OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Formiga

La formiga (Formicidae) és un insecte de l'ordre dels himenòpters. Tenen al cap unes antenes en forma d'angle i una estructura de nòdul que forma una cintura esvelta. Fa galeries sota terra o en el tronc dels arbres, on viu societats compostes de tres menes d’individus: mascles, femelles i obreres.

## Dites populars

* A l'estiu, la formiga surt del niu.
* Al temps de la formiga, no hi ha amiga.
* Cada formiga té la seua ira.
* Com Déus vol mal a la formiga, nodrex-li ales.
* Costen més de guardar dues filles que un prat de formigues.
* El menjar formigues fa petar.
* Formigues alades, terres mullades.
* Formigues menjar fa petar.
* La dona ha d'esser com la formiga, i no com la gallina.
* La lluna de gener fa sortir la formiga del formiguer.
* Les formigues, de Déu són amigues.
* No t'estiguis de sembrar pels ocells i per les formigues
* Per a la seva ruïna nasqueren ales a la formiga.
* Quan fa dissabte la formiga, a venir el bon temps no triga.
* Quan la formiga posa el menjar a assecar, el bon temps vindrà.
    (var.) Quan la formiga posa el menjar a secar, senyal que el bon temps vindrà.
* Quan la formiga tanca el niu, el cel plora i el moliner riu.
* Quan la formiga treballa, raïms i vi a la parra.
* Quan la formiga treballa de nit i dia, no t'asseguis a la biga.
* Quan la formiga treu terra del niu, adoba la gotera i fuig del riu.
    (var.) Quan la formiga treu terra del niu, treu tu el blat de la farinera.
* Quan treballa (o arreplega, o corre) la formiga, no t'asseguis a la biga.
* Segueix la formiga si vols viure sens fatiga.
* Si deixes massa a l'era les espigues, te les prendran les formigues.
* Si la formiga posa son blat al sol, el bon temps vindrà tot sol.

## Frases fetes i locucions

* Com a formigues.
* Tenir ses formigues en es cap d'es tió.
          Estar molt indignat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Formiga». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Sevilla Muñoz, J.; Zurdo Ruiz-Ayúcar, M.I.T. (dir.). «Refranero multilingüe». Madrid: Instituto Cervantes (Centro Virtual Cervantes), 2009. [Consulta: 8 octubre 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 Viladot-Puig, 2003.
* ↑ Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any. Vol. I. Barcelona: Salvat, 1950.
* 1 2 3 Amades, Joan. Llibre del temps que fa. Barcelona: La Neotípia, 1938 (Primer llibre de les set sivelles).

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
# Alcalà de Xivert

Alcalà de Xivert és una vila i municipi del País Valencià situat a la comarca del Baix Maestrat.

## Dites populars

* A Alcalà per tots n'hia.
    (var.) A Alcalà pa tots n'hi ha.
* A Alcalà són gaspatxeros, Santa Malena fogueros, Paniscla panisclans i a Benicarló llanceros.
* Borratxos són a les Coves, borratxos són a Alcalà, borratxos a Torreblanca; no sabem qui guanyarà.
* Cabanes, cau de raboses; Torreblanca, granotera, i Alcalà porta la fama de la gent malfaenera.
* De les ales d'un mosquit se n'ha fundat Castelló, i de les retalladures, Alcalà i Benicarló.

## Referències

* 1 2 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 22 setembre 2024].
* ↑ Moll, Francesc de B. (dir.) «Bolletí del diccionari de la llengua catalana». Revista de lingüística, folklore i literatura, XVIII, 1, (1936), pàg. 48 [Consulta: 1487508099].
* 1 2 3 Sanchis Guarner, Manuel «Locucions tòpiques valencianes» (PDF). Bolletí del diccionari de la llengua catalana: revista de lingüística, folklore i literatura, Vol. XVIII, Núm. 1-3, (gener-juny 1936) [Consulta: 25 març 2017].

## Enllaços externs

* l'Ajuntament d'Alcalà de Xivert - Lloc web oficial
# Alcoi

Alcoi és una ciutat valenciana, capital de la comarca de l'Alcoià i cap de partit judicial.

## Dites populars

* A Muro tots són carlistes, a Alcoi republicans, a Cocentina pandorgos i a Alcúdia liberals.
* Al bando d'Alcoi, cada cabró s'arregla sol.
    (var.) El bando d'Alcoi, cada cabró s'arregle.
* Alcoi és una ciutat que arreplega molts millons del paper i de la llana, de la borra i els pendons.
          Pendons vol dir drap vell que arreplegaven els drapaires per a les fabriques de paper.
* Alcoi, la petita Barcelona.
* ¿Alcoià i bovo? Canta-li un trobo.
          Fa referència a la fama de vius i desperts dels alcoians.
* Cocentaina la pollosa i Alcoi el gran cavaller; no passeu per Benilloba, que no hi ha cap de diner.
* D'Alcoi a Sella, un palm.
    (var.) D'Alcoi a Sella, un pam.
* Dalt de l'alt de Montcabrer moriren tres rossinyols; l'un va néixer en Provença, el més vellet en Alcoi i l'altre en el Grau de València.
* El pardalot d'Alcoi, que quan anà a volar li faltava la cua.
          Se suposa fa referència a un alcoià que va tractar de volar amb un artulugio, però se li va oblidar poder la cua i va caure.
* El riu d'Alcoi emboirat, als tres dies banyat.
* Els d'Alcoi, si plou la deixen caure.
* Els xeus d'Alcoi ja no poden tirar ronques com abans, perque els amos se les toquen i tanquen tots els batans.
          Fa referència als conflictes laborals en aquesta ciutat industrial.
* En Alcoi, el més bovo apanya rellotges.
* En Alcoi, la capa blava.
* En Muro tots són carlistes; en Alcoi, republicans; en Cocentaina, pandorgos; i en Alcúdia, lliberals.
* L'alegría del fadrí és un mocador de pita, una manteta d'Alcoi i una xica ben bonica..
* Per força ha de ser molt bona una cosa de tres noms, que es diu: pimentó, pebrera, i bajoca allà en Alcoi.

## Frases fetes i locucions

* És una peladilla d’Alcoi.

## Referències

* ↑ Amades, 1982, p. 1229.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* 1 2 3 4 5 6 Sanchis Guarner, 1983, p. 91-95, Vol. 3. Sector meridional.
* ↑ Agulló i Guerra, Alexandre. Brots i esclafits verbals d’Alcoi i rotgle de pobles muntanyencs.. ISBN 8440437374.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Tercera edició. Barcelona: Editorial Selecta, 1982 (Biblioteca Perenne ; 15). ISBN 84-298-0452-8.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament d'Alcoi - Lloc web oficial
# Alcover

Alcover és un municipi de la comarca de l'Alt Camp

## Dites populars

* A Alcover són bovers, a la Selva apotecaris, a Vilallonga bona gent i al Morell estrafolaris.
* A Alcover, tant s'estimen quedar mal com bé.
* A Vilaverd toquen l'arpa, a la Riba, paperers; a Alcover toquen la flauta i a la Selva, tupiners.
* D'Alcover, res de bo en ve; i si alguna cosa bona hi va, no la deixen tornar.
* D'Alcover, res de bo en ve; qui bo hi va, dolent el fan tornar.
* Gent d'Alcover / sempre fan coses; / fan el Roser / quan no hi ha roses.

## Referències

* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* 1 2 3 4 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Alcover». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Recull de folklore selvatà (I : La Selva del Camp : 1981). La Selva, popular i tradicional. La Selva del Camp: [s.n.], 1981 [Consulta: 1444075990].

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament d'Alcover - Lloc web oficial
# Alcàntera de Xúquer

Alcàntera de Xúquer és un municipi del País Valencià, a la comarca de la Ribera Alta.

## Dites populars

* Beneixida i Alcàntera, Càrcel i Cotes, són les quatre províncies de les granotes.
* En Beneixida entra el galgo i en Alcàntera el xarnego, en Càrcel maten la llebre i en Cotes fan el caldero.
* En Beneixida entra el riu, en Alcàntera no pot, en Càrcel s'enduu les cases, i en Cotes, fa el borinot.

## Referències

* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 123, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 124, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 123-124, Vol. 5. Sector central interior.

## Bibliografia

* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de l'Ajuntament d'Alcàntera de Xúquer
# Alcanar

Alcanar és un municipi català de la comarca del Montsià.

## Dites populars

* A Alcanar fa de bon anar i de bon tractar.
* A Alcanar me'n vull anar, a veure les cosidores que cusen sense didal i tallen sense estisores.
    (var.) A Alcanar me'n vull anar a buscar una llauradora; si no m'arriba a fer cas, la tiro a una regadora.
* D'Alcanar, deixa-ho anar.

## Cançons populars

* A Ulldecona els falducs, a Alcanar la fava clara, a la Sénia els mascarats i a Rossell la gitanada.

## Referències

* 1 2 Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Alcanar». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Alcanar» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* ↑ Aragonés Salvat, Albert «Noms i malnoms gentilicis del Baix Ebre i del Montsià» (PDF). Butlletí Interior de la Societat Onomàstica, Núm. 79, (1997), pàg. 12-37 [Consulta: 26 setembre 2015].

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* Alcanar - Lloc web oficial
# Alcúdia

Alcúdia és una ciutat i municipi balear situat al nord de Mallorca, entre les badies de Pollença i la d'Alcúdia.

## Dites populars

* A Alcudi solen donar pa d'ordi an es combregats i an ets extremunciats aigo bullida de mar.(català arcaic)

## Referències

* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Paremiologia tòpica». L'autor, cop. 2010-. [Consulta: 25 setembre 2024].

## Enllaços externs

* l'Ajuntament d'Alcúdia - Lloc web oficial
# Aldo Moro

Aldo Moro (Maglie, 23 de setembre de 1916 – Roma, 9 de maig de 1978) va ser un polític italià, cinc vegades cap de govern d'Itàlia i president de la Democràcia Cristiana Italiana (DCI).

## Citacions

* La meva sang caurà sobre vosaltres!
    (en italià) Il mio sangue ricadrebbe su voi.
       Carta d'Aldo Moro a Benigno Zaccagnini, secretari de la Democràcia Cristiana.

## Referències

* ↑ Tello, Jorge. «L'assassinat d'Aldo Moro, 39 anys de preguntes sense resposta». Directa, 18-05-2017. [Consulta: 14 juliol 2022].
# Alcarràs

Alcarràs és un municipi català de la comarca del Segrià.

## Dites populars

* A Seròs fan l'àngel fart, a Aitona bojos o boges, a Soses són els meixuts i a Alcarràs farts de sopes.
* A Seròs són les més guapes, a Aitona ja no ho són tant, a Soses les rabosetes i a Alcarràs la flor del ram.
* A Alcarràs mengen sopes amb un cabàs.
* A Alguaire no xerren gaire, a Almenar si fa no fa, a Alcarràs una vergonya i a Algerri no pot anar.
* Vent d'Alcarràs a Morella, no et fios d'ella.
* Vent de Morella a Alcarràs, mal vas.

## Referències

* 1 2 Amades i Gelats, 2001, p. 72-73.
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Alcarràs». Paremiologia tòpica. L'autor, cop. 2010-. [Consulta: 26 setembre 2013].
* ↑ Amades i Gelats, 2001.
* 1 2 Manent, 1997.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Geografia popular (Ed. facsímil) (en català). Barcelona: Edicions El Mèdol, 2001 (Biblioteca de tradicions populars, núm. 6). ISBN 8495559293.
* Manent, Albert. Els noms populars dels núvols, boires i vents: Ribera d'Ebre i Terra Alta. [Riudoms]: Centre d'Estudis Riudomencs "Arnau de Palomar" (CERAP), 1997. ISBN 8492168811.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament d'Alcarràs - Lloc web oficial
# Aldaia

Aldaia és una municipi del País Valencià situat a la comarca de l'Horta Oest.

## Dites populars

* Parèixer la carxofa d’Aldaia.
* Per a bragats en Torrent, pa càneus els aldaiers, Alaquàs pa boca-culs, Manises pa novigers.

## Referències

* 1 2 Sanchis Guarner, Manuel «Locucions tòpiques valencianes» (PDF). Bolletí del diccionari de la llengua catalana: revista de lingüística, folklore i literatura, Vol. XVIII, Núm. 4, (juliol-agost 1936) [Consulta: 25 març 2017].

## Enllaços externs

* l'Ajuntament d'Aldaia - Lloc web oficial
# Colin Powell

Colin L. Powell (Nova York, 5 d'abril de 1937) és un militar i polític estatunidenc d'origen jamaicà. Fou general en l'Exèrcit dels Estats Units i president de l'Estat Major Conjunt durant la Guerra del Golf, i va ser secretari d'Estat durant l'administració de George W. Bush, entre 2001 i 2005.

## Citacions

* La nostra estratègia per combatre aquest exèrcit és molt, molt simple. Primer, el tallarem i, després, l'anihilarem.
    (en anglès) Our strategy for going after this army is very, very simple. First, we are going to cut it off, and then, we are going to kill it.
       Conferència de premsa en relació a l'exercit iraquià a la Guerra del Golf, 23 de gener de 1991.
* La clau no és prendre decisions ràpides sinó prendre decisions oportunes.
    (en anglès) The key is not to make quick decisions but to make timely decisions.
       My American Journey, 1995.
* No som ocupants... Hem vingut com a alliberadors.
    (en anglès) We are not occupiers... We came here as liberators.
       Durant la primera visita Iraq, després de la caiguda de Saddam Hussein, 14 de setembre de 2003.

## Referències

* 1 2 3 Rawson; Miner, 2008.
* ↑ Ratcliffe, 2018.

## Bibliografia

* Ratcliffe, Susan (ed.). Oxford Essential Quotations (en anglès). Oxford University Press, 2018 [Consulta: 1 octubre 2024].
* Rawson, Hugh; Miner, Margaret (eds.). The Oxford dictionary of American quotations. 2nd ed. Oxford ; New York: Oxford University Press, 2008. ISBN 9780195168235.
# Collsuspina

Collsuspina és un municipi català de la comarca del Moianès.

## Dites populars

* Collsuspina, terra fina.
* Les noies de Collsuspina se'n van a confessar a Vic i els donen per penitència una manxiula al melic.

## Referències

* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Amades, 2001, p. 37.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Geografia popular (Ed. facsímil) (en català). Barcelona: Edicions El Mèdol, 2001 (Biblioteca de tradicions populars, núm. 6). ISBN 8495559293.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.

## Enllaços externs

* Collsuspina - Lloc web oficial
# Coloma de Sens

Santa Coloma (Hispània?, 257 — Sens, 273) fou una jove patrícia, morta màrtir a França per no voler renunciar al cristianisme, essent venerada com a santa per l'Església catòlica. Se celebra la seva festivitat el 31 de desembre.

## Dites populars

* Per Sant Silvestre i Santa Coloma, el gener ja torna.
* Per Santa Coloma, al de matí pega a la dona; i per Sant Silvestre, pega-li al vespre.
* Per Santa Coloma, l'any se'n torna.
* Quan se'n va Santa Coloma, la darrera fruita i la primera flor ens dóna.
          Fa referència a l'oliva (darrera fruita) i l'ametller (primera flor)
* Sant Silvestre i Santa Coloma deixen l'oli dins la tona.

## Referències

* 1 2 3 Amades, 1982.
* ↑ Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Correas Martínez; Gargallo Gil, 2003.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. I. Hivern. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
* Correas Martínez, Miguel; Gargallo Gil, José Enrique. Calendario romance de refranes. Barcelona: Edicions de la Universitat de Barcelona, 2003. ISBN 8483383942.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Coll de Nargó

Coll de Nargó és una vila i municipi, situat a comarca de l'Alt Urgell, a la dreta del riu Segre i al costat del pantà d'Oliana.

## Dites populars

* A Oliana filen llana, a Nargó filen cotó; molt més val a Peramola, que mengen carn de moltó.
    (var.) A Nargó filen cotó.
* Si voleu ballar corrandes, aneu-hi a Coll de Nargó; aneu-hi per Cinquagesma, que fan la festa major.

## Referències

* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Nargó». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Pàmies, Víctor. «Refranyer temàtic» (en català). L'autor. [Consulta: 12 octubre 2024].

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

l'ajuntament de Coll de Nargó - Lloc web oficial
# Collbató

Collbató és un municipi català de la comarca del Baix Llobregat. Limita amb Esparreguera, Hostalets de Pierola, el Bruc, Marganell i Monistrol de Montserrat.

## Dites populars

* Collbatonins, pocs i garrins.
* Els de Collbató sempre fan coses: fan el roser quan no hi ha roses.

## Referències

* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 479-528.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* Collbató - Lloc web oficial
# Collserola

La serra de Collserola és una de les serres de la Serralada Litoral Catalana. La major part de la seva superfície constitueix el Parc Natural de Collserola des de l'any 2010.

## Citacions

* Àfrica té animals que normalment a Europa no veus perquè jo he pujat moltes vegades a Collserola i mai he vist un puto elefant.
    (en castellà) África tiene animales que normalmente en Europa no ves porque yo he subido muchas veces a Collserola y nunca he visto un puto elefante.
       Programa de televisió Buenafuente, 29 de gener de 2008. — Pepe Rubianes

## Dites populars

* Collserola amb cella, aigua espera.
* Mar i seré i Collserola obscura, aigua segura.
* Trons a Collserola, aigua a la mar.
* Trons a Vallvidrera, pluja al darrera.

## Referències

* ↑ «Lo mejor de Pepe Rubianes en BFN». La Sexta, 09-06-2009. [Consulta: 18 març 2012].
* 1 2 3 4 Trepat; Oller, 1995.

## Bibliografia

* Trepat, Josep-Anton; Oller, Francesc (il.). Refranys de vora mar (en català). Barcelona: Noray S.A., 1995. ISBN 8474860881.

## Enllaços externs

* Web oficial del Parc de Collserola
# Colita

Colita (català: Isabel Steva Hernández) (Sant Cugat del Vallès, 24 d'agost de 1940 - Barcelona, 31 de desembre de 2023) fou una fotògrafa catalana

## Citacions

* Vull que el meu arxiu pugui ser consultat per qualsevol persona que ho vulgui o ho necessiti. Deixaré un llegat de tot el meu material digitalitzat […] el meu treball quedarà dipositat a l'Arxiu Nacional de Catalunya, a falta d'un centre de fotografia, que és on crec que hauria d'estar.
    (en castellà) Quiero que mi archivo pueda ser consultado por cualquier persona que lo quiera o necesite. Dejaré un legado de todo mi material digitalizado […] mi trabajo quedará depositado en el Arxiu Nacional de Cataluña, a falta de un centro de la fotografía, que a mi juicio es donde debería estar.
       Revista Quesabesde, 13 de juny de 2010.
* Que em recordin així: com una torracollons virtuosa.
    (en castellà) Que me recuerden así: como una virtuosa tocapelotas.
       Revista Quesabesde, 13 de juny de 2010.
* He intentat tota la meva vida ser lliure, fer el que creia correcte i viure d’una manera senzilla i de la meva feina.
       Revista Quesabesde, 13 de juny de 2010.
* Quan em pregunten “¿tu què ets?”, jo dic: “Sóc fotògrafa periodista”. El que m’ha interessat sempre és el periodisme i l’he practicat molts anys.
       Entrevista El Periódico, 13 de març de 2014.
* Paco Revés va ser un gran descobridor de talents i a mi em va donar la primera feina remunerada: fer els gitanos que sortien de figuració a 'Los Tarantos'. Em pagava 50 pessetes la foto.
       Entrevista El Periódico, 13 de març de 2014.
* Tinc la sensació que aquesta Espanya em rebutja. Enyoro l’Espanya dels 70, quan la gent venia d’excursió des de Madrid per veure Catalunya i la Costa Brava i comprar-se un llibre a Perpinyà. Ara podrien fer el mateix, perquè hi ha un Govern de dretes tan espantós que podrien repetir.
       Entrevista El Periódico, 13 de març de 2014.
* De moment, no em ve de gust sortir a la foto amb vostè.
    (en castellà) De momento, no me apetece salir con usted en la foto.
       Carta dirigida al ministre de Cultura i Educació d'Espanya, 7 de novembre de 2014.
          Paraules dirigides al Ministre José Ignacio Wert en la seva carta de renúncia del Premi Nacional de Fotografia 2014.

## Referències

* 1 2 Gras, Núria «Colita, fotógrafa: "Recordadme como una virtuosa tocapelotas"». Quesabesde, (13-06-2010) [Consulta: 21 octubre 2016].
* 1 2 3 4 Tudela, Mònica «Colita: "He tingut molta sort. Vaig néixer amb una flor al cul"». El Periódico, (13-03-2014) [Consulta: 21 octubre 2016].
* ↑ «Isabel Steva Hernández «Colita», a Wert: «No me apetece salir en la foto con usted»». La Razón, (07-11-2014) [Consulta: 21 octubre 2016].
# Manuel Sacristán Luzón

Manuel Sacristán Luzón (Madrid, 1925 — Barcelona, 27 d'agost de 1985) fou un pensador i escriptor espanyol.

## Citacions

* Una mentalitat revolucionària sana i en part nova no pot obtenir la seva potència afectiva de dogmes pseudocientífics, sinó d'un cultiu adient de la sensibilitat i el sentiment (no de Marta Harnecker, sinó dels poetes revolucionaris).
       Papers de la discussió prèvia al naixement, 1979.
* La vitalitat dels tres nacionalismes no espanyols de la Península és tanta, que encara que pugui sembla tòpic no crec que s'aclareixi mai mentre no hi hagi un autèntic exercici de dret a l'autodeterminació. Mentre això no passi, no hi haurà claredat ni aquí, ni a Euskadi, ni a Galícia.
    (en castellà) La vitalidad de los tres nacionalismos no españoles de la Península es tanta, que aunque pueda parece tópico yo no creo que se clarifique nunca mientras no haya un auténtico ejercicio de derecho a la autodeterminación. Mientras eso no ocurra, no habrá claridad ni aquí, ni en Euskadi, ni en Galicia.
       Entrevista a El Mundo obrero, 28 de febrer de 1985.

## Referències

* ↑ «Papers de la discussió prèvia al naixement». Mientras tanto, 40, (primavera 1990), pàg. 169.
* ↑ «Autodeterminació. Sobre Catalunya». Sobre Manuel Sacristán Luzón, 06-10-2012. Arxivat de l'original el 1457549455. [Consulta: 14 juliol 2013].
# Manuel Machado Ruiz

Manuel Machado Ruiz (Sevilla, 29 d'agost de 1874 – Madrid, 19 de gener de 1947) fou un poeta i dramaturg espanyol, emmarcat en el modernisme, i germà d'Antonio Machado.

## Citacions

* El món es debat avui dia —lluny de tota llibertat— entre dues dictadures: la capitalista i la col·lectivista, la burgesa i la proletària, entre el fascisme i el comunisme [...] Ambdues són per mi igualment detestables.
    (en castellà) El mundo se debate hoy -lejos de toda libertad- entre dos dictaduras: la capitalista y la colectivista, la burguesa y la proletaria, entre el fascismo y el comunismo. Ambas son igualmente enemigas de la individualidad (...) Ambas son para mí igualmente detestables
       Article al diari La Libertad, 1933.

## Referències

* ↑ García-Máiquez, Jaime. «El «Ars Vivendi» de Manuel Machado». El Debate de Hoy, 04-06-2021. [Consulta: 26 març 2024].