# Foc

El foc és la reacció química d'oxidació violenta d'una matèria combustible.

## Citacions

* Els llibres no poden ser destruïts pel foc. La gent mor però els llibres mai moren. Cap home i cap força poden abolir la memòria.
    (en anglès) Books can not be killed by fire. People die, but books never die. No man and no force can abolish memory…
       Discurs als llibreters d'Amèrica, 6 de maig de 1942. — Franklin Delano Roosevelt

## Dites populars

* A foc, rei i religió, no els [hi] posis condició.
* A la vora del foc i del riu, no hi facis el niu.
* A la vora del riu no t'hi facis el niu, perquè el foc té aturador però l'aigua no.
* A prop del foc, qui no es crema, s'escalfa.
* A València l'aire és foc, la terra aigua, els homes dones i les dones aire.
* Al foc de la guineu, qui no porta llenya no s'hi asseu.
* Al foc d'en Costa, qui no hi porta llenya, no s'hi acosta.
* Amb una petita brasa, se crema una casa; i amb una espurna de foc, se pot abrasar un lloc.
* A poc a poc, s'encén el foc.
* Allà on hi ha foc, hi ha fum.
* Boires pel xaloc, prepara llenya pel foc.
* Budallers de Sant Celoni són pitjors que luterans, van ficar foc a l'església per cremar la barba dels sants.
* Com defallirà la llenya, llavors s'apagarà el foc.
* De foc te'n guardaràs; de la justícia, no podràs.
* El bon foc fa el bon coc.
* El foc amb foc s'apaga
          Sinònim de A grans mals grans remeis
* El foc de casa no crema.
* El foc és mitja vida i el pa és tota.
* El foc no té cap perllonga.
* El foc té senyor, però l'aigua no té aturador.
* Foc amb foc es mata.
* Foc colgat, crema més que el destapat.
* Fòc en ells, que son pòcs y fugen.(català antic)
* Fòc d'alzina, fòc de padrina.(català antic)
* Foc davant i foc darrera és vida entera.
* Foc de canya, foc de banya.
* Fòc y fòc y la fava dura.(català antic)
* Joc de focs, joc de boigs.
* L'aigua i el foc només juguen a un joc.
* L'estopa prop del foc s'encén.
* Llenya d'alboner, foc de cavaller; llenya d'alzina, foc de fadrina; llenya de mata, foc de beata.
* Llenya d'alzina, foc de fadrina.
* Llenya d'avellaner no fa foc ni fa braser.
* Llenya d'oliver, foc de cavaller.
* Llenya de mata, foc de beata.
* Llenya de pi, foc de fadrí.
* Llenya de riu, ni foc ni caliu.
* Llenya torta, el foc l'adreça.
* Llenya torta, foc dret.
* Llenya vella fa bon foc.
* Març, marçot, mata a la vella a la vora del foc, i a la jove si pot.
* Març, marçot, mata a l'ovella i l'anyellot i a la vella a prop del foc i a la jove si pot.
* Març marçot, mata l'ovella i l'ovellot, i a la vella a la vora del foc i a la jove si li trob.
* Per foc i muller, no surtis del carrer.
* Per fondo que es faci el foc, el fum sempre respira.
* Qui ha menester foc, amb el dit el cerca.
* Un foc treu l'altre.
* Uns treuen les castanyes del foc, i altres se les mengen

## Endevinalles

* A penes neix el pare el fill ja és al carrer.
    (var.) Abans de nàixer la mare el fill ja era al carrer.
* De mascle i femella és nat, engendrat dins un instant, i si té aliment bastant, pot abrigar la ciutat; no té boca i ben aviat menja tot quant té davant.
* Déu mo'l envi, molt ho agraïm. Si no s'apaga, fa olor de socarrim.
* El pare encara no és nat que el fill ja corre pel terrat.
* En una casa tenien tres fills: l'un va fugir i no l'han vist més, l'altre menjava tot el que li donaven i l'altre sempre jeia i no es movia.
* Fregant neix, i bufant creix, i si el tapes és ben mort; pot fer el mal amb escreix destroçant a dret i a tort.
* Què cal per encendre el foc?
          Que estiga apagat
* Qui va ésser el primer que va fer bullir l'olla a Barcelona?
* Qui va ser el primer que va fer la sopa d'all?
* Si sóc bo o be dolent, poc vull saber-ho; sort de mi que en té la gent, però, ai d'ella! si la ràbia se m'encén!
    (var.) Si sóc bo o dolent poc vull saber-ho; sort de mi té la gent, però, ai d'ella!, si la ràbia se m'encén!

## Frases fetes i locucions

* Atiar el foc.
    (var.) Posar (o tirar) llenya al foc.
          Fer augmentar les discòrdies, afegir motius de baralla, de dissensió
* Car com el foc.
          D'un preu molt elevat.
* Encendre (o posar) foc.
          Provocar o causar discòrdies, desavinences, rancor.
* Estar (o trobar-se, o restar, etc.) entre dos focs.
          Estar en una situació conflictiva, entre dos perills, dos adversaris.
* Fer foc nou.
          Recomençar una cosa que hom considera que l'havia començada malament.
* Foc a la cua del llop.
             Crit d'alarma de la gent del camp quan veien un llop.
* Jugar amb foc.
          Exposar-se imprudentment al perill.
* Posar les mans al foc.
          Manifestar la certesa, la garantia, la seguretat, que hom té d'alguna cosa.
* Tirar el barret (o la gorra) al foc.
          Descoratjar-se, deixar córrer alguna empresa, etc., per causa d'una contrarietat.
* Tocar a foc.
          Fer sonar un instrument d'alarma per avisar que hi ha un incendi.
* Treure foc pels queixals.
          Manifestar una gran indignació, irritació.

## Referències

* ↑ Ratcliffe, 2014.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 5 octubre 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 Conca, 1988.
* ↑ Espunyes, Josep. Dites locucions i frases fetes. Tremp: Garsineu Editors, 2007. ISBN 978-84-8437-977-5 [Consulta: 29 octubre 2014].
* 1 2 3 Alberola, 1928, p. 123-124.
* 1 2 3 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «foc». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Amades, Joan. Costums populars de Barcelona. Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1931.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 3 4 5 6 Amades, 1982.
* 1 2 Martí i Adell, 1991.
* ↑ Escoles Nacionals de Sant Josep, 1985.
* 1 2 Castellví, 1956.
* ↑ Salvà, 1983.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Foc». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 24 maig 2012].
* ↑ Amades, 2006, p. 58.
* ↑ Amades, 2006, p. 20.

## Bibliografia

* Alberola, Estanislau. Refraner Valencià, 1928, p. 123-124.
* Amades, Joan. Refranys i dites (Ed. facsímil) (en català). Tarragona: L'Agulla de cultura popular, 2006 (Biblioteca de tradicions populars, núm. 32). ISBN 8496294218.
* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Castellví, Joan. Cinc-centes endevinalles / recollides, traduïdes, originals i versificades per Joan Castellví Cerdà (en català). 3a edició. Barcelona: Eler, 1956.
* Conca, Maria (ed.). Els refranys catalans. València: Tres i Quatre, 1988 (L'Estel; 8). ISBN 8475022324.
* Escoles Nacionals de Sant Josep. Endevinetes (en català). 1a edició. Eivissa: IEE, 1985 (Col·lecció "Nit de Sant Joan").
* Martí i Adell, Cristòfol. Les nostres endevinalles. València: Edicions del Bullent, 1991 (Esplai juvenil, 5). ISBN 84-86390-40-0.
* Martí i Adell, Cristòfol. Les nostres endevinalles. València: Edicions del Bullent, 1991 (Esplai juvenil, 5). ISBN 84-86390-40-0.
* Ratcliffe, Susan (ed.). Oxford Essential Quotations (en anglès). Oxford University Press, 2014 [Consulta: 5 octubre 2024].
* Salvà, Francesc. Recull d'endevinalles. Barcelona: Salvatella, 1983 (Una mica de tot).