# Farmacèutic

Un farmacèutic, antigament apotecari, és una persona que exerceix la farmàcia com a professió.

## Dites populars

* A Alcover són bovers, a la Selva apotecaris, a Villalonga bona gent i al Morell estrafolaris.
* Amb aigua, malves i un morter, apotecari vull ser.
* Apotecari aconductat, o bé lladre o bé pelat.
* Apotecari aconductat, o bé pobre o condemnat.
* Apotecari brut, panxa d'estornell, quan no té diners s'estira els cabells.
* El metge vell i el barber (o apotecari), jove.
* L'apotecari d'Olot, preu per preu, els ho fotia pel tarot.
    (var.) L'apotecari d'Olot, preu per preu, s'ho fotia tot.
    (var.) L'apotecari d'Olot, qui, preu per preu, se bevia la medicina.
    (var.) Fer com l'apotecari d'Olot, que, preu per preu, es prenia les medicines.
* Lo que en diumenge es guanya, a ca l'apotecari es gasta.
* Taverner i apotecari, del pou treuen el salari.
* Val més donar guany an es carnisser que an es potecari.
* Val més menjar que anar d'apotecaris.

## Endevinalles

* —L'apotecària i sa filla, el metge i la seva muller es menjaven nou taronges, cada un se'n va menjar tres.
          La filla de l'apotecària era també la dona del metge
* —Qui és l'home a qui totes les medicines fan viure?
          apotecari

## Frases fetes i locucions

* Parèixer un pot d'apotecari.
    (var.) Ésser un pot d'apotecari.
          Ser (algú) sensible.

## Referències

* 1 2 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Soler i Amigó, 1998, p. 416.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «apotecari». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Carretero Serra, 2022, p. 189-190.
* ↑ Sevilla Muñoz, J.; Zurdo Ruiz-Ayúcar, M.I.T. (dir.). «Refranero multilingüe». Madrid: Instituto Cervantes (Centro Virtual Cervantes), 2009. [Consulta: 6 octubre 2024].
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Martí i Adell, 1991.
* ↑ Correig i Blanchar, 1986.
* ↑ Espinal; 2004, 1254.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Carretero Serra, Andreu. Els Noms dels ocells en el llenguatge popular català. Barcelona: Cossetània, 2022 (El Tinter (Cossetània) ; 174). ISBN 9788413562308.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Correig i Blanchar, Montserrat; Cugat i Solà, Laura; Rius i Benito, Dolors. Una Capseta blanca que s'obre i no es tanca (en català). 2a edició. Barcelona: Ed. Graó, 1986. ISBN 9788485729111.
* Espinal, Maria Teresa. Diccionari de sinònims de frases fetes (en català). 2a ed. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona. Servei de Publicacions; Publicacions de la Universitat de València; Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2006. ISBN 84-490-2441-2.
* Martí i Adell, Cristòfol. Les nostres endevinalles. València: Edicions del Bullent, 1991 (Esplai juvenil, 5). ISBN 84-86390-40-0.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Soler i Amigó, Joan. Enciclopèdia de la fantasia popular catalana (en català). Barcanova, 1998. ISBN 9788448900120.