# Cap

El cap d'un animal és la part anterior del cos que conté la boca, el cervell i diversos òrgans sensorials (generalment òrgans de visió, oïda, olfacte i gust).

## Dites populars

* A on no hi ha cap, tot són coes.
    (var.) Allà on no hi ha cap, no hi ha barret.
* Any de naps, poc maldecaps
* Apedaçant s'arriba al Cap d'Any(Vall d'Aran)
* Aquest cap només barretina.
* Arc de sant Martí a la prima, tapa't mariner amb la caputxina
    (var.) Arc de sant Martí al matí, aixeca't el caputxí.
* Arc de sant Martí, al matí fa ploure i al capvespre fa espargir(Menorca)
    (var.) Arc de sant Martí, al matí fa ploure i al vespre fa aclarir.
          Pronostica el temps a partir de l'aparició de l'arc de sant Martí.
* Cap dret i cor net.
* Cap gros, cap talòs.
    (var.) A qui el cap li creix, el seny se li enxiqueix.
* Cap pelat, cabellera de soldat.
* Cap pelat, tothom hi té part.
    (var.) Cap sense barret, tothom hi té dret.
    (var.) Cap sense barretina, tothom hi barrina.
* Cap ros, cap pollós.
* Cap sense cervell no ha menester capell.
* Lo que no és a un cap és a l'altre.
* Més val ser cap d'arengada, que coa de pagell.
    (var.) Més val ser cap de sardina que coa de pagell.
    (var.) Val més ser cap d'arengada que cua de llus.
    (var.) Val més ser cap de sardina que coa d'anfós.
* Quan el cap fa mal, tot fa mal.
* Tants de caps, tants de barrets.

## Embarbussaments

* Dins quin cap cap cap de corda? Dins cap cap cap cap cap de corda.

## Endevinalles

* A dalt del pi n'hi ha un molí, al dalt del molí hi ha dues fonts, després de les fonts hi ha dos miralls i una placeta que hi corren tots els cavalls.
* A Roma hi ha un palau encantat on al mig hi ha una font, damunt de la font dos miralls, damunt dels miralls una plaça, damunt de la plaça un bosc de pins.
* Dalt d'un pi hi ha un molí, hi ha un canyar hi ixen els bous a pasturar.
* Dalt del pi n'hi ha un molí, dalt del molí hi ha dues fonts, dalt de les fonts hi ha dos miralls, dalt dels miralls hi ha una placeta que hi corren tots els cavalls.
* Un camp sembrat, sota del camp una plaça, sota la plaça dos mirallets, sota els mirallets dues fonts, i sota de les fonts un convent de monges blanques i un frare xerraire.
* Un convent de monges blanques, al mig un frare vermell, més amunt dues fonts, més amunt dos mirallets, més amunt hi ha una plaça on es passegen els senyors cavallers.
* Un corral ple de monges boges; la priora va de roig. Més amunt dos foradets, més amunt dos espillets, més amunt una torreta on es passegen els senyorets.
* Un forn, dos fumerals, damunt els fumerals dos nius, dintre cada niu un ou, dalt de tot hi ha un terrat, amb senyorets i senyoretes que s’hi passegen.
* Un palau amb una font; damunt la font, dos miralls; damunt els miralls, la plaça per on pastura el bestiar
    (var.) Un palau amb una font; damunt la font, dos miralls; damunt els miralls, un bosc on pastura el bestiar.
    (var.) Un palau amb una font; damunt la font, dos miralls; damunt els miralls, una plaça on pasturen els polls.
* Un parc donat que els cavallers s'hi han passejat.
    (var.) Un prat nuat que els cavallers s’hi passegen.

## Frases fetes i locucions

* Anar a cap i barreja(Vimbodí)
    (var.) Anar (de) cap per avall
          Anar ocupat
* Anar a l'altre cap de món
          Anar molt lluny.
* Anar amb el cap baix
          Anar amb el cap abaixat, acotat.
* Anar cap cot
    (var.) Anar amb el cap sota l'ala
          Estar trist, capficat.
             Cast. Estar cabizbajo.
* Anar capalt
          Anar amb el cap alt en senyal d'altivesa, de no haver-se d'avergonyir de res.
* Anar de (o a) capgirells
          Anar fent canvis sobtats.
* Anar per mal cap
          Llançar-se a perdició i misèria.
             Es diu a Igualada. Ja ho trobem documentat en Eiximenis.
* Anar-hi de cap
          Estar-hi abocat; predestinat;no meditar les coses i fer-les irreflexivament.
             Martí i Adell (1987): "Anar de cap" com a sinònim d'"Anar de cul, que crec que és castellanisme, de "Ir de cabeza (o de mal en peor). Miravitlles (1989) el tracta de castellanisme per "Anar de corcoll (o a la desfeta), "A cada bugada es perd un llençol".
* Anar-l'hi el cap
          Anar-l'hi la vida.
             Cast. Jugarse la cabeza (o el cuello) en algo.
* Anar-se-li'n del cap
    (var.) Anar-se-li'n (o Fugir-li) de la barretina.
    (var.) Caure de la memòria (o en l'oblit)
    (var.) Deixar (o posar) en l'oblit.
    (var.) Emportar-s'ho el vent.
    (var.) Fugir-l'hi del cap.
          Oblidar-ho, esborrar-se-li de la memòria.
* Anar-se'n cap cot
    (var.) Anar-se'n amb la cua entre les cames (o escuat, o moscat).
          Anar-se'n avergonyit, moix.
* Anar-se'n de cap
          Dirigir-se directament a un lloc sense pensar.
* Arrencar-se els cabells del cap
          Com a acte de desesperació o també de gran penediment.
             Amades (1951), al "Refranyer català comentat" diu que es fa ressò d'un costum antiquíssim a Roma amb motiu dels enterraments. Entre gents humils els parents hi concorrien esbullant-se i estirant-se els cabells.
* (Ésser) Cap de grill.
          Visionari.
* Tenir cascavells al cap.
          Il·lusionar-se amb facilitat.
* Tenir el cap ple de pardals.
          Ser molt fantasiós.
* Tirar-s'hi de cap.
          Emprendre una activitat de forma decidida i sense gaire reflexió.
* Cap sense cervell.
          Persona sense seny.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «capo». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 6 7 Pàmies i Riudor, 2012, p. 43.
* 1 2 3 Pàmies i Riudor, 2012, p. 44.
* ↑ Bassa, Ramon «Un tigre, dos tigres, tres tigres, o la fonologia i les seves relacions amb la llengua parlada i escrita» (PDF). Maina. Escola universitaria de professorat d'EGB [Palma], 5, (1982), pàg. 40-43 [Consulta: 23 agost 2015].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* 1 2 3 Bassols, 1994.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Amades, 1982.
* ↑ Martí i Adell, 1991.
* ↑ Llibre Endevinalles, 1925.
* ↑ Castellví, 1956.
* ↑ Correig i Blanchar, 1986.
* 1 2 3 4 Pàmies i Riudor, 2012, p. 39.
* 1 2 3 Pàmies i Riudor, 2012, p. 40.
* ↑ Pàmies i Riudor, 2012, p. 41.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Pàmies i Riudor, 2012, p. 42.
* 1 2 3 4 5 Espinal, Maria Teresa. Diccionari de sinònims de frases fetes. Universitat Autònoma de Barcelona, 2006, p. 1578. ISBN 84-490-2441-2.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Bassols, Maria Margarida. Endevinaller. València: Tres i Quatre, 1994 (L'Estel). ISBN 978-84-7502-376-2.
* Castellví, Joan. Cinc-centes endevinalles / recollides, traduïdes, originals i versificades per Joan Castellví Cerdà (en català). 3a edició. Barcelona: Eler, 1956.
* Correig i Blanchar, Montserrat; Cugat i Solà, Laura; Rius i Benito, Dolors. Una Capseta blanca que s'obre i no es tanca (en català). 2a edició. Barcelona: Ed. Graó, 1986. ISBN 9788485729111.
* El Llibre de les endevinalles : col·lecció selecta de velles i noves endevinalles versificades : pròpies per a passar una bella estona (en català). Barcelona: Salvador Bonavía, 1925 (Biblioteca Bonavia ; 14, 19).
* Martí i Adell, Cristòfol. Les nostres endevinalles. València: Edicions del Bullent, 1991 (Esplai juvenil, 5). ISBN 84-86390-40-0.
* Pàmies, Víctor. En cap cap cap (en català). Vallromanes: l'autor, 2012 (Enciclopèdia paremiològica del cos humà; 2). ISBN 9788461581108.