# Sequera

La sequera és el període d'escassetat de reserves hidríques i del subministrament d'aigua, que és conseqüència de la manca de precipitacions atmosfèriques i d'aigües subterrànies. Té un impacte negatiu en l'agricultura, en els ecosistemes i en l'economia de les poblacions locals.
La sequedat, per altra banda, expressa la manca d'humitat o de contingut aquós d'un objecte, producte o collita. És, en molts casos, també el resultat de la sequera o de processos d'assecatge (sigui de manera natural, manual o industrial).

## Dites populars

* Amic vell per a tractar, llenya seca per cremar.
* Cada u tira l'aigua al seu molí i deixa sec el seu veí.
* Fa més temor una mala llengua que una pedregada en sec.
* Lluna lluent, sequedat o vent.
    (var.) Lluna tapada, boira o ruixada; lluna lluent, sequedat o vent.
* Si la sequera és tanta, tota butxaca espanta.

### Dites relacionades amb el calendari

* El setembre s'enduu els ponts o eixuga les fonts.
* L'agost ho eixuga tot, menys el most.
* L'herba seca, curta o llarga, pel juny deu estar segada.
* Si la Quaresma entra seca, amb secada se'n va.

### Dites relacionades amb l'agricultura i les collites

* Boires en sequedat, ven-te les mules i compra blat.
    (var.) Si la broma jau en sec, ven les mules i el guaret.
          Si la boira plana per damunt dels bancals no sembrats, es tracta de terrenys freds i poc productius.
* De l'arbre sec tots fan estelles.
* Sembri qui vulgui en sequedat i jo que pugui regar
* Si el pagès pensés en la sequera, mai no hauria sembrat.
    (var.) Si el pagès pensés amb sequedat, mai no hauria sembrat.

### Dites relacionades amb la toponímia

* A Arbeca la seca, la vila molt gran; la gent petiteta, es moren de fam.
* Bèlgida la seca, que no val ni una pesseta.
* El castell de Morella emboirat, als tres dies sec o banyat.
* Sueca, la merda seca.

## Frases fetes i locucions

* Estar sec com un gaig.
    (var.) Ésser més sec que un bruc.(Men.)
    (var.) Ésser sec com un bacallà.
    (var.) Ésser sec com un clau.
    (var.) Ésser sec com unes banyes.
          Ésser quelcom molt sec o magre.

## Referències

* 1 2 3 4 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 30 setembre 2024].
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Sequera». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «lluna». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Conca, 1988.
* ↑ Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Amades, 1932.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Quaresma». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ «Boires en sequedat, ven-te les mules i compra blat». ParemioRom. Paremiologia romànica: refranys meteorològics i territori. Universitat de Barcelona. [Consulta: 22 març 2023].
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Guaret». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Gisbert, 2011.
* ↑ «Sembri qui vulgui en sequedat [/ i jo que pugui regar]». ParemioRom. Paremiologia romànica: refranys meteorològics i territori. Universitat de Barcelona. [Consulta: 22 març 2023].
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Sequera» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 382.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Arbeca». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 189, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Morella». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 137-139, Vol. 4. Sector central litoral.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «gaig». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «bruc». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «bacallà». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ «Clau». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 18 desembre 2014].
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «banya». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Vocabulari dels pastors (en català). Barcelona: Imprenta de la Casa de Caritat, 1932.
* Conca, Maria (ed.). Els refranys catalans. València: Tres i Quatre, 1988 (L'Estel; 8). ISBN 8475022324.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.