OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Corpus Christi

El Corpus Christi (en llatí, "Cos de Crist"), antigament anomenat Corpus Domini ( "Cos del Senyor"), és una festa de l'Església catòlica destinada a celebrar l'Eucaristia —el sagrament cristià que commemora l'Últim Sopar de Jesucrist. Es celebra el dijous o el diumenge següent al diumenge de la Santíssima Trinitat, que alhora té lloc el diumenge següent a la Pasqua Granada. És a dir, el Corpus Christi es commemora 60 dies després de la Pasqua de Resurrecció.

## Dites populars

* Alabat sia el Corpus, que sempre cau en dijous!
    (var.) Alabat siga el Corpus, que sempre cau en dijous!
    (var.) Alabat siga Corpus, festa de xiulets!
* Corpus sia alabat, que fa el dia llarg.
* De Pasqua granada a Corpus Crist, un dijous per mig.
* De prop o de lluny, Corpus pel juny.
    (var.) Prop o lluny, Corpus pel juny.
    (var.) Tard o lluny, Corpus pel juny.
    (var.) De tard o de lluny, Corpus pel juny.
    (var.) De cap o de cul, Corpus al juny.
* Ho farem per Corpus, que els dies són llargs.
* Ni Pasqua sense mona, ni Corpus sense ginesta, ni Sant Joan sense coca.
* No és bon Corpus si la ginesta no va a mar.
          Es creu que acostuma a ser dia de pluja.
* Per a festa, Corpus.
* Per Corpus i per Nadal els sastres maten la fam.
* Per Corpus, totes les dones parlen llatí.
* Per l'Ascensió i el Corpus, es mulla el fonoll un any sí i l'altre no.

## Frases fetes i locucions

* Fer ballar els gegants abans de Corpus.
          Fer quelcom estrany, inusual.
* Les presses del Corpus: tres cosint un botó, i el mestre enfilant agulles en un racó.
          En referència a la gent poc previsora, que sempre ho fa tot a darrera hora.
* Semblar el bou de Corpus.
          Anar vaguejant tot el dia d'un lloc a l'altre.
* Semblar que hagi passat el bou de Corpus.
          Quan pels carrers hi ha molta bullícia de gent.
* Tenir cera del Corpus.
          Tenir privilegi, estar exempt de càstig.
* Treure el Corpus.
          Sortir vestit amb la millor roba (Mall.)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Corpus». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 1 octubre 2024].
* ↑ Pàmies, Víctor. «Refranyer temàtic». L'autor. Arxivat de l'original el 1509364160. [Consulta: 14 juny 2017].
* ↑ Parés i Puntas, 1999.
# Corea del Sud

Corea del Sud, oficialment la República de Corea (en coreà 대한민국 Daehan Minguk, hanja: 大韓民國) és un país de l'est de l'Àsia que ocupa la regió meridional de la península de Corea. Al nord, limita amb Corea del Nord, a la qual estigué unida fins el 1945, a l'oest, creuant la mar Groga, es troba la República Popular de Xina, i a l'est, creuant l'estret de Corea, es troba el Japó.

## Citacions

* Corea porta el nom poètic de «Terra de la calma del matí».
    (en italià) La Corea porta il nome poetico di «Paese della quiete del mattino»
       1986.
* Hi va haver un període en què la Nostra nació provocà un gran patiment als pobles de la península de Corea. La profunda tristesa que sento sobre aquest fet mai l'oblidaré.
       1996. — Akihito
          Paraules que va dir l'Emperador japonès al President de Corea del Sud en Kim Dae-jung quan aquest darrer va visitar Tokyo.
* El miracle econòmic de Corea va ser el resultat d'una intel·ligent i pragmàtica barreja d'incentius de mercat i la direcció estatal.
    (en anglès) The Korean economic miracle was the result of a clever and pragmatic mixture of market incentives and state direction.
       2008. — Ha-Joon Chang
* Corea del Sud és el país del món amb més operacions d’estètica per habitant.
       «8 al dia amb Josep Cuní», 26 de juny de 2012. — Elisenda Camps
* Van ser unes 200.000 dones, la majoria coreanes però també xineses i filipines, obligades a prostituir-se en bordells militars del Japó en les guerres d'expansió pel continent des d'inicis del segle XX fins a la fi de la II Guerra Mundial.
       El País, 28 desembre 2015. — Xavier Fontdeglòria

## Referències

* ↑ Fondi, 1986, p. 83.
* ↑ Hill, 2013, p. 175.
* ↑ Chang, 2008, p. 15.
* ↑ «Corea del Sud pateix una febre pel bisturí». 8tv, (26-06-2012) [Consulta: 17 novembre 2016].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Fontdeglòria, Xavier «El Japó demana perdó a Corea del Sud per les esclaves sexuals». El País, (28-12-2015) [Consulta: 17 novembre 2016].

## Bibliografia

* Chang, Ha-Joon. Bad Samaritans the guilty secrets of rich nations and the threat to global prosperity. London: Random House Business, 2008. ISBN 9781407005324.
* Hill, Geoffrey E. Ghosts of '45: Japan's War Legacy and National Purpose. Abbott Press, 2013. ISBN 1458210111.
* Fondi, Enzo Maria. Incontri con l'Oriente. Roma: Città Nuova, 1986. ISBN 9788831150392.

## Enllaços externs

* Corea del Sud - Lloc web oficial
# Corn

El corn anglès és un aeròfon, un instrument musical de la família del vent de fusta, emparentat amb l'oboè tant per la seva estructura com pel seu timbre.

## Endevinalles

* Quan és mort no diu res, i mort i amb la carn podrida llavors crida.
    (var.) Quan és viu no diu res, i quan és mort amb la carn podrida aleshores crida.
* Què és una cosa que quan és viu no sap cridar i quan és mort crida molt fort?
* Què és una cosa que per fer-la parlar se li ha de bufar es cul?
* Tu que ets un home entès i de savi passes de mida, què va que no saps quin és l'animal que essent mort crida, i quan és viu no diu res?

## Referències

* ↑ Llibre Endevinalles, 1925.
* 1 2 Amades, 1982.
* 1 2 Escoles Nacionals de Sant Josep, 1985.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Escoles Nacionals de Sant Josep. Endevinetes (en català). 1a edició. Eivissa: IEE, 1985 (Col·lecció "Nit de Sant Joan").
* El Llibre de les endevinalles : col·lecció selecta de velles i noves endevinalles versificades : pròpies per a passar una bella estona (en català). Barcelona: Salvador Bonavía, 1925 (Biblioteca Bonavia ; 14, 19).
# Cornudella de Montsant

Cornudella de Montsant és un municipi català de la comarca del Priorat.

## Citacions

* A Rocablanca garruts, a Ulldemolins ceballots i a Cornudella cornuts.
* Cornudella del Montsant, amb olives van tirant.

## Referències

* ↑ Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Cornudella de Montsant
# Corral

Un corral, cortal, cortiol o cort és un petit recinte tancat per acollir-hi animals domèstics.

## Dites populars

* Als corrals on hi hagi penjada una cua de llop, no s'hi acostarà cap llop.
* Aucell de collera, mai en mon corral.
* Ni polls en la grenya, ni corral sense llenya.
* No hi fan cap mal, les teranyines al corral.
* Per Nadal, cada ovella al seu corral.(Gir., Bar.)
    (var.) Per Pasqua i per Nadal, cada ovella a son corral.(Urgell)
    (var.) A Nadal, cada ovella en lo seu corral.(Val.)
* Per Sant Andreu, el xai ja és corder, i per Nadal, un a cada corral.
* Quatre coses han d'estar sempre a casa: la llar, el corral, el gat i la dona.
* Sa madona, si vol tenir bon corral, mati sa gallina millor per Nadal.(Men.)

## Frases fetes i locucions

* Entrar a corral.(Mall.)
          Entrar en raó.
* Posar-li a u les cabres en el corral.
          Fer el contrari o desfer el que estava fet.
* Semblar un corral de bous, o de vaques.
    (var.) Ésser un corral de bous, o de vaques.
          Ésser una casa, poble molt brut o mal endreçat.

## Referències

* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «ocell». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 1 octubre 2024].
* ↑ Viladot-Puig, 2003.
* ↑ Amades, 1931, p. 237-240.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «corral». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Correas Martínez; Gargallo Gil, 2003.
* ↑ Amades, 2004.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costums populars de Barcelona (en català). Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1931.
* Amades, Joan. Refranyer de les dones (en català). Tarragona: El Mèdol, 2004 (Biblioteca de tradicions populars ; 25). ISBN 8495559994.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Correas Martínez, Miguel; Gargallo Gil, José Enrique. Calendario romance de refranes. Barcelona: Edicions de la Universitat de Barcelona, 2003. ISBN 8483383942.
* Viladot-Puig, Joan. El Refranyer de Joan Viladot (en català). Lleida: Pagès Editors, 2003 (Història. Monografies; 23). ISBN 9788497790741.
# Aiora

Aiora és un municipi valencià que es troba en la comarca de la Vall de Cofrents.

## Citacions

* No pararé de matar aiorins fins que la sang arribi al Micalet.
    (en castellà) No pararé de matar ayorinos hasta que la sangre llegue al Miguelete.
          Exclamació dita pel governador de València dirigida als aiorins, després dels successos ocorreguts coma conseqüència de la invasió i saqueig de les tropes franceses (1808-09)

## Dites populars

* En Aiora la que no és puta llora.(val.)

## Referències

* ↑ Martínez Sevilla, 2015, p. 125.
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Paremiologia tòpica». L'autor, cop. 2010-. [Consulta: 12 octubre 2024].

## Bibliografia

* Martínez Sevilla, José. ¡Ira chacha!: el lenguaje de Ayora, su historia y su anécdota. Ayora: Imprenta Llorens, 2015. ISBN 84-604-7045-8.

## Enllaços externs

* Ajuntament d’Aiora En castellà.
# Al Capone

Alphonse Gabriel "Al" Capone (Nàpols, 17 de gener de 1899 — Miami, Florida, 25 de gener de 1947) fou un gàngster estatunidenc, més conegut per Scarface, i també per Al Capone,que va aconseguir la fama durant la Llei seca, durant els anys 20 i començament dels anys 30.

## Citacions

* Els meus negocis funcionen estrictament segons les normes americanes i continuaran funcionant aixi.
    (en anglès) My rackets are run on strictly American lines and they're going to stay that way.
* M'han acusat de totes les morts excepte de la llista de baixes de la Primera Guerra Mundial.
    (en anglès) I've been accused of every death except the casualty list of the World War.
          Se li acusà de ser el principal responsable de la massacre del dia de Sant Valentí.
* No poden recaptar impostos legalment de diners il·legals.
    (en anglès) They can't collect legal taxes from illegal money.
          Queixa al US Bureau of Internal Revenue que li reclamava pagar impostos per la seva fortuna del contraban.
* Què tinc negocis amb la màfia canadenca? No tinc ni idea on és el carrer Canada.
    (en anglès) Do I do business with Canadian racketeers? I don't even know what street Canada is on.
          Les autoritats estatunidenques sospitaven que tenia tractes comercials amb la màfia canadenca que li subministrava alcohol durant el període de la Llei seca.

## Atribuïdes

* Pots arribar molt més lluny amb una paraula amable i una pistola que només amb una paraula amable.
    (en anglès) You can get more with a kind word and a gun than with just a kind word.
          Atribuïda popularment a Al Capone, segons Quote Investigator l'origen d'aquesta citació prové d'un recull de frases humorístiques del professor estatunidenc Irwin Corey l'any 1962. Més tard, l'aforisme s'associà amb Al Capone per emfatitzar el to humorístic del significat de la frase.

## Referències

* 1 2 3 Dehgan, Bahman. America in Quotations. McFarland, 2003, p. 189. ISBN 9780786415861.
* ↑ Heron, Craig. Booze: A Distilled History. Toronto: Between The Lines, 2003, p. 249. ISBN 9781896357836.
* ↑ «You Can Get Much Further with a Kind Word and a Gun than with a Kind Word Alone». Quote Investigator, 03-11-2013. [Consulta: 1 juliol 2016].
# Aitana Bonmatí i Conca

Aitana Bonmatí i Conca (Sant Pere de Ribes, 18 de gener de 1998) és una jugadora de futbol catalana.

## Citacions

* Anar al psicòleg no és de bojos, cal trencar el tabú.
       Entrevista al programa de ràdio El matí de Catalunya Ràdio, 20 de maig de 2022.
* La gent amb qui em porto bé a dia d'avui, que em valora molt i em felicita pel poble, és la mateixa que m'insultava de petita.
       Entrevista al programa de ràdio Via Lliure de RAC1, 15 de maig de 2022.

## Referències

* ↑ «El matí de Catalunya Ràdio - Aitana Bonmatí, abans de la final de Torí: "Anar al psicòleg no és de bojos, cal trencar el tabú"». Catalunya Ràdio. [Consulta: 29 desembre 2022].
* ↑ «Aitana Bonmatí: “La mateixa gent que m’insultava de petita, ara em felicita”». RAC1, 15-05-2022. [Consulta: 29 desembre 2022].
# Aina Moll Marquès

Aina Moll Marquès (Ciutadella, 14 d'agost de 1930 — Palma, 9 de febrer de 2019) fou una filòloga menorquina. Filla de Francesc de Borja Moll, fou membre numerari de l'Institut d'Estudis Catalans.

## Citacions

* No hi ha actituds hostils a la llengua propia de les Illes, tret d'una minoria insignificant; pero si actituds de resistencia de certs sectors de castellanoparlants i d'autoctons molt instruïts en castella que se senten incomodes en la seva condició d'analfabets en català.
       «La normalització lingüística a les Illes Balears». Treballs de sociolingüística catalana, 2001.
* És possible el recobrament total de la llengua, si tots els catalans ho volem.
       Discurs en la investidura com a doctora honoris causa de la UOC, 8 de maig de 2012.
* Quan facin llibres de text en sevillà, granadí o almerienc, llavors en podrem fer en eivissenc, mallorquí o ciutadellenc, però mentrestant hem de fer el que es fa a totes les llengües civilitzades, que no és altra cosa que escriure en la llengua que coneix tothom i llavors cadascú parla de la seua manera.
       Entrevista a Núvol, prèviament publicada al setmanari El Iris de Ciutadella, 14 de febrer de 2014.
* D'entesa entre els ciutadans n'hi ha i sempre n'hi ha hagut, i açò és el que assegura la vitalitat de la llengua,
       Entrevista a Núvol, prèviament publicada al setmanari El Iris de Ciutadella, 14 de febrer de 2014.
* La llengua és el pilar de la nostra vida, és la nostra història, cultura i identitat.
       Entrevista al diari Es Diari, 7 de setembre de 2015.

## Referències

* ↑ Moll Marquès, Aina «La normalització lingüística a les Illes Balears» (PDF). Treballs de sociolingüística catalana, Vol. 9, (2001), pàg. 115-123 [Consulta: 10 febrer 2019].
* ↑ «Aina Moll demana una nova política lingüística «molt més exigent i difícilment atacable»». UOC, 08-05-2012. Arxivat de l'original el 1610746907. [Consulta: 10 febrer 2019].
* 1 2 Mascaró, Joan «Aina Moll: “Quan facin llibres de text en sevillà, llavors en farem en eivissenc”». Núvol, (30-03-2014) [Consulta: 24 octubre 2016].
* ↑ Bañón, Laura. «Aina Moll Marquès, filòloga». Es Diari. Arxivat de l'original el 1600934894. [Consulta: 24 octubre 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa de membre de l'IEC
# Aire

L'aire és una mescla de gasos constitutiva de les capes baixes de l'atmosfera terrestre.

## Endevinalles

* A mi ningú no m'ha vist, però existesc entre els mortals; el dia que falte jo, moren homens i animals.
* Davant voltros sempre estic i no em vei ni m'agafau, no tenc cap color en petit i en gros som de lo més blau.
* Ningú em veu, però amb l'ai al cos jo em trobo contínuament. Em cerca a l'estiu la gent i a l'hivern sóc molestós.
* Sóc un cos que ningú ha vist i existeixo entre mortals; el dia que falti jo moren homes i animals.

## Referències

* ↑ Martí i Adell, 1991.
* ↑ Amades, 1982.
* ↑ Bassols, 1994.
* ↑ Castellví, 1956.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Bassols, Maria Margarida. Endevinaller. València: Tres i Quatre, 1994 (L'Estel). ISBN 978-84-7502-376-2.
* Castellví, Joan. Cinc-centes endevinalles / recollides, traduïdes, originals i versificades per Joan Castellví Cerdà (en català). 3a edició. Barcelona: Eler, 1956.
* Martí i Adell, Cristòfol. Les nostres endevinalles. València: Edicions del Bullent, 1991 (Esplai juvenil, 5). ISBN 84-86390-40-0.
# Alacant

Alacant és una ciutat del sud del País Valencià, la segona en població, capital de la comarca de l'Alacantí i de la demarcació provincial homònima.

## Dites populars

* Alacant, anem avant.
* Alacant, la millor terreta del món.
    (var.) Alacant, la millor terreta del món; per a escurar.
* Alacant pel seu molí, Múrcia pels seus arravals, Oriola per sa horta, Elx pels seus palmerals.
* Alacant per les barques, Xixona per al raïm, i per les xiques guapes, Ibi, Castalla i Onil.
* Alicantí borratxo i fi.
* Alacantins, pocs i fins.
* Alacantins i albercocs porquins, en una lliura n'entren molts però roïns.
* Dorm-te, dorm-te, bon infant, que ta mare és al molí, i ton pare és a Alacant i et portarà un peix cantant.
* El castell d'Alacant és punta de diamant.
* En Alacant venen roses i en Xixona capullets, en València veta groga, tot és per als fadrinets.
* Per a fragates i bergantins, no ha-hi hòmens com els alicantins.
* Quan jo me n'iré a la guerra per Alicant passaré; me cromparé una guiterra, tot sol me devertiré.
* Si em case en dona alta semblarà un gegant, no tindrà prou roba el moll d'Alacant.
* Tens més claror en el ulls que foc el sol d'Alacant, i més color en la cara que té flors el mes de maig.
* Torró alacantí, torró fi.
    (var.) Torrons alacantins, volen vins.

## Frases fetes i locucions

* Ser un raval Roig.
          Ser un desori; en referència al barri mariner de la ciutat.

## Cançons populars

* Tenen en la Vila tots els mariners molta fantasia però poc diners. Ai mariners, ai mariners, que de vosatros no me'n vull saber res.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Sanchis Guarner, 1983, p. 159-162, Vol. 3. Sector meridional.
* 1 2 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 23 setembre 2024].
* 1 2 Llorca Ibi, Francesc Xavier «Llengua i cultura marineres de la comarca de la Marina». Revista d’investigació i assaig de la Marina Baixa, 3, (2010), pàg. 110-121.$^{[Enllaçnoactiu]}$

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* Portal de l'Ajuntament d'Alacant
# Alain Prost

Alain Prost (Lorette, Loira, 24 de febrer de 1955) és un ex-pilot de Formula 1 francès, quatre vegades campió del món.

## Citacions

* Sabeu per què estimo tant el meu casc? Perquè em fa 15 centímetres més alt!
    (en anglès) Do you know, why I really love my helmet that much? Because it makes me 15 centimetres taller!
* Ayrton té un petit problema, creu que no pot matar-se perquè creu en Déu, i penso que és molt perillós per als altres pilots.
    (en anglès) Ayrton has a small problem, he thinks he can't kill himself, because he believes in God, and I think that's very dangerous for other drivers.
* Perdre per ell ja era dolent, però perdre contra mi era el pitjor que li podia passar.
    (en anglès) Losing for him was already bad, but losing against me was the worst thing that could happen.
       The Right to Win, 2004.
          Comentari d'Alain Prost al documental The Right to Win sobre la rivalitat amb Ayrton Senna.

## Referències

* ↑ «The Funny Page». Prostfan.com. Oskar Schuler, cop. 1995. [Consulta: 22 febrer 2013].
* ↑ «Formula 1's greatest drivers. Number 1: Ayrton Senna». Sport Formula 1. BBC, 2012. [Consulta: 22 febrer 2013].
* ↑ «The Right to Win (2004)». IMDb.com. [Consulta: 11 agost 2013].
# Aitona

Aitona és una vila i municipi català de la comarca del Segrià.

## Dites populars

* A Seròs fan l'àngel fart, a Aitona bojos o boges, a Soses són els meixuts i a Alcarràs farts de sopes.
* A Seròs són les més guapes, a Aitona ja no ho són tant, a Soses les rabosetes i a Alcarràs la flor del ram.
* Hi ha a Velilla, sant Llorenç, a Fraga, sant Salvador, a Aitona, sant Gaietà i a Seròs hi ha l'àngel gros.

## Referències

* 1 2 Amades i Gelats, 2001, p. 72-73.
* ↑ Farnés, 1992, p. 850, Vol. VIII.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Geografia popular (Ed. facsímil) (en català). Barcelona: Edicions El Mèdol, 2001 (Biblioteca de tradicions populars, núm. 6). ISBN 8495559293.
* Farnés, Sebastià. Paremiologia catalana comparada. Barcelona: Columna Edicions, 1992. ISBN 847809427X.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament d'Aitona - Lloc web oficial
# Alaior

Alaior, també coneguda com Alaó, és una vila i municipi, tercera població de l'illa de Menorca.

## Dites populars

* A Alaior, mostren sa panxa per un guixó.
    (var.) A Alaior, mostren sa panxa per un botó.
* A Alaior són guixoners.
* A Madrid en tenc un arbre que té ses rels a Maó, ha florit a Ciutadella i ha tret ses llavors a Alaó.
* En es terme d'Alaó hi ha sembrat un auzinar; mentre hi hagi un guixó no menjaré cap aglà.
* Mercadal i Ferreries, Ciutadella i Alaó, van fer noces quinze dies de ses banyes d'un moltó.
* Res se, d'Alaior som.

## Frases fetes i locucions

* ¿Que éts d'Alaior?
          Ho diuen als qui deixen la porta oberta havent-la trobada tancada (Men.).

## Referències

* 1 2 3 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Alaior». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament d'Alaior - Lloc web oficial
# Bèlgida

Bèlgida és un municipi de la Vall d'Albaida, al País Valencià.

## Dites populars

* Bèlgida la seca, que no val ni una peseta.
* Salem per a festejar, Bèlgida per a barates, Otos per a pleitejar, Beniatjar músics i sastres.

## Referències

* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 189, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ «Salem». Mancomunitat de Municipis de la Vall d'Albaida. Arxivat de l'original el 7/11/2012. [Consulta: 3 gener 2017].

## Bibliografia

* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Ajuntament de Bèlgida
# Bóta

Una bóta és un recipient de fusta o de pell més llarg que ample, que serveix per a guardar i transportar vi i altres líquids, especialment de capacitat superior a quatre cargues

## Dites populars

* A bóta buidada no hi ha que punyir.(Mall.)
* Aigua de gener omple bótes i graner, i la pica d'oli també.
* Bóta dolenta no fa bon vi.(Mall.)
* De gota en gota umplen la bóta.
* Fa més una gota de mel que una bóta de vinagre.
    (var.) Més mosques s'agafen amb una gota de mel que amb una bóta de fel.
* Home valent i bóta de bon vi prompte s'acaben.
* Per Sant Martí, enceta la bóta del vi.
    (var.) Per Sant Martí, tapa la bóta del bon vi.
* Per Sant Martí, mata ton porc, posa les olives al tupí, destapa la bóta, beu ton vi i convida el teu veí.
* Pluja de gener, omple la bóta i el graner.
* Quan arriba l'agost, prepara la bóta per al most.
* Quan s'hi posa Sant Urbà, la bóta ja pots cremar.
* Qui beu vi de moltes bótes, ne beu d'agre i d'escaldat.(Urgell, Segarra)
* Si fa bo per Sant Mateu, prepara les bótes i l'arreu.

## Frases fetes i locucions

* Durar com la bota de sant Farriol.
          Durar més del que deuria.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «bóta». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Viladot-Puig, 2003.
* 1 2 Amades, 1982.
* ↑ Amades i Gelats, 1980.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. V. Tardor. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
* Amades i Gelats, Joan. Refranys personals (en català). Barcelona: Selecta, 1980 (El tresor popular de Catalunya, núm. 5). ISBN 8476670486.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.