# Cendra

La cendra és el residu pulverant d'una combustió format per les partícules minerals no volàtils presents en el combustible

## Citacions

* La meva gratitud per la vostra conducta morirà quan el meu cos consumit serà reduït a cendra.
    (en llatí) Tunc igitur meriti morietur gratia uestri, cum cinis absumpto corpore factus ero.
       Pòntiques (Ex Ponto). Libri III-IV. — Ovidi
* La cendra iguala tothom.
    (en llatí) Aequat omnes cinis.
       Epístoles. Llibre XIV-XV. § 91,16. — Sèneca
* Tard arriba la glòria a les cendres.
    (en llatí) Cineri gloria sera venit.
       Epígrames. Llibre I, § 25,8. — Marcial

## Dites populars

* A carbó apagat, cendra freda.
* Al colgar el foc cada vetlla amb la cendra, cal fer-hi amb la pala una creu.
* Alegria, carnistoltes, que demà serà cendra!
* Amor de gendre, bugada sense cendra.
* Bugada de divendres, no hi val sabó ni cendres.
* El tamariu, no fa cendra ni caliu.
* La cendra ja ha fet lleixiu.
* Nadal en divendres, crema foc i cendres.(Garrotxa, Urgell)
    (var.) Nadal en divendres, crema fins les cendres.
    (var.) Nadal en divendres, sembra fins les cendres.

## Endevinalles

* Crua no se'n troba, cuita no se'n menja.
* De crua, no se'n troba, i cuita no es pot menjar.
* Del foc som sa filla, reblanesc com un xiuró, ajut a Madó aigo a llevar molta brutor.
* En Blanc jeu, en Roig pastura, en Negre se'n va que mai s'atura.
          Cendra, foc i fum

## Frases fetes

* Caure la llonganissa a la cendra.
          Desil·lusionar-se.
* Fer cendres alguna cosa.
          Destruir alguna cosa.
* Replegar la cendra i escampar la farina.
          Estalviar les coses que no valen res i fer malbé les que valen.
* Restar a covar la cendra.
          Romandre en un indret quan tots els altres se n'han anat.
* Tenir entre cendres un afer.
          Tenir-lo amagat.

## Referències

* ↑ Ovidi Nasó, 1984-1985.
* 1 2 Escolà Tuset, 1997, p. 77-129.
* ↑ Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes, populars, 1965.
* 1 2 Alcover; Moll, 2002.
* ↑ Sevilla Muñoz, J.; Zurdo Ruiz-Ayúcar, M.I.T. (dir.). «Refranero multilingüe». Madrid: Instituto Cervantes (Centro Virtual Cervantes), 2009. [Consulta: 9 octubre 2024].
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «sabó» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Tamariu». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «lleixiu». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Amades, 1931, p. 237-240.
* 1 2 Martí i Adell, 1991.
* 1 2 Amades, 1982.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 9 octubre 2024].
* 1 2 «cendra». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Barcelona : Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 24 març 2014]
* 1 2 «Cendra». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 24 març 2014].

## Bibliografia

* Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «cendra». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* Amades, Joan. Costums populars de Barcelona (en català). Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1931.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Ovidi Nasó, Publi. Pòntiques. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1984-1985 (Fundació Bernat Metge ; 225, 235). ISBN 8472252531.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Martí i Adell, Cristòfol. Les nostres endevinalles. València: Edicions del Bullent, 1991 (Esplai juvenil, 5). ISBN 84-86390-40-0.
* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.