OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Caldes de Montbui

Caldes de Montbui és una vila i municipi de la comarca del Vallès Oriental.

## Dites populars

* A Palou són boniquetes, a Sentmenat ja no ho són tant, a Caldes les rovellades i a Sant Feliu la flor del ram.
* A Sant Celoni venen oli, a Cardona venen sal, a Sant Feliu el vinagre i a Caldes fan l'enciam.
* Calderins, putes i fins.

## Auques

* L'hostaler de Caldes. als dispesers els llescava el pa tan prim, i aprofitava tant la pellucada i l'escurrim, que amb quatre dies se n'anaven a «fer malves».

## Referències

* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Granollers». Paremiologia tòpica. l'autor, cop. 2010. [Consulta: 26 setembre 2013].
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 475-524.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 29 setembre 2024].
* ↑ Sindreu Arbós, 1976, p. 66-70.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Sindreu Arbós, Joan. La Història festiva de Mollet. Mollet del Vallès: [s.e.], 1976.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Caldes de Montbui - Lloc web oficial
# Caldes d'Estrac

Caldes d'Estrac, popularment coneguda amb el diminutiu Caldetes, és una vila i municipi de la comarca del Maresme.

## Frases fetes i locucions

* Semblar l'orgue de Caldes.
    (var.) Semblar l'orgue de Caldes, que un mosquit va destrempar.
          S'aplica als conjunts musicals desafinats i discordants. Fa referència a l'orgues de Caldes d'Estrac que, segons la veu popular, estava fet de canons de canya i feien sonar notes estranyes i dissonants. La parèmia variant guarda relació al mateix orgue que, segons les mateixes fonts populars, era tan complex que un mosquit minúscul podia fer-lo malbé fàcilment

## Referències

* 1 2 Amades, Joan «Refranys personals». Butlletí del Centre Excursionista de Catalunya, Núm. 504-511, (maig-desembre 1937) [Consulta: 27 juliol 2023].
# Callosa d'en Sarrià

Callosa d'en Sarrià és un municipi valencià de la Marina Baixa.

## Dites populars

* A Callosa, espardenyes.
* Callosa, la pollosa.
* Callosa, cau de rabosa.
* Callosins, com els albercocs porquins, molts però roïns.
    (var.) Callosins, com els albercocs porquins, bonacosa i ben roïns.
* Callosa terra del Jesuset, quan no fa aire, no fa fred.
* Carrer major de Callosa, quantes voltes t'he passat a mitjanit i a deshora, ¡que pos m'has aprofitat!.
* En Altea està el Sant Cristo, en Polop, el Pare Etern; en Callosa, l'Arsobispo; i en Bolulla, Sent Jusep.
    (var.) En la Nucia està Cristo, en Polop, el Pare Etern; en Callosa, l'Arsobispo: tots mo n'anirem al cel.
* En Altea, xiques guapes, en Benidorm, mariners, en la Nucia, tramussos i en Callosa, espardenyers.
    (var.) En Tàrbena, sobrassades; Benidorm, peixcaters; el cordellet, en Altea; i en Callosa, espardenyers.
* En la Nucia, els tramussers, en Polop els fariners, en la Vila els arriers i en Callosa espardenyers
    (var.) En la Nucia, tramussos; en Callosa espardenyers; en la Vila els arrieros; en Altea, els peixcaters.
* En lo poble de Callosa diuen que no hi ha fadrines, i el diumenge de matí ixen com les roses fines.
* Marieta de Callosa, si tú en vullgueres a mí et faria unes sabates de la pell del meu rossí.
* Un tort, geperut i coixo, en Callosa s'ha casat; què tal seria la xica que encara ha eixit enganyat.
* Xiton i Callosa / que ve la rabosa / a furtar gallines / i buidar la bossa.

## Frases fetes

* De Callosa és l'home!
             S'utiliza per fer referència a persones molt tossudes.
* Mut i Callosa!
             S'utiliza per demanar silenci.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* 1 2 3 4 Bertran Calvo, Vicent «Els pobles de la Marina parlen els uns dels altres: gentilicis i renoms» (PDF). Butlletí Interior de la Societat d'Onomàstica, 94-95, (Octubre 2003), pàg. 61-71 [Consulta: 1444344704].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Sanchis Guarner, 1983, p. 63-71, Vol 3. Sector meridional.
* ↑ Martínez i Martínez, Francesc. Folklore Valencià. Còses de la meua tèrra.. València: Imprenta Diana, 1947, p. 174.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Ajuntament de Callosa d'en Sarrià
# Caldera

* Aquesta pàgina conté fragments escrits en català genuí, anteriors a la normativa de Pompeu Fabra. Es reprodueix la font original per preservar-ne el significat íntegre i no desvirtuar-la. Podria semblar que hi ha errors ortogràfics que en realitat no ho són.
Una caldera és un recipient gran i rodó, que serveix per a escalfar aigua, fer-la bullir, etc.

## Dites populars

* Amb una caldera vella se'n fa una de nova.(Manresa)
    (var.) Amb una caldera vella se'n troba una de nova.(Solsona)
    (var.) Amb una caldera vella se'n compra una de nova.(Rojals)
    (var.) Ab una caldera vella sen troba una de nova.
* Caldera vella, bony o forat.(or., or., occ., val., bal)
    (var.) Caldera vella i terrat, sempre té bony o forat.(Solsona)
    (var.) Caldera vella i terrat, no està sens bony o forat(Penedès)
* Cunyats i cunyades són anses de caldera mal aferrades.
* No és bon gener si no es gela l'aigua en el calder.
* Pel gener es gelen les bledes al calder.

## Frases fetes i locucions

* Bastar per caldera.
          Ésser alguna cosa més que suficient.
* Passar caldera.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «caldera». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Ballot i Torres, 1814, p. 202.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 24 setembre 2024].
* 1 2 Amades i Gelats, 1982.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. I. Hivern. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
* Ballot i Torres, Josep Pau. Gramática y apología de la llengua cathalana (en català). Barcelona: Estampa de Joan Francisco Piferrer, 1814.
# Calella

Calella és un municipi català de la comarca del Maresme.

## Dites populars

* A Calella, la botella, a Sant Pol el flabiol, a Canet el tamborino i a ballar de sol a sol.
* A Calella, la lloba.
          La llegenda diu que van matar un gos, pensant que era un llop
* A Calella, són cadells.
          Fa referència a les lluites del segle XVII entre «nyerros» i «cadells»

## Referències

* 1 2 3 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Calella - Lloc web oficial
# Callús

Callús és un municipi català de la comarca del Bages.

## Dites populars

* Callús, les velles al ball, les noies al fus.
* Terrassa mala rasa, Sabadell mala pell, a Manresa són gitanos i a Callús són bona gent.

## Referències

* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 3 octubre 2024].

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.

## Enllaços externs

* Callús - Lloc web oficial
# Callista

Un pedicur, anomenat correntment callista, és la persona que practica la pedicura.

## Endevinalles

* Qui són els qui van endavant amb els peus dels altres?

## Referències

* ↑ Bassols, 1994.

## Bibliografia

* Bassols, Maria Margarida. Endevinaller. València: Tres i Quatre, 1994 (L'Estel). ISBN 978-84-7502-376-2.
# Calonge i Sant Antoni

Calonge és una vila i municipi la comarca del Baix Empordà. La població està dividida en dues parts, una vila medieval en un pujol i una altra moderna i costanera coneguda com a Sant Antoni de Calonge.

## Citacions

* La tia Marieta Llac vivia a Calonge i venia a veure'ns a Palafrugell viatjant sempre a peu. [...] era la qui conservava amb més puresa la tradició de la Cavorca i de Fitor. [...] Les seves faldilles, quan arribava a casa, feien olor de mòdegues, d’argelagues i de bruc florit.
       El quadern gris, 24 de maig de 1918. — Josep Pla

## Dites populars

* A Calonge, roba-sogues.
* A Calonge són de sa verdissa.
* A Santa Cristina nyerros, a Castell d'Aro cadells, a Calonge roba-sogues i a Sant Feliu ganxonells.
* De Calonge, ni dona, ni porc, ni home tampoc.
* En Cap de Bomba la va cagar a Calonge.

## Referències

* ↑ Pla, Josep. «24 de maig de 1918». El quadern gris. bloQG. [Consulta: 11 febrer 2017].
* 1 2 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* ↑ Torres, Xavier «Nyerros i cadells: bàndols i bandolerisme a la Catalunya moderna (1590-1640)» (PDF). Reial Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona. Quaderns Crema, (1993).
* ↑ Pàmies, Víctor. «Refranyer temàtic». L'autor. Arxivat de l'original el 1482295780. [Consulta: 11 febrer 2017].
* ↑ «Pobles del Baix Empordà». Recull de cançons, refranys i dites populars del Baix Empordà. IES la Bisbal. Arxivat de l'original el 1546565463. [Consulta: 17 març 2019].

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Calonge - Lloc web oficial
# El Masnou

El Masnou és una vila i municipi català de la comarca del Maresme.

## Citacions

* El Masnou és una mena de colònia o república de marins, de costums honestes, honrades i senzilles.
    (en castellà) Masnou es una especie de colonia o república de marinos, de honestas, honradas y sencillas costumbres.
       Guia de Barcelona a Arenys de Mar por el ferrocarril, 1857. — Víctor Balaguer i Cirera
* El joiell més ric de la Costa de Llevant.
       Lloança a la vila de Masnou, 1931. — Frederic Bosch i Serra

## Dites populars

* Al Masnou, són palangrers que a ponent van a palangre.
* Els de Masnou, palangrers i res més.
* Els de Masnou sempre van amb paraigua per si mai plou.

## Referències

* ↑ Balaguer i Cirera, 1857.
* ↑ Bosch i Serra, 1931.
* ↑ Amades, Joan «Refranys geogràfica». Butlletí del Centre Excursionista de Catalunya, Vol. 47, núm. 507, (desembre 1937), pàg. 187-194 [Consulta: 8 març 2014].
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.

## Bibliografia

* Bosch i Serra, Frederic. Lloança a la vila de Masnou. Barcelona: Impremta Elzeviriana i llibreria Camí, 1931.
* Balaguer i Cirera, Víctor. Guia de Barcelona a Arenys de Mar por el ferrocarril. Barcelona: J. Jepús y R., 1857.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* Ajuntament del Masnou - Lloc web oficial
# El Palomar

El Palomar és un municipi de la Vall d'Albaida, al País Valencià.

## Dites populars

* A Palomar, ni a vendre ni a comprar.
* Els morqueros, en Albaida; i en Palomar i Atzaneta les fàbriques de la llata; com la vols, ampla o estreta?
* La xica guapa no és com la lletja, perquè festeja i es vol casar, amb un xic guapo de la mistera de la costera del Palomar.
* Mira si he corregut terres que he estat en Alfarrasí, en Atzeneta i Albaida, en el Palomar i ací.
    (var.) Mira si he corregut terres que he estat en l'Alforí, en Castelló de les Gerres, en el Palomar i ací.
* Per a morques i cerones cap com la vila d'Albaida, i en Palomar i Atzeneta les fàbriques de la llata.
* València, per ser València, pareix un corral de vaques; Palomar és xicotet però té les xiques guapes.

## Referències

* 1 2 3 Sanchis Guarner, 1983, p. 203, Vol. 5. Sector central interior.
* 1 2 3 Sanchis Guarner, 1983, p. 186, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 185, Vol. 5. Sector central interior.

## Bibliografia

* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Ajuntament d'El Palomar
# El Mur

El Mur (en francès original Le Mur) és una col·lecció de relats curts del filòsof Jean-Paul Sartre, publicada l'any 1939. L'obra recull cinc novel·les, les úniques escrites per Sartre: Le Mur, La Chambre, Érostrate, Intimité i L'Enfance d'un chef.

## Citacions

* I mentrestant ens mirem com a germans bessons, simplement perquè morirem junts.
    (en francès) Et maintenant nous nous ressemblions comme des frères jumeaux, simplement parce que nous allions crever ensemble.
       «Le Mur».
* Al balcó d'un sisè pis: és aquí on hauria d'haver passat tota la vida. [...] quina és el meva superioritat sobre els homes? Una superioritat de posició, cap altra cosa: em col·loca per sobre de l'ésser humà que hi ha en mi i el contemplo.
    (en francès) Au balcon d'un sixième : c'est là que j'aurais dû passer toute ma vie. [...] quelle est ma supériorité sur les hommes ? Une supériorité de position, rien d'autre : je me suis placé au-dessus de l'humain qui est en moi et je le contemple.
       «Érostrate».
* Els homes, cal veure'ls des de dalt.
    (en francès) Les hommes, il faut les voir d'en haut.
       «Érostrate».
* Hores o anys d'espera són el mateix, quan hem perdut la il·lusió de ser eterns.
    (en francès) Quelques heures ou quelques années d'attente c'est tout pareil, quand on a perdu l'illusion d'être éternel.
       «La Chambre».
* Va començar a dir que no es penedia d'haver tingut una vida turmentada: havia adquirit experiència.
    (en francès) Il commença à se dire qu'il ne regrettait pas d'avoir eu une vie si tourmentée : il y avait gagné de l'expérience.
       «L'Enfance d'un chef».
* No intentis veure't a tu mateix; no hi ha d'altre error més perillós.
    (en francès) Ne pas chercher à voir en soi; il n'y a pas d'erreur plus dangereuse.
       «L'Enfance d'un chef».

## Referències

* ↑ Sartre, 1972, p. 24.
* 1 2 «Jean-Paul Sartre: Erostrate». Réseau Canopé. Ministère de l'Éducation nationale. [Consulta: 7 març 2017].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* 1 2 3 «Le Mur (1939)». Dico-Citation. Le Monde. [Consulta: 7 març 2017].

## Bibliografia

* Sartre, Jean-Paul. Le mur. Paris: Gallimard, 1972. ISBN 9782070368785.
# El Perelló

El Perelló és un municipi català de la comarca del Baix Ebre.

## Dites populars

* Als de Perelló, les bruixes els fan por.

## Referències

* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament d'El Perelló - Lloc web oficial
# El Pinell de Brai

El Pinell de Brai és una vila i municipi de la comarca de la Terra Alta.

## Dites populars

* Corbera: la foradada, Benifallet: lo llinfern, Miravet: lo purgatori, i el Pinell: la flor del cel.
* Lo Pinell és petitet, tot voltat de finestretes i al carrer de Miravet hi ha una font en quatre aixetes.
* Los abogots del Pinell pesquen la lluna a la bassa i en comptes de pescar peixos, pesquen fulles de carrasca.
* Santa Paulina d'Ascó, Sant Blai de la Fatarella, Sant Gregori del Pinell i Sant Domingo de Rasquera.

## Referències

* 1 2 3 Navarro Gómez, Pere «Gentilicis, renoms col·lectius i dites tòpiques de la comarca de la Terra Alta». Butlletí Interior de la Societat d'Onomàstica, Núm. 82, (2000), pàg. 304-312 [Consulta: 10 gener 2017].
* ↑ Aragonés Salvat, Albert (ed.) «Les "Notes folklòriques" (1924-1928) recollides i anotades per Ramon Sedó Borrell». Beceroles, lletres de llengua i literatura, Núm. 5, (2012), pàg. 113-135.

## Enllaços externs

* El Pinell de Brai - Lloc web oficial
# El Far d'Empordà

El Far d'Empordà és una localitat i municipi català de la comarca de l'Alt Empordà.

## Dites populars

* A Alfar, terra de faves.

## Referències

* ↑ Vila i Medinyà, 2010, p. 481-495.

## Bibliografia

* Vila i Medinyà, Pep «Un recull de modismes empordanesos recollits pel folklorista reusenc Cels Gomis Mestres (Figueres, 1883)». Annals de l'Institut d'Estudis Empordanesos, 41, (2010), pàg. 481-495. DOI: 10.2436/20.8010.01.46.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament del Far d’Empordà - Lloc web oficial
# El Messies de Dune (novel·la)

El Messies de Dune és la segona sequëla de Dune, una obra de ciència-ficció escrita per Frank Herbert i publicada el 1965.

## Citacions

* Cada civilització ha d'enfrontar una força inconscient susceptible de canceŀlar, de desviar o de contrariar gairebé tota intenció conscient de la coŀlectivitat.
* Governar sobre la base d'un oracle constitueix el joc més perillós de l'univers.
* No és a la seva creació que els imperis pateixen de no tenir finalitat, sinó més tard, quan són establits fermament i que s'obliden i es reemplacen els seus objectius per ritus sense fonament.
* N'hi ha cap separació entre els déus i els homes: de vegades es mesclen uns i altres sense distinció possible.
* No s'implora la compassió del sol.
* Per transformar el desig en enemistat, basta del suggeriment més petit, de la relliscada d'emoció més lleugera.
* Sigui que sigui el grau d'exotisme assolit per la civilització, siguin que siguin els desenvolupaments de l'existència i de la societat o la complexitat de les relacions home/maquina, existeix interludis de poder solitari durant els quals l'evolució de la humanitat, el seu avenir depenen dels les accions relativament simples d'alguns individus.
# Fernando Pessoa

Fernando Pessoa (Lisboa, 13 de juny de 1888 – Lisboa, 30 de novembre de 1935) fou un poeta portuguès.

## Citacions
### El llibre del desassossec

* La llibertat és la possibilitat de l'aïllament.
    (en portuguès) A liberdade é a possibilidade do isolamento.
* La ironia és el primer indici que la consciència s'ha tornat conscient.
    (en portuguès) A ironia é o primeiro indício de que a consciência se tornou consciente.
* Les vides humanes transcorren en la mateixa inconsciència que les vides dels animals.
* Néixer lliure és la grandesa suprema de l'home.
    (en portuguès) Nascer liberto é a maior grandeza do homem.

## Referències

* 1 2 3 4 Torralba, Francesc. El coratge de ser un mateix : l'autorealització en set moviments. Lleida: Pagès, 2012. ISBN 9788499754321.

## Enllaços externs

* Casa Fernando Pessoa (portuguès)
* Arquivo Pessoa (portuguès)
# Fernando Arrabal Terán

Fernando Arrabal Terán (Melilla, 11 d'agost de 1932) és un escriptor i cineasta espanyol.

## Citacions

* Els fanatismes que més hem de témer són aquells que es poden confondre amb la tolerància.
    (en castellà) Los fanatismos que más debemos temer son aquellos que pueden confundirse con la tolerancia.
       La torre herida por el rayo, 1983.
* Els arquitectes creen ciutats, els àngels boscos.
    (en castellà) Los arquitectos crean ciudades, los ángeles bosques.
       Como un paraíso de locos, 2007.

## Referències

* ↑ Lejeune, 1998.
* ↑ Cañete, 2007.

## Bibliografia

* Lejeune, Anthony (ed.). The concise dictionary of foreign quotations. London: Stacey London, 1998. ISBN 9780953330003.
* Cañete, Lucio. Los chistes de celtiberia : chistes sobre personajes famosos españoles. Barcelona: Swing, 2007. ISBN 9788496746121.
# Fernando Trueba

Fernando Rodríguez Trueba, més conegut com a Fernando Trueba, (Madrid, 18 de gener de 1955) és un director de cinema, guionista i productor espanyol.

## Citacions

* M'agradaria creure en Déu per donar-li les gràcies però només crec en Billy Wilder, així que gràcies Mr. Wilder.
    (en anglès) I would like to believe in God in order to thank him but I just believe in Billy Wilder, so thank you Mr. Wilder.
       Celebració del Premis Oscar de 1993 (Los Angeles), 21 de març de 1994.
* Mai m'he sentit espanyol, ni cinc minuts a la meva vida.
    (en castellà) Nunca me he sentido español, ni cinco minutos de mi vida.
       Celebració d'entrega del Premio Nacional de Cinematografía (San Sebastià), 21 de setembre de 2015.
* La vida és una pel·lícula mal muntada.
    (en castellà) La vida és una película mal montada.
       Entrevista Diario 16, 27 de novembre de 1992.

## Referències

* ↑ «"Belle Epoque" Wins Foreign Language Film: 1994 Oscars». Youtube, 24-03-2014. [Consulta: 28 novembre 2016].
* ↑ García, Rocío «Fernando Trueba: “Ni cinco minutos de mi vida me he sentido español”». El País, (21-09-2015) [Consulta: 28 novembre 2016].
* ↑ Lejeune, 1998.

## Bibliografia

* Lejeune, Anthony (ed.). The concise dictionary of foreign quotations. London: Stacey London, 1998. ISBN 9780953330003.
# Ferdinand Foch

Ferdinand Foch (Tarba, Llenguadoc, 2 d'octubre de 1851 — París, 20 de març de 1929) fou un militar francès.

## Citacions

* Acceptar la idea d'una derrota és ésser vençut.
    (en francès) Accepter l'idée d'une défaite, c'est être vaincu.
* Els avions són joguines interessants però no tenen cap utilitat militar.
    (en francès) Les avions sont des jouets intéressants mais n'ont aucune utilité militaire.
* No em digueu pas que el problema és difícil. Si no fos pas difícil, no seria un problema.
    (en francès) Ne me dites pas que ce problème est difficile. S'il n'était pas difficile, ce ne serait pas un problème.
* No n'hi ha pas homes cultivats, n'hi ha homes que es cultiven.
    (en francès) Il n'y a pas d'homme cultivé; il n'y a que des hommes qui se cultivent.
* Pel mateix motiu que un home sense memòria és un home sense vida, un poble sense memòria és un poble sense futur.
    (en francès) Parce qu'un homme sans mémoire est un homme sans vie, un peuple sans mémoire est un peuple sans avenir.
* Un general derrotat és un cap desqualificat.
    (en francès) Un général battu est un chef disqualifié.
       Les Principes de la guerre, 1903.
* El meu centre cedeix, el meu flanc dret es retira. Situació excel·lent, ataco!
    (en francès) Mon centre cède, ma droite recule. Situation excellente, j'attaque!
       Despatx militar durant la Primera batalla del Marne, 8 de setembre de 1914.
* Heu guanyat la batalla més gran de la història i heu salvat la causa més sagrada, la llibertat del món.
    (en francès) Vous avez gagné la plus grande bataille de l'histoire et sauvé la cause la plus sacrée, la liberté du monde.
       Ordre del dia als exèrcits aliats, 12 de novembre de 1918.
* Això no és pas la pau, és un armistici de vint anys.
    (en francès) Ce n'est pas une paix, c'est un armistice de vingt ans.
       Comentari durant la signatura del Tractat de Versalles, 1919.

## Referències

* 1 2 3 4 «Toutes les citations de Ferdinand Foch». Evene. [Consulta: 11 maig 2017].
* 1 2 3 «Citation Ferdinand Foch - Ses meilleures citations». Dico-citations. [Consulta: 11 maig 2017].
* ↑ Shapiro, Fred R. (ed.). The Yale book of quotations. New York: Yale University Press, 2006. ISBN 9780300107982.
* ↑ Ratcliffe, Susan (ed.). Oxford Essential Quotations (en anglès). Oxford University Press, 2014 [Consulta: 18 setembre 2024].