OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tales (Plana Baixa)

Tales és un municipi del País Valencià situat a la comarca de la Plana Baixa.

## Dites populars

* A Tales mengen plom i caguen bales.
* En Artana són sarieros i en la Vall espardenyers, en Eslida taponeros i en Tales són donçainers.
* En Onda la claven fonda, en Betxí fins al florí, en Tales fins a les gales, en La Vall pel tall, en Vila-real fins al final, i a Borriana, per on ens dona la gana.
* En Tales los morerales, en Artesa la palmera, y en Onda los paseantes amigos de Capa-negra.
* En Tales son donçainers, i en Artana són sarieros, en Borriol pedrapiquers, i en Onda són taulelleros.
* Les xiques de Font de Tales totes van a missa a un puesto, i es diuen unes a atres; —¿A qui tirarem el resto?
* Per a donçainers en Tales, per a espavilats en Onda, per a banys a Vilavella i per a bovos l'Alcora.
* Per Tales passa i no t'apares.

## Referències

* 1 2 3 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 6 octubre 2024].
* 1 2 3 4 5 Sanchis Guarner, Manuel «Locucions tòpiques valencianes» (PDF). Bolletí del diccionari de la llengua catalana: revista de lingüística, folklore i literatura, Vol. XVIII, Núm. 1, (juliol-agost 1936) [Consulta: 25 març 2017].

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Tales - Lloc web oficial
# Sóller

Sóller és un municipi situat a la costa nord-oest de l'illa de Mallorca.

## Citacions

* Quan dins Sóller vaig entrar
       «La mort de na Margalida», 1910. — Bartomeu Monserrat, Memes
* Un pa amb oli amb olives de Sóller
       «Pa amb oli nacional», 1990. — Ocults

## Dites populars

* A Pollença, diuen la, i a Sóller diuen lu, i a Valldemossa tu, i a Ciutat Vocemercè.
* A Sóller en tenen dos jocs.
* A Sóller n'és bona gent i bon caràcter que tenen, emperò llavonses vénen i se'n riuen de la gent.
* A Sóller per tocar l'orgue posen dos porcs dins d'un sac; un fa nyic i s'altre nyac, i s'avenen com un rellotge.
* A Sóller, que és vila gran, tot són capellans i canonges, i si no fos pe ses taronges es moririen de fam.
* A Sóller saben quins són, a Biniaraix tots heu saben, a Fornalutx se menjaven un ase passat pes forn.
* A Sóller són butzerruts i a Artà són artillers, a Sant Llorenç granoters i a Son Cervera aguts.
* A Sóller són les taronges.
* Algaida no és gent comuna, no és tan fina a Llucmajor, i a sa muntanya es carbó i a Lluc s'aigo més fina, i quan ve que un hi arriba que es troba acalorat, Solleric oli climat, a Alaró un bon tabac i a sa poblat cànyom fi. Gerretes a Manacor n'hi ha de grosses i petites i ses dones qui fan pipes, tot té l'ofici seu, ses monges són a Sineu i ses taronges a Sóller.
* Jo voldria que plogués, i fes aigo de bombolla, que, ses taronges de Sóller, es torrent les mos dugués.
* Quina vista té Sóller per un que no l'ha vist mai!
* Si anau à Sóller voreu una gent molt bobianà: tres pics per una milana tragueren la Vera Creu.
* Si duu sella es coll de Sóller, hi haurà aigua de bombolla.
* Sóller no és molt endins si hi voleu venir, estimada; allà estareu regalada de taronges i poncins.
* Tothom té l'ofici seu: ses monges són a Sineu i ses taronges a Sóller; també s'hi fa alguna polla que es pollastres li fa aleta, es curro de sa vileta...
* Val més un gust que totes ses taronges de Sóller.

## Referències

* ↑ «La trágica muerte de Margalida, teatralizada un siglo después». Diario de Mallorca, 27-10-2012. [Consulta: 10 maig 2022].
* ↑ «Pa amb oli nacional. Ocults». Viasona. [Consulta: 10 maig 2022].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Sóller». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* Portal de l'Ajuntament de Sóller
# Federico García Lorca

Federico García Lorca (Fuente Vaqueros, Andalusia, 5 de juny de 1898 — Granada, 18 d'agost de 1936) fou un poeta i dramaturg espanyol.

## Citacions

* Totes les coses tenen el seu misteri, i la poesia és el misteri que tenen totes les coses.
    (en castellà) Todas las cosas tienen su misterio y la poesía es el misterio que tienen todas las cosas.
* Escric perquè, si no, em podreixo per dins.
    (en castellà) Escribo porque, si no, me pudro por dentro.
       Entrevistas y alocuciones (1934-1935).
* El teatre és poesia que s'aixeca del llibre i es fa humana.
    (en castellà) El teatro es poesía que se levanta del libro y se hace humana.
       Entrevista feta per Felipe Morales, 1936.

## Referències

* ↑ Arróniz Hidalgo, 1997.
* ↑ García Lorca, 2013, p. 163-164.
* ↑ Reichenberger; Rodríquez López-Vázquez, 1992, p. 19.

## Bibliografia

* Arróniz Hidalgo, José-Guillermo. Diccionari de citacions i frases de renom. Barcelona: Claret, 1997. ISBN 8482971379.
* García Lorca, Federico. Yerma. 3ª ed. Madrid: Alianza Editorial, 2013. ISBN 978-84-206-7573-2.
* Reichenberger, Kurt; Rodríquez López-Vázquez, Alfredo. García Lorca, perfíles críticos. Kassel: Reichenberger, 1992 (Problemata literaria, 11). ISBN 9783928064286.
# Favara de Matarranya

Favara de Matarranya és una vila i municipi del Baix Aragó-Casp, històricament considerat del Matarranya.

## Dites populars

* A Nonasp, catxaps, i a Favara, «bobos»
    (var.) A Favara, bobos.
* Faió i Nonasp, Favara i Maella, quatre pobles de la reina.
* Maella l'han fet ciutat i Favara corral de vaques, les noies de Nonasp són de totes les més guapes.

## Referències

* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Favara de Matarranya» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* ↑ Navarro Gómez, Pere «Gentilicis, renoms col·lectius i dites tòpiques de la comarca de la Terra Alta». Butlletí interior, Núm. 82, (2000), pàg. 304-312 [Consulta: 22 maig 2024].
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* ↑ Aragonés Salvat, Albert (ed.) «Les "Notes folklòriques" (1924-1928) recollides i anotades per Ramon Sedó Borrell». Beceroles, lletres de llengua i literatura, 5, (2012), pàg. 113-135.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* Favara de Matarranya - Lloc web oficial
# Favara

Favara és un municipi del País Valencià de la comarca de la Ribera Baixa.

## Dites populars

* A Favara, corre la vara.
* Als de Favara, gira'ls la cara.
* Com l'alcalde de Favara, que trau la llei de la vara.
* El campanar de Favara s'ha obert com una magrana; la culpa la té l'obrer que l'ha fet de mala gana.
* El rector de Favara té una cabreta que, a penes l'amolla, li busca la bragueta.
* Una xica de Llaurí, diuen que té molta manya per a enflocar ratolins i enviar-los a Favara.

## Referències

* 1 2 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 6 octubre 2024].
* 1 2 Sanchis Guarner, 1983, p. 159, Vol. 4. Sector central litoral.
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Favara» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 133, Vol. 4. Sector central litoral.

## Bibliografia

* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* Favara - Lloc web oficial
# Febre

La febre és l'augment de la temperatura corporal per sobre del que es considera normal. La temperatura normal del cos humà fluctua entre 34,5 °C i 35,5 °C. A l'espècie humana, es considera febre un augment de la temperatura corporal, mesurada a l'aixella, superior als 37 °C (37,5 °C mesurada al recte).

## Citacions

* L'amor és com la febre, neix i s'extingeix sense que la voluntat prengui part.
    (en francès) L'amour est comme la fièvre, il nait et s'éteint sans que la volonté y ait la moindre part.
       De l'amour, 1822. — Stendhal
* El món està dominat per una febre evolutiva.
       Discurs al lliurament del XI Premi Internacional Catalunya, 1999. — Doris Lessing

## Dites populars

* Any de prunes, any de febres.
* Febre quartana no fa repicar campana.
* Febres de maig, salut per tot l'any.
    (var.) Febres per Sant Joan, salut per tot l'any.
* Febres de maig, són per tot l'any.
* La febre abat el lleó.
    (var.) La febre aplaca el lleó.
* La febre contínua és la que mata.
* Qui té febre, no té fred.
* Qui una granota mata, les febres agafa.
* Sant Tomàs cura de febres i de mal de cap.
* Tot mal és febre.
* Tots los calors no són febre.

## Endevinalles

* Una cosa cosa que es posa calent i homes i dones fa anar al llit corrents.

## Frases fetes

* Tenir una febre de cavall.
          Tenir una febre molt forta.

## Referències

* ↑ Arróniz Hidalgo, 1997.
* ↑ «XXV Premi Internacional Catalunya». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 1413901168. [Consulta: 20 setembre 2013].
* 1 2 3 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 3 4 5 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «febre». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Amades, 1989, p. 691-906.
* ↑ Amades, 1931, p. 126-127.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «calor». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Amades, 1982.
* ↑ «Cavall». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 17 abril 2015].

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. III. Corpus. Primavera.. Estella: Salvat, 1989. ISBN 8434536730.
* Amades, Joan. Costums populars de Barcelona (en català). Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1931.
* Arróniz Hidalgo, José-Guillermo. Diccionari de citacions i frases de renom. Barcelona: Claret, 1997. ISBN 8482971379.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Fatimata M'Baye

Fatimata M'Baye (Kaedi, Mauritània, 21 de desembre de 1955) és una advocada mauritana, activista pels drets de les dones i contra l'esclavitud. Fou la primera primera dona advocat del seu país.

## Citacions

* Mai no s'han de tancar els ulls davant la misèria dels altres, i sempre s'ha d'escoltar encara que no es pugui canviar la situació.
       La Vanguardia, 2 de juliol de 2016.
* Es casen amb nenes per modelar-les a garrotades.
       La Vanguardia, 2 de juliol de 2016.
          Relacionat amb els matrimonis forçats de nenes amb homes adults.
* A Mauritània hi ha persones propietàries d'altres persones.
       La Vanguardia, 2 de juliol de 2016.
          Sobre l'esclavitud al país.
* Mai es pot deixar de lluitar per la dignitat.
    (en francès) On ne peut jamais s'arrêter pour le combat de la dignité.
       Al programa «L'invité d'Ali Baddou» de franceinter, 21 d'octubre 2016.
* Vaig néixer defensora i moriré defensora. Ho porto a la sang.
    (en francès) On naît défenseur et on meurt défenseur. J'ai cela dans le sang.
       Le Figaro, 14 de novembre de 2016.

## Citacions sobre Fatimata M'Baye

* L'advocada mauritana i activista pels drets humans, Fatimata M'Baye, Premi Valor a l'Advocacia Compromesa per la seva defensa de les persones en situació de discriminació, la seva lluita contra l'esclavatge i a favor de la igualtat de gènere i per l'enorme valentia que ha demostrat amb la seva implicació, tant en l'àmbit personal com professional.
       27 de maig de 2016. — Consell de l'Advocacia Catalana
          Motius pels quals se la va guardonar.

## Referències

* 1 2 3 Sanchís, Ima «“Es casen amb nenes per modelar-les a garrotades”». La Vanguardia, (02-07-2016) [Consulta: 9 març 2017].
* ↑ Baddou, Ali «Fatimata MBaye : "on ne peut jamais s'arrêter pour le combat de la dignité"». franceinter.fr, (21-10-2016) [Consulta: 9 març 2017].
* ↑ Bommelaer, Claire «Fatimata Mbaye, combattante contemporaine». Le Figaro, (14-11-2016) [Consulta: 9 març 2017].
* ↑ «L’advocada i activista pels drets humans Fatimata M’Baye, l’ONG Proactiva Open Arms i el periodista Tomás Alcoverro, Premis ‘Valor’ 2016 del Consell de l’Advocacia Catalana». Drets Humans. Consell dels Il·lustres Consells d’Advocats de Catalunya. Arxivat de l'original el 1489297124. [Consulta: 9 març 2017].
# Farina

La farina són unes pólvores obtingudes per la mòlta del gra dels cereals (especialment blat, i també ordi, sègol, etc.).

## Citacions

* Tanta farina no és del teu sac.
    (en llatí) Non est de sacco tanta farina tuo.
       — Anònim
* Fins de les estàtues treu farina.
    (en llatí) Exigit et a statuis farinas.
       — Erasme de Rotterdam

## Dites populars

* A on no hi ha farina, tot és moïna.
* Llampecs a marina porten llenya i farina.
* Per Santa Caterina, el blat que hagis de sembrar, fes-ne farina.
* Per Santa Caterina, el molí no fa farina.
* Per Santa Caterina, mol ta farina que, Sant Andreu arribat, ja serà tard.
* Per Santa Caterina, proveeix de llenya i de farina.
* Per Santa Caterina, si tens blat, fes-ne farina.
* Per Santa Catalina, si no tens sembrat es blat, ja en pots fer farina.
* Quants ne manté la farina, i ella fina que fina!
* Qui amb farina pasta, es pa li basta.
* Qui no té farina al sac, ha de tenir seny al cap.

## Frases fetes i locucions

* Arreplegador de segó i escampador de farina.
          Persona que estalvia coses inútils i malgasta les profitoses.
* Arribar al molí i fer farina.
          Arribar a un lloc per fer una cosa, i fer-la tot seguit, sense perdre temps ni esperar gens (Empordà).
* Cremar farina a algú.
          Enganyar, abusar de la credulitat.
* Escampar la farina i arreplegar la cendra.
          Estalviar les coses que no valen res i fer malbé les que valen.
* Ésser farina d'altre sac.
          Ésser cosa de molt diferent classe de la que es parlava
* Ésser un jan Farina.
          Ésser excessivament bo, amb bondat que gairebé és beneitura.
* Fer bona farina.
    (var.) Fer la farina blanca.
          Portar-se bé, obrar així com cal.
* Fer la farina blana.
          Baixar la veu, ablanir-se; obeir o sotmetre's per por.
* Fer mala farina.
          Portar-se malament.

## Referències

* 1 2 Peris i Juan, 2001.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «farina». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Amades, Joan. Llibre del temps que fa. Barcelona: La Neotípia, 1938, p. 30-31 [Consulta: 1544602005].
* 1 2 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 16 setembre 2024].

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Peris i Juan, Antoni. Diccionari de locucions i frases llatines. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2001. ISBN 8441208786.
# Arbeca

Arbeca és una vila situada a l'extrem nord-oriental de la comarca de les Garrigues.

## Dites populars

* A Arbeca, farts i llords.
* A Arbeca la seca, la vila molt gran; la gent petiteta, es moren de fam.
* A Arbeca, molt bestiar i poca teca.
* Lo fred neu-lo a buscar a Arbeca, i, si no, a la Llacuna, i, si no, a Sarral, que és cosa segura.
* Ni mula d'Arbeca, ni dona d'Albi, ni rella de Juneda.
* Prou béns hi ha Arbeca, sinó que són del duc.

## Frases fetes i locucions

* Baixar d'Arbeca.
          Semblar distret, fora de joc.
* Venir d'Arbeca.
          Poc coneixedor dels usos i costums de ciutat.

## Referències

* 1 2 3 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Arbeca». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Cinc mil refranys catalans, 1965.
* ↑ Gomis i Mestre, 1998.
* ↑ Lleonart i Orri, Assumpta «Toponímia recreativa. Una visió diferent dels noms de lloc de Catalunya» (PDF). Treballs de la Societat Catalana de Geografia, Núm. 66, (2008), pàg. 123-126.
* ↑ Amades, 1937, p. 120.

## Bibliografia

* Amades, Joan «Refranys geogràfics» (PDF). Butlletí del Centre Excursionista de Catalunya, Núm. 504, (maig del 1937).
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Gomis i Mestre, Cels. Meteorologia i agricultura populars : recull d'aforismes, modismes, creences i supersticions referents a la meteorologia i a l'agricultura. Barcelona: Altafulla, 1998. ISBN 8479000961.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament d'Arbeca - Lloc web oficial
# Aranya

L'aranya (Araneae) és un animal invertebrat artròpode de l'ordre dels araneids, que té quatre parells de potes i un parell o més d'òrgans secretors d'un fil sedós amb què teixeix la teranyina.

## Dites populars

* Aranya, ¿qui t'ha picat? L'aranya que hi ha al costat.
* Aranya per terra, tapa la gotera.
* Aranya voladora, pluja duradora.
* Aranyes negres a casa, set dies de foscor al cel.
* Aranyeta, aranyeta: si no em dones un poalet d'aigu, et rompré sa cameta.
* El cant de l'aranya, crida la tramuntana.
* El fil de l'aranya assenyala el temps: com més llarg, més bo. Quan plou, s'arrupeix i no fila.
* Estable sense aranyes, bestiar malalt.
* L'aranya que et cau al damunt, gran ventura et duu.
    (var.) L'aranya que et fila a ta porta, gran ventura et porta.
* Les aranyes per filar, i l'home per treballar.
* Matar aranyes, porta desgràcia.
* Morta l'aranya, mort el verí.
* Pel març, l'ull de bou petit ja empaita les aranyes, si no troba mosquits.
* Per Sant Jordi, mata l'aranya.
    (var.) Per Sant Jordi mata l'aranya de dins de l'arna.
* Picada d'aranya, la mortaia.
* Quan l'aranya ens ve a visitar, fred o pluja llarga farà.
* Qui mata l'aranya, no treu la telaranya.
    (var.) Qui no mata l'aranya, no treu la telaranya.
    (var.) Si no lleves l'aranya, no llevaràs la telaranya.
* Si l'aranya es posa a treballar cap al tard, farà bona nit.
* Si veus una aranya al matí, no et faltarà patir, si la veus al migdia, riquesa et crida, i quan fila cap al tard, goig acabat.

## Frases fetes i locucions

* Anar per los racons com les aranyes.
          Viure apartat de la gent.
* Brut com una aranya.
          Ésser molt brut.
* Ésser com ses aranyes, que sempre tenen forat per on sortir.
          Tenir molt d'enginy o recursos per sortir-ne amb la seva
* Ésser (algú) una aranya.
          No deixar escapar cap avinentesa de guany, saber-se aprofitar de tot.
* Ésser una aranya de forat.
          Ésser una persona que viu retirada i fuig de la gent.
* Fer com el capità aranya
          Posar en risc els altres eludint tota responsabilitat
* Fer ficar qualcú dins un forat d'aranyes.
          Posar algú en perill quasi inevitable

## Vegeu també

* Teranyina

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «aranya». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Parés i Puntas, 1999, p. 465-466.
* 1 2 3 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any. Vol. III. Barcelona: Salvat, 1952, p. 285-307 [Consulta: 1340971923].
* 1 2 «Aranya». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 25 maig 2012].
* ↑ pamiesiriudor, 2012, p. 107.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Pàmies, Víctor. En cap cap cap (en català). Vallromanes: l'autor, 2012 (Enciclopèdia paremiològica del cos humà; 2). ISBN 9788461581108.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Arboçols

Arboçols (en francès i oficialment Arboussols) és una vila i municipi del Conflent i comuna francesa dels Pirineus Orientals.

## Dites populars

* A Arboçols, bruixes al vol.

## Referències

* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Paremiologia tòpica». L'autor, cop. 2010-. [Consulta: 12 octubre 2024].
# Arbolí

Arbolí és, des del 1990 segons una llei de la Generalitat de Catalunya, un poble i municipi de la comarca del Baix Camp (abans pertanyia a la comarca del Priorat).

## Dites tòpiques

* A Torroja, la gent boja; a Poboleda, no tant; a l'Arbolí són els macos i a Alforja, la flor del camp.

## Referències

* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Paremiologia tòpica». L'autor, cop. 2010-. [Consulta: 12 octubre 2024].

## Enllaços externs

* Ajuntament d'Arbolí - Lloc web oficial
# Aragó

Aragó, o l'Aragó (en castellà, en aragonès i oficialment Aragón), és una comunitat autònoma d'Espanya, descendent de l'antic Regne d'Aragó, i actualment regit per un Estatut d'Autonomia. Aragó, com a descendent del Regne d'Aragó, és reconegut com a nacionalitat històrica en el seu Estatut d'Autonomia. El Regne d'Aragó, amb el Comtat de Barcelona, el Regne de València i el Regne de Mallorca van formar la històrica Corona d'Aragó.

## Dites populars

* A Extremadura, Guadalupe; a l'Aragó, el Pilar; a Astúries, Covadonga, i a Catalunya, Montserrat.
* Aire de Montsó, aigua a l'Aragó.
* Aragó, a un racó.
* Boira en Turbon, aigua en Aragó.
* D'Aragó, ni dama ni baró.
    (var.) D'Aragó, ni vent ni baró.
* De Nadal a Sant Antoni no vagis a l'Aragó.
* Faió, cara i cul d'Aragó.
* Faió, flor d'Aragó; i Saragossa, corral de vaques.
* L'Aragó és traïdor.
* Vent d'Aragó, no té racó.
* Vull anar-me'n a València a buscar-me un valencià, perquè els fadrins d'Aragó molta palla i poc gra.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 24 setembre 2024].
* 1 2 Pàmies i Riudor, Víctor. «Aragó» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* Gobierno de Aragón
* Cortes de Aragón
# Aranyoner

L'aranyoner (Prunus spinosa) és un arbust de fulla caduca de la família de les rosàcies. En algunes zones catalanoparlants també es coneix com prunyoner, prinyoner, escanyagats, arç negre o barsa/barza.

## Dites populars

* Any d'aranyoner, any de graner.(Montesquiu)
* Any d'aranyons, pocs garberons.

## Embarbussaments

* Un aranyoner ben aranyonat, ¿qui el desaranyonaria? Jo el desaranyonaré; jo, bon desaranyonador seré.(Ripoll)

## Referències

* 1 2 Alcover; Moll, 2002.
* ↑ Gomis i Mestre, 2015, p. 69-71.

## Bibliografia

* Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «aranyoner». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* Gomis i Mestre, Cels. Botànica popular catalana : dites i tradicions populars referents a les plantes (en català). La Bisbal d'Empordà: Sidillà, 2015 (Talaia clàssics, núm. 2). ISBN 9788494256462.