# Jacint Verdaguer i Santaló

* Aquesta pàgina conté fragments escrits en català genuí, anteriors a la normativa de Pompeu Fabra. Es reprodueix la font original per preservar-ne el significat íntegre i no desvirtuar-la. Podria semblar que hi ha errors ortogràfics que en realitat no ho són.
Jacint Verdaguer i Santaló (Folgueroles, Osona, 17 de maig de 1845 — Vallvidrera, Barcelona, 10 de juny de 1902) fou un poeta i escriptor romàntic català

## Citacions

* La nació catalana tè las arrels tant fondas com ellas en la terra, que viu ab la seva vida, y que com ellas si ha de morir un dia no morirá sino ab lo mòn.
       Discurs que pera donar comensament á las academias literarias tingudas en la Font del Desmay per lo cercle de joves vigatans, 19 de juny de 1867.
* Y creixes y t'escampas: quan la planicie't manca, / t'enfilas á les costes doblante á llur jayent; / en totes les que't voltan un barri teu s'embranca, / que, onada sobre onada, tu amunt vas empenyent.
       «A Barcelona», 1883.
* Geganta que tos brassos abuy cap á les serres estens, / quan hi arribes demá, donchs, ¿què farás? / farás com èura inmensa que, ja abrigant les terres, / puja á cenyir un arbre del bosch ab cada brás.
       «A Barcelona», 1883.
* Tot ho he perdut, lo nom i la riquesa / les corones de llor que he somniat: / me diu germà la rònega pobresa, / s'avergonyeix de mi la vanitat.
       «Pobresa». Flors del Calvari, 1896.

### En defensa pròpia (1895)

* A un goç no se'l desterra, però se li fa cosa pitjor; se diu qu'és foll.
* Quan lo llop ha encetada una ramada y ha assaborida la carn d'anyell, no triga a tornarhi.

### Cántichs

    Pàgina principal: Cántichs
* Bonica es la Rosa, / mes ho es lo Ram; / mes ho es lo Lliri / que floreix tot l' any.
       La Nadala.
* Cada gronxada 't daré una abrassada, / cada abrassada un beset amorós; / mes rosses trenes serán tes cadenes, / niu y alcoveta les ales del cor.
       La Noy de la mare.
* ¡Oh llengua catalana, / mes dolsa que la mel, / la llengua que 't profana / te fa tornar de fel!
       ¡Guerra á la blasfèmia!.
* Quant l' ánima plora / la gracia hi floreix; / qui al mon may pateix / lo cel may anyora.
       Resignació.
* Vull sempre estimarvos / y als brassos tenirvos, / de dia servirvos, / de nit somiarvos.
       Amar o morir.

## Citacions sobre Jacint Verdaguer

* (mossèn Cinto…) Saps què passa? Era massa gros pels nostres intel·lectuals. Perquè és un poeta de la talla dels grans poetes de tots els països. I els altres nostres poetes… Mira, hi ha poetes de raig, de rajolí i de torrentada. A Catalunya, la torrentada era mossèn Cinto. El de raig és en Maragall, i de rajolí és l'Espriu.
       Durant una entrevista amb Antoni Bassas, 10 novembre 2013. — Josep Maria Ballarín i Monset

## Referències

* ↑ Verdaguer, Jacint. Discurs que pera donar comensament á las academias literarias tingudas en la Font del Desmay per lo cercle de joves vigatans .... Vich: Imprempta y llibrería de Soler-Germans, 1867.
* 1 2 «Á Barcelona: oda». Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes. [Consulta: 17 maig 2020].
* ↑ «Jacint Verdaguer (1845-1902)». Selecció de poesia catalana (1995-2000). UOC. [Consulta: 17 maig 2020].
* 1 2 Verdaguer, Jacint. En defensa pròpia. Barcelona: Tip. «L'Avenç», 1895.
* 1 2 3 4 5 Verdaguer, 1893.
* ↑ «Josep Maria Ballarín: "La vida no és com te la donen sinó com te la prens"». Ara, (10-11-2013) [Consulta: 24 octubre 2015].

## Bibliografia

* Verdaguer, Jacint. Cántichs. Barcelona: Llibreria y Tipografia Cataólica, 1893.

## Enllaços externs

* Fundació Jacint Verdaguer