# Antoni Abat

* Aquesta pàgina mostra parèmies sobre el sant venerat el mes gener i patró dels animals domèstics. Si cerqueu parèmies el de juny i patró dels paletes, vegeu «Antoni de Pàdua».
Sant Antoni (Memfis, 250 — Kolzim, 17 de gener de 356), conegut com el Gran o Abat, fou un monjo cristià pioner de l'eremitisme. És considerat el patró dels animals de peu rodó i, per extensió, de tots els animals domèstics i traginers. La llegenda explica que era un gran amic dels animals i, quan en veia un de ferit, el guaria. Així ho va fer amb un porquet, que, per mostrar-li el seu agraïment, va decidir acompanyar-lo la resta de la seva vida; d'aquí se l'anomena Sant Antoni del porquet i, també, Sant Antoni dels ases. Se celebra la seva festivitat el 17 de gener.

## Dites populars

* A Sant Antoni de gener, Carnestoltes hem de fer.
* A Santa Llúcia, un pas de puça; a Nadal, una pas de pardal; a Sant Antoni, un pas de dimoni; i als Reis, bèstia els qui no ho coneix.
* Dels porrats de gener, Sant Antoni és el primer.
* El disset és Sant Antoni i el vint és Sant Sebastià; qui bones obres farà no tindrà por del dimoni.
* El gener festes té per triar, els Reis, Sant Antoni i Sant Sebastià.
* En Sant Antoni, comencen en jocs i acaben en focs.
* L'endemà de Sant Antoni comencen a sortir el boig i el dimoni.
* Per Nadal, es dia creix una passa de pardal; per Sant Esteve, una passa de cega; per Any Nou, una passa de bou; i per Sant Antoni, una passa de dimoni.
* Per Sant Anton, Carnestoltes som.
* Per Sant Antoni Abat, mitja hora per cap.
* Per Sant Antoni creix el dia un pas de dimoni.
* Per Sant Antoni de gener fan festa el cavall i el traginer.
* Per sant Antoni de gener, guanya un dia l'arrier.
* Per Sant Antoni del bacó, cadascú al seu racó.
* Per Sant Antoni, el de gener, fa gran festa el bon carreter.
* Per Sant Antoni, fes lo Toni; per Sant Sebastià, comença a bogejar.
* Per Sant Antoni ja es comença a fer el Toni.
          El Toni és una referència a l'ínici de les festes de Carnestoltes.
* Per Sant Antoni, un pas de dimoni.
* Quan vénen els tres barbuts: Sant Pau ermità, Sant Maure i Sant Antoni Abad, vénen els freds cascarruts.
* Sant Antoni de Gabarda feu un miracle en Antella, caigué una vella al riu i si no la trauen s'ofega.
* Sant Antoni del Porquet a les velles fa carassa i a les joves fa l'ullet.
    (var.) Sant Antoni del Porquet, a les velles fa ganyotes i a les joves fa l'ullet.
* Sant Antoni del Porquet del gener n'és el disset.
* Sant Antoni es va enamorar d’un porc i els ulls s’enamoren de lleganyes.
* Sant Antoni guarda'ns de foc i dimoni.
* Sant Antoni, Sant Antoni, és a disset de giner i a la meua faldriquera no hi ha entrat cap de diner.
* Sant Antoni va pel mar amb una campaneta tots els peixos, en sentir-la, li salten dins la barqueta.
* Sant Pau ermità troba a Sant Antoni; Sant Antoni allarga la mà i troba a Sant Sebastià; aquest reganyant les dents troba a Sant Vicens; Sant Vicens rosega les crostes i troba els Carnestoltes; Carnestoltes dura tres dies; veus aquí Sant Maties que iguala les nits i els dies.
* Si naix en barba Sant Antoni i sinó la Puríssima.

### Dites relacionades amb la collita i el bestiar

* A la novena de Sant Antoni, lo que no hi vindrà, no tindrà oli.
* A Sant Antoni la perdiu busca matrimoni.
* Les cols de Sant Antoni, mantenen fins al dimoni.
* Per Sant Antoni cargols amb allioli.
* Per Sant Antoni de gener, mitja palla i mig graner.(Manresa)
* Per Sant Antoni de gener penja el perdigot on et vingui bé, i si no vol cantar, penja'l per Sant Sebastià.
* Per Sant Antoni del porcot, cada perdiu amb el seu perdigot.
* Per Sant Antoni del porquet, cada perdiu canta en son indret.
* Sant Antoni, matxo o mula.
* Sant Antoni plover per a les patates va bé.
* Sant Antoni que el ruc cau!
* Sant Antoni s'enamorà d'un porc.
    (var.) Sant Antoni s'enamorà d'un porc, Sant Joan d'un be; i jo de vostè.
          Expressió de disculpa després d'haver-se casat amb una persona lletja
* Sant Antoni se'n va a l'oli; gira la mà, troba Sant Sebastià; Sant Sebastià reganya les dents, troba Sant Vicenç; Sant Vicenç se'n va a palau, troba Sant Pau; Sant Pau se'n va a Niudolera, troba la Mare de Déu Candelera.
* Sant Antoni, Sant Antoni, una cosa et vull dir: que els pobres planten la vinya i els rics es beuen el vi.
* Va dir Sant Antoni que Déu va fer el vi, i la borratxera el dimoni.

### Dites relacionades amb la meteorologia

* De Nadal a Sant Antoni no vagis a l'Aragó.
* De Sant Antoni a Sant Sebastià fa el fred més fort de l'any.
* Dels vents de juny, o de Sant Antoni, ni un.
* Entre Sant Antoni i Sant Sebastià, més fred encara que en tot l'any fa.
* Gelades per Sant Antoni, ruixades per Sant Llorenç.
    (var.) Per Sant Antoni gelades, i per Sant Llorenç colorades.
* Per Sant Antoni fredura i per Sant Llorenç calura, ni l'una ni l'altra dura.
* Per Sant Antoni, un fred com un dimoni.
    (var.) Per Sant Antoni, fa un fred de dimoni.
    (var.) Per Sant Antoni, fa un fred del dimoni; per Sant Julià, cuida a matar.
    (var.) Sant Antoni, un pas de dimoni.
* Sant Antoni del porquet, és el primer mes del fred.
* Sant Antoni el gela, Sant Vicenç el mata i la Candelera l'enterra.
* Si plou per Sant Antoni, pluja del dimoni.

## Frases fetes

* Sant Antoni s'enamorà d'un porc.
          Expressió de disculpa després d'haver-se casat amb una persona lletja

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 24 setembre 2024].
* 1 2 3 4 Correas Martínez; Gargallo Gil, 2003.
* 1 2 3 4 5 6 7 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 3 4 Amades i Gelats, 1931, p. 28-30.
* ↑ Amades, 1982, p. 470.
* ↑ Gelabert i Fiet, 1973, p. 158-171.
* 1 2 3 4 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Antoni». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. I. Hivern. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
* Amades, Joan. Costums populars de Barcelona (en català). Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1931.
* Correas Martínez, Miguel; Gargallo Gil, José Enrique. Calendario romance de refranes. Barcelona: Edicions de la Universitat de Barcelona, 2003. ISBN 8483383942.
* Gelabert i Fiet, Eduard. «Vell i nou: refranys de ma terra». A: Cornellà de Llobregat: Història, Arqueologia i Folklore (en català). Barcelona: AGM, 1973, p. 158-171.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.