# València

València és un municipi situat a la plana litoral valenciana central; capital i la localitat més poblada de la província homònima i del País Valencià.

## Citacions

* No hi havia a València dos amants com nosaltres.
       Llibre de meravelles, 1971. — Vicent Andrés Estellés
* El meu problema amb València és un amor intens i profund no correspost.
       El País — Quadern, 27 de novembre de 2008. — Joan Francesc Mira
* A Bagdad, València i Palerm, un mercat és més que un mercat.
    (en italià) A Bagdad, a Valencia, a Palermo un mercato è qualcosa di più di un mercato.
       — Leonardo Sciascia

## Dites populars

* A l'alcalde de València, quan volen els llauradors, li fan pedre la paciència, i pendre prou malhumor.
* A València diuen: Patxo! i a Catalunya, redéu!, i a ses illes de Mallorca, com és ver la Vera Creu!
* A València, el que va, pensa i pensarà.
* A València mataren tres; no per lladres ni per res, sinó perquè robaren, mataren i assassinaren la Mare del Jesuset.
* A València no vages si no tens diners, que voràs moltes coses i no compraràs res.
* A València, vullc anar a vore les cosidores, que cusen sense didal i tallen sense estisores.
* Bona gresca s'ha mogut de València en lo mercat, que l'alcalde no ha pogut aquetar els hortolans.
* Cabrerot de vinya vella, no desprècies a ningú, que ací no estem a València i sabem qui és cada u.
* Eixa xica valenciana té el justillo mal tallat, i en el forro del justillo porta el nóvio retratat.
* En Alacant venen roses i en Xixona capullets, en València veta groga, tot és per als fadrinets.
* En Madrid està el Palacio, i en València el Miquelet, i en Cullera hi han dos coses, Sant Antoni i el Castell.
* En València s'usa el monyo, en Eixàtiva, el topet, en Vallada, la pebrada, i en Muixent, el ramellet.
* En València tiren bombes i els valencians tenen fam; Sant Vicent per les muralles va menjant-se l'encisam.
* En València vullc comprar, per a fer-te serenata, un rossinyol cantador i una guitarra de plata.
* Gandia, València la xica.
* La xiqueta té soneta, la mare l'adormirà i se l'endurà a València a vore els balls populars.
* Lo millor del món, València; això es sap per tot arreu. I lo millor de València, la nostra Mare de Déu..
* Llunt de València, sa pàtria, comprén sols un valencià, del Paradís al tirar-lo, quan degué patir Adam.
* Puja ahí dalt i voràs València.
* Qui va a València no ho pensa.
* Quatre coses té València que al món enveja li fan: lo Micalet, la Senyera, La Verge i lo Rat Penat.
* Tu que te'n vas a València; tu que te'n vas i no véns, digues-li a la meua sogra que se'n vaja en tu corrents.
* Un estudiant a València, per fer riure la gent, se posava la jaqueta i els pantalons al revés.
* València és bona si la bossa sona.
    (var.) València és bona si la bossa sona. Si sona o no sona, València és bona.
* València és la terra del Jesuset: en no fer aire, ja no fa fred.
* València no s'ha fet en un dia.
* València per ser València, en eixir el sol, és de dia; en pondre's, es fa de nit, i en ser les dotze, migdia.
* València per ser València, en quatre diners, un rotllo, i en una pesseta blanca, pinteta i un rascamonyo.
          "Rotllo" era un tipus de pà negre, el "rascamonyos" era una agulla llarga amb decoració al cap, que fea conjunt amb la pinta i la pinteta per al pentinat típic, en festes, de les llauradores valencianes.
* València serà València, mentres hi haja una barraca, el Miquelet, la paella, una falla i una traca.

### Barris de la ciutat

* A Campanar ni avendre ni a comprar.
* Als del Grau els penja i no els cau.
* Com la processó de Russafa; claret i que cundixca.
          Fa referència al caràcter anticlerical de la gent de Russafa
* De Campanar a Tendetes no te cal tirar palletes.
* El dia de Sant Valero, a vint-i-nou de giner, mataren la fotja blanca entre el Palmar i el Saler.
* El que vullga femejar i guanyar-se molts diners, que vinga de dos a tres al poble de Campanar.
* Els veïns de la Fonteta no s'afronten, al contrari, ells tenen com una gala el ser devots del Rosari.
* En Borbotó, la merda en un muntó, i en Carpesa, la merda estesa.
* La fornera de Patraix se'n va a missa a Sant Antoni.¡Tenint a Jesús tan prop! ¡La fornera del dimoni!
* L'oncle Macià de Russafa s'estacava bé el barret, en l'estiu per la calor i allà en l'hivern per lo fred.
* Llauradors de Benimàmet: planteu naps i safanòries, perquè, encara que apedregue, sempre en queden les casporres.
* Quan un bor pega a fugir tira dret a Campanar, i el corren les llavaneres en lo canó de colar.
* Russafa la terra del ganxo.
          Es deia perquè la gent de Russafa tenia fama d’agradable i de caure bé.
* Sant Valero està en Russafa i té les cames tallades; en ser que passa una xica la persegueix a culades.
* Un llaurador de Russafa se n'entrava pel portal, en lo carro baix la manta i en la faixa l'animal.
          Es refereix a la picaresca per no haver de pagar peatge.
* Un llaurador de Russafa se n'ixia pel portal, en lo rossí dins la sària i en l'aladre del ramal.

## Frases fetes i locucions

* A València entràrem, que al Cabanyal no poguérem.
* La lluna del camí del Grau.
* Parlar castellà de Russafa.
             Parlar castellà amb gran barreja de paraules valencianes. Es deia perquè a Russafa pràcticament no es parlava una altra cosa que valencià.
* Quedar València a fosques.
          Es diu quan es presenta un imprevist.
* Quedar (o estar) a la lluna de València.
    (var.) Quedar-se a la lluna de València.
          Quedar-se sense obtenir allò que s'esperava o sense conservar allò que ja es posseïa. Joan Amades li atribueix un probable origen mariner i dona diferents explicacions d'aquesta lluna: i) una platja en forma de mitja lluna on quedaren atrapats els sarraïns fugitius del rei Jaume; ii) un hostal d'aquest nom; iii) una plaça en forma de mitja lluna, a tocar del portal dels Serrans, on calia romandre quan el portal era tancat; iv) aquesta lluna és el golf de València , que també té forma de mitja lluna.
* Tindre la roba en lo Grau.
             S'utilitza per fer referència a estar a punt d’anar-se’n d’un lloc.

## Referències

* ↑ Andrés Estellés, Vicent. Llibre de meravelles. València: l'Estel, 1971.
* ↑ Beltran, Adolf. «Joan Francesc Mira: "El meu problema amb València és un amor intens no correspost"». El País - Quadern. Madrid: Ediciones El País, 27-11-2008. Arxivat de l'original el 1471474293. [Consulta: 21 març 2012].
* ↑ Chilet i Torrent, Vicent. Slow West. València: Llibres de la Drassana, 2015. ISBN 978-84-943885-0-7.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 Sanchis Guarner, 1983, p. 65-72, Vol. 4. Sector central litoral.
* 1 2 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* 1 2 3 4 5 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «València». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Sanchis Guarner, Manuel «Locucions tòpiques valencianes» (PDF). Bolletí del diccionari de la llengua catalana: revista de lingüística, folklore i literatura, Vol. XVIII, Núm. 1, (juliol-agost 1936) [Consulta: 25 març 2017].
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 167, Vol. 5. Sector central interior.
* 1 2 3 Sanchis Guarner, 1983, p. 85, Vol. 4. Sector central litoral.
* 1 2 3 4 Sanchis Guarner, 1983, p. 60-61, Vol. 4. Sector central litoral.
* 1 2 Agulló i Guerra, Alexandre. Brots i esclafits verbals d’Alcoi i rotgle de pobles muntanyencs.. ISBN 8440437374.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 Sanchis Guarner, 1983, p. 87-93, Vol. 4. Sector central litoral.
* 1 2 Amades i Gelats, 2001.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Geografia popular (Ed. facsímil) (en català). Barcelona: Edicions El Mèdol, 2001 (Biblioteca de tradicions populars, núm. 6). ISBN 8495559293.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de València - Lloc web oficial