OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Regencós

Regencós és un municipi de la comarca del Baix Empordà.

## Dites populars

* A Regencós, borreguers.
* A Regencós, en comptes d'un en cesclen dos.
* A Regencós, tots són lladres menys dos.
* De Regencós, ni gat ni gos.
* Els de Regencós fan bordar el gos.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Pobles del Baix Empordà». Recull de cançons, refranys i dites populars del Baix Empordà. IES la Bisbal. Arxivat de l'original el 1546565463. [Consulta: 17 març 2019].
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 24 setembre 2024].

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Regencós - Lloc web oficial
# Refredat

El refredat, constipat o antigament catarro, és una afecció catarral de les vies respiratòries altes, de natura vírica, bacteriana o al·lèrgica, afavorida per efecte del fred o de la humitat. Afecta una o més mucoses i es caracteritza especialment per la fluxió o destil·lació que ataca el nas, la boca o el pit.

## Dites populars

* A gran constipat, cul apretat.
    (var.) Constipat, cul tancat.
* Agafar el constipat d'Estana: nou mesos i una setmana.
* Al constipat, got de vi colmat.
    (var.) El refredat, el vi el combat.
* Beure aigua freda estant suat, pulmonia o refredat.
* Catarro, diarrea i nosa porten el vell a la fossa.
* Còlic d'hivern i refredat d'estiu, no l'aguanta home viu.
* Constipat suat, constipat curat.
    (var.) El refredat, el suar l'abat.
* D'una cosa de dos, més val catarro que tos.
* El catarro amb el porró, però no amb el barraló.
* El que alguns encostipa, als altres fa suar.
* El sol de març, porta refredats.
* Els refredats entren pels peus i pugen al cap.
* Els refredats, ben tips i ben suats.
* La cura del constipat vol calor i ungüent de llençol.
* La mort entra pel pecat i pels peus el refredat.
* No hi ha constipat sense enfit.
* Pel constipat, aiguardent ben escalfat.
    (var.) Per l'encostipat, aiguardent ben escaldat.
* Pel gener, catarro, mocs i caliver.
* Pel refredat, vapors d'eucaliptus.
* Refredat ben suat i després purgat, aviat curat.
* Refredat covat, dóna'l per curat.
* Refredat curat, quaranta dies ha costat.
* Refredat mal curat, enterro preparat.
* Refredats de gener, no els cura el vinater, però sí el caliver.
* Tant se val morir refredat com constipat.
* Tant si ho creus com si no ho creus, el refredat entra pels peus.
* Tots els gossos tenen tos, menys el meu que té catarro.
    (var.) Tots els gats tenen catarro, menys el meu que té tos.
* Tres esternuts, constipat segur.
* Un constipat es cura en un constipet.

## Frases fetes

* Agafar un pèl de mamella.
          Agafar un refredat.
* Agafar una cadernera.
          Agafar un fort refredat.
* Covar un constipat.
          Fer llit per curar-se de la grip.
* Estar com una sopa.
    (var.) Fet com una sopa.
          Estar molt refredat.
* Estar més refredat que un gat.
          Estar molt refredat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 26 setembre 2024].
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Refredat». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Viladot-Puig, 2003.
* 1 2 «Sopa». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 7 abril 2014].

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Viladot-Puig, Joan. El Refranyer de Joan Viladot (en català). Lleida: Pagès Editors, 2003 (Història. Monografies; 23). ISBN 9788497790741.
# Relleu

Relleu és un municipi valencià de la comarca de la Marina Baixa.

## Dites populars

* A Relleu foten a Déu, i, si poden, a la Mare de Déu.

## Referències

* ↑ Bertran Calvo, Vicent «Els pobles de la Marina parlen els uns dels altres: gentilicis i renoms» (PDF). Butlletí Interior de la Societat d'Onomàstica, Núm. 94-95, (Octubre 2003), pàg. 62-63 [Consulta: 1481647648].

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Ajuntament de Relleu
# Regadora

Regadora és un recipient portàtil fet a propòsit per a regar petites superfícies.

## Dites populars

* A Alcanar me'n vull anar a buscar una llauradora; si no m'arriba a fer cas, la tiro a una regadora.
* Regadora torta, collita forta.

## Frases fetes i locucions

* Estar com una regadora.
          Estar molt boig.
* Tenir veu de regadora.
          Tenir la veu molt ronca.

## Endevinalles

* Un corral de vaques, pixa una i pixen totes.

## Referències

* 1 2 Pàmies i Riudor, Víctor. «Regadora» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «regadora». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Martí i Adell, 1991.

## Bibliografia

* Martí i Adell, Cristòfol. Les nostres endevinalles. València: Edicions del Bullent, 1991 (Esplai juvenil, 5). ISBN 84-86390-40-0.
# Regne Unit

El Regne Unit (en anglès: United Kingdom) oficialment, el Regne Unit de Gran Bretanya i Irlanda del Nord (en anglès: United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland), és un estat insular sobirà localitzat al nord-oest d'Europa. El Regne Unit està integrat, geogràficament, per l'illa de Gran Bretanya, una secció del nord de l'illa d'Irlanda i altres illes més petites. Irlanda del Nord és l'única regió (a més a més de Gibraltar) del Regne Unit amb frontera terrestre, que comparteix amb la República d'Irlanda. A més d'aquesta frontera, el Regne Unit està envoltat per l'oceà Atlàntic, el mar del Nord, el Canal de la Mànega i el mar d'Irlanda.

## Citacions

* El Regne Unit ha perdut un imperi i encara no ha trobat un rol.
    (en anglès) Great Britain has lost an empire and has not yet found a role.
       Discurs a l'Acadèmia militar de West Point, 5 de desembre de 1962. — Dean Acheson

## Referències

* ↑ Ratcliffe, 2018.

## Bibliografia

* Ratcliffe, Susan (ed.). Oxford Essential Quotations (en anglès). Oxford University Press, 2018 [Consulta: 8 octubre 2024].
# Reis Mags

Els Reis Mags, Reis de l'Orient, Reis d'Orient o simplement els Reis, és el nom donat tradicionalment als mags (o savis, segons la traducció) que anaren a adorar Jesús, guiats per un estel.

## Citacions

* Entraren a la casa, veieren el nen amb Maria, la seva mare, i, prosternant-se, li van fer homenatge; després obriren els seus tresors i li van oferir presents: or, encens i mirra.
       Evangeli segons Mateu, 2,11.
          Crònica de l'arribada dels tres Reis mags i adoració al nen Jesús

## Dites populars

* A Santa Llúcia, un pas de puça; a Nadal, una pas de pardal; a Sant Antoni, un pas de dimoni; i als Reis, bèstia els qui no ho coneix.
* El gener festes té per triar, els Reis, Sant Antoni i Sant Sebastià.
* Els estudiants, des de Sant Lluc a Nadal, estudien poc i mal, i des de Reis a la Trinitat estudien doblat.
* Pels Reis ase és qui no ho coneix.
    (var.) Pels Reis es boig qui no ho coneix.
    (var.) Pels Reis, ase és el qui ho coneix, però més el qui no ho coneix.
* Pels Reis, el dia creix i el fred neix.
    (var.) Pels Reis, el temps creix i el fred neix.
* Pels Reis, un pas de vell.
    (var.) Pels Reis, un pas de anyell.
* Pels Reis, mitja hora creix.
* Per Sant Miquel, els tres Reis dinen al cel.

## Referències

* ↑ «Evangeli segons Sant Mateu». A: La Bíblia. Alacant: Biblioteca Virtual Joan Lluís Vives, 2006 [Consulta: 1420546214].
* 1 2 3 4 Correas Martínez; Gargallo Gil, 2003.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 24 setembre 2024].
* 1 2 3 Amades, Joan. Costums populars de Barcelona. Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1931, p. 28-30. $^{[Enllaçnoactiu]}$
* 1 2 3 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Rei». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Parés i Puntas, 1999.

## Bibliografia

* Correas Martínez, Miguel; Gargallo Gil, José Enrique. Calendario romance de refranes. Barcelona: Edicions de la Universitat de Barcelona, 2003. ISBN 8483383942.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Sant Adrià de Besòs

Sant Adrià de Besòs és una ciutat i un municipi de la comarca del Barcelonès, dins l'àrea metropolitana de Barcelona.

## Dites populars

* A Sant Adrià, passacolls.

## Referències

* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Sant Adrià del Besòs - Lloc web oficial
# Sant Esteve de la Sarga

Sant Esteve de la Sarga és un poble i un municipi del Pallars Jussà.

## Dites populars
### Moror

* A Moror, per més espècies que li posen al pollastre no li poden fer olor.

## Referències

* ↑ Coll i Martí, Josep «Refranys geogràfics al Pallars». Butlletí interior de la Societat d'Onomàstica, Núm. 13, (1983), pàg. 71-75 [Consulta: 19 octubre 2015].$^{[Enllaçnoactiu]}$
# Sant Boi de Llobregat

Sant Boi de Llobregat és una ciutat de la comarca del Baix Llobregat situada al marge dret del riu Llobregat, a la falda del turó de Sant Ramón, i amb una població aproximada de 80.000 habitants (2015).

## Dites populars

* A l'Hospitalet són maques, a Cornellà no tant, a Sant Boi hi ha les gitanes, i al Prat, la flor del ram.
    (var.) A L'Hospitalet són maques, a Cornellà no tant, a Sant Boi són les gitanes i a Sant Joan la flor del ram.
    (var.) A Sant Boi hi ha noies maques, a Sant Climent no tant; A Viladecans són gitanes, i a Gavà la flor del camp.
* Si Sant Ramon porta capa, Sant Boi no s'escapa.
    (var.) Quan Sant Ramon porta capa, Sant Boi es mulla.
* A Sant Boi hi falta gent.

## Vegeu també

* Montbaig (conegut també com la muntanya de Sant Ramon)

## Referències

* ↑ Casas Romeo, Agustí; Puigmalet, Joan. «Aproximació al parlar tradicional del Prat de Llobregat». A: Patrimoni, història local i didàctica. Homenatge a Jaume Codina. Actes de les VI Jornades del Patrimoni del Baix Llobregat. Sant Feliu de Llobregat: Consell Comarcal del Baix Llobregat, Edicions del Llobregat, 2012, p. 372-286. ISBN 9788493880163. $^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Piñeiro Costán; Ramos Ruiz; Puigmalet, 2013, p. 263.
* 1 2 Campmany i Guillot, Josep «Recull de folclore gavanenc». Centre d'Estudis de Gavà, (desembre 1998).$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Manent, Albert. Els noms populars de Núvols, Boires i Vents del Baix Ebre i Baix Llobregat. Vilassar de Mar: Katelani, 2002, p. 56. ISBN 978-8493199098 [Consulta: 5 gener 2015].
* ↑ Caballé, Francesc. El Déu de Bagà. Berga: L'Albí, 1998, p. 20.

## Bibliografia

* Piñeiro Costán, Montserrat; Ramos Ruiz, Jordi; Puigmalet, Joan. Beca Jaume Codina de Recerca d’Història Local (en català). El Prat de Llobregat: Ajuntament del Prat de Llobregat, 2013 (Col·lecció de textos locals). ISBN 978-84-87486-30-2 [Consulta: 21 febrer 2017].

## Enllaços externs

* Portal de l'Ajuntament de Sant Boi de Llobregat
# Sant Climent de Llobregat

Sant Climent de Llobregat és una vila i municipi del Baix Llobregat.

## Dites populars

* A Sant Boi hi ha noies maques, a Sant Climent no tant; A Viladecans són gitanes, i a Gavà la flor del camp.
* A Sant Climent, bona terra i mala gent.
* A Sant Climent, l'aigua els cria esdentegats.
          Fa referència a l'aigua extremadament calcificada dels pous d'aigua potable.
* Els de Sant Climent es pixen a la riera i els de Viladecans es beuen la bromera.

## Referències

* 1 2 Campmany i Guillot, Josep «Recull de folclore gavanenc» (PDF). Centre d’Estudis de Gavà, (desembre 1998).$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Piñeiro Costán; Ramos Ruiz; Puigmalet, 2013, p. 314.
* ↑ Piñeiro Costán; Ramos Ruiz; Puigmalet, 2013, p. 318.

## Bibliografia

* Piñeiro Costán, Montserrat; Ramos Ruiz, Jordi; Puigmalet, Joan. Beca Jaume Codina de Recerca d’Història Local (en català). El Prat de Llobregat: Ajuntament del Prat de Llobregat, 2013 (Col·lecció de textos locals). ISBN 978-84-87486-30-2 [Consulta: 21 febrer 2017].

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Sant Climent de Llobregat - Lloc web oficial
# Sant Climent Sescebes

Sant Climent Sescebes és una vila i municipi de la comarca del Priorat.

## Dites tòpiques

* Sant Climent, bona terra i mala gent..

## Referències

* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Paremiologia tòpica». L'autor, cop. 2010-. [Consulta: 11 octubre 2024].

## Enllaços externs

* Ajuntament de Sant Climent Sescebes - Lloc web oficial
# Sant Celoni

Sant Celoni és una vila i municipi del Vallès Oriental, a la vall mitjana de la Tordera.

## Dites populars

* A Arbúcies són gent d'astúcies, a Breda tenen mala art, a Sant Celoni dimonis, i a Hostalric són cremats.
* A Sant Celoni són de la pell del dimoni.
* A Sant Celoni venen oli, a Cardona venen sal, a Sant Feliu el vinagre i a Caldes fan l'enciam.
* Déu ens lliuri del dimoni i d'en Ramis de Sant Celoni
* Sant Celoni prop d'Arbúcies, dotze cases, tretze bruixes.
* Si Montllorer porta capell, no et fiïs d'ell.
          Montllorer és una muntanya que es troba al municipi de Sant Celoni.

## Cançons

* Budellers de Sant Celoni / són pitjor que luterans; / van ficar foc a l'església / per cremar la barba als sants.
* Sant Celoni venen oli, / a Palau venen la sal / i a Sant Esteve el vinagre / per amanir l'ensiam.

## Referències

* 1 2 3 4 Parés i Puntas, 1999, p. 475-524.
* ↑ Amades, 2001.
* ↑ Manent, 2008, p. 41.
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Celoni». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Geografia popular (Ed. facsímil) (en català). Barcelona: Edicions El Mèdol, 2001 (Biblioteca de tradicions populars, núm. 6). ISBN 8495559293.
* Manent, Albert. Els Noms populars de núvols, boires i vents al Vallès Oriental. [Llinars del Vallès]: Ajuntament de Llinars del Vallès, 2008.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Sant Celoni - Lloc web oficial
# Sant Cugat Sesgarrigues

Sant Cugat Sesgarrigues és una localitat i municipi de la comarca de l'Alt Penedès.

## Dites populars

* Les Gunyoles són gitanos, Sant Cugat morts de fam, i Sant Pere la flor del Camp.

## Referències

* ↑ Arasa i Ferrer, Josep. «Paremiologia Tópica Penedesenca». El Barrinaire. l'autor, 28-01-2019. [Consulta: 8 abril 2017].

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Sant Cugat Sesgarrigues - Lloc web oficial
# Sant Feliu de Codines

Sant Feliu de Codines (altrament, Codines del Vallès, Sant Feliu del Pinyó) és una vila i municipi de la comarca del Vallès Oriental.

## Citacions

* [A Sant Feliu] vaig entrar en contacte físic i fisiològic amb la terra, amb el camp, amb el perfum penetrant del most, amb la llengua expressiva d'un poble [...] un món espontani, curull de virtuts ancestrals i de vicis ferotges, de mots bellíssims i renecs esgarrifosos.
       Galeria de personatges: de Benedetto Croce a Jaume Vicens i Vives, pàg 106, 1975. — Miquel Batllori i Munné

## Dites populars

* A Muntanya són cap-grossos, al Vallès són encantats, i a Sant Feliu de Codines n'hi ha alguns de barrejats.
* A Sant Celoni venen oli, a Cardona venen sal, a Sant Feliu el vinagre i a Caldes fan l'enciam.
* Si el núvol ve del cantó de Sant Feliu del Pinyó, tingueu-li por.

## Referències

* ↑ Alcoberro, Agustí. Miquel Batllori. Barcelona: Fundació Catalana per a la Recerca, 2000. ISBN 84-89570-24-8 [Consulta: 1547492005].
* 1 2 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Sant Feliu de Codines - Lloc web oficial
# Sant Feliu de Guíxols

Sant Feliu de Guíxols és una ciutat de la comarca del Baix Empordà i cap del partit judicial de Sant Feliu a la província de Girona, Catalunya.

## Dites populars

* A Lloret són caganers, que caguen a la platja, a Sant Feliu tapers, i a Palamós els embarquen.
* A Palamós fan pipes i a Sant Feliu llaguts.
* A Sant Feliu, ganxonets.
* A Sant Feliu, ganxons.
* A Sant Feliu, tapers.
* A Sant Feliu, fan ganxos i a Cassà fan claus.
* A Santa Cristina nyerros, a Castell d'Aro cadells, a Calonge roba-sogues i a Sant Feliu ganxonells.
* Les noies de Sant Feliu, de Cassà i de Llagostera a sota del davantal porten l'aigua beneitera.

## Corrandes

* A Montrás tocan a missa / A Llofriu ja hi han tocat / A Torrent ja l'han mig-dita / A Sant Feliu ja han acabat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Pobles del Baix Empordà». Recull de cançons, refranys i dites populars del Baix Empordà. IES la Bisbal. Arxivat de l'original el 1546565463. [Consulta: 17 març 2019].
* ↑ Torres, Xavier «Nyerros i cadells: bàndols i bandolerisme a la Catalunya moderna (1590-1640)» (PDF). Reial Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona. Quaderns Crema, (1993).
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 29 setembre 2024].
* ↑ Van Hoestenberghe, Barbara «Cançons populars de les gavarres. Memòria cantada». Consorci de les Gavarres, (novembre 2014 - novembre 2015).$^{[Enllaçnoactiu]}$

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols - Lloc web oficial
# Sereno

El sereno era un vigilant municipal nocturn que antigament rondava de nit a les poblacions de certa importància.

## Endevinalles

* Quan tothom dorm jo estic despert. Els qui vetllo són a milers, i molts no em veuen ves si és casual, fins a vigílies de Nadal.
    (var.) Quan tothom dorm jo estic despert, els qui vetllo són a milers; molts no em veuen, ves si és casual, fins que som a prop de Nadal.
    (var.) Quan tothom dorm jo estic despert. Els qui jo vetllo són a milers i molts no em veuen, ves si és casual, fins les vigílies de Nadal.

## Referències

* ↑ Bassols, 1994.
* ↑ Castellví, 1956.
* ↑ Correig i Blanchar, 1986.

## Bibliografia

* Bassols, Maria Margarida. Endevinaller. València: Tres i Quatre, 1994 (L'Estel). ISBN 978-84-7502-376-2.
* Castellví, Joan. Cinc-centes endevinalles / recollides, traduïdes, originals i versificades per Joan Castellví Cerdà (en català). 3a edició. Barcelona: Eler, 1956.
* Correig i Blanchar, Montserrat; Cugat i Solà, Laura; Rius i Benito, Dolors. Una Capseta blanca que s'obre i no es tanca (en català). 2a edició. Barcelona: Ed. Graó, 1986. ISBN 9788485729111.
# Sergi Aguilar Sanchis

Sergi Aguilar i Sanchis (Barcelona, 24 d'abril de 1946) és un escultor, orfebre, dibuixant i fotògraf català.

## Citacions

* Al públic en general li costa molt l’eclecticisme. Som bastant de paquet compacte, d’equip.
       Ràdio Web MACBA, 2015.
* Hi havia un desig de tornar a veure pintura (...) Els diners, el capital, necessitaven tornar a tindre objectes (...) I la Transvanguarda va funcionar molt bé amb això; va donar molt bé el producte.
       Ràdio Web MACBA, 2015.
* Una de les coses bones de l’art és que ningú et posa el límit. El límit te’l trobaràs després.
       Ràdio Web MACBA, 2015.
* Per mi, la màgia o l’atracció d’una peça no està en la seva habilitat en fer-la, o en tapar la seva tècnica. (...) Les eines son un instrument que has de portar al teu terreny. Perquè, de vegades, es pot ser un molt bon tècnic i la peça queda morta.
       Ràdio Web MACBA, 2015.
* L'escultura és pública, l’escultura és de tots, és de la ciutat.
       Ràdio Web MACBA, 2015.
* A les meves peces hi ha una estructura geomètrica que proposa, que ordena, que simbolitza, que marca, que suggereix, però que no es completa en ella mateixa, si no que la completes tu.
       Ràdio Web MACBA, 2015.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Entrevista a Sergi Aguilar». Càpsula. Ràdio Web MACBA. Arxivat de l'original el 1425264776. [Consulta: 2 març 2015].
# Sentiment

Un sentiment és una emoció sotmesa a un pensament. Per exemple el patiment és un sentiment creat pel pensament inspirat en l'emoció del dolor. La psicologia busca analitzar els components fisiològics dels sentiments al cervell, a banda de la seva importància com a condicionants de la ment. El sentiment vincula el subjecte amb un objecte, l'ordena i el configura, ja que la persona no pot ser mai neutra davant el món.

## Citacions

* Un germà pot no ser un amic, però un amic serà sempre un germà.
    (en anglès) A Brother may not be a Friend, but a Friend will always be a Brother.
       Poor Richard's Almanack, 1752. — Benjamin Franklin
* El menyspreu ha de ser el més misteriós dels sentiments.
    (en francès) Le mépris doit être le plus mystérieux des sentiments.
       La Confession de Talleyrand, 1891. — Charles Maurice de Talleyrand-Périgord
* No hi ha res més mediocre que encabir l'art en els sentiments personals.
    (en francès) Il n'y a rien de plus faible que de mettre en art des sentiments personnels.
       Pensées, 1915. — Gustave Flaubert
* La decepció és un sentiment que no decep mai.
    (en francès) La déception est un sentiment qui ne déçoit jamais
       — François Mauriac

## Referències

* ↑ Franklin, Benjamin. Wisdom and wit from Poor Richard's Almanack. White Plains, New York: Peter Pauper Press, cop. 2006. ISBN 1593599390 [Consulta: 1418595219].
* ↑ Talleyrand-Périgord, Charles Maurice de. La Confession de Talleyrand. Paris: L. Sauvaitre, 1891 [Consulta: 1544592002].
* ↑ Flaubert, Gustave. Pensées. Paris: Louis Conard, 1915 [Consulta: 17 juny 2014].
* ↑ Baucher-Morency, Lise (comp.). Citations, etc.. Ile-des-Soeurs: webtvlive.com, 2011. ISBN 8482971379.
# Seny

El seny o xulla és un mot de la tradició catalana que apel·la a la capacitat mental que es penyora d'una justa percepció, apreciació, captinença, actuació.

## Citacions

* No n'hi ha prou de tenir un bon seny, el principal és aplicar-lo bé.
       — René Descartes
* Posseeix un bon judici aquell qui no confia del tot en el seu.
       — Henry George
* Quan la passió entra per la porta del davant, el seny s'escapa per la de darrere.
       — Thomas Fuller
* La sinceritat no obliga a dir-ho tot, sinó que allò que es diu sigui allò que es pensa.
    (en castellà) La sinceridad no obliga a decirlo todo, sino a que lo que se dice sea lo que se piensa.
       — Ángel Ganivet
* Per obrar amb seny en el present, / tinc posada l'oïda en el passat.
    (en castellà) Para obrar con cordura en lo presente, / tengo puesto un oído en lo pasado.
       "Humoradas". Doloras y Humoradas, 1905. — Ramón de Campoamor y Campoosorio

## Dites populars

* A qui el cap li creix, el seny se li enriqueix.
* Cada u s'ha de regir pel seu seny.
* Cap gros, seny petit.
* D'hora al llit, bo i matiner, hauràs salut, seny i diner.
* El boig no té judici i l'enamorat no té seny.
* El qui té el nas gros té seny per dos.
* El seny i l'edat no vénen pas tot d'un plegat.
* L'amor fa perdre el seny.
* La dona canvia el seny pel cabell.
* La dona que no té seny en el menjar no en té ella al cap.
* Lo seny i l'edat, no vénen pas al plegat.
* Primer la barba que el seny.
* Quan el seny ha vingut, l'home ja està perdut.
* Quan es seny és vingut, es bé ja és perdut.
* Qui a trenta anys no té seny ni a quaranta té cabal, va als cinquanta a l'hospital.
* Qui a vint anys no té seny i a trenta no té roba, tota la vida serà pobre.
* Qui canta a la taula i xiula al llit, no té el seny complit.
* Qui canta quan pasta i feny, no té gaire seny.
* Qui massa riu no té el seny massa viu.
* Qui no té seny, no té fred.
* Qui perd lo seu, perd el seny
* Qui té més seny, que se'n valgui.
* Qui té seny, té pa; qui té mandra, va a captar.
* Seny i jovent, no ve tot a un temps.

## Frases fetes i locucions

* Estar seny a perdre.
          Estar molt enamorat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Bolinches, 2005.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «seny». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 «Seny». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 4 juny 2013].

## Bibliografia

* Bolinches, Antoni. Mil pessics de saviesa : antologia de citacions que inviten a pensar. Barcelona: Mina, 2005. ISBN 8496499340.