OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Burla

* Aquesta pàgina conté fragments escrits en català genuí, anteriors a la normativa de Pompeu Fabra. Es reprodueix la font original per preservar-ne el significat íntegre i no desvirtuar-la. Podria semblar que hi ha errors ortogràfics que en realitat no ho són.
La burla és l'acte de riure's d'una altra persona pel seu aspecte, la seva condició o com a conseqüència a un esdeveniment concret.

## Citacions

* La burla és sovint la pobresa d'esperit.
    (en francès) La moquerie est souvent indigence d'esprit.
       Caràcters, 1688. — Jean de La Bruyère

## Dites populars

* A qui es burla, el dimoni li furga; tres burlades, tres furgades.
* Abans de burlarte d'algú, mira be com ets tú.
* Burla amb dany, no compleix l'any.
* Deixa la burla quan més t'agradi.
* Les burles fan com les professons, se 'n tornen allí d'hon han sortit.
    (var.) Les burles fan com les processons, que entren d'allà on surten.
    (var.) Les burles fan com les processons, que tornen allà d'on surten.
* Les burles passan á veres.
    (var.) Les burles solen eixir de veres.
* Ni de burles ni de veres, amb ton senyor no vulguis partir peres.
* No 't burles del meus dols, que quan los meus serán vells los teus serán nous.
* No hi ha pitjor burla que la que és vera.

## Referències

* ↑ «Jean de La Bruyère a dit...». Paris: Evene, cop. 1999. Arxivat de l'original el 1371904996. [Consulta: 30 març 2013].
* ↑ Gisbert, 2011.
* 1 2 3 4 Font, 1898.
* 1 2 3 4 5 6 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «burla». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Font, Ramón. Bons consells: ab la traducció castellana. Gerona: Estampa de'n Tomás Carreras, 1898.
* Gisbert, Adolf. Refranyer temàtic : amb breu explicació de significat i lèxic, referència a equivalents, similars i contraris, i corresponents i similars en castellà (PDF). Godella: Oficina Municipal d’Ús i Promoció del Valencià, Ajuntament Godella, 2011 [Consulta: 30 setembre 2024].
# Buenaventura Durruti

José Buenaventura Durruti Dumange (Lleó, 14 de juliol de 1896 – Madrid, 20 de novembre de 1936) fou un sindicalista i revolucionari anarquista espanyol.

## Citacions

* Endreço la casa, faig els llits i preparo el menjar [...] Si et penses que un bon anarquista s'ha de passar el dia al bar o al cafè mentre la seva dona és a treballar, vol dir que no has entès res.
       A casa seva, a Sants.
          En resposta a un acompanyant d'en Manuel Pérez, fundador de la FAI, en dir-li que feia feina de dones al trobar-lo fent el sopar per a la seva dona i la seva filla i rentant els plats, en una visita que van-li fer a casa seva.
* Portem un nou món als nostres cors, aquest món està creixent en aquest instant.
    (en castellà) Llevamos un nuevo mundo en nuestros corazones, este mundo esta creciendo en este instante.
       Seu dels treballadors del metall de la CNT, Barcelona, 24 de juliol de 1936.
          Part de la resposta al periodista Pierre van Paassen, en entrevistar-lo.
* Al feixisme no se'l discuteix, se'l destrueix!
    (en castellà) ¡Al fascismo no se le discute, se le destruye!
       Discurs emès per ràdio al front d'Aragó, Setembre de 1936.
          Discurs emès per ràdio al front d'Aragó, publicat posteriorment al diari Solidaridad Obrera el 12 de setembre de 1936

### Atribuïdes

* L'única església que il·lumina és la que crema.
    (en castellà) La única iglesia que ilumina es la que arde.
          Lema atribuït a Buenaventura Durruti que repetia sovint. L'origen de la frase és del pensador rus Piotr Kropotkin.

## Referències

* ↑ Theros, Xavier «Les Barcelones de Durruti». Ara, (17-01-2015) [Consulta: 23 maig 2017].
* ↑ Preston, 2011, p. s.n.
* ↑ Paz, 2007, p. 633.
* ↑ Carrillo, Marc «Religió, art i llibertat d'expressió». El Periódico, (30-11-2014) [Consulta: 23 maig 2017].

## Bibliografia

* Paz, Abel. Durruti in the Spanish Revolution. Oakland: AK Press, 2007. ISBN 9781904859505.
* Preston, Paul. El holocausto español. Penguin Random House, 2011. ISBN 8499920497.
# Bufali

Bufali és un municipi de la Vall d'Albaida, al País Valencià.

## Dites populars

* El retor de Bufali té una burreta; si li lleva l'albarda queda nueta!
* El so Ramon de Bufali és un vellet tan passat que en obrir només l'armari està el pobre costipat.
* Si no fóra per les terres amb oliveres blanquetes, Pinet i Bufali, dos que ploren sense pessetes.
* Tu la jota vols que cante, jo la jota cantaré: si quieres la de Bufali es la que mejor me sé.

## Referències

* ↑ Martínez i Martínez, 1947, p. 163.
* 1 2 3 Sanchis Guarner, 1983, p. 195, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 196, Vol. 5. Sector central interior.

## Bibliografia

* Martínez i Martínez, Francés. Folklore Valencià. València: Imprenta Diana, 1947.
* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* Portal de l'Ajuntament de Bufali
# Bufeta

La bufeta urinària dita bufeta, bufa o veixiga és un òrgan buit múscul-membranós que forma part del tracte urinari i que rep l'orina dels urèters i l'expulsa a través de la uretra a l'exterior del cos durant la micció.

## Dites populars

* Bufeta plena, aviat rebenta.(Manresa)

## Endevinalles

* Ni es veu ni es sent però es deixa sentir.
          bufa

## Referències

* ↑ Alcover; Moll, 2002.
* ↑ Escoles Nacionals de Sant Josep, 1985.

## Bibliografia

* Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «bufeta». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* Escoles Nacionals de Sant Josep. Endevinetes (en català). 1a edició. Eivissa: IEE, 1985 (Col·lecció "Nit de Sant Joan").
# Figa de moro

La figa de moro, figa de pala, figa de pic, figa de l’Índia o figa de punxa, és la fruita de la figuera de moro, planta del gènere Opuntia.

## Endevinalles

* És groc i no és albercoc, és verd i no és julivert, té corona i no és capellà; endevina què serà.
* És verd i no és juavert, és groc i no és obercoc, és vermell i no és coral; no ho endevinràs d'aquí a Nadal.
* És verd i no és juavert, és groc i no és obercoc, té espines i no és peix, té corona i no és capellà, té ones i no és la mar.
* Quin arbre en el món hi haque té sa fuia dolenta i dalt sa fuia sostenta fruita bona de menjar?
* Quina és la planta que fa el fruit a les fulles?
* Rodó i no és poma, verd i no és julivert, negre i no és pebre, groc i no és safrà, té corona i no és capellà.
* Té espina i no és bacallà, porta corona i no és capellà; ase serà qui no ho endevinarà.
    (var.) Té espina i no és bacallà, porta corona i no és capellà.
* Té ossos i no és carn, té espines i no és peix, és verd i no és julivert, és groc i no és safrà, porta corona i no s'ho mereix.
* És verd i no és juliverd. És groc i no és albercoc. Du corona i no és rei.
    (var.) És verd i no és juvert, és groc i no és aubercoc, té corona i no és rei.
* Què és una cosa que té corona i no és capellà.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 Amades, 1982.
* ↑ Bassols, 1994.
* ↑ Llibre Endevinalles, 1925.
* ↑ Martí i Adell, 1991.
* 1 2 Escoles Nacionals de Sant Josep, 1985.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Bassols, Maria Margarida. Endevinaller. València: Tres i Quatre, 1994 (L'Estel). ISBN 978-84-7502-376-2.
* Escoles Nacionals de Sant Josep. Endevinetes (en català). 1a edició. Eivissa: IEE, 1985 (Col·lecció "Nit de Sant Joan").
* El Llibre de les endevinalles : col·lecció selecta de velles i noves endevinalles versificades : pròpies per a passar una bella estona (en català). Barcelona: Salvador Bonavía, 1925 (Biblioteca Bonavia ; 14, 19).
# Figueres

Figueres és una ciutat capital de la comarca de l'Alt Empordà. És el principal nucli urbà, centre econòmic i comercial de l'Empordà.

## Dites populars

* A Figueres fan figuerades.
* A Figueres són pagesos.
* A Figueres tots són lladres; a Llers fins el pagès; a Terrades de vegades; Sant Llorenç, els carrers plens, i a Lladó fins el rector.
* De Figueres a Vilabertan no hi ha pas tant; de Vilabertran a Figueres se'n fan passeres.
    (var.) De Figueres a Vilabertran no hi ha pas tant, de Vilabertran a Vilatenim ja els tenim, de Vilatenim a Vila-sacra, de Vila-sacra a Castelló, ja els tenim dintre el sarró.
* Na Paula té unes mitges comprades als encants. Li arriben a Figueres i encara li van grans.
* Peralada, vila honrada; Castelló, vila major; si no fos la portalada, Figueres fóra la flor.
* Torroella vila vella; Castelló, vila major; Peralada, vila honrada; Figueres s'endu la flor.
* Viure a Llofriu; i sense moure's del poble, esmorzar a Figueres. Anar a sota ses figueres i esmorzar de figues.

## Referències

* 1 2 3 Pàmies, Víctor. «Refranyer temàtic». L'autor. Arxivat de l'original el 1482295780. [Consulta: 26 gener 2017].
* ↑ Vila i Medinyà, 2010, p. 486.
* ↑ Vila i Medinyà, 2010, p. 493.
* ↑ Solà i Ramos, Elisa. «Proverbis, dites i frases fetes de Blanes». Servei de Català de Blanes (CPNL). Arxivat de l'original el 1460947601. [Consulta: 26 gener 2017].
* ↑ Vila i Medinyà, 2010, p. 494.
* ↑ Vila i Medinyà, 2010, p. 495.
* ↑ Angelats; Vila, 2004, p. 103.

## Bibliografia

* Angelats, Rosa; Vila, Pep. Refranys i dites populars de Llofriu, recollides per Irene Rocas. Palafrugell (Girona): Arxiu Municipal de Palafrugell, 2004. ISBN 84-923432-4-9.
* Vila i Medinyà, Pep «Un recull de modismes empordanesos recollits pel folklorista reusenc Cels Gomis Mestres (Figueres, 1883)». Annals de l'Institut d'Estudis Empordanesos, 41, (2010). DOI: 10.2436/20.8010.01.46 [Consulta: 1544602003].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Ajuntament
# Fil

El fil és un objecte prim, allargat i flexible format a partir de fibres tèxtils entrellaçades i que s'utilitza per a la confecció de teixits i peces de vestir.

## Dites populars

* A l'abril, el blat puja fil a fil; al maig, puja con un faig.
* Aigua de Maig, de raig a raig, de Abril, de fil a fil.
* Fins a setanta d'abril no et llevis un fil.

## Frases fetes

* A dret fil.
          En línia recta.
* A filar!
          Treure's algú de davant de males maneres, especialment quan està molestant.
* Fil a fil.
          Que no deixa de plorar.
* Fil de l'esquena.
          Espinada, columna vertebral (Pallars).
* Passar fil a l'espasa.
    (var.) Passar a fil d'espasa.
          Degollar algú.
* Posar fil a l'agulla.
          Començar a dur a terme quelcom.
* Prendre un cap de fil.
          Endinsar-se en un assumpte determinat o tenir un pensament concret.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «fil». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Alberòla, 1928.
* ↑ Sevilla Muñoz; Zurdo Ruiz-Ayúcar, 2009.
* ↑ Amades, 1951, p. 21.
* 1 2 «fil». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Barcelona : Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 25 agost 2017]

## Bibliografia

* Alberòla Sèrra, Estanislau. Refraner valencià (en català). València: Arte y letras, 1928.
* Amades, Joan. Refranyer català comentat (en català). Barcelona: Selecta, 1951 (Biblioteca Selecta (Editorial Selecta) ; 82).
* Sevilla Muñoz, J.; Zurdo Ruiz-Ayúcar, M.I.T. (dir.). «Refranero multilingüe». Madrid: Instituto Cervantes (Centro Virtual Cervantes), 2009. [Consulta: 12 octubre 2024].
# Fetge

El fetge és un òrgan dels animals vertebrats situat a la part alta de la cavitat abdominal, amb un pes aproximat d'un quilogram i mig, que participa —entre altres funcions— en la síntesi de les proteïnes del plasma i en la producció de la bilis durant la digestió.

## Citacions

* L'única droga que no et mata —encara que et faci emmalaltir—, l'únic efluvi que no et fa perdre els sentits ni et fa malbé el fetge, l'únic amor que no fa fàstic és la bona literatura.
       Digues que m'estimes encara que sigui mentida.
* Veus cares descol·locades, algun clínex, reconforta perquè veig el poder que té el teatre, perquè va directe al fetge i al cor.
       Diari Ara, 20 de gener de 2013. — Clara Segura i Crespo, actriu catalana

## Dites populars

* A Santa Pau vàrem anar; sang i fetge ens varen dar; sang i fetge de pomera; per davant i per darrere.
* El diumenge, faves amb fetge.
* El que és bo pel fetge és dolent per la melsa.
* Sang i fetge és un menjar del ric poc aprofitat.

## Embarbussaments

* Setze jutges d'un jutjat / mengen fetge d'un penjat, / si el penjat es despengés / es menjaria els setze fetges / dels setze jutges que l'han jutjat.
    (var.) Setze gallets de fetge fregit. / Setze quinzets de fetge fregit.
    (var.) Setze jorns rojos, / dotze jutges bojos d'un jutjat / mengen fetge amb pebre roig / d'un heretge que han penjat / uns metges mig enutjats.

## Referències

* ↑ roig, Montserrat. Digues que m'estimes encara que sigui mentida. Barcelona: Edicions 62, 1991. ISBN 8429732810.
* ↑ Capdevila, Carles. «Clara Segura: "El teatre va directe al fetge i al cor"». Ara, 20-01-2013. Arxivat de l'original el 1372474385. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ Pujiula, Jordi «Dites, refranys i malnoms dels pobles de la Garrotxa». Annals del Patronat d'Estudis Històrics d'Olot i Comarca, Núm. 23, (2012), pàg. 93-132. ISSN: 0211-8424 [Consulta: 22 setembre 2015].
* ↑ Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Jordà Mulet, Juli. Paraules en xarxa. València: l'autor, 2014. ISBN 978-84617-0847-5.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Figuera

La figuera és un arbre de la família de les moràcies, de capçada, amb làtex lletós, i de fulles caduques palmatilobulades, grosses, pubescents i aspres. El seu fruit és la figa.

## Dites populars

* Caiguda de figuera, la mort darrera.
* Figuera, de ton avi; vinya, de tu mateix.
* Foc de figuera, foc de quimera.
* Llenya de figuera, la llet enrere.
* Per Santa Magdalena, vés a la figuera, i, si no en trobes de nada, torna-hi per Santa Anna.
* Per Sant Pere, enrevolten sa figuera.
* Qui és bo de figues, que no digui mal de sa figuera.
* Qui sembra sa figuera, no en menja figues.
* Si vols enganyar el teu veí, planta la morera grossa, la figuera petita i fema el teu prat per Sant Martí.
* Si vols fer enfadar la muller, dóna-li llenya de figuera o de noguer.
* Si vols mal a ta muller, dóna-li llenya de figuera o de noguer, i si la vols bé, dóna-la-hi d'alzina o d'oliver.

## Frases fetes

* Beure's es cop, com sa figuera.
          Haver de sofrir de mala gana una reprensió, una indirecta, un mal resultat no esperat
* Ésser flor de figuera.
          Ésser una cosa impossible.
* Estar en la figuera.
          Ésser descudat o distret.
* Fer figueres.
          No treballar mentre els altres treballen.
* Semblar la figuera dels nois.
          Ésser una noia fàcil.
* Sembrar una figuera.
          Caure de cap.

## Referències

* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes, populars, 1965.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Figuera». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 24 setembre 2024].
* 1 2 3 Parés i Puntas, 1999.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Fidel Castro

Fidel Castro Ruz (Mayarí, 13 d'agost de 1926 — L'Havana, 25 de novembre de 2016) fou un polític cubà. Fou President de Cuba (1959-2008) i primer ministre (1959-1976). Fou primer secretari del Partit Comunista de Cuba i comandant en cap de les Forces Armades Revolucionàries de Cuba.

## Citacions

* Condemneu-me, no importa, la Història m'absoldrà.
    (en castellà) Condenadme, no importa, la historia me absolverá.
       Al·legat de defensa en el judici contra l'assalt a la caserna Moncada, 16 d'octubre de 1953.
* Dir la veritat és el primer deure de qualsevol revolucionari.
    (en castellà) Decir la verdad es el primer deber de todo revolucionario.
       Discurs del 2n aniversari del triomf de la Revolució (L'Havana), 8 de gener de 1959.
* Als pobles moltes vegades els parlen de democràcia els mateixos que l'estan negant en el seu propi sòl.
    (en castellà) A los pueblos muchas veces les hablan de democracia los mismos que la están negando en su propio suelo.
       Discurs al Consell Econòmic dels 21 (Palacio del Ministerio de Industria y Comercio de Buenos Aires), 2 de maig de 1959.
* Els pobles d'Amèrica no volen ni llibertat sense pa ni pa sense llibertat.
    (en castellà) Los pueblos de América no quieren ni libertad sin pan ni pan sin libertad.
       Discurs al Consell Econòmic dels 21 (Palacio del Ministerio de Industria y Comercio de Buenos Aires), 2 de maig de 1959.
* Una revolució no és un camí de roses... una revolució és una lluita a mort entre el futur i el passat.
    (en castellà) Una revolución no es un camino de rosas... una revolución es una lucha a muerte entre el futuro y el pasado.
       Discurs en la desfilada efectuat a la plaça Cívica (L'Havana)efectuat després de l'entrada de Fidel Castro a L'Havana, 2 de gener de 1961.
* Les idees no necessiten les armes, en la mesura què siguin capaces de conquerir les grans masses.
    (en castellà) Las ideas no necesitan ni de las armas, en la medida en que sean capaces de conquistar a las grandes masas.
       Discurs en la sessió de clausura de la trobada sobre el deute extern d'Amèrica Llatina i el Carib (Palacio de las Convenciones, L'Havana), 3 d'agost de 1985.

## Referències

* ↑ Castro, Fidel. «La Historia me absolverá». Arxivat de l'original el 1442905185. [Consulta: 1409162054].
* ↑ Castro, Fidel. «Discurso pronunciado por el Comandante Fidel Castro Ruz, a su llegada a La Habana, en Ciudad Libertad, el 8 de enero de 1959». Portal Cuba.cu, 02-01-1961. Arxivat de l'original el 1480423286. [Consulta: 27 agost 2014].
* 1 2 «Discurs pronunciat pel Comandant Fidel Castro, davant el Consell Econòmic dels 21». Arxivat de l'original el 1471454608. [Consulta: 1409160740].
* ↑ Castro, Fidel. «Discurso pronunciado por el Comandante Fidel Castro Ruz, primer ministro del Gobierno Revolucionario, en el desfile efectuado en la plaza Cívica, el 2 de enero de 1961». Portal Cuba.cu, 02-01-1961. Arxivat de l'original el 1373109192. [Consulta: 27 agost 2014].
* ↑ Castro, Fidel. «Discurso en la sesión de clausura del encuentro de la deuda externa de America Latina y el Caribe». Portal Cuba.cu, 03-08-1985. Arxivat de l'original el 1451851419. [Consulta: 28 agost 2014].
# Fideu

Els fideus són un tipus de pasta seca feta amb farina de blat, arròs o altres cereals que es cuina habitualment bullida i que té forma cilíndrica i de poc gruix. Poden estar buits per dins o ser completament massissos.

## Citacions

* Ens els mengem fent tabola / els fideus a la cassola. / Llargs o curts són divertits / i bons per llepar-s'hi els dits.
       «Fideus a la cassola», dins Bon profit, 1986. — Miquel Martí i Pol

## Dites populars

* Els fideus fan estar alegre quaranta-vuit hores.
* Fideus no en veus, arròs no en "vòs", doncs què "vòs"..

## Frases fetes i locucions

* Esser prim com un fideu.
    (var.) Semblar un fideu
          Esser molt prim; es diu especialment de les persones molt magres.
* Estar tot fideus.(Mall.)
          Estar ple de satisfacció, mostrar excés de complacència.
* Menjar fideus.
          Esser molt xerraire.
* Posar-se fet un fideu.
          Irritar-se molt.
* Quins fideus tan clars!(Mall.)
          Es diu a un qui dóna raons molt poc consistents.
* Quins fideus tan clars, per menjar amb forqueta!(Mall.)
          Es diu referint-se a una cosa que va de qualsevol manera, que no duu bona marxa.
* Tot és estat brou i fideus.(Mall.)
          Es diu referint-se a una cosa que semblava de gran importància o que anava molt bé, i a la fi s'ha resolt en no-res o ha fracassat.

## Referències

* ↑ Nopca, Jordi «Miquel Martí i Pol, 10 anys després». Ara, (09-11-2013) [Consulta: 22 gener 2019].
* 1 2 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 23 setembre 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Fideu». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
# Figa

La figa és el fruit comestible de la figuera, piriforme, de pell verdosa, morada o negra, segons les varietats.

## Dites populars

* A l'agost, figues i most.
    (var.) Per l'agost, figues i most.
* A S'Agaró, figues del dol de bacó, de tot l'Empordà és la millor.
* A Ullastrell, les figues les mengen amb pell.
* Allioli, pa torrat, aiguardent i figues seques, fan ballar endimoniat.
* Any de figues, no te'n rigues.
* Any de figues flors, any de plors.
* Avellanes, ametlles i figues són bones amigues.
* Cada cosa pel seu temps i les figues per l'agost.
* Després de Cap d'any, figues seques per company.
* Figa badada, bona torrentada.
* Figues i sermons, passat Pasqua no són bons.
* La figa secallona, si no cau avui, caurà demà.
* La figa, si és bona, no és cara.
* Les tres fruites millors: el préssec, la figa i el meló.
* Lo que es perd en la pansa, es guanya en la figa.
* Pel juny, confitures, pel juliol, fesols i per a l'agost, figues i most.
* Per Cap d'any, s'enceten les figues seques.
* Per Sant Llorenç, figues a querns.
* Per Santa Magdalena, l'avellana plena, la figa, madura, el raïm, pintat, i el blat ensacat.
* Quatre figues a un brot, bona anyada de tot.
* Si hi ha una bona figa, és per a un porc.
* Tres mitges figues fan figa i mitja.
* Vi amb les panses i aigua amb les figues.

## Cançons

* Sant Nicolau, bisbe de pau, / panses i figues, / nous i aulives, / tantes com vulgau; / si no me'n donau, / escales avall caigau.

## Referències

* ↑ Conca, Maria (ed.). Els refranys catalans. València: Tres i Quatre, 1988 (L'Estel; 8). ISBN 8475022324.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Figa». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 6 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 3 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any. Vol. I. Hivern. Barcelona: Salvat, 1950, p. 325-379.
* ↑ Gisbert, 2011.

## Bibliografia

* Gisbert, Adolf. Refranyer temàtic : amb breu explicació de significat i lèxic, referència a equivalents, similars i contraris, i corresponents i similars en castellà (PDF). Godella: Oficina Municipal d’Ús i Promoció del Valencià, Ajuntament Godella, 2011 [Consulta: 2 octubre 2024].
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Filador

Un filador o filadora és una persona que es dedica a filar.

## Dites populars

* A tota bona filadora li cau el fus.(Pallars)
* La bona filadora el dissabte despulla la filosa.
* La filadora de Na Rau, que a cada pas el fus li cau.(Empordà)
* La filadora de Vistabella, velló nou, filosa vella.
* La filadora millor comença per Sant Salvador.
* La filadora que per Sant Bartomeu no comença la vela no fa bona tela.
* Pel març marçús, la filadora trenca el fus, i per l'abril abrella, el manat trenca l'espadella.
* Per Sant Gil, la filadora comença el fil.

## Cançons populars

* Filau, filau, filadores; / filau, filau, que convé, / perque ses debanadores / ja no tenen res que fer(Mall.)

## Frases fetes i locucions

* Patir més fam que un afilador.
          Patir molta fam o escassetat de coses necessàries.

## Referències

* 1 2 3 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «filador». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 6 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 23 setembre 2024].
* ↑ Amades, 1982, p. 1-11.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. V. Tardor. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.