OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llevant

El llevant és el vent de l'est i el punt cardinal per on surt el Sol.

## Dites populars

* Cel de cotó, llevant bufador.
* Cel tavellat, llevants.
* De llevant o de ponent, de la dona sies parent.
* El llevant duu la botella al davant.
* El llevant, no és caçaire ni pescaire.
* El llevant se'n va a dormir amb sa mare.
* El ponent la mou, i el llevant la plou.
* En es llevant neixen dies.
* Es llevant mai és xorc.
* Llevant, la pluja al davant.
    (var.) Llevant, aigua davant.
    (var.) Lo llevant porta l'aigua al davant.
    (var.) Llevant per la matina, prepara la capotina.
* Llevant al matí, a la tarda garbinada.
    (var.) Llamp a llevant, vent a ponent.
* Llevant bufador, pluja en abundor.
* Llevant clar i ponent obscur, temporal segur.
* Llevant d'hivern, volta a ponent.
* Llevant de matinada, aigua assegurada.
* Llevant en mar i tramuntana en terra, pluja darrera.
* Llevant fred i marinada vella, moriràs de fred.
* Llevant i xaloc, tres dies és poc.
    (var.) Llevant i xaloc tres dies ho troben poc.
* Llevant les mou i tramuntana les plou.
* Llevant marinada, fon la neu de l'obaga.
* Llevant que gela, terral que desgela, dona que parla llatí i capellà que beu el matí, no fan bona fi.
* Llevant té una filla casada a ponent, quan ell la va veure se'n torna plorant.
    (var.) Ponent té una filla casada a llevant, quan ell la va a veure se'n torna plorant.
* Lluna morta, llevant a sa porta.
* Muntanya tapada, llevant i marinada.
* Peix surant, boira o vent de llevant.
* Ponent la mou, i llevant la plou.
* Sol amb banyes, llevant amb cames.
* Sol roig, llevant prop.
* Vent llevant fa fugir sa gent del camp.
* Vent llevant, porta l'aigua al darrera o al davant; vent de llebeig, d'aigua no en veig.
* Ventada llevant tothom al cel guaitant; ventada de ponent, el capità content.
* De llevant vénen, i de ponent s'estenen.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Llevant». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Amades, Joan. Llibre del temps que fa. Barcelona: La Neotípia, 1938 [Consulta: 1544602005].
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 Anton Trepat, Josep. Refranys de vora mar. Barcelona: Editorial Noya, S.A., 1995. ISBN 84-7486-088-1.
# Llevadora

Una llevadora és un tècnic sanitari especialment preparat per a assistir les dones durant el part.

## Citacions

* La llevadora va introduir els dits en el dilatat sexe de la comtessa, cobert amb un fi drap de lli, i el va palpar amb suavitat; [...] es va girar [...] i va murmurar: —Ja vol venir.
       Et donaré la terra, 2008. — Chufo Llorens

## Dites populars

* Com la feina de les llevadores, que mai s'acaba.
* Dels descuits vénen les llevadores.
* Metge i llevadora, sempre a gust de la senyora.
* La vella Setciències sap més que nou llevadores.
    (var.) La Maria Sabidilles, que sabia més que nou llevadores.
    (var.) Saber més que la Maria Salamientu, que sabia més que nou llevadores.
* Pel gener, les llevadores fan el setmaner.
          Segons l'autora, pel gener les llevadores tenen molta feina i fan molts diner perquè hi ha molts parts en aquest mes.
* Reunió de llevadores, criatura morta.

## Endevinalles

* En què s'assemblen les llevadores als carros?
          Ambdós bolquen

## Referències

* ↑ Llorens, 2008, p. 337.
* 1 2 Parés i Puntas, 1999, p. 304-306.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «llevadora». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Amades, 1982.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Llorens, Chufo. Et donaré la terra. Barcelona: Rosa dels Vents, 2008. ISBN 9788401387166.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Lleó

El lleó (Panthera leo) és un mamífer carnívor de l'ordre dels fissípedes, de la família dels fèlids, robust i de gran corpulència, pèl entre roig i groc i cua acabada en un pinzell de cerres.

## Citacions

* Cal dormir com un lleó sense tancar els ulls.
    (en francès) Il faut dormir comme le lion, sans fermer les yeux.
       Testament politique. — Cardenal de Richelieu

## Dites populars

* Cabres, lleons i ovelles fan males parelles.
* La febre abat el lleó.
* Lleons i ovelles fan males parelles.
* No és tan brau el lleó com el pinten.
* Passem de pressa, que el lleó dorm.
* Per l'ungla es coneix el lleó.
* Tirà per tirà, abans un lleó que un marrà.
* Val més el ca viu que el lleó mort.

## Endevinalles

* Hi havia quatre d'allòs grossos com quatre d'aixòs, jo amb ells i ells amb jo, i si no hagués estat pel d'aixòs m'haurien ben d'allòs.
          Gossos; lleons; es van barallar; el bastó; fet malbé.

## Frases fetes i locucions

* Ésser algú un lleó.
          Ésser valent i tenir molt de coratge.

## Referències

* ↑ Vessilier-Ressi, Michèle «Richelieu» (en francès). L'Histoire en citations [Consulta: 18 desembre 2017].
* 1 2 3 4 5 Parés i Puntas, 1999, p. 462-474.
* 1 2 3 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «lleó». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Amades, 1982.
* ↑ «lleó ». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Barcelona : Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 20 de juny de 2012]

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Lli

Lli (Linum usitatissimum), també anomenat bri, grana de llinosa, herba feridora, llin, linet, llinosa és una planta herbàcia de la família de les linàcies, dins les plantes dicotiledònies, conreada principalment per la fibra en tèxtil o per obtenir-ne oli.

## Dites populars

* Any de molt lli, any de molt vi.
    (var.) Any de vi, any de lli.
* El drap de lli cura set sagnies.
* El lli ben filat, dóna drap doblat.
* El lli, primerenc o tardà, fins per Sant Joan no florirà.
* El lli, mentre neix i floreix, la meitat creix.
* El vi no té bragues, ni de drap ni de lli.
* No hi ha camises on no hi ha lli ni borratxos on no hi ha vi.
* No servir per lli, ni per llana, ni per borra mal filada.
* Per Sant Martí, ni faves ni lli.
* Per Sant Miquel, el lli se'n torna al cel.
* Per Sant Valentí, sembra ton lli.
* Per Santa Creu lli pertot arreu
* Pluja de Sant Martí, no deixa ni col ni lli.
* Pluja per Sant Albí, ni palla ni vi ni herba ni lli.
* Quan sembris el lli, mira que la pluja ja sigui aquí.
* Sembra en creixent i arrenca amb minvant, i tindràs un lli com un gegant.
* Val més tot en vi que tot en lli.

## Referències

* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 185.
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Lli» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* 1 2 Amades, 1982, p. 785.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «lli». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 127.
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 563.
* ↑ Amades, 1982, p. 1068.
* ↑ Amades, 1982, p. 1064.
* ↑ Farell i Domingo, 1989, p. 23.
* ↑ Amades, 1982, p. 1000.
* ↑ Amades, 1982, p. 994.
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 125.
* 1 2 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 109.
* ↑ Amades, 1982, p. 1040.
* ↑ Amades, 1982, p. 1118.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. I. Hivern. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Farell i Domingo, Joan. Refranyer tèxtil català. Sabadell: Editorial Ausa, 1989. ISBN 8486329361.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Llers

* Aquesta pàgina conté fragments escrits en català genuí, anteriors a la normativa de Pompeu Fabra. Es reprodueix la font original per preservar-ne el significat íntegre i no desvirtuar-la. Podria semblar que hi ha errors ortogràfics que en realitat no ho són.
Llers és un municipi català de la comarca de l'Alt Empordà.

## Dites populars

* A Terrades tots són lladres, i a Llers fins el pagès.
    (var.) A Figueres tots són lladres; a Llers fins el pagès; a Terrades de vegades; Sant Llorenç, els carrers plens, i a Lladó fins el rector.
* De bruixes a Llers, i de pa a Fortià, n'hi ha més que en tot l'Empordà.
* Fa com los regidors de Llers, que no es donaven per entesos.
* Llers i Ventalló, tot són bruixes i bruixots.
* Llers, terra de bruixes.

## Referències

* 1 2 3 4 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Vila i Medinyà, 2010, p. 486.
* ↑ Vila i Medinyà, 2010, p. 493.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Vila i Medinyà, Pep «Un recull de modismes empordanesos recollits pel folklorista reusenc Cels Gomis Mestres (Figueres, 1883)» (PDF). Annals de l'Institut d'Estudis Empordanesos, Vol. 41, (2010), pàg. 481-496. DOI: 10.2436/20.8010.01.46 [Consulta: 1485516284].

## Enllaços externs

* Portal de l'Ajuntament de Llers
# Vinebre

Vinebre és una vila i municipi de la comarca de la Ribera d'Ebre.

## Dites populars

* Una noia prima i alta i més recta quc un canut, a Vinebre l'arreglaven pera barres de Ilaüt.
    (var.) Una noia prima i alta més estreta que un canut, a Vinebre la reclamen per a barra de Ilaüt.
    (var.) A Manuela del Santo, al Molà no l'han volgut, i a Vinebre la reclamen per un arbre de Ilaüt.
    (var.) A una noia prima i alta, al Molà no l'han volgut, i a Vinebre la reclamen per un arbre de llaüt.
    (var.) Una xica prima i alta a Faió no l'han volgut, a Vinebre la demanen per a barres de llaüt.
* A La Torre són raboses, a Vinebre caragols, a La Figuera són Ilépols i a Cabassers bocamolls.
* A Vinebre n'han privat de tocar la balitroca; més valdrie que privessen de fer córrer la bajoca.
* A Vinebre fan canyissos i a la Torre fan sabó, a Garcia fan cabestres per tots els burros d'Ascó.
* A Vinebre hi ha dos vistes, que són dignes d'admirar: la Costa de Sant Miquel i la Roca al cap del Pla.
* Este poble de Vinebre, quina droperia hi ha, que dilluns al de matí ningú surt a treballar.
* Les dones de Vinebre han anat a pixar al riu; i les de Garcia diuen que baixa I'aigua amb lleixiu.
* Les noies de Vinebre són a banya's al Riu-Ran i les calces amagades allà al Bosc del Comendant.
          El Riu-Ran és el nom que utilitzen a Vinebre per referir-se al riu Ebre. El Bosc del Comendant fou un bosc a la vora del riu, actualment no existeix.
* Les xiquetes de Vinebre amb lo peu piquen lo pebre, i amb lo cul bufen lo foc i s'escofen I'aubercoc.
* Mare, mare, mare, tres pobles vec jo: La Torre, Vinebre i la vila d'Ascó.
* Sant Miquelet de Vinebre, Santa Paulina d'Ascó, guardeu-nos de l'E, que diuen que és un traïdor.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Cid i Català, Josep «Corrandes de l'Ebre (3)». Miscel·lània del Centre d'Estudis de la Ribera d'Ebre, Núm. 7, (1989), pàg. 59–68. ISSN: 2385-4308.
* 1 2 Cid i Català, Josep «Corrandes de l'Ebre (2)». Miscel·lània del Centre d'Estudis de la Ribera d'Ebre, Núm. 6, (1988), pàg. 53–64. ISSN: 2385-4308.
* 1 2 Cid i Català, Josep «Corrandes de l'Ebre (4)». Miscel·lània del Centre d'Estudis de la Ribera d'Ebre, Núm. 8, (1991), pàg. 73–96. ISSN: 2385-4308.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Vinebre - Lloc web oficial
# Viola

La viola és un gènere de plantes amb flor de color violat, blau, vermellós, groc o blanc segons les espècies i fulles simples i estipulades, de la família de les violàcies.

## Citacions

* Quina flor trià? Trià la viola, sa flaire al sentir, perquè no li ha dit encara ella sola: -Veniu-me a collir.-
       «Viola» a Brins d'espígol, pòstum. — Jacint Verdaguer

## Frases fetes i locucions

* Bona nit viola!
    (var.) Bona nit, Viola, que per mi ja és vespre.
    (var.) Bona nit viola, ja t'hi tinc a la cassola.
          Es diu per donar per acabada una conversa, un assumpte, un problema, etc.
* Ésser flors i violes.
          Ésser cosa fàcil i plaent.
* Flors i violes.
          Coses intranscendents, sense importància.
* No flairar a flors i violes
          Fer mala olor.
* No tot són flors i violes i romaní.
* Tota la resta són violes.
          Es diu per indicar que fora d'allò que s'acaba d'anomenar, totes les altres coses no tenen importància (Mall.).

## Referències

* ↑ verdaguer, 2009, p. 42.
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Viola». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Pàmies, Victor. «Dites i frases fetes». L'autor. [Consulta: 29 setembre 2017].
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Cassola». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Flor». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Balbastre i Ferrer, 1977.
* ↑ «Viola». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Barcelona : Institut d'Estudis Catalans.

## Bibliografia

* Balbastre i Ferrer, Josep. Nou recull de modismes i frases fetes. Barcelona: Pòrtic, 1977.
* Verdaguer, Jacint. Brins d'espígol. Folgueroles: Estudis Verdaguerians, 2009.
# Vincent van Gogh

Vincent Willem Van Gogh (Zundert, 30 de març de 1853 - Auvers-sur-Oise, 29 de juliol del 1890) fou un pintor postimpressionista neerlandès, autor d'uns 900 quadres (27 d'aquests autoretrats) i uns 1.600 dibuixos.

## Citacions

* Quan ve la tempesta —quan cau la nit— que és pitjor: el perill o la por al perill? La veritat, el perill en si.
       Correspondència de Vincent van Gogh a Theo van Gogh, La Haia, 16 de maig de 1882.
* Les grans coses no succeeixen per impuls, només són una successió de petites coses lligades entre si.
       Correspondència de Vincent van Gogh a Theo van Gogh, La Haia, 22 d'octubre de 1882.
* L'amor sempre porta dificultats, això és cert, però el costat bo d'ell és que dóna energia.
       Correspondència de Vincent van Gogh a Theo van Gogh, Nuenen, 9 de març de 1884.

## Citacions sobre Vincent van Gogh

* Si Vincent van Gogh hagués tingut una noia, més sexe, més vitamines, hauria pintat altres mil quadres.
    (en anglès) If Vincent Van Gogh had had a girl, more sex, more vitamins, he'd have painted another thousand paintings.
       South China Morning Post, 6 de maig de 2001. — Walasse Ting‎

## Referències

* ↑ Grant, 2016, p. 64.
* ↑ Harrison, Robert (ed.). «Vincent van Gogh. Letter to Theo van Gogh. Written 22 October 1882 in The Hague». van Gogh's Letters. Arxivat de l'original el 1494025944. [Consulta: 10 octubre 2016].
* ↑ Harrison, Robert (ed.). «Vincent van Gogh. Letter to Theo van Gogh. Written c. 9 March 1884 in Nuenen». van Gogh's Letters. [Consulta: 10 octubre 2016].
* ↑ «The Interview». South China Morning Post, (06-05-2001) [Consulta: 6 novembre 2016].

## Bibliografia

* Grant, Patrick. Reading Vincent van Gogh. Alberta: Athabasca University Press, 2016. ISBN 9781771991872.

## Enllaços externs

* Van Gogh Museum (neerlandès)
* La Galeria de Vincent van Gogh
* Vincent van Gogh The Letters (anglès)
# Vinaròs

Vinaròs és un municipi valencià del Baix Maestrat.

## Dites populars

* A la Cala són caleros i a la Ràpita són bords, a Vinaròs són borregos, i a Penyíscola, sinyors.
* A Vinaròs, topudes.
* Benicarló i Vinaròs, Càlig i la Salzedella, per a vore xiques guapes no hi ha poble com Morella.
* Els vinarossencs van a Benicarló en cotxes per demanar préstecs. Els benicarlandos van a Vinaròs en carros per a cobrar-los.
* Encara que estiga ací, a Vinaròs planto ceba, a Benicarló la col i a Peníscola la bleda.
* Guixes tendres en arròs, i entremig un conillet, arreglen un dinaret que ni fet en Vinaròs.
* Les xiques de Vinaròs porten lo topo molt gros, se pensen que és cabellera i és carabassa en arròs.
* Marieta, fes-te el monyo, que ton pare ja ha vingut, i t'ha dut una pinteta de la Font de la Salut.
* Mal any de sardina, Vinaròs a la ruïna.
* Madrid en té una corona, i València bons jardins, molts de diners Barcelona, i Vinaròs, los grans vins.
* Vinaròs és un jardí de clavells i roses fines; los clavells són los fadrins i les roses les fadrines.
* Vinaròs, Benicarló, tot a vora de Marina, les fadrines van que rabien per dur roba de botiga.
* Vinaròs cagalló gros.

## Referències

* ↑ Aragonés Salvat, Albert «Noms i malnoms gentilicis del Baix Ebre i del Montsià». Butlletí Interior de la Societat Onomàstica, Núm. 79, (1997), pàg. 12-37.
* 1 2 3 4 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* 1 2 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 30 setembre 2024].
* ↑ Sanchis Guarner, Manuel «Locucions tòpiques valencianes» (PDF). Bolletí del diccionari de la llengua catalana: revista de lingüística, folklore i literatura, Vol. XVIII, Núm. 1, (juliol-agost 1936) [Consulta: 25 març 2017].
* 1 2 3 4 5 6 Sanchis Guarner, 1982, p. 80-82, Vol. 2. Sector septentrional.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* Vinaròs - Lloc web oficial
# Vinyols i els Arcs

Vinyols i els Arcs és una vila i municipi català de la comarca del Baix Camp, que inclou també la població de Sant Joan dels Arcs.

## Dites populars

* A Botarell tots són guerxos, a Riudoms ja no ho són tant, a Vinyols la boniquesa i a Cambrils la flor del ram.
    (var.) A Botarell tots són guerxos, a Montbrió no ho són tant, a Vinyols la boniquesa i a Cambrils la flor del Camp.
* A Vinyols són guerxos; al Prat són xups.

## Referències

* 1 2 Amades i Gelats, 2001, p. 29-30.
* ↑ Perea Simón, 2006, p. 50-52.
* ↑ Sugranyes, 2000, p. 82.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Geografia popular (Ed. facsímil) (en català). Barcelona: Edicions El Mèdol, 2001 (Biblioteca de tradicions populars, núm. 6). ISBN 8495559293.
* Perea Simón, Eugeni. Onomàstica de Riudoms (en català). Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2006. ISBN 84-7283-855-2.
* Sugranyes, Josep Maria. Garbellada de refranys: aires de serè en la nostra parla. Valls: Cossetània, 2000. ISBN 8489890471.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Vinyols i els Arcs - Lloc web oficial
# Vinya

La vinya (Vitis vinifera) és una planta, de la família de les vitàcies, amb circells opositifolis, de fulles, o pàmpols, palmatilobulades i irregularment dentades, de flors petites, verdoses i de corol·la caduca, agrupades en panícules, i de fruits, els grans de raïm, en baia arrodonida, groguenca, rosada o d'un blau violat fosc, disposat en panícula.

## Dites populars

* A l'alfals i a la vinya, per la vora els entra la tinya.
* A la vinya del padrí, prendre i fugir.
* A vinya vella, amo nou.
* Amb vinyes vora la carretera, majordones i dones d'hostal, no hi fiïs massa ton cabal.
* Casa obrada, vinya plantada.
* Casa per ton jeure, vinya per ton beure, i terra tota la que tu puguis veure.
* De bon cep planta la vinya, de bona mare, la filla.
* De tot hi ha a la vinya del Senyor.
* Després de mort, ni vinya ni hort.
* En la vinya de Déu, de tot se veu.
* La por guarda la vinya, i la closca, la pinya.
    (var.) La por guarda la vinya.
* La vinya de Sant Joatxim, molta planta i poc raïm.
* Moltes filles i males vinyes, desfan l'alberg.
* Olivera de ton avi, i figuera de ton pare, i vinya de tu mateix.
* Per Sant Llorenç, el sol toca pels torrents, i allà on no tocarà, ni casa ni vinya vagis a plantar.
* Per Sant Vicenç, el sol baixa pels torrents; allà on el sol no hi tocarà, casa ni vinya no s'hi pot posar.
* Per Sant Vicenç, lluna humida, mal any per a la vinya.
* Per Santa Anna, vinya pintada.
* Pluja per Sant Mateu, porcs, corders i vinya arreu.
* Qui té vinya i no té trull, del seu vi no en faci orgull.
* Qui té vinya, té tinya.
* Si per Santa Agnès fa bo, aniran bé les vinyes.
* Si Santa Agnès duu bon temps, les vinyes aniran bé.
* Si vols doble carretada, tinguis la vinya tancada.
* Si vols tenir un bon most, cava la vinya a l'agost.
* Un ull al camp, i l'altre a la vinya.
* Vilafranca del Penedès, moltes vinyes i pocs diners.
* Vinya a vora de camí, i dona finestrera, tenen mala fi.
* Vinya als trenta, i als quaranta mallol.
* Vinya torta, raïm porta.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «vinya». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «majordona». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Serra i Boldú, 1987, p. 100.
* 1 2 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 24 setembre 2024].
* 1 2 3 Amades, 1982, p. 255-278.
* 1 2 3 Correas Martínez; Gargallo Gil, 2003.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. I. Hivern. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Correas Martínez, Miguel; Gargallo Gil, José Enrique. Calendario romance de refranes. Barcelona: Edicions de la Universitat de Barcelona, 2003. ISBN 8483383942.
* Serra i Boldú, Valeri. Folklore de la pagesia. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1987. ISBN 9788472028920.
# Anglès (la Selva)

Anglès és un municipi català de la comarca de la Selva.

## Dites populars

* A Anglès, el dimoni hi és; a la Cellera, el dimoni hi era.
* Anglès, barques i cavallets.
* Anglès, París, Londres.
* Els d'Anglès, anglesos.
* Els d'Anglès, llestos.
* Per llestos, els d'Anglès, que als quinze dies de néixer ja tenen mig mes.

## Referències

* ↑ Amades, 2001, p. 22.
* 1 2 3 4 Pàmies i Riudor, Víctor. «Anglès (la Selva)» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Geografia popular (Ed. facsímil) (en català). Barcelona: Edicions El Mèdol, 2001 (Biblioteca de tradicions populars, núm. 6). ISBN 8495559293.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.

## Enllaços externs

* Anglès - Lloc web oficial
# Angela Merkel

Angela Merkel (Hamburg, 1954) és una política alemanya, cancellera del seu país des del 22 de novembre del 2005. És líder del partit conservador CDU.

## Citacions

* El meu credo és que aquesta Europa ha d'aprendre encara a actuar de manera homogènia en el món
* Deu anys enrere Alemanya era el malalt d'Europa i hem aconseguit convertir-nos en una referència d'estabilitat. El que vam aconseguir aquí poden aconseguir-ho els altres.
* Estem a favor de la integritat territorial de tots els estats, que és completament diferent al fet que les regions esdevinguin independents i s'organitzin.
       18 de juliol de 2014.
          Roda de premsa (Berlin)
* […] els tractats de la Unió Europea, que hem de respectar tot, garanteixen la sobirania i la integritat territorial de cada estat, i per tant el que s'espera és que es respecti la legalitat internacional i la nacional. En això no hi ha diferències.
       Roda de premsa amb Mariano Rajoy (Berlin), 5 de setembre de 2015.

## Referències

* 1 2 Lluch, Isaac. Merkel Confirma la via de l'austeritat per a Europa. Diari Ara, 24 de setembre del 2013
* ↑ «Merkel sobre la consulta catalana: “Opino como el Gobierno español”». El País, (18-07-2014) [Consulta: 28 agost 2014].
* ↑ del Riego, Carmen «Merkel recuerda a Catalunya que hay que respetar la legalidad de España y Europa». La Vanguardia, (05-09-2015) [Consulta: 2 gener 2017].