OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Margaret Fuller

Sarah Margaret Fuller (Cambridge (Massachusetts), 23 de maig de 1810 − Fire Island, Estat de Nova York, 19 de juny de 1850) va ser una filòsofa, periodista i activista pels drets de les dones estatunidenca.

## Citacions

* L'Art només pot ser Art de veritat si presenta de manera adequada un símbol exterior d'un fet de la vida interior.
    (en anglès) Art can only be truly Art by presenting an adequate outward symbol of some fact in the interior life.
       «Carta XI». At Home And Abroad; Or, Things And Thoughts In America and Europe, 1856.

## Referències

* ↑ Gelonch i Viladegut, 2018, p. 26-27.

## Bibliografia

* Gelonch i Viladegut, Antoni. 100 dones : 100 inspiracions creatives. Barcelona: Viena Edicions, 2018 (Creativa (Viena (Firma)) ; 3). ISBN 9788483309902.
# Margarida d'Antioquia

Santa Margarida (Antioquía, Pisídia, 289 — Antioquía, Pisídia, 20 de juliol de 304) fou una verge i màrtir cristiana. És venerada com a santa per l'Esglèsia Catòlica. Se celebra la seva festivitat el 20 de juliol.

## Dites populars

* La canícula, la monja la porta i el frare se l'emporta.
    (var.) Sa monja l'encén i es frare l'apaga.(Mall.)
          Referint-se a la diada de Santa Margarida (20 de juliol) i Sant Bernat (20 d'agost), quan comença i acaba les calors d'estiu.
* Per Santa Àgueda planta l'alfàbrega, que per Santa Margarida ja serà florida.
* Per Santa Margarida, l'avellana és mitja.
    (var.) Per Santa Margarida, la vellana és mija; per Santa Magdalena, la vellana és plena.
* Per Santa Margarida, la garrofa tenyida.
* Pluja per Santa Margarida, pluja maleïda.

## Referències

* 1 2 3 4 Amades, 1982.
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Margarida». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Parés i Puntas, 1999.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. IV. Estiu. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 9788434536739.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Marguerite Gardiner, comtessa de Blessington

Marguerite Gardiner, comtessa de Blessington (anglès: Marguerite Gardiner, Countess of Blessington) (Clonmel, 1 de setembre de 1789 - París, 4 de juny de 1849) fou una novel·lista irlandesa en llengua anglesa.

## Citacions

* El geni és l'or en la mina, el talent és el miner que treballa i l'extreu.
    (en anglès) Genius is the gold in the mine, talent is the miner who works and brings it out.
* La mediocritat està sota un ànima valenta.
    (en anglès) Mediocrity is beneath a brave soul.
* La superstició no és més que la por a la creença.
    (en anglès) Superstition is but the fear of belief.
* Sovint l'amor torna a il·luminar la seva flama apagada amb la torxa de la gelosia.
    (en anglès) Love often reillumes his extinguished flame at the torch of jealousy.

## Referències

* 1 2 3 4 Douglas, 2012.

## Bibliografia

* Douglas, Charles Noel (comp.). «Marguerite Gardiner, comtessa de Blessington». Forty Thousand Quotations: Prose and Poetical. New York: Bartleby.com, 2012. [Consulta: 14 setembre 2024].
# Guimerà

Guimerà és un municipi de la comarca de l'Urgell.

## Dites populars

* Guimerà, bona terra per a sembrar.

## Referències

* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.

## Enllaços externs

* Guimerà - Lloc web oficial
# Guineu

La guineu, guilla, rabosa (antigament renard, guinarda) és un gènere de mamífers de l'ordre dels carnívors de la família dels cànids, d'orelles punxegudes i triangulars, amb el cap triangular, el cos esvelt i allargat i el pelatge suau. Cal destacar-ne la guineu comuna (V. vulpes), la guineu roja (V. fulva) i la guineu àrtica o blava (Alopex lagopus).

## Dites populars

* A Llambilles pengen guilles, a Campllong tatxen melons, a Caçà són cassanelles i a Girona budellers.
* Al lloc (o al seti) de la guineu, qui se n'alça ja no hi seu.
* Callosa, cau de rabosa.
* Guineu que dorm, no menja gallina.
* La guineu, lo que es sampa és seu.
* La guineu, quan no les pot haver, diu que són verdes.
    (var.) Quan la guilla no en pot haver, diu que són verdes.
* Les guilles fan el mal lluny del cau.
* Lo que plau al llop, plau a la guilla.
* Llop i guineu, a cap preu.
* Per Sant Mateu, vigila el cau la guineu.
* Les guilles fan el mal lluny del cau.
* Quan la lluna està en rodó, caça la feixina, la guilla i el teixó.
* Quan la rabosa corre als grills, mal li va a ella i als fills.
* Qui guineus vol enganyar, molt de matí s'ha de llevar.
* Sa raboa, lo que no diu amb so cap, ho diu amb sa coa.
* Una dona escandalosa és pitjor que una rabosa.

## Frases fetes

* Anar amb la cua de la guilla.
          Obrar amb segona intenció (Plana de Vic).
* Contar els pèls a una rabosa.
          Ésser molt intel·ligent, molt viu d'enteniment
* Escorxar la guilla.
          Vomitar.
* Esser més brut que una guilla.
          Ésser molt brut.
* Esser murri com una guilla.
          Ésser molt astut i mal intencionat.
* Ésser pudent com una guilla.
    (var.) Pudir com una guilla.
          Ésser molt pudent
* Fer rabosa.
          Haver-se d'aturar un carro o altre vehicle durant la pujada d'una costa.
* Portar la guineu al civader.
          Anar amb mala intenció, amb traïdoria.
* Xiton i Callosa, que ve la rabosa!
          Es diu per recomanar silenci.

## Referències

* 1 2 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 «Guineu». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 16 agost 2013].
* ↑ Bertran Calvo, Vicent «Els pobles de la Marina parlen els uns dels altres: gentilicis i renoms» (PDF). Butlletí Interior de la Societat d'Onomàstica, 94-95, (Octubre 2003), pàg. 61-71 [Consulta: 1481066417].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Guineu». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Amades, Joan. Vocabulari dels pastors (en català). Barcelona: Imprenta de la Casa de Caritat, 1932.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
# Gustave Flaubert

Gustave Flaubert (Rouen, 12 de desembre de 1821 — Croisset, 8 de maig de 1880) fou un escriptor francès, autor de Madame Bovary, L'educació sentimental i La temptació de Sant Antoni, entre d'altres.

## Citacions

* Alerta amb la tristesa! És un vici!
    (en francès) Prenez garde à la tristesse, c'est un vice.
       Carta a Guy de Maupassant.
* De la forma neix la idea.
    (en francès) De la forme naît l'idée.
* L'egoisme intel·lectual és potser l'heroisme del pensament.
    (en francès) L'égoïsme intellectuel est peut-être l'héroïsme de la pensée.
* Un home que jutja un altre home em faria rebentar de riure si no m'inspirés pietat.

### Madame Bovary (1857)

* ... el llenguatge humà és com una olla vella sobre la qual marquem toscos ritmes perquè ballin els ossos, mentre al mateix temps anhelem produir una música que fongui les estrelles.
    (en francès) ... la parole humaine est comme un chaudron fêlé où nous battons des mélodies à faire danser les ours, quand on voudrait attendrir les étoiles.
       Introducció, 1857.

### Dictionnaire des idées reçues (1913)

* Poeta: sinònim de somiador i de beneit.
    (en francès) Poète: synonyme de rêveur et de nigaud.

### Pensées (1915)

Recull de citacions del llibre Pensées de Gustave Flaubert, publicat l'any 1915:
    Pàgina principal: Pensées (1915)
* Un cor és una riquesa que no es ven, que no es compra, però que es regala.
    (en francès) Un cœur est une richesse qui ne se vend pas, qui ne s'achète pas, mais qui se donne.
* La poesia és una planta lliure que creix per tot arreu sense ser sembrada.
    (en francès) La poésie est une plante libre; elle croît partout sans avoir été semée.
* A mesura que la humanitat es perfecciona, l'home es degrada.
    (en francès) A mesure que l'humanité se perfectionne, l'homme se dégrade.
* El pensament és com l'ànima, eterna, i l'acció com el cos, mortal.
    (en francès) La pensée est comme l'âme, éternelle, et l'action comme le corps, mortelle.
* La fraternitat és una de les més belles invencions de la hipocresia social.
    (en francès) La fraternité est une des plus belles inventions de l'hypocrisie sociale.

## Citacions sobre Gustave Flaubert

* ...L'Éducation sentimentale, que em sembla de les millors novel·les, per no dir la millor —infinitament més important que Madame Bovary—, que s'ha escrit a França.»
       Direcció Lisboa (OC XXVIII, 302). — Josep Pla

## Referències

* 1 2 Arróniz Hidalgo, José-Guillermo. Diccionari de citacions i frases de renom. Barcelona: Claret, DL 1997. ISBN 8482971379.
* 1 2 3 «Gustave Flaubert a dit...». Evene. Arxivat de l'original el 1530063598. [Consulta: 8 maig 2014].
* ↑ Perrin, Jérémy «Dire sans entraves !». Flaubert, (08-03-2010) [Consulta: 15 desembre 2016].
* 1 2 3 4 5 Flaubert, Gustave. Pensées. Paris: Louis Conard, 1915 [Consulta: 17 juny 2014].
* ↑ «Les ciutats europees de Josep Pla». Fundació Josep Pla, 2010 – 2011. Arxivat de l'original el 1457378619. [Consulta: 23 agost 2014].
# Gustave Courbet

Gustave Courbet (Ornans, 10 de juny de 1819 - La Tour-de-Peilz, 31 de desembre de 1877) fou un pintor francès, fundador i màxim representant del realisme, i compromès activista democràtic.

## Citacions

* En aquesta societat tan civilitzada, em resulta necessari viure com un salvatge. La gent té la meva simpatia; m'he d'adreçar a ells directament.
       1850.

## Referències

* ↑ Courbet, Gustave: artchive.com citat a Perl, Jed: Gallery Going: Four Seasons in the Art World, 1991, Harcourt, ISBN 978-0-15-134260-0.
# Guitarra

La guitarra és un instrument musical de corda, compost d'una caixa de fusta —d'una forma que recorda el nombre vuit—, amb un forat circular en el centre de la tapa, sis cordes i un mànec, damunt el qual hi ha el diapasó, dividit en dinou compartiments o trasts.

## Endevinalles

* Al garric neix, amb l'aigua creix i sempre canta la gran berganta.
    (var.) El ring la fa créixer, l'aigua la fa créixer i per tota la vila canta la gran berganta.
* En la serra es cria i en casa dóna alegria.
* Mon amo enflocada em té amb flors i floquets i joies, i perquè canti més bé m'estira es nervis primer i llavor em fa pessigolles.
* Pel camp verdeja i per carrer canta i fa estar ses atlotes en esperança.
* Per la garriga neix, per la vila canta, fa estar sa berganta amb un pam de greix.
* Sóc de fusta i els meus nervi a tothom fan bellugar quan se'm posen a la falda i em comencen a gratar.
* Tinc buida la panxa, em lliguen amb cordes, sospiro i gemego si algú me les toca.
    (var.) Tinc la panxa buida, me la lliguen amb cordes i em poso a cantar si algú me les toca.
* Tinc pont i no so riera, cordes sense ser terrat, i segons qui és qui m'agafa quan em toca em fa parlar, mes no sé quina taleia alguns tenen, que al toca'm em peguen cops a la panxa i em fan fer un soroll estrany.
* Tinc veu i no sóc persona, tinc fusta i no sóc fuster, tinc veta i no sóc vetaire, tinc corda i no sóc corder.
    (var.) Tinc veu i no sóc persona, tinc fusta i no sóc fuster, tinc veta i no sóc vetaire, tinc corda i no sóc corder.
* Una saleta espaiosa enmig d'una gelosia; cinc morts hi ha que l'acompanyen i un viu li dóna la vida.

## Referències

* 1 2 Llibre Endevinalles, 1925.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Amades, 1982.
* 1 2 Castellví, 1956.
* ↑ Correig i Blanchar, 1986.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* El Llibre de les endevinalles : col·lecció selecta de velles i noves endevinalles versificades : pròpies per a passar una bella estona (en català). Barcelona: Salvador Bonavía, 1925 (Biblioteca Bonavia ; 14, 19).
* Castellví, Joan. Cinc-centes endevinalles / recollides, traduïdes, originals i versificades per Joan Castellví Cerdà (en català). 3a edició. Barcelona: Eler, 1956.
* Correig i Blanchar, Montserrat; Cugat i Solà, Laura; Rius i Benito, Dolors. Una Capseta blanca que s'obre i no es tanca (en català). 2a edició. Barcelona: Ed. Graó, 1986. ISBN 9788485729111.
# Bagul

Una bagul o baül és una caixa de fusta, recoberta sovint de pell, de llauna, etc., de tapa de volta o també plana, amb pany per a tancar-la, destinada a aconduir-hi roba i altres efectes, per guardar-los o transportar-los.

## Dites populars

* Qui aixeca l'anca perd la banca, qui aixeca el cul perd el bagul.

## Frases fetes i locucions

* Fer-se el bagul.
          Preparar-se la roba i el necessari per anar-se'n.
* Omplir el baül.
          Atipar-se.
* Ser un bagul d'enredos, de mals, etc.
          Tenir-ne molts problemes.

## Referències

* ↑ Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 3 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Baül». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Bala

Bala és un projectil disparat amb una arma de foc, com ara una pistola o fusell.

## Frases fetes i locucions

* Anar com una bala.
    (var.) Anar com la bala.
          Anar a gran velocitat.
* Anar dret com una bala, cap a cert lloc.
          Anar-hi tot dret, sense voltar gens.
* Bon vent de darrera, i bales de davant.
          Es diu d'algú que marxa després que ha fet prou nosa.
* (Ésser) un bala perduda.
          Ser una persona rebel i lliure.

## Endevinalles

* De la terra vaig sortir sense saber-ne jo res un home vàreig matar sense jo voler-ho fer.
* Jo sóc com un didal encar que peso un xic més, a qui toco faig mal tant, que molts cops queda estès.
* M'assemblo molt al didal, en la guerra hi tinc un soli, i el pobre que a mi m'acull ja pot dir que begut oli.
    (var.) Molt semblant sóc al didal i en la guerra hi tinc un soli, i el pobre que a mi m'acull jo et dic jo que ha begut oli.
          bala de plom

## Referències

* 1 2 3 4 5 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «bala». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Amades, 1982.
* 1 2 Castellví, 1956.
* ↑ Llibre Endevinalles, 1925.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Escoles Nacionals de Sant Josep. Endevinetes (en català). 1a edició. Eivissa: IEE, 1985 (Col·lecció "Nit de Sant Joan").
* El Llibre de les endevinalles : col·lecció selecta de velles i noves endevinalles versificades : pròpies per a passar una bella estona (en català). Barcelona: Salvador Bonavía, 1925 (Biblioteca Bonavia ; 14, 19).
* Castellví, Joan. Cinc-centes endevinalles / recollides, traduïdes, originals i versificades per Joan Castellví Cerdà (en català). 3a edició. Barcelona: Eler, 1956.
# Bacó

* Aquesta és una pàgina de desambiguació. És una pàgina que us adreça cap a pàgines amb el mateix nom. Si un enllaç intern us ha dut fins ací, podeu tornar enrere per arreglar-lo i fer-lo enllaçar a la pàgina més adient.
Bacó té aquests significats:
* Cansalada o xulla, una part greixosa del porc.
* Porc adult, mamífer classificat com una subespècie del senglar.
# Badall

Un badall és l'acció incontrolada d'obrir la boca, amb separació molt àmplia de les mandíbules, per tal de realitzar una inspiració profunda seguida d'una espiració una mica més petita, amb tancament final.

## Dites populars

* Els badalls s'encomanen.
* Els badalls van de boqueta en boqueta, com els aucellets de branqueta en branqueta. (Pineda)
* Lo badall no ment: son, gana o enamorament. (Manresa)
    (var.) Badall mai ment: son o talent, o senyal d'enamorament. (Men.)
    (var.) Badall no ment: son o talent, mal d'enamorament, enyorança de l'ausent o fastidi del present. (Palma)
    (var.) Badall no ment: son o talent, o passió d'ànima o enamorament, o descendeix d'un cor dolent, o li fa fàstic qui té present. (Inca)
    (var.) El badall no pot mentir: o vol menjar o dormir, o droperia mantenir. (Empordà, Barcelona)
    (var.) El badall no pot mentir: fam, o son, o ser roí.
    (var.) Lo badall no pot mentir: o té gana o vol dormir. (Pla d'Urgell)
    (var.) Badall no ment: o fam o son o avorriment. (Pego)
    (var.) El badall no pot mentir: té gana, set o vol dormir; menja, beu i dorm, faràs passar gana, set i son. (Puigcerdà)
* Llauraor que ven la palla, té més fam qu'el que badalla.
* Pel pobre desgraciat, més pugen los badalls que els rots agres.
* Qui dorm i no treballa, molts cops badalla.

## Frases fetes i locucions

* Es darrer badall, es darrer dobler.
          Es diuen pels afectats de gastar molt i no preocupar-se del que ha de venir (Mall.).
* Fer més badalls que rots.
          Patir gana o excassesa de recursos
* Fer badalls i creuetes.
          Estar en dejú.
* Fer el darrer badall.
    (var.) Fer els darrers badalls.
    (var.) Fer els tres badalls.
          Morir
* Mala fi fessis i pocs badalls!
          Es diu per manifestar irritació contra algú (Llofriu).
* No merèixer un badall de gat.
    (var.) No valer un badall de gat.
          No ésser digne de res (Valls).

## Referències

* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «badall». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Alberola Serra, 1928.
* ↑ «badall». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Barcelona : Institut d'Estudis Catalans.

## Bibliografia

* Alberola Serra, Estanislau. Refraner Valencià. València: Artes y Letras, 1928.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
# Baix Pallars

Baix Pallars és un municipi català de la comarca del Pallars Sobirà. Compta amb una trenta d'entitats municipals descentralitzades, algunes d'elles despoblades.

## Dites populars
### Gerri de la Sal (cap del municipi)

* A Gerri de la Sal, és la sal l'únic que val.

### Baén

* A Baén, bona terra i mala gent.
* De Baén, ni dona ni vent.

### Bresca

* A Bresca, gent de l'esca.

## Referències

* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 3 Coll i Martí, Josep «Refranys geogràfics al Pallars». Butlletí interior de la Societat d'Onomàstica, Núm. 13, (1983), pàg. 71-75 [Consulta: 19 octubre 2015].

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Ajuntament del Baix Pallars
# Badalona

Badalona és una ciutat i municipi de la comarca del Barcelonès. El seu terme està situat entre la serralada de Marina i la costa marítima, a la riba esquerra del riu Besòs, sent el límit amb la comarca del Maresme i els dos vallesos. Forma part de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, i és el municipi més gran i poblat de la regió anomenada Barcelonès Nord o Baix Besòs.

## Dites populars

* A Badalona, badocs.
* Badalona, pany de tàpies.
* Badalonins, lladres fins.
* Per càntirs a Vilafranca, per muntanyes de sal a Cardona, i per lluços de palangre, la gent de Badalona.
* Re, re, re, carta de Badalona.
* Si a Badalona vas no et cansaràs pas.

## Frases fetes i locucions

* Anar a Badalona.
          Badar, fer actes propis de badocs.

## Referències

* 1 2 3 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 8 octubre 2024].
* 1 2 Pérez i Gómez, Ferran «Sant Fost i Martorelles a través de les dites i els refranys». Campsentelles, Núm. 5, (2000), pàg. 8-19. ISSN: 1136-8497 [Consulta: 21 setembre 2015].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* ↑ «Refrans i modismes tortosins de Federico Pastor i Lluís». Tortosa: Albert Aragonés Salvat, 2003-. [Consulta: 4 març 2017].

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Badalona - Lloc web oficial
# Balaguer

Balaguer és un municipi català i cap de comarca de la Noguera,

## Dites populars

* A Balaguer, soldats de paper.
* A Balaguer, una a cada carrer.
* A Tremp pa i a Balaguer coca.
* A Vilanova de Meià, gent dolenta prou n'hi ha; carrer per carrer, n'hi ha més a Balaguer; casa per casa, més n'hi ha a Camarasa.
* Si vas a Balaguer, esmorza primer; si hi has de dinar, emporta-t'hi un pa; i si hi has de fer nit, emporta-t'hi llit.

## Referències

* 1 2 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 30 setembre 2024].
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Balaguer». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* Portal de l'Ajuntament de Balaguer
# Balcó

Un balcó és una plataforma que es projecta des de la paret a l'exterior d'un edifici, sostinguda per columnes o mènsules, i tancada mitjançant una balustrada o barana, que comunica amb l'interior de l'edifici per una o més obertures.

## Dites populars

* Casa amb ruda al ballcó, no hi entra mai el doctor.
* De dona de balcó no esperis afecte ni raó.
* Dona balconera, gossa i malfaenera.
    (var.) Dona balconera, dona mal feinera.
* En casa de senyor, la mona al balcó.
* Gat sobre balcó, no vol companyó.
* Ni casa cantonera, ni dona balconera.
* No vulguis el camp prop d'una riera, ni casa cantonera, ni dona balconera.
* Per l'Ascensió, cortina al balcó.
* Si no tens sol al balcó, ja et visitarà el doctor.
    (var.) Si no tens sol al balcó, tot sovint tindràs visita d'apotecari o doctor.
* Sol al balcó, foragita al doctor.
* Vent d'Aragó, aigua al balcó.

## Frases fetes i locucions

* Festejar per finestra de balcó.
          Es diu de qui parla de forma afònica.
* Tirar la casa pel balcó.
          Fer una despesa extraordinària.
* Tirar-se pel balcó.
          Expressió amenaçadora per qui vol mostrar desesperació, quan ha arribat al límit de les forces.

## Referències

* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Amades, 2004.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 24 setembre 2024].
* ↑ Roig, 1991, p. 129-144.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «gat». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «vent». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Refranyer de les dones (en català). Tarragona: El Mèdol, 2004 (Biblioteca de tradicions populars ; 25). ISBN 8495559994.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Roig, Montserrat. Digues que m'estimes encara que sigui mentida. Barcelona: Edicions 62, 1991. ISBN 8429732810.
# Baells

Baells és un municipi de la comarca de la Llitera, a l'Aragó, dins de la província d'Osca.

## Dites tòpiques

* A Baells tot ho volen 'pa n'ells' i els de Natjà no els ho volen donar.
* Els de Baells, llagostins.

## Referències

* 1 2 Pàmies i Riudor, Víctor. «Baells» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.

## Enllaços externs

* Baells - Lloc web oficial