OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# María Dolores García Broch

María Dolores García Broch (València, 1938) és una política, mestra i empresària valenciana.

## Citacions

* D'esquenes a tota lògica, a la vegada que al decret de bilingüisme, es pretén que els xiquets de l'escola nacional reben les seues classes en llengua ¡catalana!, que ni tan sols és valenciana. I no solament les classes de llengua vernacla, sinó totes. Absolutament totes: Matemàtiques, Ciències Socials, fins i tot Llengua Espanyola, deuen ser impartides en català. ¿Què ocorrerà el dia de demà quan eixos, i molts altres xiquets, no siguen capaços de parlar correctament, i molt menys escriure, la llengua dels altres espanyols? ¿O no seran espanyols?
       Catalanismo: el quinto jinete. Article a Las Provincias, 3 d'abril de 1982.
          Original en castellà
* Que es complisca el decret: tres hores setmanals de llengua valenciana. La resta, com te de ser: en espanyol.
       Catalanismo: el quinto jinete. Article a Las Provincias, 3 d'abril de 1982.
          Original en castellà

## Referències

* 1 2 Cucó, Alfons. Roig i Blau. València: Tàndem, 2002.
# Vegetarianisme

El vegetarianisme és l'opció voluntària de seguir una dieta basada en vegetals (fruites, verdures, llegums, cereals, etc) i amb l'exclusió d'animals (carn, carn vermella, aus de corral, peix i marisc), podent ser amb la inclusió de productes lactis (iogurt, formatge, mantega, nata, etc.), ous i altres aliments (mel) o sense.

## Citacions

* La naturalesa rebutja la ingestió de carn degut a les nostres dents planes, la petitesa de la nostra boca, la delicadesa de la llengua i la feblesa de l'alè per a la digestió.
       Contra el fet de menjar carn. Llibre I. — Plutarc
* Menysprea la carn. No és altra cosa que sang bruta, un conjunt d'óssos, un complicat teixit de nervis, de venes i artèries.
       Meditacions. Llibre II. — Marc Aureli
* He viscut amb moderació, menjant poca carn i no com un aliment, sinó més aviat com un condiment de verdures que constitueixen la meva principal dieta.
    (en anglès) I have lived temperately, eating little animal food, and that not as an aliment, so much as a condiment for the vegetables, which constitute my principal diet.
       Carta al doctor Vine Utley, 1819. — Thomas Jefferson
* No hi hà res com el vert, per treure una pena de dintre. El vert, rebaixa, purifica, modifica i rectifica.
       El triomf de la carn. Escena VIII, 1912. — Santiago Rusiñol
* Un home de la meva intensitat espiritual no menja cadàvers.
    (en anglès) A man of my spiritual intensity does not eat corpses.
       Bernard Shaw: his life and personality, 1942. — George Bernard Shaw

## Referències

* ↑ Plutarc. Contra el fet de menjar carn. Palma: Lleonard Muntaner, 2010. ISBN 9788496242814.
* ↑ Marc Aureli. Meditacions. Barcelona: Llibres de l'Índex, 2008 (Els Clàssics de l'Índex ; 6). ISBN 9788496563742.
* ↑ Jewett, Thomas. «The Healthful Habits of Thomas Jefferson». Archiving Early America, cop. 1995-. [Consulta: 27 setembre 2014].
* ↑ Rusiñol, Santiago. El triomf de la carn. Barcelona: Antoni López, 1912 [Consulta: 3 març 2015].
* ↑ Pearson, Hesketh. Bernard Shaw: his life and personality. London: Collins, 1942.
# Vedell

El vedell o vedella és un brau o vaca que no ha assolit la maturitat sexual o té més d’un any d’edat.

## Dites populars

* Aquesta coa no és d'aqueix vedell.
* Cada ovella en té prou del seu anyell, i cada vaca del seu vedell.
* De Bassella, dona i vedella.
* El pecat de la vaca, el paga el vedell.
* Els d'Albuixec són mènos.
          Mènos es com en l'Urgell anomenen al vedell.
* Eugues i vaques, pel març, les més flaques. Passat el març marcell, salvats la vaca i el vedell.
* La carn de xai no deixis mai, que, com ella, sols hi ha la vedella.
* Merda de vedell no put tot lo dia.
    (var.) Merda de vedell no fuma tot lo dia.
* No caçar amb cadells ni llaurar amb vedells.
* Per no perdre la vedella, penja-li al coll una esquella
* Sopa poc, dina molt i menja escudella i viuràs com una vedella.
* Vedella manyaga, de totes les vaques mama.
    (var.) Vedella manyaga, de totes mama.
* Vedells i minyonts tot l'any són bons.

## Frases fetes

* Ésser merda de vedell.
          Ésser una cosa de gran aparença però que després acaba en no-res.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «vedell». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Amades, 1932.
* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 52, Vol. 4. Sector central litoral.
* 1 2 3 4 5 Blanch; Espot, 1999, p. 208.
* ↑ Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «merda». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Blanch, Xavier; Espot, Laura. Fer l'animal : bestiari popular il·lustrat. Barcelona: La Galera, 1999. ISBN 842465806X.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.
# Ventalló

* Aquesta pàgina conté fragments escrits en català genuí, anteriors a la normativa de Pompeu Fabra. Es reprodueix la font original per preservar-ne el significat íntegre i no desvirtuar-la. Podria semblar que hi ha errors ortogràfics que en realitat no ho són.
Ventalló és un municipi català de la comarca de l'Alt Empordà.

## Dites populars

* Llers i Ventalló, tot són bruixes i bruixots.
* Santa Màxima a L'Escala, Sant Sadurní a Montiró, Sant Vicens a Barbaralla, Sant Miquel a Ventalló.

### Valveralla

* Barberalla, terra de mosquits.

## Referències

* ↑ Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 Vila i Medinyà, 2010, p. 481-495.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Vila i Medinyà, Pep «Un recull de modismes empordanesos recollits pel folklorista reusenc Cels Gomis Mestres (Figueres, 1883)». Annals de l'Institut d'Estudis Empordanesos, 41, (2010), pàg. 481-495. DOI: 10.2436/20.8010.01.46.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Ventalló - Lloc web oficial
# Verd

* Aquesta pàgina conté fragments escrits en català genuí, anteriors a la normativa de Pompeu Fabra. Es reprodueix la font original per preservar-ne el significat íntegre i no desvirtuar-la. Podria semblar que hi ha errors ortogràfics que en realitat no ho són.
El verd o vert és un dels colors que es distingeix en l'espectre solar, entre el groc i el blau.

## Citacions

* No hi hà res com el vert, per treure una pena de dintre. El vert, rebaixa, purifica, modifica i rectifica.
       El triomf de la carn. Escena VIII, 1912. — Santiago Rusiñol

## Dites populars

* Cull ton fruit per Sant Miquel, tant si és madur com si és verd.
* De més verdes en maduren!
* Les coses d'aquest món, verdes i madures són.
* Llenya verda fa bon fum, llenya seca, bona llum.
* Més val verd per a l'amo que madur per a un altre.
* No en vull, que són verdes.
    (var.) Quan la guilla no en pot haver, diu que són verdes.
    (var.) La guineu quan no les pot haver diu que són verdes.
* Pa sec i llenya verda aguanten molt la casa.
* Per Sant Simó, cull el nap, tant si és verd com madurat.
* Quan és verda se doblega, i quan és seca, se romp.
* Si pel gener veus terrejar, posa't a cantar, i si veus verdejar, posa't a plorar.
* Vagin les verdes per les madures.

## Frases fetes i locucions

* Estar a les verdes i a les madures.
          Acceptar la part desagradable o dolenta d'una cosa igual com es frueix de la bona o agradable.
* La vergonya era verda i se la va menjar un burro [ase, ruc].
          Dir-li a algú que no té vergonya.
* Que si són verdes, que si són madures.
          Frase que al·ludeix despectivament a coses dites per algú, que es consideren xafarderies o enraonies.
* Quedar-se verd (algú).
          Restar desagradablement sorprès.
* Veure's verd (algú).
          Trobar-se en una situació perillosa, compromesa, enutjosa, difícil, etc.

## Referències

* ↑ Rusiñol, 1912, p. 30.
* 1 2 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 3 4 5 6 7 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Verd». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 7 octubre 2024].
* 1 2 3 4 5 «Verd». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 2 novembre 2016].
* ↑ Amades, 1982, p. 298.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. I. Hivern. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Rusiñol, Santiago. El triomf de la carn (Djvu). Barcelona: Antoni López, 1912 [Consulta: 12 agost 2017].
# Veganisme

El veganisme és un estil de vida compromès amb la protecció de la natura que, per qüestions ètiques, implica abstenir-se totalment de l'ús o consum de qualsevol producte d’origen animal, tant en l’alimentació com en la roba, els cosmètics, etc.

## Citacions

* El meu millor any de competició a la pista va ser el que vaig seguir una dieta vegana.
    (en anglès) My best year of track competition was the first year I ate a vegan diet.
       — Carl Lewis
* En l'anàlisi final, malgrat la nostra diversitat, només hi ha un tipus de vegà: la persona compromesa i que practica reverència i respecte per tota forma de vida.
    (en anglès) In the final analysis, despite our diversity, there is only one type of vegan— a person who is committed to and practices reverence and respect for all life.
       Being Vegan, 2000. — Joanne Stepaniak
* S'hauria de ser vegetarià o vegà com a mínim un dia a la setmana.
       La Vanguardia, 11 d'abril de 2016. — Rodrigo de la Calle
* Parlem de mancances i de reforços... us heu fixat en la quantitat d’anuncis que hi ha de reforços en l'alimentació infantil, juvenil i adulta? No van dirigits a persones vegetarianes però parlen de mancances en la dieta. Així doncs qui té mancances?
       TVAnimalista, 6 de setembre de 2016. — Carme Porta i Abad
* Viure en un món que vol alternatives: agricultura ecològica i respecte animal. Un món que no es vol alimentar en base a un sistema de producció dels aliments en massa que no té en compte la salut humana ni el patiment i dolor dels animals.
       TVAnimalista, 6 de setembre de 2016. — Carme Porta

## Referències

* ↑ Matey, Patricia «Un atleta pot ser vegà?». El País, (29-01-2015) [Consulta: 26 desembre 2016].
* ↑ «Carl Lewis on Being Vegan». earthsave.org. [Consulta: 26 desembre 2016].
* ↑ Stepaniak, Joanne. Being vegan: living with conscience, conviction, and compassion. Los Angeles: Lowell House, 2000. ISBN 9780737303230.
* ↑ Jolonch, Cristina «Barcelona fa seva la bandera de la gastronomia vegetariana». La Vanguardia, (11-04-2016) [Consulta: 26 desembre 2016].
* 1 2 «Són bojos aquests romans!». tvanimalista.com. Arxivat de l'original el 1482293895. [Consulta: 26 desembre 2016].
# Ventdelplà

Ventdelplà és una sèrie dramàtica catalana produida per Diagonal TV i emesa actualment a TV3. L'emissió va començar el 14 de febrer del 2005 amb un total de 240 episodis emesos fins ara en 5 temporades. L'argument gira al voltant de la vida dels habitants del poble de Ventdelpà.

## Cites del personatges
### Damià Delmàs

* Perque la meva coseta em tingui sempre present.
          Inscripció en una escalva d'or que li va regalar en Damià a la Teresa.
* Teresa, jo t'estimo... mai et faria mal.

### Josep Monràs

* Casum seuna.

### Jaume Estelrich

* Me'n vaig cap al tros.

## Enllaços externs

* Web oficial de Ventdelplà$^{[Enllaçnoactiu]}$
# Veracreu

La Veracreu o Santa Creu és la creu en la qual va ser executat Jesús de Natzaret; dintre del cristianisme es considera una relíquia de primer ordre. Hi ha dues festivitats en el calendari litúrgic relacionades amb aquest objecte: la Recuperació de la Creu (3 de maig) i l'Exaltació de la Santa Creu (14 de setembre).

## Dites populars

* Avui és la Creu. — Agenollau-vos, i no caureu.(Mall.)
* De Sant Marc a Santa Creu a sembrar síndries arreu.
* Bon Sant Jordi i Santa Creu, hi haurà vi pertot arreu.
* En passar Marquet i Creueta, ja et pots llevar la jaqueta.(Morella)
* La Creu, dia tres de maig la trobareu.
* Per Sant Marc, el bon gat és nat i per Santa Creu ja hi veu.
          Se celebra Sant Marc el 25 d'abril, i Santa Creu, el 3 de maig.
* Per Santa Creu, el blat s'hi veu.
* Per Santa Creu el llop ja s'hi veu.
* Per Santa Creu i Sant Cebrià, sembra a costa i sembra en pla.
* Per Santa Creu, migdiada a tot arreu.
* Per Santa Creu ni una falcia veureu i per Sant Pancraç n'hi ha per totes parts
* Per Santa Creu, nostramo, mudem de preu.
* Per Santa Creu, pèsols i faves per tot arreu.(Empordà)
    (var.) Per Santa Creu, robar faves per tot arreu.
    (var.) Santa Creu, porta les festes arreu.
* Per Santa Creu, si teniu, bereneu.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «creu». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 Parés i Puntas, 1999, p. 73-180.
* ↑ Amades, 1989, p. 285-307.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «blat». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Amades, 1932, p. 223-240.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes, populars , 1965.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 2 octubre 2024].
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «fava». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Correas Martínez; Gargallo Gil, 2003.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. III. Corpus. Primavera.. Estella: Salvat, 1989. ISBN 8434536730.
* Amades, Joan. Vocabulari dels pastors (en català). Barcelona: Imprenta de la Casa de Caritat, 1932.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Correas Martínez, Miguel; Gargallo Gil, José Enrique. Calendario romance de refranes. Barcelona: Edicions de la Universitat de Barcelona, 2003. ISBN 8483383942.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Maria Lluïsa Borràs i González

Maria Lluïsa Borràs i González (Barcelona, 1 de febrer de 1931 - Palafrugell, 23 de gener de 2010) fou una doctora en Història de l'Art per la Universitat de Barcelona, escriptora, historiadora i crítica d'art, comissària d'exposicions, professora universitària, especialista en avantguardes i en dadaisme, impulsora de la Fundació Miró i col·laboradora de diversos artistes.

## Citacions

* La principal tasca del crític d’avui no és jutjar [...] Ara la prioritat és compartir les claus que un posseeix per ajudar a entendre el que li diu l'obra. El crític no és un jutge: és un pont entre artistes i públic.

## Referències

* ↑ Sánchez, Dominica. «L’estètica austera i rigorosa de Dominica Sánchez a Artur Ramon Art». bonart, 04-02-2022. [Consulta: 26 març 2024].
# Maria Magdalena

Santa Magdalena (?, segle I), també coneguda com Maria de Magdala o Maria Magdalena, és un personatge del Nou Testament. Acompanyà Jesús a la creu i fou la primera a veure'l ressuscitat. La seva devoció és molt popular als Països Catalans. Se celebra la seva festivitat el 22 de juliol.

## Dites populars

* De Sant Joan a Santa Magdalena es pesca la morena.
* La bona filanera per Tots Sants comença la vetlla, i la més bona, per Santa Magdalena.
    (var.) La bona filanera per Sant Bartomeu pren la vetlla, però la més bona per Santa Magdalena.
* La que fila per Santa Magdalena, farà bona tela.
* Per Santa Caterina, l'avellana és mitja, i per Santa Magdalena l'avellana és plena.
* Per Santa Magdalena, l'avellana és plena, i per Sant Llorenç ja no n'hi ha gens.
    (var.) Per Santa Magdalena, l'avellana és plena, i per Sant Llorenç clava-li les dents.
* Per Santa Magdalena, l'avellana és plena; plena o no plena, cull l'avellana per Santa Magdalena.
* Per Santa Magdalena, l'avellana plena i el pinyó, madur.
    (var.) Per Santa Magdalena, l'avellana plena, la figa, madura, el raïm, pintat, i el blat ensacat.
* Per Santa Magdalena, la cabellera plena.
    (var.) Per Santa Magdalena, la cabellera estesa.
* Per Santa Magdalena, la figuera és plena.
* Per Santa Magdalena, la nou ja és plena, i per Sant Salvado, ja fa el galló.
* Per Santa Magdalena, la nou i l'avellana plena.
    (var.) Per Santa Magdalena, l'avellana plena.
    (var.) Per Santa Magdalena, la nou plena.
* Per Santa Magdalena, raïm a la plena.
* Per Santa Magdalena, vés a la figuera, i, si no en trobes de nada, torna-hi per Santa Anna.
* Per Santa Magdalena i Sant Jaume, l'avellana a taula.
* Qui bat abans de Santa Magdalena, bat sense pena.
* Santa Bàrbara i Santa Helena i Maria Magdalena, guardau-mos de trons i llamp.(Menorca)
* Santa Bàrbara va pel camp tota vestida de blanc; Santa Bàrbara i Santa Elena i santa Maria Magdalena, guardau-nos de trons i llamps.
* Santa Magdalena, pluja mena.
* Si per Santa Magdalena plou, es podreix la castanya i la nou.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 3 4 5 6 Amades, 1982, p. 564-578.
* 1 2 Amades, 1931, p. 163-164.
* 1 2 3 4 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Magdalena». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Barbara». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «llamp». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Gómez, Néstor. «10 refranys del mes de juliol (1a part)» (en català). Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 01-07-2016. [Consulta: 18 juliol 2016].

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costums populars de Barcelona (en català). Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1931.
* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. IV. Estiu. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 9788434536739.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Maria Carme Roca i Costa

Maria Carme Roca i Costa (Barcelona, 21 de novembre de 1955) és una historiadora i filòloga catalana.

## Citacions

* Les coses que semblen més inabastables esdevenen simples quan, senzillament, les formulem en veu alta.
       Selfies al cementiri, 2017.

## Referències

* ↑ «Postals literàries». Institució de les Lletres Catalanes. [Consulta: 23 maig 2021].
# Maria Mercè Marçal i Serra

Maria Mercè Marçal i Serra (Ivars d'Urgell, 13 de novembre de 1952 - Barcelona, 5 de juliol de 1998) va ser una poeta, catedràtica de català, narradora i traductora catalana, i també activista feminista, lesbiana, nacionalista i comunista i per un temps, editora. Usà com a nom de ploma Maria-Mercè Marçal.

## Citacions

* Ser dona significa tenir un punt de vista diferent. Tenim un cos diferent, una història diferent i una situació objectivament diferent.
       Entrevista d'Eva Piquer al Suplement de Cultura de l'Avui, 26 de gener de 1995.
* A Madrid no entenen el problema del català de la mateixa manera que alguns homes no entenen les reivindicacions feministes d'avui. Formalment són situacions resoltes, però a la pràctica és una altra història.
       Entrevista d'Eva Piquer al Suplement de Cultura de l'Avui, 26 de gener de 1995.
* El marc formal de la poesia és un obstacle amb el qual barallar-me, i en la baralla surten coses que potser no sortirien.
       Entrevista d'Eva Piquer al Suplement de Cultura de l'Avui, 26 de gener de 1995.

### Obra literària

* A l'atzar agraeixo tres dons: haver nascut dona,
    de classe baixa i nació oprimida.
    I el tèrbol atzur de ser tres voltes rebel.
       Divisa, de Cau de llunes, 1977.
* L'escala fosca del desig no té baranes.
       Bruixa de dol, 1977-1979.

## Referències

* 1 2 Piquer, Eva «"Necessito retornar a mi"». L'Avui, (26-01-1995), pàg. I-III [Consulta: 19 novembre 2017].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ «Maria-Mercè Marçal: «M’ha marcat més ser dona i de nació oprimida que la classe baixa»». Catorze.cat, (05-07-2021) [Consulta: 10 novembre 2022].
* ↑ Cau de llunes. Barcelona: Proa, 1977.
* ↑ Cau de llunes. Sant Boi de Llobregat: Llibres del Mall, 1979.
# Maria Petraccini

Maria Maddalena Petraccini, anomenada també Pettracini o Petrocini (Florència, Toscana, 1759 – Bagnacavallo, Ravenna, 1 de juny de 1791), va ser una anatomista, metgessa i professora d'anatomia italiana.

## Citacions

* Abandono el fantasma del prejudici i, menyspreant el sentiment vulgar, M'armo a favor de la humanitat innocent.
* Jo, però, no deixo de ser una dona, i per tant jo mateixa un objecte, que difícilment pot merèixer la consideració dels altres.

## Referències

* 1 2 Petraccini, Maria. Memoria per servire alla fisica educazione de’ bambini (en italià), 1789.
# Maria Coma

Maria Coma (Barcelona, 1986) és una compositora, pianista i cantant catalana.

## Citacions

* Sóc de les primeres generacions de compositores que no sentim desavantatge pel fet de ser dones.
       Revista Enderrock número 207 dedicat a "Dones, cançons i violes. 25 dones de la cançó", gener de 2013.
* Sovint dic que vaig començar a tocar i compondre perquè admirava molt la directora de la meva escola, que era pianista. Però al cap i a la fi els ho dec als meus pares. Em van portar a una escola on la música i la plàstica eren assignatures molt importants i molts nens tocàvem instruments. Quan els vaig insistir molt a tocar el piano, ells em van escoltar tot i que en aquell moment era un esforç.
       Revista Enderrock número 207 dedicat a "Dones, cançons i violes. 25 dones de la cançó", gener de 2013.
* Jo volia fer un piano amb un so semblant al de la celesta. Però necessitàvem diners i temps.
       En una entrevista per a Time Out, 12 novembre 2013.
          Coma estava parlant sobre la creació del clavinimbus, l'instrument emprat al disc Celesta (2013)
* No dic que mai no gravi en un estudi perquè mai no es pot dir que no a res, però m'encanta gravar a casa.
       En una entrevista per a Time Out (2013), 12 novembre 2013.

## Referències

* 1 2 AAVV (text: H.M.A) «Dones, cançons i violes. 25 dones de la cançó». Revista Enderrock i ICD, núm. 207, pàg. 18.
* 1 2 Salicrú, Marta. «Entrevista a Maria Coma». Time Out. [Consulta: 2 gener 2017].
# Maria Edgeworth

Maria Edgeworth (Black Bourton, 1 de gener de 1767 o 1768 — Edgeworthstown, 22 de maig de 1849) fou una escriptora irlandesa.

## Citacions

* El poder és la llei de l'home; fes-lo teu.
    (en anglès) Power is the law of man; make it yours.
       «An Essay on the Noble Science of Self-Justification», a Letters to literary ladies, 1795.
* Em fa il·lusió veure el meu funeral abans de morir.
    (en anglès) I've a great fancy to see my own funeral afore I die.
       Castle Rackrent, 1800.
* Quin tresor, trobar [...] un cor nou-- tots els cors són, avui en dia, de segona mà en el millor dels casos.
    (en anglès) What a treasure, to meet with any thing a new heart-- all hearts, nowadays, are secondhand at best.
       Belinda, 1801.
* Si cuidem dels moments, els anys es cuidaran sols.
    (en anglès) If we take care of the moments, the years will take care of themselves.
       The Modern Griselda, 1804.

## Referències

* ↑ Edgeworth, 1824, p. 59.
* ↑ Edgeworth, 1824, p. 117.
* ↑ Edgeworth, 1811, p. 28.
* ↑ Edgeworth, 1825, p. 373.

## Bibliografia

* Edgeworth, Maria. Belinda. Londres: R. Hunter and Baldwin, Cradock, and Joy, 1811.
* Edgeworth, Maria. Letters to literary ladies. Nova York: Samuel H. Parker, 1824.
* Edgeworth, Maria. Castle Rackrent. Nova York: Samuel H. Parker, 1824.
* Edgeworth, Maria. Works of Maria Edgeworth. Nova York: Samuel H. Parker, 1825.