OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arbre de ciència

* Aquesta pàgina conté fragments escrits en català genuí, anteriors a la normativa de Pompeu Fabra. Es reprodueix la font original per preservar-ne el significat íntegre i no desvirtuar-la. Podria semblar que hi ha errors ortogràfics que en realitat no ho són.
Arbre de ciència (Arbor Scientiae) és una de les obres més extenses i característiques de Ramon Llull, escrita a Roma entre 1295 i 1296. És una versió en forma enciclopèdica l'Art general o Ars magna destinada a un públic no universitari.

## Citacions

* És el descobriment i la compleció d'allò teòric i pràctic, el que constitueix l'hàbit general del coneixement.
    (en llatí) Est inuentio et complementum generalium theoricorum et practicorum, quae constituunt generalem habitum sciendi.
* ...per mostrar la seva pròpia Art general, aquest Arbre de ciència com quelcom valuós, per significar la comprensió d'allò que podria ser mostrat a tothom per a l'aprenentatge, mitjançant la seva Art.
    (en llatí) ...possit perfecte suam Artem generalem ostendere, significare ualeat per hanc Arborem scientiae generalem intellectum, qui haberi potest per suam Artem ad omnes scientia.
* ...a ells dir veritat de nostra fe e fer honor a ella, segons mon poder e la gracia e la ajuda que esper a haver de Deu qui ma creat, e tractar sa honor e reprende aquells per qui en est mon és deshonrat.
    (en llatí) ...ad protestandum et ostendendum illis sanctae nostrae fidei ueritatem et ad faciendum ei honorem secundum quod potera.
* E aquella fe cové que la haja sots hàbit de bondat, enaxí quel papa sia bo, car la fe és bona; el papa cové que haja gran fe, per ço car la fe de sent Pere fo gran, e cové que la fe del papa sia tan gran que respona a la fe de son poble.
    (en llatí) Et oportet, quod illarn fidem habeat sub habitu bonitatis taliter, quod papa sit bonus, quia fides est bona. Et oportet, quod papa habeat magnam fidem, quia fides sancti Petri fuit magna. Et oportet, quod papa ita magnam fidem habeat, quod fidei sui populi respondeat.

## Referències

* ↑ Villalba i Varneda, 1995, p. 70, a Arbor scientiae, De quaestionibus habitus huius scientiae, 2.
* ↑ Villalba i Varneda, 1995, p. 71, a Arbor scientiae, De quaestionibus habitus huius scientiae, 4.
* ↑ Villalba i Varneda, 1995, p. 74.
* ↑ Villalba i Varneda, 1995, p. 75, a Arbor apostolicalis.

## Bibliografia

* Villalba i Varneda, Pere «Ramon Llull: Arbor scientiae o Arbre de sciencia» (pdf). Faventia. Universitat Autònoma de Barcelona. Departament de Filologia Clàssica, 17/2, (26-09-1995), pàg. 69-76 [Consulta: 24 agost 2016].
# Arbúcies

Arbúcies és una vila i municipi català de la comarca de la Selva.

## Dites populars

* A Arbúcies, dotze dones, tretze bruixes.
* A Arbúcies, gent de moltes astúcies.
* A Arbúcies són gent d'astúcies, a Breda tenen mala art, a Sant Celoni dimonis, i a Hostalric són cremats.
* A Arbúcies vas? Pèl o borra hi deixaràs.
* Arbúcies, terra de bruixes.
* El vi d'Arbúcies, el pa d'Osor i l'aigua de Caldes.
* Gent d'Arbúcies, gent d'astúcies.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* ↑ «Llegendes». Oficina de Turisme de Caldes de Malavella. [Consulta: 14 gener 2017].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* Arbúcies - Lloc web oficial
# Arc (arma)

Arc és una arma de tret tradicional destinada a tirar fletxes. També hi ha arcs que poden disparar pedres, bales de fang o metàl·liques (arc de rotlló o arc rotlloner).

## Dites populars

* Arc sempre armat, o fluix o trencat.(Cat., Val.)
    (var.) Arc sempre estirat, arc esbraonat.(Mall.)

## Frases fetes i locucions

* Estar entre l'arc í la paret.(Bar., Val., Castelló de la Plana)
          Estar en perill a cada banda.
* No farà cases amb arc.(Mall.)
          Es diu d'una persona que no farà res important.

## Endevinalles

* Al bosc neix, al prat creix, el ferrer la fa, la dona el fila.
          La corda de l'arc abans es feia amb banya del cérvol.

## Referències

* 1 2 3 4 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «arc». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Amades, 1982.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
# Manacor

Manacor és un municipi de Mallorca, a l'est de l'illa.

## Dites populars

* A Manacor es diable s'hi va fer por.
    (var.) A Petra el dimoni s'hi va retre. I de Manacor s'en va fer por.
* Algaida no és gent comuna, no és tan fina a Llucmajor, i a sa muntanya es carbó i a Lluc s'aigo més fina, i quan ve que un hi arriba que es troba acalorat, Solleric oli climat, a Alaró un bon tabac i a sa poblat cànyom fi. Gerretes a Manacor n'hi ha de grosses i petites i ses dones qui fan pipes, tot té l'ofici seu, ses monges són a Sineu i ses taronges a Sóller.
* Garretes a Manacor, n'hi ha de grosses i petites, i ses dones qui fan pipes.
* Santa Llúcia morena està damunt un serral, i Manacor dins d'un fondal que quan plou tot s'anega.

## Referències

* 1 2 3 4 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Paremiologia tòpica». L'autor, cop. 2010-. [Consulta: 28 setembre 2024].

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Manacor - Lloc web oficial
# Mancomunitat de Catalunya

La Mancomunitat de Catalunya va ser una institució constituïda el 6 d'abril de 1914 que agrupà les quatre diputacions catalanes: Barcelona, Girona, Tarragona i Lleida. Fou derogada per la Dictadura del general Primo de Rivera el 20 de març de 1925.

## Citacions
### Reivindicacions

* Des d'ara, des d'aquest moment, que gràcies a Déu hem pogut veure, Catalunya tindrà una institució que la representarà tota sencera, que donarà forma corporal a la seva unitat
       Barcelona, 1914. — Enric Prat de la Riba
* Per primera vegada des del 1714, Catalunya tindrà una institució que la representarà
       Barcelona, 1914. — Enric Prat de la Riba
* Si se suprimissin les contribucions que paga Catalunya, la hisenda espanyola aniria a la Bancarrota.
       1914. — Antoni Rovira i Virgili
* La nostra terra és encara desconeguda pel món i cal expandir son coneixement.
       — Josep Puig i Cadafalch

### Campanya en contra

* No podria ni hauria d'admetre diàleg. Autonomia política, Senyor Cambó, no.
       — Conde de Romanones
* Vosté no té opció ni la tindrà mai ningú, perquè no es tria la pàtria on es neix.
       — Antoni Maura
* Res d'hisenda nacional mermada, res de privilegis, la justa compensació pels serveis cedits.
       — Niceto Alcalá Zamora

## Citacions sobre la Mancomunitat de Catalunya

* La Mancomunitat de Catalunya no tenia cap poder legislatiu, cap autoritat ni a la instrucció pública, ni en els municipis, ni a la justícia, ni a obres públiques, ni en l'ordre públic... Absolutament cap. Car una senzilla ordre de qualsevol dels quatre governadors civils que hi havia a Catalunya podia anul·lar una disposició de la Mancomunitat.
       Carta a Ramon Sugranyes de Franch, 6 de desembre de 1969. — Josep Tarradellas i Joan
          Opinió sobre la tasca feta per la Mancomunitat de Catalunya, on considerava a Enric Prat de la Riba i a Puig i Cadafalch, referents de la burgesia conservadora i regionalista

## Vegeu també

* Enric Prat de la Riba

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 MARIMÓN, Sílvia, El primer intent d'estructures d'estat, Diari Ara, 18/12/2013
* ↑ Martí Vallverdú, Pep. Josep Tarradellas, 1899-1988 (PDF). Barcelona: Fundació Josep Irla, 2010 (Biblioteca de l'Esquerra Nacional). ISBN 9788461389988 [Consulta: 6 març 2012].

## Enllaços externs

* Mancomunitat de Catalunya 1914 - 2014
# Manol

El Manol és un riu afluent de la Muga que creua la comarca de l'Alt Empordà. D'uns 40 quilòmetres de longitud, neix a prop de Lliurona i s'uneix a la Muga a l'alçada de Vilanova de la Muga (Peralada).

## Dites populars

* Que plogui mentre el Manol no es mogui.
* El Manol cada trenta anys reclama els seus drets.
          En referència a les seves fortes revingudes.

## Referències

* 1 2 Vila, 1998, p. 96.

## Bibliografia

* Vila, Marc-Aureli. Catalunya: rius i poblament (en català). L'Abadia de Montserrat, 1998. ISBN 9788478268740.
# Manolo Escobar

Manolo Escobar nom artístic de Manuel García Escobar (Las Norias de Daza, El Ejido, Almeria, 19 d'octubre de 1931 - Benidorm, 24 d'octubre de 2013) fou un cantant de copla que també va treballar d'actor a pel·lícules folklòriques espanyoles.

## Citacions

* Rocío Jurado i jo hem salvat la cançó espanyola de la decadència.
    (en castellà) Rocío Jurado y yo hemos salvado a la canción española de la decadencia
       En una entrevista a diari ABC, 30 d'octubre de 1994.
* A Espanya no hi ha hagut mai algú, i em temo que mai n'hi haurà, que hagi venut tants discos com jo.
    (en castellà) En España nunca ha habido nadie, y me temo que nunca lo habrá, que venda tantos discos como yo
       En una entrevista a diari ABC, 30 d'octubre de 1994.
* A vegades em pregunten: perquè no has evolucionat musicalment? Doncs perquè no en sé. A més, no conec a cap persona intel·ligent que quan triomfa, ho tiri tot per la borda.
    (en castellà) A veces me preguntan: ¿por qué no has evolucionado musicalmente? Pues porque no sé. Además, no conozco a ninguna persona inteligente que cuando triunfa, lo tire todo por la borda
* Molts canten millor que jo, però el més estimat sóc jo.
    (en castellà) Muchos cantan mejor que yo, pero el más querido soy yo

## Referències

* 1 2 3 4 «La filosofía de Manolo Escobar a través de sus frases: "La muerte no me va a agobiar la vida"». ABC. [Consulta: 29 març 2016].
# Manresa

Manresa és un municipi i la capital de la comarca del Bages, al pla de Bages, a prop al nord-oest de l'angle on conflueixen els rius Llobregat i Cardener.

## Dites populars

* A Manresa ja fa fressa.
* A Manresa vull anar a buscar una manresana, que sempre m'han agradat les faldilles d'indiana.
* De Montserrat a Manresa hi han tres horetes; de Manresa a Montserrat quatre i un quart.
* Festes manresanes, focs i campanes.
* Manresans, empaitabisbes.
    (var.) A Manresa, empaitabisbes.
* Manresans, lladres, pillos i gormands.
* Ni paret fesa, ni home de Manresa.
* Si a Manresa vas, les pantorrilles hi perdràs.
    (var.) A Manresa es perden les pantorrilles.
* Terrassa mala raça, Sabadell mala pell, a Manresa són gitanos i a Callús són bona gent.
* Un senyor de Terrassa, un home de Sabadell i un pagès de Manresa.

## Frases fetes

* Entre Tots Sants i Manresa.
          Indret on succeeixen coses inversemblants, impossibles.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 5 octubre 2024].
* ↑ Amades, 1935, p. 147-163.
* 1 2 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* ↑ Cardús, 1984.
* ↑ Lleonart i Orri, Assumpta «Toponímia recreativa. Una visió diferent dels noms de lloc de Catalunya» (PDF). Treballs de la Societat Catalana de Geografia, Núm. 66, (2008), pàg. 123-126.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Montserrat : tradicions i llegendes. Barcelona: La Llumenera, 1935, p. 147-163 [Consulta: 1544402001].
* Cardús, Salvador. Terrassa medieval : visió històrica. Terrassa: Xarxa de Biblioteques Soler i Palet, 1984. ISBN 8450507146.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* Manresa - Lloc web oficial
# Mantell

Un mantell —o mantellina si fa la funció de peça d'abrigar— és una peça de roba en forma de capa, subjecta al cap o a les espatlles.

## Dites populars

* El mantell de les fadrines fa murmurar les veïnes.
* Mantell o capa, tot ho tapa.
* Quan te posen l'anell, prepara el mantell.

## Frases fetes i locucions

* Agafar la mantellina.
    (var.) Posar-se la mantellina.
          Emborratxar-se.

## Referències

* 1 2 3 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Mantell». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Amades, 1951, p. 29.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Refranyer català comentat (en català). Barcelona: Selecta, 1951 (Biblioteca Selecta (Editorial Selecta) ; 82).
# Mamert de Viena

Sant Mamert o Sant Mamet (Viena del Delfinat?, ca. 400 — Arle o Viena, aprox. 475) fou un bisbe de Viena del Delfinat (461). Venerat com sant per l'Església Catòlica, se celebra la seva festivitat l'11 de maig.

## Dites populars

* De l'hivernet de Sant Mamet a l'estiuet de Sant Martí, mig any curt hi comptí.
    (var.) De l'estiuet de Sant Martí a l'hivernet de Sant Mamet, mig any complet.
          Fa referència a Sant Martí, 11 de novembre, i Sant Mamet, 11 de maig.
* Fins a Sant Mamet no acaba el fred.
          Segons la font, hi ha la creença popular que aquest sant es menja la neu i s'emporta el fred.
* Per Sant Pancraç i Sant Mamet s'acaba el fred.
    (var.) Sant Pancraç i Sant Mamet se n'emporten el fred.
* Per Sant Mamet el darrer fred.
* Per Sant Mamet, ni cargol ni bolet.
* Per San Mamet, ni pollastres, ni peix, ni bolet.
* Sant Mamet a tothom fa anar dret.
          Segons la font, en referència al menjar.
* Sant Mamet és a Riumorts.
* Sant Mamet, feu-me tenir força llet.
          Invocació feta per les dones que alletaven.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Parés i Puntas, 1999, p. 73-180.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Manises

Manises és un municipi valencià de l’Horta Oest.

## Dites populars

* Anar a Manises a encarregar el nóvio.
* Els de Manises, novigers i farautes.
* Els de Manises són novitxers.
* Els de Manises, els del puro apagat.
* En València s'usa el topo, en Benaguasil, rodets, en Manises caragols, i en Alaquàs, perolets.
    (var.) En València s'usa el monyo, en Benaguasil rodet, en Manises caragols i en Alaquàs perolets.
          Els tres primers són maneres diferents de pentinar-se les dones.
* Per a bragats en Torrent, pa càneus els aldaiers, Alaquàs pa boca-culs, Manises pa novigers.
* Xiques de Quart i Manises, podeu lligar les trenilles, que les de Paterna tenen més groses les pantorrilles.

## Referències

* 1 2 3 4 Sanchis Guarner, Manuel «Locucions tòpiques valencianes» (PDF). Bolletí del diccionari de la llengua catalana: revista de lingüística, folklore i literatura, Vol. XVIII, Núm. 4, (juliol-agost 1936) [Consulta: 25 març 2017].
* 1 2 Sanchis Guarner, 1983, p. 111-112, Vol. 4. Sector central litoral.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 110-111, Vol. 4. Sector central litoral.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 24, Vol. 5. Sector central interior.

## Bibligrafia

* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Ajuntament de Manises
# Jean Cocteau

Jean Cocteau (Maisons-Laffitte, Yvelines, 5 de juliol de 1889 — Milly-la-Forêt, Esonne, 11 d'octubre de 1963) fou un escriptor, dibuixant i director cinematogràfic francès.

## Citacions

* El poeta és un mentider que sempre diu la veritat.
    (en francès) Le poète est un menteur qui dit toujours la vérité.
* El verb estimar és difícil de conjugar: el seu passat no és perfecte, el seu present només és indicatiu i el seu futur sempre és condicional.
    (en francès) Le verbe aimer est difficile à conjuguer: son passé n’est pas simple, son présent n’est qu’indicatif, et son futur est toujours conditionnel.
* Un secret sempre té la forma d'una orella.
    (en francès) Un secret a toujours la forme d'une oreille.
       Le Rappel à l'ordre, 1926.
* La riquesa és una aptitud, la pobresa també.
    (en francès) La richesse est une aptitude, la pauvreté de même.
       Les Enfants Terribles, 1929.
* El diable representa d'alguna forma els defectes de Déu. Sense el diable, Déu serià inhumà.
    (en francès) Le diable représente en quelque sorte les défauts de Dieu. Sans le diable, Dieu serait inhumain.
       Jean cocteau en verve, 1973.

## Referències

* 1 2 «Jean Cocteau, sense valors segurs». Catorze.cat [Consulta: 23 març 2017].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ «Jean Cocteau a dit...». Evene. [Consulta: 23 març 2017].
* 1 2 «Citations Jean Cocteau». Citations avec Dico-Citations. [Consulta: 23 març 2017].

## Enllaços externs

* Jean Cocteau - Lloc web oficial
(francès)
# Jean-Paul Marat

Jean-Paul Marat (Boudry, 24 de maig de 1743 - París, 13 de juliol de 1793) fou un revolucionari francès.

## Citacions

* Les revolucions comencen amb la paraula i acaben amb l'espasa.
    (en francès) Toujours une aveugle obéissance suppose une ignorance extrême.
* Tot poder que no tolera les nostres febleses ha de ser destruït.
    (en francès) Tout pouvoir qui ne tolère que nos faiblesses doit être détruit.
* Sempre una obediència cega suposa una extrema ignorància.
    (en francès) Toujours une aveugle obéissance suppose une ignorance extrême.
* A mi, la meva benvolguda amiga!
    (en francès) A moi, ma chère amie!
       Darreres paraules de Jean-Paul Marat, després de ser apunyalat per Charlotte Corday, 13 de juliol de 1793.

## Referències

* ↑ Arróniz Hidalgo, 1997.
* ↑ «Jean-Paul Marat a dit...». Paris: Evene, cop. 1999. [Consulta: 30 març 2013].
* ↑ «Citations - Jean-Paul Marat». Paris: CCM Benchmark, cop. 2012. [Consulta: 30 març 2013].
* ↑ Moreno Culell, Vicente. «Charlotte Corday, l'assassina de Marat». Barcelona: Sàpiens, 2011. [Consulta: 30 març 2013].

## Bibliografia

* Arróniz Hidalgo, José-Guillermo. Diccionari de citacions i frases de renom. Barcelona: Claret, 1997. ISBN 8482971379.
# Jean-Auguste-Dominique Ingres

Jean-Auguste-Dominique Ingres (Montalban, Guiena, 29 d'agost de 1780 — París, 14 de gener de 1867) fou un pintor francès.

## Citacions

* La benevolència és una de les grans qualitats del geni.
    (en francès) La bienveillance est une des grandes qualités du génie.
       'Du goût et de la critique', «Notes et pensées d'Ingres sur la peinture et le dessin» a la Gazette des beaux-arts, 1869.
* El dibuix és la probitat de l'art.
    (en francès) Le dessin est la probité de l'art.
       'Du dessin', «Notes et pensées d'Ingres sur la peinture et le dessin» a la Gazette des beaux-arts, 1869.
* La fotografia és millor que un dibuix, però no cal pas dir-ho.
    (en francès) La photographie, c'est mieux qu'un dessin, mais il ne faut pas le dire.
* Les obres d'art no estan fetes per enlluernar. Estan fetes per persuadir, convèncer, per entrar-nos pels porus.
    (en francès) Les chefs-d'œuvre ne sont pas faits pour éblouir. Ils sont faits pour persuader, pour convaincre, pour entrer en nous par les pores.
       'De l'art et du beau', «Notes et pensées d'Ingres sur la peinture et le dessin» a la Gazette des beaux-arts, 1869.
* La llum és com l'aigua: ocupa, voluntària o involuntàriament, el seu lloc, i al moment s'anivella.
    (en francès) La lumière est comme l'eau: elle se fait, bon gré, mal gré, sa place, et prend à l'instant son niveau.
       'De la couleur et de l'effet', «Notes et pensées d'Ingres sur la peinture et le dessin» a la Gazette des beaux-arts, 1869.

## Referències

* 1 2 3 Ingres, J.-A. D. «Notes et pensées d'Ingres sur la peinture et le dessin». Dossier: Ingres Jean-Auguste Dominique. Encyclopédie de l'Agora. Arxivat de l'original el 1471865170. [Consulta: 17 febrer 2017].
* 1 2 «Jean-Auguste Ingres a dit...». Paris: Evene, cop. 1999. [Consulta: 30 març 2013].$^{[Enllaçnoactiu]}$
# Jean-Marie Guyau

Jean-Marie Guyau (Laval, Mayenne, 28 d'octubre de 1854 – Menton, 31 de març de 1888), de nom complet Jean-Marie Guyau Tuillerie, fou un filòsof i poeta francès.

## Citacions

* El color és una cosa eterna.
    (en francès) La couleur est une chose éternelle.
       Les Problèmes de l'esthétique contemporaine, 1884.
* La naturalesa, des del seu punt de vista, es converteix en una cosa neutral, inconscient del plaer i del sofriment, del bé i del mal.
    (en francès) La nature, à son point de vue, devient une chose neutre, inconsciente du plaisir comme de la souffrance, du bien comme du mal.
       Esquisse d'une morale sans obligation ni sanction, 1903.
* La vida, com el foc, només es pot preservar comunicant-se.
    (en francès) La vie, comme le feu, ne se conserve qu'en se communiquant.
       Esquisse d'une morale sans obligation ni sanction, 1903.
* La humanitat gairebé sempre ha considerat la llei moral i la seva sanció com a inseparables: als ulls de la majoria dels moralistes, el vici reclama racionalment el patiment i la virtut constitueix una mena de producte per a la felicitat.
    (en francès) L'humanité a presque toujours considéré la loi morale et sa sanction comme inséparables : aux yeux de la plupart des moralistes, le vice appelle rationnellement à sa suite la souffrance, la vertu constitue une sorte de druit au bonheur.
       Esquisse d'une morale sans obligation ni sanction, 1903.

## Referències

* ↑ Guyau, Jean-Marie. Les Problèmes de l'esthétique contemporaine. Paris: Félix Alcan, 1884, p. 89–167.
* 1 2 3 Guyau, Jean-Marie. Esquisse d'une morale sans obligation ni sanction. Paris: Félix Alcan, 1903 [sixième édition], p. 9–52.
# Jean-François Marmontel

Jean-François Marmontel (Bort-les-Orgues, Llemosí, 11 de juliol de 1723 — Abloville, Normandia, 31 de desembre de 1799) fou un escriptor occità en llengua francesa.

## Citacions

* Els ximples són les escombraries del gènere humà.
    (en francès) Les sots sont la broussaille du genre humain
* L'estima és un sentiment tranquil i personal.
    (en francès) L'estime est un sentiment tranquille et personnel.
* L'excel·lència de la música està en el cant i la de la melodia en l'ànima.
    (en francès) L'excellence de la musique est dans le chant, et la mélodie en est l'âme.
* El caprici i la conveniència ordenen i desordenen tot.
    (en francès) Le caprice, les convenances arrangent et dérangent tout.
       Contes moraux, 1755-1759.
* Una persona presumida és un tirà que vol esclavitzar a tothom per l'únic plaer de tenir esclaus.
    (en francès) Une coquette est un tyran qui veut tout asservir, pour le seul plaisir d'avoir des esclaves.
       Contes moraux, 1755-1759.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Littré, Emile. «Oeuvres et citations de Jean-François Marmontel». Dictionnaire de Français Littré. [Paris]: Reverso, 2010. Arxivat de l'original el 1411977027. [Consulta: 1 agost 2014].
# Jean Racine

Jean Racine (La Ferté-Milon, 22 de desembre de 1639 — París, 21 d'abril de 1699) va ser un dels dramaturgs francesos de tragèdies clàssiques més importants.

## Citacions

* L'amor més discret deixa entreveure, per algun detall, que hom sàpiga el seu secret.
* L'audàcia i el menyspreu són guies infidels.
    (en francès) L'audace et le mépris sont d'infidèles guides.
       Alexandre. Acte I, Escena II.

### Andròmaca (1667)

* Temo el teu silenci no pas els teus insults.
    (en francès) Je crains votre silence, et non pas vos injures.
       Andròmaca.
* Hauria de mostrar un cor tan gran tanta feblesa?
    (en francès) Faut-il qu'un si grand coeur montre tant de faiblesse?
       Andròmaca. Acte I, Escena IV.
* L'excés de virtut pot tornar-te criminal.
    (en francès) Trop de vertu pourrait vous rendre criminelle.
       Andròmaca. Acte III, Escena VIII.

### Britannicus (1669)

* L'amor mai espera la raó.
    (en francès) L'amour toujours n'attend pas la raison.
       Britannicus. Acte II, Escena II.
* Sempre una mica de por acompanya l'amor.
    (en francès) Toujours quelque crainte accompagne l'amour.
       Britannicus. Acte V, Escena III.

### Fedra (1677)

* Si l'odies, no fugiria pas.
    (en francès) Si je la haïssais, je ne la fuirais pas.
       Fedra.

## Referències

* ↑ Arróniz Hidalgo, José-Guillermo. Claret. Diccionari de citacions i frases de renom, DL 1997. ISBN 8482971379.
* 1 2 3 4 Harbottle, Thomas Benfield; Dalbiac, Philip Hugh. Dictionary of Quotations (French). New York: The MacMillan, 1908.
* 1 2 3 «Jean Racine a dit...». Paris: Evene, cop. 1999. Arxivat de l'original el 1361341922. [Consulta: 30 març 2013].