OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Brisingr

Brisingr és una novel·la escrita per Christopher Paolini i és el tercer llibre de la trilogia El Llegat (Inheritance). Va ser publicat el 2008. En un principi, Paolini pretenia concloure el cicle El Llegat en tres llibres, però durant l'escriptura de Brisingr va decidir que la sèrie era massa complexa com per acabar-se en només un llibre.

## Citacions

* La mort és part del que som. Ens orienta. Ens forma. Ens porta a la bogeria. És possible ser humà si no es té final mortal?
    (en anglès) Death is part of who we are. It guides us. It shapes us. It drives us to madness. Can you still be human if you have no mortal end
       — Roran
* La desgràcies sempre arriben als que esperen. El truc és trobar la felicitat en els breus espais entre desastres.
    (en anglès) Misfortune always comes to those who wait. The trick is to find happiness in the brief gaps between disasters.
* Sé que el que fem és correcte, però correcte no vol dir fàcil.
    (en anglès) I know what we do is right but right doesn't always mean easy.
       — Roran
* Deixa els morts a la Terra. No són per a nosaltres
    (en anglès) Leave the dead to the Earth. They are not for us.
       — Roran
* Deixa els morts a la Terra. No són per a nosaltres
    (en anglès) Leave the dead to the Earth. They are not for us.
       — Roran

## Vegeu també

* Eragon
* Eldest
* Llegat

## Referències

* 1 2 3 4 5 Paolini, Christopher. Brisingr. Barcelona: Roca Editorial, 2013. ISBN 9788415729020.
# Brou

El brou o caldo és un líquid resultant de l'ebullició prolongada de diversos productes alimentaris en aigua. Hi ha de diferents tipus: brou de carn (carn, ossos, menuts), brou de peix, brou vegetal (hortalisses), etc. Freqüentment, s'utilitza, en un tipus de cuina més elaborada, com a fons de per a preparar altres plats, com sopes, salses o guisats.

## Dites populars

* Al bon vi, el brou li fa camí.
* Amb aigua sola no es fa bon brou.
* Beu brou i viuràs prou.
* Brou de gallina els morts ressucita.
* Brou de gallina torna la vida.
* Brou de la taverna no beveu.
* Brou i casament, en calent.
* Brou sense greix amb escreix.
* Cada dia cols amarga el caldo.
* Caldo dolent, bufant i bullent.
* Caldo rescalfat i amic reconciliat perden el gust.
* Carn de carpó fa caldo millor.
* Del cigró, beu-te el caldo i tira-ló.
* Diners d'altre i brou de peix no fan greix.
* El bon brou amb un tall de ceba ja en té prou.
* El brou, a gust del malalt.
* El brou amb tassa i sense tatxa
* El brou bon vi vol.
* El brou tebi i el cafè calent.
* El caldo de gallina resta set anys dins del ventre.
* El vi és el brou dels pobres.
* Gallina vella fa bon brou.
* Guarda't d'aire de forat, de caldo recalfat i de frare desfrarat.
* Misericòrdia en sopes, caldo en graelles.
* Molts de cuiners junts no fan es brou bo.
* Ni vi calent, ni brou fred.
* No vols brou? Tassa i mitja.
* Precaució i brou de gallina estalvia medecina.
* Qui no vol brou, dos tasses.
    (var.) Qui no vol caldo, dues tasses.
* Qui no vol brou, set escudelles.
* Qui no vol brou, tassa plena.
* Sa cullera fa es brou.
* Seguit, seguit, el caldo amarga.
* Sobretot canyella, que fa bon brou.
* Trons de juliol, molt soroll i poc brou.
* Val més el brou que les tallades.

## Frases fetes

* Anar-se'n tot pel brou.
* Bufar en es brou.
* Caure-hi, com sa mosca en es brou.
* Donar es brou.
* Ésser com es brou de lleu, que ni adoba ni espenya.
* Estar de brou.
* Fer es brou bo a qualcú.
* No anar de brou.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 3 4 5 6 Viladot-Puig, 2003.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «brou». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 27 setembre 2024].
* 1 2 Sevilla Muñoz, J.; Zurdo Ruiz-Ayúcar, M.I.T. (dir.). «Refranero multilingüe». Madrid: Instituto Cervantes (Centro Virtual Cervantes), 2009. [Consulta: 27 setembre 2024].
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Viladot-Puig, Joan. El Refranyer de Joan Viladot (en català). Lleida: Pagès Editors, 2003 (Història. Monografies; 23). ISBN 9788497790741.
# Bruc

El bruc o bruguera (Erica sp) és un gènere d'arbusts integrat per més de 600 espècies de plantes, de la família de les ericàcies, de fulles linears i molt menudes, tot l’any verdes, i de flors petites, generalment blanques o roses, en forma de gerreta i agrupades en ramells.

## Dites populars

* Terra de bruc, terra de poc suc.

## Frases fetes

* Ésser més sec que un bruc.(Men.)
          Ésser excessivament sec.
* Poder-se embolicar amb una fulla de bruc.(Empordà, Vallès, Bar.)
          Ésser una cosa molt petita o insignificant.
* Sense suc ni bruc.(Empordà, Vallès, Bar.)
          No tenir substància o gràcia

## Referències

* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «bruc». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ «Bruc». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 16 maig 2014].
# Bronze

El bronze és qualsevol dels diferents aliatges compostos, sobretot per coure i estany. Ni els bronzes moderns ni els antics contenen només aquests dos metalls. El bronze és més resistent i dur que qualsevol altre aliatge comú, excepte l'acer, que el supera en resistència a la corrosió i facilitat de lubricació. Per aquest motiu, va suposar un important avenç tecnològic que donà nom a l'edat del bronze.

## Citacions

* Un país en revolució és com el bronze que es fon i es regenera en el gresol. L'estàtua de la llibertat encara no està emmotllada; el metall està bullint.
       — Georges Jacques Danton

## Dites populars

* Ferro amb ferro, lliga; ferro amb bronze, no

## Frases fetes i locucions

* Així caiguessin frares caputxins de bronze!
          Expressió de maledicció.
* Cor de bronze.
          Cor insensible.
* Fort com un bronze
          Ésser molt fort.

## Referències

* ↑ Arróniz Hidalgo, 1997.
* 1 2 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 13 setembre 2024].
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «frare». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «bronze». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Arróniz Hidalgo, José-Guillermo. Diccionari de citacions i frases de renom. Barcelona: Claret, 1997. ISBN 8482971379.
# Braç

En anatomia humana, el braç és el segon segment del membre superior, entre la cintura escapular -que el fixa al tronc- i l'avantbraç. S'articula amb la primera a l'espatlla, i amb el segon al colze.

## Endevinalles

* Al pou de casa meva penja una cosa que, estirada, no arriba; doblada, sobre.
    (var.) Un pouet redó redó, amb sa corda arrufada hi basta i allargada no.
    (var.) Al pou de casa meva penja una cosa, que estirada no arriba, doblada en sobra.
          braç i boca.

## Frases fetes i locucions

* Braç a braç.
    (var.) De bracet.
          De costat.
* De braços plegats.
          Inactiu.
* Donar el braç a tòrcer.
          Cedir en una pretensió.
* Estirar més el braç que la màniga.
    (var.) Allargar més el braç que la màniga.
          Fer despeses superiors a les que admet la pròpia economia.

## Referències

* ↑ Castellví, 1956.
* ↑ Escoles Nacionals de Sant Josep, 1985.
* ↑ Amades, 1982.
* 1 2 3 4 5 6 Pàmies i Riudor; Víctor, 2012, p. 43.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Castellví, Joan. Cinc-centes endevinalles / recollides, traduïdes, originals i versificades per Joan Castellví Cerdà (en català). 3a edició. Barcelona: Eler, 1956.
* Escoles Nacionals de Sant Josep. Endevinetes (en català). 1a edició. Eivissa: IEE, 1985 (Col·lecció "Nit de Sant Joan").
* Pàmies i Riudor, Víctor. Dites.cat : Locucions, frases fetes i refranys del català (en català). Barcelona: Barcanova, 2012. ISBN 978-84-489-3041-7.
# Brigitte Vasallo

Brigitte Vasallo (Barcelona, 1973) és una escriptora i activista, centrada en la islamofòbia, la interseccionalitat, el gènere i el racisme.

## Citacions

* Cal proposar un moviment terrorista de l'amor que posi en risc el sistema.
    (en castellà) Hay que proponer un movimiento terrorista del amor que ponga en riesgo el sistema.
       Entrevista diari Público, 18 de novembre de 2018.

## Referències

* ↑ «Brigitte Vasallo: "Hay que proponer un movimiento terrorista del amor que ponga en riesgo el sistema"». Público, 28-11-2018. [Consulta: 6 juny 2019].
# Perfum

Un perfum és una substància que deixa anar olor agradable i el fum o vapor produït per cocció de matèries aromàtiques.

## Dites populars

* Els bons perfums van en ampolles petites.
* Per la frescor de març, perfum de violetes.
* Perfums d'espígol i flor de saüc tornen la salut.

## Frases fetes i locucions

* Fer perfums.
          Cremar romaní o llorer beneïts del dia dels Rams, en les llars de les cases, per conjurar la tempesta o les bruixes que la gent creu que en són causa.

## Referències

* 1 2 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 1 octubre 2024].
* ↑ Pàmies, Víctor. «Refranyer temàtic». L'autor. Arxivat de l'original el 1482295780. [Consulta: 1534698440].
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Perfum». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
# Perpinyà

Perpinyà és un municipi francès i ciutat, capital del Rosselló, de la Catalunya Nord i, històricament, del regne de Mallorca. L'any 2008 fou distingida com a Capital de la Cultura Catalana.

## Citacions

* Perpinyà ha estat reservada per a l'esdeveniment més important de la nostra època: ha trobat l'antigravetat.
    (en francès) qu'il est réservé à Perpignan la gloire la plus grande de notre époque: celle d'avoir trouvé l'antigravitation
       19 de setembre de 1963. — Salvador Dalí
          Paraules de l'artista al vestíbul de l'estació de Perpinyà, tot just baixar del tren que el portava de Ceret.
* Vaig tenir a l'estació de Perpinyà una mena d'èxtasi cosmogònic [...] Vaig tenir la visió exacta de la constitució de l'univers.
    (en francès) j'ai eu à la gare de Perpignan une espèce d'extase cosmogonique [...] J'ai eu une vision exacte de la constitution de l'univers.
       El Diari d'un geni (Journal d'un génie), 1964. — Salvador Dalí
* Ens cal a la vegada treballar al si de la nostra comunitat històrica i el mateix temps obrir nos de cara als altres. Si no ens obrim estem conscients que ens morirem, ens morirem catalans però ens morirem.
       Expressions Mediterrànies, 25 de juny de 2007. — Pere Manzanares
          A una trobada de diverses entitats culturals al Palau dels Reis de Mallorca, per reflexionar sobre la doble problemàtica de les identitats i de la integració.

## Dites populars

* Perpinyà i Santa Maria no s'han pas fet amb un dia.

## Referències

* 1 2 Charnet, Agathe «Perpignan célèbre le «voyage triomphal» de Dali». Le Figaro, (27-08-2015) [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ «Perpinyà reflexiona sobre la supervivència de les llengües anomenades "regionals"». directe!cat. Catmèdia Global. Arxivat de l'original el 1471469731. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 12 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Ajuntament de Perpinyà
* Oficina de turisme de Perpinyà
# Peresa

La peresa, perea, mandra o galvana és la falta de desig, esma o coratge per a fer quelcom. Segons el catecisme, està considerat com un dels set pecats capitals i és considerat un defecte en moltes cultures.

## Citacions

* Per un esperit en marxa, la mandra no existeix.
    (en francès) Pour un esprit en marche, la paresse n'existe pas.
       El diable al cos, 1923. — Raymond Radiguet
* És millor haver fet el mandrós i perdre, que mai haver-ho fet del tot.
    (en anglès) It is better to have loafed and lost, than never to have loafed at all.
       The New Yorker‎, 26 d'agost de 1939. — James Grover Thurber
* Es pot ser fidel i mandrós alhora.
    (en francès) On peut être, à la fois, fidèle et paresseux.
       El Petit Príncep, 1943. — Antoine de Saint-Exupéry

## Dites populars

* A qui ha treballat, una sardina; a qui ha fet el mandra, una gallina.
* Contra peresa, una vara de freixe.
* El dia nuvolós enganya el peresós.
* El peresós, tot temps és freturós.
    (var.) El peresós, tot temps és menesterós.
* El viatge del peresós, que per un camí en fa dos.
    (var.) Viatge de pererós, qui no pot dur-ne un i n'agafa dos.
* Feina fuig, mandra no em deixis.
* La peresa és la mare de la pobresa.
    (var.) Peresa porta pobresa.
    (var.) Perea, clau de pobrea.
* Mai el peresós tindrà pa ni vi per a demà.
    (var.) Mai el peresós tindrà pa ni vi per a sopar.
* Mandra, son, por i fred, com més n'hi ha, més admet.
* Per peresa de llescar, el peresós no menja pa.
* Qui té seny, té pa; qui té mandra, va a captar.
* Si vols esser venturós, no sies pereós.

## Endevinalles

* Una cosa cosa que pertot arreu es posa i a la mar no gosa.

## Referències

* ↑ Radiguet, Raymond. El Diable al cos. Barcelona: Viena, 2010. ISBN 978-84-8330-582-9 [Consulta: 1449850751].
* ↑ Esar, Evan. 20,000 quips & quotes. New York: Barnes & Noble Books, 1995. ISBN 1566195292 [Consulta: 1449850814].
* ↑ Saint-Exupéry, Antoine de. El Petit Príncep. Barcelona: Empúries, 2003. ISBN 8475969798.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «sardina». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Peresa». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «mandra». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Centre de Normalització Lingüística de les Terres de l'Ebre, Servei Local de Català de Tortosa. Dites, cobles i rondalles. Tortosa: Servei Local de Català de Tortosa, 1994. ISBN 84-606-1864-1.
* ↑ Amades, 1982.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
# Perol

Un perol, cassola de fang, greixonera o tià a Menorca és un recipient fet d'argila, rodó, baix i ample, que s'empra per a cuinar aliments al foc, en fogó o al forn.

## Citacions

* Deia la cassola al perol: aparta't, que mascares.
    (en castellà antic) Dixo la sarten á la caldera, quitate de alla ojinegra.
       El Quixot. 2a part. Cap. 67.

## Dites populars

* Cadascú té un perol, i el regira quan vol.
    (var.) Tot lo món té un perol, i se'l minja quan vol.
* Diu el perol a la paella: fes-te enllà, no em mascares.
* La llenya a l'olla cou, no el perol nou.
* La panna sempre vol mascarar el perol.
* Pel juliol, amb poc foc, bull el perol.
* Qui cou amb perol, és pobre o li dol.
* Qui no té samal ni perol, fa pas la bugada quan vol.

### Dites relaciones amb municipis

* A Alaquàs fan perols i els comencen a fer pel cul.
* Benicolet, no cap dins d'un perolet.
* Els de Borriol caguen al vol i els de Castelló ho arrepleguen en un perol.
* En València s'usa el topo, en Benaguasil, rodets, en Manises caragols, i en Alaquàs, perolets.
    (var.) En València s'usa el monyo, en Benaguasil rodet, en Manises caragols i en Alaquàs perolets.
          Els tres primers són maneres diferents de pentinar-se les dones.
* Si voleu ballar corrandes, aneu-hi cap al Mallol, que les ballen a les fosques i cauen de cul al perol.

## Frases fetes i locucions

* Emportar-se perol.
          Sortir enganyat (València).
* Ésser sord com un perol.
          Ésser molt sord.
* Portar el perol.
    (var.) Aguantar el perol.
          Haver de suportar llargues converses o visites, de forma fastiguejada (València).

## Referències

* ↑ Sevilla Muñoz, J.; Zurdo Ruiz-Ayúcar, M.I.T. (dir.). «Refranero multilingüe». Madrid: Instituto Cervantes (Centro Virtual Cervantes), 2009. [Consulta: 23 setembre 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «perol». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 23 setembre 2024].
* ↑ Pàmies, Victor. «Juliol». Refranyer temàtic, 25-06-2008. Arxivat de l'original el 1509363860. [Consulta: 16 juny 2012].
* 1 2 Sanchis Guarner, Manuel «Locucions tòpiques valencianes» (PDF). Bolletí del diccionari de la llengua catalana: revista de lingüística, folklore i literatura, Vol. XVIII, Núm. 4, (juliol-agost 1936) [Consulta: 25 març 2017].
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 190, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 24, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Pujiula, Jordi «Dites, refranys i malnoms dels pobles de la Garrotxa». Annals del Patronat d'Estudis Històrics d'Olot i Comarca, Núm. 23, (2012), pàg. 93-132. ISSN: 0211-8424 [Consulta: 22 setembre 2015].

## Bibliografia

* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.
# Persi

Aulus Persi Flac [Aulus Persius Flaccus] (Volterra, 34 dC - Roma, 62 dC) fou un poeta satíric llatí.

## Citacions
### Sàtires

* El ventre és un mestre de l'art i un dispensador del talent.
    (en llatí) Magister artis ingenique largitor venter.
       Pròleg § 10.
* El teu saber no és res, si un altre no sap que saps.
    (en llatí) Scire tuum nihil est nisi te scire hoc sciat alter.
       Sàtires § I,27.
* Res no pot néixer del no-res, res no pot tornar al no-res.
    (en llatí) Gigni de nihilo nihilum, in nihilum nil posse reuerti.
       Sàtires § III, 83-84.
* Viu pensant en la mort; l'hora fuig.
    (en llatí) Vive memor leti, fugit hora.
       Sàtires § V,153.
* Viu únicament de la teva pròpia collita.
    (en llatí) Messe tenus propria uiue.
       Sàtires § VI,25.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Peris i Juan, 2001.
* ↑ Escolà Tuset, 1997, p. 77-129.
* ↑ Erasme de Rotterdam, 2018.

## Bibliografia

* Erasme de Rotterdam. No puc no parlar. Girona: Edicions de la ela geminada, 2018. ISBN 9788494856129.
* Peris i Juan, Antoni. Diccionari de locucions i frases llatines. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2001. ISBN 8441208786.
* Escolà Tuset, Josep M. Diccionari de llatinismes i expressions clàssiques. Barcelona: Edicions 62, 1997 (El Cangur ; 235). ISBN 8429742786.
# Periandre

Periandre [Περίανδρος] (Corint, segle VII aC — ?, segle VI aC) fou tirà de Corint i un dels set savis de Grècia.

## Citacions

* La democràcia és millor que una tirania.
    (en grec antic) δημοκρατία κρεῖττον τυραννίδος.
       Diogenes Laertius. Lives of Eminent Philosophers. § I, 7, 97.
* Els plaers són transitoris, els honors immortals.
    (en grec antic) αἱ μὲν ἡδοναὶ φθαρταί, αἱ δὲ τιμαὶ ἀθάνατοι
       Diogenes Laertius. Lives of Eminent Philosophers. § I, 7, 97.
* La pràctica fa la perfecció.
    (en grec antic) Μελέτη τὸ πᾶν.
       Diogenes Laertius. Lives of Eminent Philosophers. § I, 7, 99.

## Referències

* 1 2 3 Harbottle, Thomas Benfield. Dictionary of Quotations (Classical). London: Swan Sonnenschein, 1897 [Consulta: 12 setembre 2024].
# Peronella de Roma

Peronella de Roma (en llatí, Petronella; Roma, segle I) fou una màrtir cristiana. És venerada com a santa a tota la cristiandat. Se celebra la seva festivitat el 31 de maig.

## Dites populars

* Santa Peronella, tireu-me la cordella.
* Si plou per Santa Petronella, aigua fins a la gonella.
* Si plou per Santa Petronella, el ramat perd l'herba i l'esquella.
* Si plou per santa Peronella, els raïms tornen gotims.

## Referències

* ↑ Amades, 1989, p. 662.
* 1 2 3 Parés i Puntas, 1999, p. 125.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. III. Corpus. Primavera.. Estella: Salvat, 1989. ISBN 8434536730.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Periodista

Un periodista és una persona que es dedica professionalment al periodisme. La seva feina consisteix a recopilar i difondre informació sobre esdeveniments actuals, la gent, les tendències i els problemes.

## Citacions

* Si en el món hi ha alguna persona capaç de heure-se-les tranquil·lament amb un bisbe, un torero, un professor de grec, un ballarí negre, un escriptor famós, una reina de la bellesa, un ministre, un saltimbanqui o un general, sense entendre res de bisbes, ni amb toros, ni amb grec, ni amb coreografia, ni amb literatura, ni amb política, ni amb estratègia, aquesta persona, ja en poden estar segurs: és un repòrter.
       «Confidències d'un repòrter». Mirador, 20 de juny de 1929. — Josep Maria Planes
* Quina recança haver de "signar"! Una forta il·lusió que no veurem mai realitzada és la de l'anonimat col·lectiu en periodisme.
       «Les idees i els esdeveniments», a La Publicitat, 31 de març de 1932. — J. V. Foix
* L'únic deure d'un periodista és escriure el que veu.
    (en anglès) The duty of [the] journalist [is] to write what this journalist sees in the reality.
       A una entrevista a la BBC, 2004. — Anna Politkóvskaia
* Quan un periodista fa bé la seva feina és segur que causarà molèstia.
       Entrevista al diari Avui, 20 d'agost de 2010. — Antoni Bassas i Onieva
* Un periodista no és sinó un transmissor del que els ulls dels altres no poden veure.
       Entrevista al web 365D365E, 29 d'agost de 2011. — Mònica Terribas

## Referències

* ↑ «Web de Josep Maria Planes i Martí». Memoria.cat, cop. 2007. Arxivat de l'original el 1364699325. [Consulta: 29 abril 2013].
* ↑ Balaguer, 1994, p. 4-18.
* ↑ Piquer, Eva (dir.) «Anna Politkóvskaia, el preu de la llibertat». Catorze [Consulta: 6 febrer 2017].
* ↑ «Chechen war reporter found dead». BBC. [Consulta: 6 febrer 2017].
* ↑ Vega, Manel. «"Si un periodista fa bé la feina, causarà molèstia"». El Punt Avui. Barcelona: Grup Hermes, 20-08-2010. Arxivat de l'original el 1371906309. [Consulta: 29 agost 2012].
* ↑ «Mònica Terribas». 365D365E, 29-08-2011. Arxivat de l'original el 1316943292. [Consulta: 6 abril 2012].

## Bibliografia

* Balaguer, Josep M. «J.V. Foix i els "catalans de 1918"». Faig Arts, 34, (desembre 1994).
# Caldes de Malavella

Caldes de Malavella, també anomenada simplement Caldes, és una vila i municipi de la comarca de la Selva, coneguda per les seves fonts d'aigües termals.

## Dites populars

* Aigua de Caldes, aigua de roses i malves.
* El vi d'Arbúcies, el pa d'Osor i l'aigua de Caldes.
* Hem arribat a Franciac, els goigs venim a cantar; si voleu saber qui som,els poc-modos de Campllong.
          Franciac és un poble del municipi de Caldes de Malavella
* L'aigua de Caldes ajuda a passar els mals i les recances.
* L'aigua de Caldes cura les panses, els ulls de poll i els mals de panxes.
* Vés a Sant Maurici a deixar el vici.
          Sant Maurici és una muntanya de Caldes de Malavella.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Llegendes». Oficina de Turisme de Caldes de Malavella. Arxivat de l'original el 1562655717. [Consulta: 14 gener 2017].

## Enllaços externs

* Caldes de Malavella - Lloc web oficial