# Fava

La fava és la llavor i el fruit de la favera (Vicia faba)

## Dites populars

* A Alfar, terra de faves.
* A en Turrai, li torraven faves al cul i no se'n sentia.
          Usat com a rèplica a Tu rai. Turrai fa referència al torrall, un estri de ferro de la llar de foc.
* A Mercadal diuen: «Vergae!», perquè ho tenen de costum; en menjar faves ceiades hi esverguen oli des llum.
* A's maig, faves a sacs.
* Aigua de març, ordis i blats i faves a sacs.
* Any de beixest, any de faves.(Men.)
* Cada dia faves, massa faves.
* Cada fava té son corc, i n'hi ha que en tenen dos.
* Déu dóna faves a qui no té queixal.
    (var.) Déu dóna faves a qui no té barram.(Mall.)
    (var.) Déu dóna a menjar la fava al qui no té dents.(Alguer)
* Dona hermosa, o fava o vanitosa.(Manresa)
* Faves comptades no fan plat.
* Faves d'abril, bones amb pernil, faves de maig, no me n'empatx.
* Les faves d'abril, les vull per a mi; les faves de maig, per al meu caval.
* Les millors faves són ben porquejades.(Manresa)
    (var.) Les millors faves són fetes amb medalles(Manresa)
          És a dir, les millors faves són les que es fan, ofegant-les amb cansalada o amb rodanxes de botifarra.
* Fes les faves en lluna nova i les colliràs amb un cove.
* Pagès, pagès: si et vols salvar, la fava espessa i el cigró clar.
* Pel maig, faves a raig.
* Ploure de març, dóna faves i lleva blat.
* Quan les faves ja fan cloc, nostr'amo, no estic enlloc.
    (var.) En temps de faves, ets al·lots no diuen què mana.(Mall.)
* Qui vol faves cuitores, que les sembri a bon lloc.(Mall.)
* Sembres faves al moll? Faves al coll.
* Ses faves no couen, si no hi afigen.(Mall.)
* Val més faves a ca-seva, que pollastres a ca-d'altri.(Men.)
    (var.) Val més faves a ca-seva, que capons i gallines a fora casa.(Mall.)

### Dites relacionades amb els dies de la setmana

* El dilluns, faves a munts.
* El dimarts, faves a grapats.
* El dimecres, faves a faneques.
* El dimecres, faves seques.
* El dijous, faves amb ous.
* El divendres, faves tendres.
* El dissabte, faves en recapte.
* El diumenge, faves amb fetge.

### Dites relacionades amb el santoral

* Pel Pilar, faves a sembrar.(Urgell)
* Per Sant Sever, faves a fer.(Empordà, Vallès)
* Per Sant Simó i Sant Judes, les faves pelludes.
* Per Santa Creu, pèsols i faves per tot arreu.
* Qui vol donar faves al segar ha de fer-les per Sant Sebastià.
* Qui vulgui menjar faves pel segar, que les sembri per Sant Sebastià.
* Sant Isidre favater, roba faves qui no en té.
* Sembra faves per Sant Blai i en menjaràs tot l'any.
* Si bones faves vols sembrar, per la Mare de Déu del Pilar.
* Si vols collir moltes faves, per Sant Lluc tens de sembrar-les; i, si les vols collir bé, sembra-les per Sant Miquel.

## Frases fetes i locucions

* Ésser faves comptades.
          Ésser una cosa molt segura.
* No poder dir fava (o ni fava).
          Estar molt desanimat, cansat, fatigat.
* Treure faves d'olla.
          Refer-se, millorar d'una malaltia, situació, estat precari, etc.

## Referències

* ↑ Vila i Medinyà, 2010, p. 481-495.
* ↑ Amades i Gelats, 1980.
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «fava». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 3 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 3 Amades, 1982.
* ↑ Correas Martínez; Gargallo Gil, 2003.
* 1 2 3 «Fava». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 23 octubre 2013].

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. V. Tardor. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
* Amades i Gelats, Joan. Refranys personals (en català). Barcelona: Selecta, 1980 (El tresor popular de Catalunya, núm. 5). ISBN 8476670486.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Correas Martínez, Miguel; Gargallo Gil, José Enrique. Calendario romance de refranes. Barcelona: Edicions de la Universitat de Barcelona, 2003. ISBN 8483383942.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Vila i Medinyà, Pep «Un recull de modismes empordanesos recollits pel folklorista reusenc Cels Gomis Mestres (Figueres, 1883)». Annals de l'Institut d'Estudis Empordanesos, 41, (2010), pàg. 481-495. DOI: 10.2436/20.8010.01.46.