ànim i el temps és un desdoblament de la Història.
       "Traient el foc a llum", p. 140.

### Joan Brossa oblidar i caminar (1992)

* La poesia visual no és dibuix, ni pintura, és un servei a la comunicació.
       Joan Brossa oblidar i caminar, 1992.
* L'art i la cultura requereixen la gent cal que tingui són fenòmens que un mínim d'esforç, preparació o propensió.
       Joan Brossa oblidar i caminar, 1992.
* Jo era un ull que veia però no mirava. I tot procés ha estat de reeixir a saber mirar, reeixir en l'empresa de penetrar les coses.
       Joan Brossa oblidar i caminar, 1992.

### Poesia

* Entre / les lletres de l'abecedari encara resta molt per descobrir.
       1986.

### Compromís social

* La censura ha suprimit nou poemes: / senyal que la resta no valien res.

### Reflexió vital

* Jo mateix sóc un altre. M'anomeneu i m'anomeno.
* Arma el teu arc, / que el temps és curt i el drac molt llarg.
* Tot és postís, / Però tinc fam de viure endins i enfora.
* Per ser feliç, mortal, camina sempre i oblida.

### Amor

* El meu amor és un mot vibrant a través del bosc.
* Només quan tanco els ulls comences a existir.

### Cinema i art

* Picasso és el creador que ha plantat més arbres fruiters sense fatiga mental.
* Creador del seu propi llenguatge, Miró no deixa de tenir els peus a terra en traçar el vol dels ocells.
* Jo sóc partidari d'un art de síntesi, d'un art ràpid i intens.

## Referències

* 1 2 Brossa, Joan. El saltamartí. Barcelona: Llibres de Sinera, 1969 (Ocnos ; 1).
* 1 2 3 4 Brossa, Joan. Vivàrium. Barcelona: Edicions 62, 1972.
* 1 2 3 4 Brossa, Joan. Anafil : textos esparsos (1971-1986) continuació de Vivàrium. Barcelona: Edicions 62, 1987 (L'Alzina ; 16. Sèrie literatura). ISBN 8429725768.
* 1 2 3 4 Brossa, Joan. Poemes de seny i cabell : triada de llibres : 1957-1963. Barcelona: Ariel, 1977 (Cinc d'oros ; 7). ISBN 8434450582.
* 1 2 3 4 5 Brossa, Joan. Passat festes. Barcelona: Empúries, 1995 (Migjorn ; 25). ISBN 8475964788.
* 1 2 Fuster, Joan. Poesia i prosa. València: Tres i Quatre, 1995 (L'Estel (Eliseu Climent) ; 16). ISBN 8475024310.
* 1 2 3 4 Brossa, Joan. El dia a dia (1988-1992). Barcelona: Edicions 62, 2007. ISBN 9788429758153.
* 1 2 3 Coca, Jordi. Joan Brossa oblidar i caminar. Barcelona: La Magrana, 1992. ISBN 8474106176.
* ↑ “Abecedari” Els poemes, Genèric, 1993, pàg. 4
* ↑ Askatasuna, Alta-Fulla, Barcelona, 1983, pàg. 229
* 1 2 «Codolada» Poemes d'anada i de tornada, Pre-Textos – Perda de toc, València, 1995, pàg.49
* ↑ «Hora 0.» El pedestal són les sabates [dins Poesia rasa], Ariel, Esplugues de Llobregat, 1970, pàg. 392
* ↑ “Epíleg” La clau a la boca, Barcelona: Ed. Barcanova, 1997, pàg.89
* ↑ «Oda.» Festa [dins Poesia rasa], Ariel, Esplugues de Llobregat, 1970, pàg. 341
* ↑ «Elegia.» Festa [dins Poesia rasa], Ariel, Esplugues de Llobregat, 1970, pàg. 347
* ↑ “L'obra de Picasso o el calendari de la llibertat” U no és ningú [dins Prosa completa i textos esparsos], RBA – La Magrana, Barcelona, pàg. 213
* ↑ “Miró, sempre” Anafil [dins Prosa completa i textos esparsos], RBA – La Magrana, Barcelona, 2013, pàg. 698
* ↑ “L'enigma de Joan Brossa”, diari Avui, 21 de juny de 1987

## Enllaços externs

* Joan Brossa - Poeta - Un recorregut per la seva obra