OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rosella

La rosella (Papaver rhoeas) és una planta anual de flors de color vermell viu, habitual en els camps de cereals i altres conreus.

## Citacions

* Una rosella i una espiga / van esclatar al mes de Maig; / la mateixa ombra les abriga, / reben del sol el mateix raig.
       «La rosella» a Idilis, 1889. — Apel·les Mestres
* Mes com del cel l'estrella, / l'abril de ma encontrada mai s’allunya, / que per la nova gent com per ella, / la flor de la rosella sempre serà la flor de Catalunya.
       «Cançó de la rosella», a Brins d'Espígol, Pòstum. — Jacint Verdaguer
* Quan entre espigues de sonora aresta, / la rosella de sang s'esbadellà, / quant t'aixecares en revolta brava, / contra un poder indigne i delator.
       Apartat III, «El treball diví», a El sol alt, 1931. — Llorenç Riber i Campins
          Fa referencia al Corpus de Sang barceloní de 1640
* Muntanyes que produïu / moltes plantes, moltes herbes / i altres flors: / la rosella és la més bella de les flors.
          Poema recollit per Joan Amades

## Frases fetes i locucions

* Com una rosella.
          Comparança aplicada a una cosa molt vermella.

## Referències

* ↑ Mestres; 1889, s/n.
* ↑ Verdaguer, 1981, p. 1120.
* ↑ Rosselló Bover, 2011, p. 55.
* ↑ Roig; Pujol, 1995, p. 44.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «rosella». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Mestres, Apel·les. «La rosella». A: Idilis. Barcelona: Llibreria espanyola, 1889.
* Roig, Tina; Pujol, Maria Antònia. Recull de poemes per a petits i grans. Barcelona: Kairós, 1995. ISBN 9788472453470.
* Rosselló Bover, Pere. Actes de les Jornades d'Estudi sobre Llorenç Riber. Palma de Mallorca: Consell Insular de Mallorca, 2011. ISBN 849883385X.
* Verdaguer, Jacint. Brins d'espígol. Tarragona: Institut d'Estudis Tarraconenses Ramón Berenguer IV, 1981. ISBN 9788400047948.
# Rovell d'ou

El rovell d'ou o vermell d'ou (Balears) i antigament mujol, i científicament també deutoplasma o vitel és una part interna dels ous.

## Dites populars

* A Adrall, els del rovell de l'ou.
* El rovell de l'ou de l'Empordà és Borrassà.
* La Ribera és el rovell de l'ou de Barcelona, el Raval és la closca.
* Ou sense rovell anuncia desgràcia si no es tira al foc.
* Ser com el rovell de l'ou, menjar la llengua del bou.
* Si el Vallès fos un ou, el rovell fóra a Palou.

## Frases fetes i locucions

* El rovell de l'ou.
          Ésser el centre d'alguna cosa.
          Al millor lloc.
* Fer un ou de dos rovells.(Val.)
          Fer una cosa extraordinària.

## Referències

* ↑ Farràs i Muntó, 1988, p. 152.
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 479-528.
* ↑ Amades, 1984, p. 23.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes, populars, 1965.
* ↑ Pujol i Vila, 1999.
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 520.
* ↑ Espinal, Maria Teresa. «centre». Diccionari de sinònims de frases fetes. Bellaterra: Universitat Autònoma de Barcelona, 2018.
* ↑ Espinal, Maria Teresa. «millor». Diccionari de sinònims de frases fetes. Bellaterra: Universitat Autònoma de Barcelona, 2018.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «rovell». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Històries i llegendes de Barcelona : passejada pels carrers de la Ciutat Vella. 4a ed. Barcelona: Edicions 62, 1984. ISBN 8429721436.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Farràs i Muntó, Elvira. Ribera amunt són les boniques : refranys i dites de l'Alt Pirineu català. Tremp: Garsineu Edicions, 1988 (La cullereta ; 12). ISBN 84-88294-90-6.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Pujol i Vila, Josep (comp.). 5000 refranys de nostra terra (en català). Tarragona: Arola, 1999. ISBN 8495134292.
# Rubí

Rubí és un municipi de la comarca del Vallès Occidental.

## Dites populars

* A Rubí, noies maques i bon vi.
    (var.) A Rubí, noies i bon vi.
* A Rubí, cotó collir; a Rubió, collir cotó.
* A Rubí, males putes i bon vi.
* A Rubí, robar, cagar i marxar.
    (var.) Rubí, robar, carregar i marxar.
    (var.) Rubí, robar, matar, assassinar, cara de deure i no pagar.
* El vi de Rubí es perd pel camí.
* A Terrassa, mala raça; a Sabadell, mala pell i a Rubí, noies maques i bon vi.
    (var.) Terrassa mala raça, Sabadell mala pell, Sant Cugat fills de gitanos i Rubí la flor del rei.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 Pàmies i Riudor, Víctor. «Rubí» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 30 setembre 2024].
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 501.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* Rubí - Lloc web oficial
# Rossinyol

El rossinyol (Luscinia megarhynchos) és un ocell de l'ordre dels passeriformes, amb les parts superiors de color bru rogenc i les inferiors més clares, fortament territorial i que s'alimenta de cucs, petits insectes i aranyes. És una espècie molt apreciada pel cant del mascle.

## Dites populars

* El rossinyol, gàbia no vol.
* Pel maig, cada dia un raig: de pluja, de sol o de cants de rossinyol.
* Per l'abril, el mascaret ja és aquí, el llengut i el teuladí i el rossinyol de cant tan fi.
* Per Sant Miquel, el rossinyol travessa el cel.
* Quan canta el rossinyol, planta el fesol.
* Quatre caderneres, quatre rossinyols i un barret de palla per a tapar.
* Vaquetes i rossinyols es poden menjar tots sols.

## Frases fetes i locucions

* Cantar [o refilar] com un rossinyol.
          Cantar molt bé.
* L'has sentit, a aquest rossinyol?
          Resposta que es dóna qan algú fa un comentari molt interessant o peculiar.

## Referències

* 1 2 3 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Rossinyol». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 «Rossinyol». ParemioRom : Paremiologia romànica: refranys meteorològics i territori. Barcelona: Departament de Filologia Romànica, Universitat de Barcelona, 2011. [Consulta: 18 juliol 2017].
* 1 2 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Amades, 1989, p. 208.
* ↑ Fàbrega, 1921.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. III. Corpus. Primavera.. Estella: Salvat, 1989. ISBN 8434536730.
* Fàbrega, Jaume. 100 refranys sobre el menjar i el beure. La saviesa popular a taula. Cossetània Edicions, 2021. ISBN 9788413560595.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Rosselló

* Aquesta pàgina conté fragments escrits en català genuí, anteriors a la normativa de Pompeu Fabra. Es reprodueix la font original per preservar-ne el significat íntegre i no desvirtuar-la. Podria semblar que hi ha errors ortogràfics que en realitat no ho són.
El Rosselló dit Pla(na) del Rosselló és una comarca històrica catalana administrativament a l'extrem sud-oriental de l'estat francès. Perpinyà, la ciutat més important i capital, també és la ciutat més important de la Catalunya Nord. Confronta amb les comarques catalanes de l'Alt Empordà, el Vallespir i el Conflent, i al nord amb Occitània.

## Citacions

* —Aguayta!—diu l'hermosa, y en mágich panorama obrir ven á ses plantes lo pla del Rosselló per entre cortinatges de boyres d'or y flama, y ací's veu, com en somni d'amor, prop de sa dama y al cim de Canigó.
       'Lo Rosselló' a «Nuviatge» (Cant VI), Canigó, 1886. — Jacint Verdaguer

## Dites populars

* Al Rosselló a cada mata, un traidor.(rossellonès)
* L'arc de Sant Martí al Canigó, pluja al Rosselló.
* Boires al Canigó, pluja al Rosselló.
    (var.) Broma baixa al Canigó, tramuntana al Rosselló.
* Núvols a Rosselló, pluja en abundor.

## Referències

* ↑ Verdaguer, 2005, p. 55-56.
* ↑ Tirach Alventosa, Pasqual. «Retòrica». Malnominació a Catalunya Nord, estudi sincrònic dels sobrenoms nord-catalans. L'autor. Arxivat de l'original el 1621373215. [Consulta: 12 maig 2018].
* ↑ Amades i Gelats, Joan. El Pirineu: tradicions i llegendes. Barcelona: La Llumenera, 1949, p. 54 [Consulta: 30 agost 2014].
* 1 2 «Rossellón (Rosselló, Roussilhou en grafía de orientación mistraliana) [comarca catalana bajo administración francesa]». ParemioRom: Paremiología romance: refranes meteorológicos y territorio. [Consulta: 12 desembre 2016].
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Roselló». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Verdaguer, Jacint; edició a cura de Marina Gustà. Canigó. Badalona: Sàpiens, 2005. ISBN 84-96414-72-8.
# Roure

El roure és el nom donat a les espècies caducifòlies del gènere Quercus, de la família de les fagàcies.

## Citacions

* Què no podras? —Viure, viure, viure sempre: no voldria morir mai; ser com roure que s'arrela i obre la copa en l'espai.
       'El comte Arnau', VI, «Visions» a Visions i cants, 1900. — Joan Maragall

## Dites populars

* El bastó adreça el plançó, però el roure no.
* El roure va deixar morir la seva mare de fred.
* Un cop de destral no fa caure un roure.
* Un costum, arrela més que un roure.
* Qui sembra un gla, un roure collirà.

## Frases fetes

* Donar una gla per fer cagar un roure.
          Fer una una petita despesa o un sacrifici no gaire feixuc per obtenir beneficis que compensen sobradament la despesa o el sacrifici.
* Ésser fort com un roure.
    (var.) Ésser més fort que un roure.
          Ésser una persona molt forta.

## Referències

* ↑ Maragall, 2003, p. VI.
* 1 2 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 3 4 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes, populars. Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans. Barcelona: Edicions 62, 1999, p. 305-341. ISBN 842974519X. $^{[Enllaçnoactiu]}$

## Bibliografia

* Joan, Maragall. Visions i cants. Barcelona: Proa, 2003. ISBN 9788484376255.
# Rovelló

El rovelló (Lactarius sanguifluus), també anomenat esclata-sang, pinenc, pinenca o paratge, és un bolet de la família de les russulàcies, dels més apreciats gastronòmicament a Catalunya.

## Dites populars

* A tot arreu se fan bons rovellons.
* Al rovelló, cercar-li companyó.
* De la carn, el moltó, i del bolet el rovelló.
* La llenega és carn d'ovella i el rovelló és carn de moltó.
* Mal any d'esclata-sangs, bon any de fred.
* Per a cireres, La Torre, per a rovellons, El Port, i per a xiques boniques, Xerta, Prat del Comte i Bot.
    (var.) Per a figueres, Maella, per a rovellons: lo Port i per a xiques boniques les de Prat de Comte i Bot.
* Per Santa Caterina, el rovelló ja fina.
* Pinatells i rovellons s'amaguen pels racons.
* Quan a l'octubre plou, el rovelló és mou.
* Si a l'octubre plou, el rovelló mou.
* Si trobes una llora, el rovelló hi és a la vora.

## Frases fetes i locucions

* Conservar-se com un rovelló.
          Mantenir-se ben conservat, sense envellir.
* Fer el rovelló.
          Quedar un cremalló al cap del ble del llum.

## Referències

* 1 2 3 4 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Rovelló». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 6 7 Parés i Puntas, 1999, p. 456-460.
* ↑ Fàbrega, 2021.
* ↑ Navarro Gómez, Pere «Gentilicis, renoms col·lectius i dites tòpiques de la comarca de la Terra Alta» (PDF). Butlletí Interior de la Societat d'Onomàstica, Núm. 82, (2000), pàg. 304-312 [Consulta: 10 gener 2017].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 12 octubre 2024].

## Bibliografia

* Fàbrega, Jaume. 100 refranys sobre el menjar i el beure : la saviesa popular a taula. Valls: Cossetània, 2021. ISBN 9788413560441.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Rossell

Rossell és un municipi valencià de la comarca del Baix Maestrat.

## Dites populars

* A Rossell són gitanos.
* Del Rossell, ni dona ni porcell.
* Mira si hai corregut terres que hai estat a Coratxà, a Bel i Castell de Cabres, a Frades i al Bellestar.
          Bel és un nucli de població que es troba al municipi de Rossell, i el Bellestar i Coratxà a la Pobla de Benifassà.
* Per mal llibell perdé l'Abat, Rossell; i per esmena donaren-li Xalamera.

## Cançons populars

* A Ulldecona els falducs, a Alcanar la fava clara, a la Sénia els mascarats i a Rossell la gitanada.

## Referències

* 1 2 3 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Moll, Francesc de B. (director) «Bolletí del diccionari de la llengua catalana» (PDF). Revista de lingüística, folklore i literatura, Vol. XVIII, Núm. 1, (1936) [Consulta: 1487604769].
* ↑ Aragonés Salvat, Albert «Noms i malnoms gentilicis del Baix Ebre i del Montsià» (PDF). Butlletí Interior de la Societat Onomàstica, Núm. 79, (1997), pàg. 12-37 [Consulta: 26 setembre 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Ajuntament de Rossell
# Joel Joan i Juvé

Joel Joan i Juvé (Barcelona, 2 de novembre de 1970) és un actor, guionista i director català.

## Citacions

* No es posen la paraula democràcia a la boca cada dos per tres? Doncs si un Parlament, en el noranta per cent, arriba a uns acords, aquests s'han de respectar al cent per cent. (Referint-se a l'Estatut del 2005)
* Jo sóc independentista per un raó molt senzilla: perquè crec que la meva nació és Catalunya i no Espanya.
* Espanya només ens vol pels diners, perquè com a realitat lingüística i cultural li som un problema.
* No ens deixaran marxar mai, som nosaltres que ens n'hem d'anar.
* La Constitució és una constitució amb una pistola apuntant-te a la nuca. D'això en diuen democràcia?
* La independència és un estat d'ànim.
       Diari Ara, 15 de gener de 2012.
* El Barça és de les poques coses realment independents del país. Imagina't que la junta del Madrid hagués de decidir els pressupostos del Barça, o ens donguessin els diners quan a ells els convingués i de la manera que els hi convingués. El Barça estaria a Tercera Regional, que és una mica on està el país.
       Diari Ara, 15 de gener de 2012.

## Referències

* 1 2 Capdevila, Carles. «Joel Joan: "Si el Madrid decidís el pressupost del Barça, seria a Tercera Regional, com el país"». Ara.cat. Barcelona: Ara, 15-01-2012. Arxivat de l'original el 1343629003. [Consulta: 11 agost 2012].
# Joc

El Joc és una activitat física o mental, estructurada o semiestructurada, que té com a finalitat la diversió o entreteniment però, de vegades, també amb fins educatius.

## Dites populars

* Afortunat en el joc, desgraciat en amors.
* Noia honesta, res de jocs. Mira'm i no em tocs.
* Borsa de jugador no ha de mester tancador
** Nota: Significa que un jugador tan aviat guanya com perd.
* Una retirada a temps és una victòria
** Nota: Dita que pot ser aplicada als jocs.

### Jocs de cartes

* La primera val per mil
** Nota: Dita que s'empra en el joc del Truc, i que significa que fer la primera vasa és molt important per a guanyar una jugada.

### Jocs de tauler

* Escac i mat
** Nota: Dita quan s'ha guanyat al contrincant eliminant el seu rei en el joc dels escacs.

## Frases fetes i locucions

* Ésser alguna cosa un joc per a algú.
          No oferir-li cap dificultat.
* Ésser joc de poques taules.
          Ésser cosa fàcil o sense complicacions.
* Fer el doble joc.
          Fer el joc alhora a contraris.
* Fer el joc a algú.
          Anar-li a favor indirectament, facilitar-li la consecució dels seus propòsits.
* Posar en joc.
          Utilitzar amb una finalitat determinada i en profit propi.

## Referències

* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 3 «Joc». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 25 maig 2012].
* 1 2 «Joc». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Barcelona : Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 23 de maig de 2012]

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.

## Enllaços externs

* Web sobre el joc del Truc (retruc.net)
# Johann Sebastian Bach

Johann Sebastian Bach (Eisenach, Turíngia, 21 de març de 1685 — Leipzig, Saxònia, 28 de juliol de 1750) fou un compositor i organista alemany de música Barroca. Fou membre de una de les famílies de músics més extraordinàries de la historia (amb més de 35 compositors famosos i molts intèrprets destacats).

## Citacions

* On està la música devocional, Déu amb la seva gràcia està sempre present.

## Citacions sobre Johann Sebastian Bach

* És un artista extraordinari amb l'orgue i el clavicèmbal, i no he vista cap música que pogués rivalitzar amb ell.
       1737. — Johann Adolf Scheibe
* La figura de Bach és central en la història de la música, o dit d'altra menera, Bach és l'epicentre de la música occidental.
       2000. — Antoni Ros-Marbà
* Mai més no cauran de nou en l'oblit ni el nom ni l'obra de Johann Sebastan Bach, sigui on sigui que viu l'esperit de la música.
       S.XX. — Phillip Spitta
* Tot succeeix en Bach.
       — Anton Webern
* Un estudi de Bach. Allí ho trobarà tot.
       — Johannes Brahms

## Referències

* ↑ Anotació en una còpia de la Biblia Calov, citat per John Butt (ed.) El company de Cambridge a Bach (Cambridge: Cambridge University Press, 1997) pàg. 256, traducció de ibid., pàg. 46.
* ↑ LLinas, Julian «La música a través de la història». Enciclipèdia Salvat, (1982), pàg. 27. ISBN 84-345-7998-7.
* ↑ «Passió per Bach». Suplement de llibres de La Vanguardia, (2000), pàg. 9.
* ↑ Porrúa, Joaquín «100 Biografies en la història de la música». , (1962).
* ↑ «Passió per Bach». Suplement de llibres de La Vanguardia, (2000), pàg. 6.
* ↑ Hancock Miles, Russell «Johann Sebastian Bach: una introducción a su vida y obra». Prentice-Hall, (1962), pàg. 19.
# Johannes Kepler

Johannes Kepler (Weil der Stadt, Sacre Imperi Romanogermànic, 27 de desembre de 1571 — Ratisbona, 15 de novembre de 1630) fou un astrònom i matemàtic alemany, figura clau en la revolució científica.

## Citacions
### Lleis de Kepler

* Els planetes descriuen òrbites el·líptiques amb el Sol en un dels focus. L'òrbita de cada planeta és una el·lipse, un dels focus de la qual és ocupat pel Sol.
    (en alemany) Die Planeten bewegen sich auf elliptischen Bahnen, in deren einem Brennpunkt die Sonne steht.
* El moviment dels planetes compleix la llei de les àrees, la superfície escombrada pel radi vector és constant. La línia que uneix el planeta amb el Sol escombra àrees iguals en temps iguals.
    (en alemany) Ein von der Sonne zum Planeten gezogener Fahrstrahl überstreicht in gleichen Zeiten gleich große Flächen.
* El quadrat del període de revolució orbital d'un planeta és proporcional al cub del semieix major de la seva òrbita. El quadrat del període de revolució orbital d'un planeta és proporcional al cub de la seva distància mitjana al Sol. Hi ha proporcionalitat entre la potencia tercera del semieix major i el quadrat del període de revolució.
    (en alemany) Die Quadrate der Umlaufzeiten zweier Planeten verhalten sich wie die Kuben (dritten Potenzen) der großen Bahnhalbachsen.

## Referències

* 1 2 3 Pascual, 1994, p. 51.
* 1 2 «lleis de Kepler». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Masoliver Garcia, 2012, p. 130.

## Bibliografia

* Masoliver, Jaume. Fonaments de física : grau de matemàtiques. Barcelona: Publicacions de la Universitat de Barcelona, 2010. ISBN 8447534405.
* Pascual, Ramon. Física general. Bellaterra (Barcelona): Universitat Autònoma de Barcelona, Servei de Publicacions, 1994. ISBN 844900182X.
# Johann Gottfried Herder

Christian Johann Gottfried von Herder (Mohrungen, Prússia, 25 d'agost de 1744 — Weimar, 18 de desembre de 1803) va ser un filòsof i crític literari alemany els escrits del qual van contribuir a l'aparició del romanticisme alemany.

## Citacions

* ...si a aquest concepte [l'humanitarisme] se li donés tot el seu vigor [...] i s'infongués en el nostre cor i en el dels altres com a primer i ineludible deure, s'esvairien els prejudicis polítics, religiosos i de categoria i posició social, aquest últim el més estúpid de tots.
       Adastrea, 1801–1803.
          Sobre la maçoneria.
* Cada Estat com a tal és una màquina, i cap màquina té raó.
    (en alemany) Jeder Staat als solcher ist eine Maschiene und keine Maschiene hat Vernunft.
       Staat, Nation, Humanität. Ausgewählte Texte, capítol «Staat als Maschiene».

## Referències

* ↑ Ortega y Gasset, 1989, p. 98.
* ↑ Herder, 2007, p. 75.

## Bibliografia

* Herder, Johann Gottfried. Staat, Nation, Humanität ausgewählte Texte. Würzburg: Königshausen & Neumann, 2007. ISBN 9783826034398. $^{[Enllaçnoactiu]}$
* Ortega y Gasset, José (fund.). Revista de Occidente. Madrid: ARCE i Fundació José Ortega y Gasset, 1989, n. 100, p. 98 [Consulta: 28 maig 2017].
# Johanna Lindsey

Johanna Lindsey (anglès: Johanna Helen Howard Lindsey) (Frankfurt del Main, 10 de març de 1952 - Nashua, 27 d'octubre de 2019) fou una novel·lista estatunidenca.

## Citacions

* Fes-ho tu mateix, ningú més ho farà.
    (en anglès) Do for yourself, for no one else will.
       A Heart so Wild, 1986.
* És millor que pensis amb cautela abans de dir res, estimada, perquè si em dones el teu amor, no te'l tornaré.
    (en anglès) You better think real carefully before you say anything, cateyes, because if you give me your love, I’m not going to let you take it back.
       A Heart so Wild, 1986.
* La gent estúpida sempre ignoraven els bons consells.
    (en anglès) Stupid people always ignored good advice.
       All I Need Is You, 1997.
* Que és un amic sinó algú amb qui et sents proper, amb qui t'agrada estar, amb qui pots confiar i compartir plaers.
    (en anglès) What is a friend if not someone you feel close to, someone you like being with, someone you can confide in and share pleasure with.
       A Loving Scoundrel', 2004.
* Però no has de permetre que l'autèntica felicitat se t'escapi sense una forta lluita.
    (en anglès) But you don't let true happiness slip out of your grasp without one helluva fight.
       That Perfect Someone, 2010.

## Referències

* 1 2 Lindsey, 1986.
* ↑ Lindsey, 1997.
* ↑ Lindsey, 2015.
* ↑ Lindsey, 2010.

## Bibliografia

* Lindsey, Johanna. A heart so wild. New York: Avon, 1986. ISBN 9780380750849.
* Lindsey, Johanna. A loving scoundrel. London: Corgi Books, 2015. ISBN 9780552172271.
* Lindsey, Johanna. All I need is you. New York: Avon Books, 1997. ISBN 9780380975341.
* Lindsey, Johanna. That perfect someone. New York: Gallery Books, 2010. ISBN 9781439101070.
# Eva Maria Granados Galiano

Eva Maria Granados Galiano (Barcelona, 6 de gener de 1975) és una política socialista, sindicalista i feminista catalana, diputada del Parlament de Catalunya des de 2010 del PSC.

## Citacions

* (la demanda d'un referèndum d'autodeterminació a Catalunya) Doncs això amb el PSOE al govern espanyol no ho tindran. Nosaltres creiem que el problema que poguem tenir a sobre de la taula passa perquè els polítics ens posem d'acord entre nosaltres i oferim una proposta d'acord a votació. I en cap cas creiem en l'autodeterminació ni creiem que hagi de ser la ciutadania la que dirimeixi una qüestió important com pot ser aquesta.
       Programa de ràdio Catalunya Nit, 11 de setembre de 2019.

## Referències

* ↑ «Granados (PSC), sobre l'autodeterminació: "No creiem que la ciutadania hagi de dirimir una qüestió com aquesta"». Diari Ara, (12-09-2019) [Consulta: 13 setembre 2019].

## Enllaços externs

* Pàgina d'Eva Maria Granados Galiano a la web del Parlament de Catalunya