OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tòrax

El tòrax o pit és la part del cos humà que està entre la base del coll i l'abdomen, del qual està separat pel diafragma. Conté el cor i els pulmons.

## Citacions

* Sento una opressió al pit. És una angoixa subtil i profunda; és l'angoixa de la pàtria, angor patriae.
       Els darrers dies de la Catalunya republicana. Cap. IV. A Girona (Dimarts, 24 de gener de 1939), 1940.

## Dites populars

* A Cunit, cul i pit.
* Arròs fa el ventre gros i el pit estret.
* Bon pit, bon cànem.
* El braç, al pit; i la cama, al llit.
    (var.) La cama al llit, i el braç al pit.
* El pelicà s'obre el pit per a donar menjar als seus fills.
* La creu en els pits, i el diable en els dits.
* La flor al pit, busca marit.
    (var.) La flor al davant, busca galant; la flor al costat, ja el té buscat; la flor al pit, busca marit.
* Mal al pit, peu al llit.
* Qui no té pit, no fa diners.
* S'al·lot troba en es pit lo que sa mare té a s'esperit.(Men.)

## Frases fetes i locucions

* A pit descobert.
          Sense protecció.
* De pit.
    (var.) De pits.
          Amb el pit recolzat.
* Donar-se cops pels pits.
          Fer actes de compunció o de devoció.
* Fer pits i llonzes.
          Fer còfies i mòfies
* Obrir el seu pit.
    (var.) Descobrir el seu pit.
    (var.) Dir el seu pit.
          Manifestar els propis sentiments.
* Pit a pit.
          Sense separació, cara a cara.
* Pit i fora!
          Frase per animar-se a fer una cosa.
* Posar-se la mà en el pit.
          Reflexionar o pensar de forma interna o espiritual.
* Tenir pit.
          Tenir coratge.
* Tenir bon pit.
          Tenir la veu forta.
* Tenir poc pit.
          Tenir la veu baixa, mancada d'intensitat.
* Tenir una cosa pit avall.
          Tenir alguna cosa per molt segura.
* Veu de pit.
          Veu d'emissió natural.

## Referències

* ↑ Rovira i Virgili, 1999.
* ↑ Marrugat Cuyàs, Ramon «El parlar del Penedès i Torredembarra» (PDF). Recull de treballs, Núm. 15, (2014), pàg. 311–346. ISSN: 2385-4618 [Consulta: 29 març 2017].
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «arròs». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «pit». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «llit». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «flor». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Rovira i Virgili, Antoni. Els Darrers dies de la Catalunya republicana : memòries sobre l'èxode català. Barcelona: Proa, 1999. ISBN 8482569546.
# Tórtora

La tórtora o tórtora vulgar (Streptopelia turtur) és un petit i àgil ocell de l'ordre dels columbiformes comú als Països Catalans.

## Dites populars

* Pel maig la tórtora puja al faig.
* Quan sentis la tórtora rondinar, pren la cistella i vés a sembrar.
* Si la tórtora crida i el falziot també, no paris batuda, que el temporal ve.
* Si la tórtora vols caçar, entre les dues Mares de Déu l'has de cercar.
* Si per l'abril la tórtora no rondina, ja pots donar per perduda la [[collita]].

## Frases fetes i locucions

* Sol com la tórtora.
          Es diu d'una pesona que viu sola.
* Semblar un parell de tortoletes.
          Es diu d'una parella de joves molt enamorats.

## Referències

* ↑ Parés, 1999, p. 122.
* 1 2 Parés, 1999, p. 460.
* ↑ Parés, 1999, p. 57.
* ↑ Amades, 1989, p. 225.
* 1 2 Gomis, 2015, p. 337.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. III. Corpus. Primavera.. Estella: Salvat, 1989. ISBN 8434536730.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# U (nombre)

L'u o un és el nombre enter que segueix el zero i precedeix el dos. En femení es pronuncia una. S'escriu 1 en xifres àrabs, I en les romanes i 一 en les xineses.

## Dites populars

* Cada u és cada u.
* Quan un no vol, dos no es barallen.
* Qui en fa cent i no en fa una, com si no en fera ninguna.
* Qui fa cent i no fa u, no fa ningú.
* Tot és u, haver menjat o estar dejú.
* Tot és u, portar banyes o fer-ne dur.
* U no és ningú.
* U no és ningú i tres són multitud.

## Frases fetes i locucions

* Ésser tot u.
* Fer-ne una de les meves.
* No ésser tot u això que allò.
* Una de dues.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Gisbert, Adolf. «Refranyer temàtic» (PDF). Godella: Oficina Municipal d'Ús i Promoció del Valencià, 2011. Arxivat de l'original el 1341266181. [Consulta: 9 juny 2012].
* 1 2 «U». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 9 juny 2012].
* ↑ «U». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Barcelona : Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 9 de juny de 2012]
# Ubú Rei

Ubú Rei (en francès, Ubu Roi) és una obra teatral d'Alfred Jarry que es va estrenar el 10 de desembre de 1896 al Théâtre de Paris.

## Citacions

* Merdre.
       Primer acte, escena I.
          Paraula amb la que comença l'obra; epèntesi de la paraula merda (en francès original, merde), creada expressament per l'autor.

## Citacions sobre Ubú Rei

* Ubu Roi és una de les obres capdavanteres de l'escena francesa.
       Caps i puntes (OC XLIII, 239). — Josep Pla
* Té tota la força i tota la simplicitat de les construccions dels antics, tota la truculència i el bon sentit dels autors faceciosos del segle XVI, tota la vivacitat, la naturalitat i la transparència del diàleg de Molière, i encara cal afegir-hi que, en Ubu Roi, hi ha la fantasia i el lirisme còmic d'un Shakespeare.
       Caps i puntes (OC XLIII, 239). — Josep Pla
* No creu que la violència a Ubu Roi és fascinant i aterridora?
       Núvol, 17 de juliol de 2014. — Declan Donnellan

## Referències

* ↑ Jarry, 1896, p. 18.
* 1 2 «Les ciutats europees de Josep Pla». Fundació Josep Pla, 2010 – 2011. Arxivat de l'original el 1457378619. [Consulta: 23 agost 2014].
* ↑ Armengol, Joaquim «Passejant per Almada amb Ubu Roi i Declan Donnellan». Núvol, (17-07-2014) [Consulta: 28 desembre 2016].

## Bibliografia

* Jarry, Alfred. Ubu roi. Paris: Édition du Mercure de France, 1896.
# Tòtil

El tòtil és un tipus de gripau terrestre, de mida petita i molt saltador. Acostuma fer vida nocturna i té un cant molt característic, agut i musical.

## Dites populars

* Tòtil cantat, xai eixivernat, si té prou herba i no és granat.

## Referències

* ↑ Amades, 1989, p. 215.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. III. Corpus. Primavera.. Estella: Salvat, 1989. ISBN 8434536730.
# Tàrbena

Tàrbena és un municipi valencià de la comarca de la Marina Baixa.

## Dites populars

* De Bolulla no la vull, de Tàrbena no dic res; en passar el Coll de Rates la primera meua és.
    (var.) De Tàrbena, no la vullc, de Benissa, no dic res; quan aplegue al Coll de Rates, la qua agarre, meua és.
          Fa referència a la cacera de la perdiu
* En Tàrbena, sobrassades; Benidorm, peixcaters; el cordellet, en Altea; i en Bolulla, carboners.
    (var.) En Tàrbena, sobrassades; Benidorm, peixcaters; el cordellet, en Altea; i en Callosa, espardenyers.

## Referències

* 1 2 3 4 Parés i Puntas, 1999.

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Ajuntament de Tàrbena
# Ullastrell

Ullastrell és un municipi del Vallès Occidental.

## Dites populars

* A Ullastrell, les figues les mengen amb pell.

## Referències

* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes, populars, 1965.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.

## Enllaços externs

* Ullastrell - Lloc web oficial
# Tàcit

Corneli Tàcit [Publius (Gaius) Cornelius Tacitus] (?, c. 54 dC – ?, c. 120) fou un historiador llatí.

## Citacions
### Agricola

* No sempre erra la fama; de vegades tria bé.
    (en llatí) Haud semper errat fama; aliquando et eligit
       Agricola. § 9.
* Els èxits, tothom se'ls atribueix; els contratemps són imputats a un de sol.
    (en llatí) Prospera omnes sibi vindicant, adversa uni imputantur
       Agricola. § 27.
* Res no és impossible al coratge.
    (en llatí) Virtuti suae invium
       Agricola. § 30.
* Tot el que és desconegut és tingut per magnífic.
    (en llatí) Omne ignotum pro magnifico est.
       Agricola. § 30.
* Un cop ho han desolat tot, en diuen pau.
    (en llatí) Ubi solitudinem faciunt, pacem appellant.
       Agricola. § 30.
* Val més una mort honrosa que una vida ignominiosa.
    (en llatí) Honesta mors turpi vita potior.
       Agricola. § 33. — Gneu Juli Agrícola
* Els aduladors són la pitjor mena d'enemics.
    (en llatí) Pessimum inimicorum genus, laudantes.
       Agricola. § 41.

### Germania

* L'exercici dóna l'ofici.
    (en llatí) Exercitatio artem paravit.
       Germania. § 24.
* A les dones escau de plorar; als homes, de recordar.
    (en llatí) Feminis lugere honestum est, viris meminisse.
       Germania. § 27.

### Històries

    Pàgina principal: Històries (Tàcit)
* La fe, franquesa i l'amistat són els béns més grans de l'ànima humana.
    (en llatí) Fidem, libertatem, amicitiam, praecipua humani animi bona.
       Històries. Llibre I § 15.
* Ésser engendrat i nèixer de prínceps és cosa de l'atzar.
    (en llatí) Generari et nasci a principibus fortuitum.
       Històries. Llibre I § 16.
* Ningú no ha exercit mai honestament un poder adquirit amb un crim.
    (en llatí) Nemo enim umquam imperium flagitio quaesitum bonis artibus exercuit
       Històries. Llibre I § 30.
* El seny i la prudència són les qualitats pròpies d'un general.
    (en llatí) Ratione et consilio, propriis ducis artibus.
       Històries. Llibre III § 20.
* Fins els savis, la darrera ambició que es lleven és la de la glòria.
    (en llatí) Etiam sapientibus cupido gloriae novissima exuitur.
       Històries. Llibre IV § 6.
* Els déus ajuden els més valents.
    (en llatí) Deos fortioribus adesse.
       Històries. Llibre IV § 17.
* L'adversitat engendra discòrdia.
    (en llatí) Res adversae discordiam peperere.
       Històries. Llibre IV § 37.
* Els odis entre els parents soles ésser els més aferrissats.
    (en llatí) Ferme acerrima proximorum odia sunt.
       Històries. Llibre IV § 70.
* L'experiència ensenya.
    (en llatí) Experientia docet.
       Històries. Llibre V, § 6,9.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 Peris, 2001.
* ↑ Escolà Tuset, 1997, p. 77-129.

## Bibliografia

* Escolà Tuset, Josep M. Diccionari de llatinismes i expressions clàssiques. Barcelona: Edicions 62, 1997 (El Cangur ; 235). ISBN 8429742786.
* Peris i Juan, Antoni. Diccionari de locucions i frases llatines. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2001. ISBN 8441208786.
# Prada

Prada (en francès i oficialment Prades) és una vila i municipi del Conflent i comuna francesa dels Pirineus Orientals.

## Dites populars

* Les Gallines de Codalet se'n van a pondre a Prada.

## Referències

* ↑ Tirach Alventosa, Pasqual. «Retòrica». Malnominació a Catalunya Nord estudi sincrònic dels sobrenoms nord-catalans. L'autor. [Consulta: 12 maig 2018].

## Bibliografia

* Gual, Raymond «Chansons Populaires Catalanes (2a sèrie)». Terra Nostra, 9, (1973).

## Enllaços externs

* de Prada - Lloc web oficial
# Porfirio Díaz

Porfirio Díaz (Oaxaca, 15 de setembre de 1830 — París, 2 de juliol de 1915) fou un militar i polític mexicà. Fou President de Mèxic de forma dictatorial (1877-1911).

## Citacions
### Atribuïdes

* Pobre Mèxic, tan lluny de Déu, tan a prop dels Estats Units.
    (en castellà) Pobre México, tan lejos de Dios, tan cerca de Estados Unidos.
          Frase atribuïda històricament a Porfirio Díaz, però fou escrita per l'intel·lectual mexicà Nemesio García Naranjo.

## Referències

* ↑ Mendoza, Eduardo Philibert. Personajes notables de la historia de México: Benito Juárez, Porfirio Díaz. Volumen II. México, D.F.: Panorama, 2007. ISBN 9789683816108.
* ↑ González Gamio, Ángeles. «Malos vecinos». La Jornada. DEMOS, 14-07-2013. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Porter

Porter és la persona que en un hotel, edifici d'apartaments o altres similars presta determinats serveis a l'entrada d'aquests.

## Dites populars

* Al porter digues-li noves, però al jutge vés amb proves.

## Endevinalles

* Una dona xafardera, que no és pas la bugadera, que coneix tots els veïns, i el de fora i el de dins per sa llengua sol passar. Qui serà?

## Referències

* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 24 setembre 2024].
* ↑ Bassols, 1994.

## Bibliografia

* Bassols, Maria Margarida. Endevinaller. València: Tres i Quatre, 1994 (L'Estel). ISBN 978-84-7502-376-2.
# Prat de Comte

Prat de Comte és un municipi de la comarca de la Terra Alta.

## Dites populars

* A Prat del Comte, cap-grossos.
* Els de Prat del Comte tots són uns bacons, que tenen Sant Roc lligat pels ronyons.
* No et casos a Prat de Comte que és terreno de mussols, i et faran minjar llangostos tant si vols com si no vols.
* Per a cireres, La Torre, per a rovellons, El Port, i per a xiques boniques, Xerta. Prat del Comte i Bot.
    (var.) Per a figueres, Maella, per a rovellons: lo Port i per a xiques boniques les de Prat de Comte i Bot.
* Prat del Comte, prop del c...
* Prat del Comte, vés-te'n prompte.

## Referències

* 1 2 3 4 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* 1 2 3 Navarro Gómez, Pere «Gentilicis, renoms col·lectius i dites tòpiques de la comarca de la Terra Alta» (PDF). Butlletí Interior de la Societat d'Onomàstica, Núm. 82, (2000), pàg. 304-312 [Consulta: 10 gener 2017].$^{[Enllaçnoactiu]}$

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Prat de Comte - Lloc web oficial
# Porta

Una porta és una obertura practicada en un mur o en una paret d'una ciutat, d'un edifici, d'una cambra, etc., que s'utilitza per accedir o sortir dins d'un habitatge o cambres interiors.

## Dites populars

* Darrera la porta hi ha un gat, vet aquí el conte acabat.
* Deixar grinyola una porta, duu desgràcia.
* El jornal del menestral, entra per la porta i surt pel finestral.
* Gat miolador, gener a la porta.
* L'aranya que et fila a ta porta, gran ventura et porta.
* Lluna morta, llevant a sa porta.
* Migjorn a la posta, mestral a la porta.
* Núvols a la posta, guergal a la porta.
* Núvols en creu, vent a la porta.
* Per Sant Silvestre, per la porta o la finestra.
    (var.) Per Sant Silvestre, entra el sol per la porta i per la finestra.
* Quan un grul canta a la llar de foc, porta sort a la casa.
* Quan una porta es tanca, se n'obre una altra.
* Sentiment per dona morta, sol durar fins a la porta.
* Un quadre tort en una paret, porta desgràcia.
* Vídua honrada, porta tancada.
* Xaloc, tanca la porta i fes bon foc.

## Frases fetes i locucions

* Tancar-se-li (a algú) totes les portes.
          Negar l'ajuda a algú
* Anar per portes.
          Arruïnar, ensorrar, llençar a perdre.
* Trucar a la porta (d'algú o a totes les portes).
          Demanar l'ajuda a algú

## Referències

* ↑ Sugranyes, Josep M. Garbellada de refranys : aires de serè en la nostra parla. Valls: Cossetània, 1999. ISBN 8489890471.
* 1 2 3 4 5 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 3 4 5 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Porta». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any. Vol. I. Hivern. Barcelona: Salvat, 1950.
* 1 2 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Amades, Joan. Llibre del temps que fa. Barcelona: La Neotípia, 1938.
* 1 2 3 «Porta». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 24 maig 2012].
* ↑ Amades, 2004, p. 19.

## Bibliografia

* Amades i Gelats, Joan. Paraules i modismes (Ed. facsímil) (en català). Tarragona: L'Agulla, 2005 (Biblioteca de tradicions populars, núm. 29). ISBN 849629417X.
# Portbou

Portbou és un municipi de la comarca de l'Alt Empordà.

## Dites populars

* A Portbou, la tramuntana s'emporta el bou.

## Referències

* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Enllaços externs

* Portal de l'Ajuntament de Portbou
# Portvendres

* Aquesta pàgina conté fragments escrits en català genuí, anteriors a la normativa de Pompeu Fabra. Es reprodueix la font original per preservar-ne el significat íntegre i no desvirtuar-la. Podria semblar que hi ha errors ortogràfics que en realitat no ho són.
Portvendres (en francès i oficialment Port-Vendres) és una vila i municipi del Rosselló i comuna francesa dels Pirineus Orientals.

## Dites populars

* A Portvendres, piquen pebre, a Argelers, piquen sal: l'alegria de les dones és sota del davantal.

## Corrandes

* A Port-Vendres, piquen pebre, / a Banyuls, piquen la sal; / l'alegria de les dones, / és a sota el davantal ! Si !(català arcaic)
       Les minyones de Tuhir.
* Alegria de Port-Vendrès / Alegria dels hiverns, / Al istiu cap alegria / Perque falten bastiments.(català arcaic)

## Referències

* ↑ Farnés i Badó, 1992-99.
* ↑ Vidal, 1885, p. 20.
* ↑ Gual, 1973, p. 44.
* ↑ Vidal, 1885, p. 9.

## Bibliografia

* Farnés i Badó, Sebastià. Paremiologia catalana comparada. Barcelona: Columna, 1992-99.
* Gual, Raymond «Chansons Populaires Catalanes (2a sèrie)». Terra Nostra, 9, (1973).
* Vidal, Pierre. Cansoner catala de Rosselló y de Cerdanya (en català). Vol. I. Corrandes. Perpignan: Imprimerie-Librairie A. Julia, 1885.

## Enllaços externs

* la comuna de Portvendres - Lloc web oficial
# Potries

Potries és un municipi valencià de la Safor.

## Dites populars

* A Potries, cassolers.
    (var.) A Potries, rajolers.
* El campanar de Potries és de pedra i no caurà, el de Palma és de canyissos i el d’Ador caiguent està.
* Els de Potries, cassolers, de tants que n'hi havia.
* Sant Blai de Potries, bona festa i bon porrat, qui no baixa borratxo, baixa mig emborratxat.

## Referències

* 1 2 3 4 Pàmies i Riudor, Víctor. «Potries» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* ↑ ELS POBLES DE LA SAFOR (I ALGUNS DELS VEÏNS) PARLEN ELS UNS DELS ALTRES. Joan Giner Monfort

## Enllaços externs

* Potries - Lloc web oficial
# Serp

La serp (Serpentes) o serpent, és un rèptil carnívor del subordre dels ofidis, de forma allargada i mancat de potes.

## Dites populars

* A qui la serp ha mossegat, la corda li fa por.
* Els escurçons, quan tenen tres anys es tornen serpents.
* És bo tenir pell de serp, però no dintre de casa, perquè porta raons.
* La pell de serp dóna sort a qui la duu, sobretot si no sap que la porta.
* Mata millor la serp un cop de canya que la barra de ferro.
* No es poden tirar trets a les serps, perquè es rebenten les escopetes.
* Per matar una serp, val més un cop de canya que no un cop de barra de ferro.
* Qui menja serp no pateix ronya.
* Qui porta pell de serp a la butxaca veu les trampes de qui fa joc de mans.
* Un cabell de dona que conservi l'arrel, posat dintre d'una bassa d'aigua, es torna una serp.

## Endevinalles

* - Llarga, llargòrum, on vas? - Baixa de l'arbre i callaràs. - Ni callo ni callaré i si baixo de l'arbre et mataré.
          magrana, serp

## Referències

* 1 2 3 4 5 Viladot-Puig, 2003.
* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 3 Parés i Puntas, 1999, p. 470-474.
* ↑ Amades, 1982.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Viladot-Puig, Joan. El Refranyer de Joan Viladot (en català). Lleida: Pagès Editors, 2003 (Història. Monografies; 23). ISBN 9788497790741.
# Serra

Una serra és una eina manual utilitzada per tallar materials relativament tous mitjançant una fulla dentada d'un material més dur suportada per un bastidor.

## Endevinalles

* Té dents i no te boca, menja i no menja, quan menja escup.
    (var.) Té dents i no te boca, i quan menja escup.

## Referències

* ↑ Amades, 1982.
* ↑ Salvà, 1983.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Salvà, Francesc. Recull d'endevinalles. Barcelona: Salvatella, 1983 (Una mica de tot).
# Serra del Montsià

La serra del Montsià és un conjunt muntanyós, paral·lel al litoral mediterrani, situat al sud de les Terres de l'Ebre. Serralada relativament alta i molt a prop de la línia de costa, la serra del Montsià és un punt de referència geogràfic i privilegiat mirador de les comarques del Baix Ebre, Montsià, Baix Maestrat i Ports.

## Dites populars

* Montsià agarrat, llevant dalt del Cap.
* Montsià en bigot, aigua del cel.
* Quan el Montsià porta capell no et fies d'ell, o guarda't d'ell.
* Si Montsià porta capell pica espart i fes cordell.

## Referències

* 1 2 3 4 Badia, Jordi «Dites i refranys» (PDF). Raïls. Revista del Centre d'Estudis d'Ulldecona, Núm. 2, (1993), pàg. 59-66. ISSN: 1133-4851 [Consulta: 25 desembre 2015].
# Setembre

El setembre és el novè mes de l'any i té 30 dies.

## Dites populars

* A maig murta, i a setembre fruita.
* Al setembre, no fa cap arruga el ventre.
* El setembre s'enduu els ponts o eixuga les fonts.
* Pel mes de setembre, es talla el que penja.
* Pel setembre, el dia duu espardenyes.
* Setembre, tant de bo ho fos sempre.

### Dites relacionades amb els aliments i la collita

* Al setembre, carabasses.
    (var.) Pel setembre, carbasses.
* Al setembre, el vi està per vendre.(occ.)
* Al setembre, qui tinga blat que sembre.(val.)
* Al setembre, qui tinga llavor que sembre.
* El setembre és veremador, i es fa vi del bo i millor.
* El sol de setembre madura el codonyer.
* Pel setembre cull les pomes abans no vinguin les bromes.
* Pel setembre, vi per vendre.
* Raves i espinacs, pel setembre sembrats.
* Setembre fruiter, alegre i fester.

### Dites relacionades amb la meteorologia

* A setembre, el mal temps és de témer.
* Del setembre a la tardor, torna la calor.
* El fred de setembre mata l'eruga.
* Setembre boirós, graner polsós.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «setembre». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Conca, 1988.
* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 Viladot-Puig, 2003.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. V. Tardor. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Conca, Maria (ed.). Els refranys catalans. València: Tres i Quatre, 1988 (L'Estel; 8). ISBN 8475022324.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.