# Cul

El cul o natges està constituït principalment pels tres músculs glutis (gluti major, gluti mitjà i gluti menor), els quals serveixen per a l'elevació i el sosteniment de la pelvis, l'extensió, l'abducció i la rotació del fèmur i l'abducció i la rotació de la cuixa.

## Citacions

* El dia que la merda tingui cap valor, els pobres naixeran sense cul.
    (en castellà) El día que la mierda tenga algún valor, los pobres nacerán sin culo.
       — Gabriel García Márquez

## Dites populars

* A en Turrai, li torraven faves al cul i no se'n sentia
          Usat com a rèplica a Tu rai. Turrai fa referència al torrall, un estri de ferro de la llar de foc.
* Al cul del sac es troben les engrunes.
* Dimecres, el cul me llepes.
* El bon cigró, arrugat i gros, amb cara vella i cul de fornera.
* Els més valents cauen de cul.
* Els uns neixen amb una flor al cul, els altres amb una banya.
* Encostipat, cul tancat.
* Entre cul i cleta es fica una néta.
* Faena d'ull, faena de cul.
* Lo cul fa la faena.
* Parlant de culs, tothom riu.
* Pel cul entra la lletra.
* Quan li ha vist el cul, diu que és femella.
* Qui molt s'abaixa, el cul ensenya.
    (var.) Qui molt s'acota, es cul mostra.
* Qui té cul, no pot dir pet a un altre.
* Qui té el cul llogat, no seu quan vol.
    (var.) Qui lloga el cul, no s'assenta quan vol.
* Qui vol peix, que es mulli el cul.
    (var.) Qui vol peix, que es banyi es cul.
    (var.) Qui truites vol agafar el cul s'ha de mullar.
* Qui pet envia, merda espera. Dita molt emprada a Mallorca quan s’envia algú a fer una feina i la fa incorrectament
* Tal cul, tal braga.

## Endevinalles

* Qui és el primer que es va cagar a mar?
* Tinc una flor que tot l'any fa olor.
* Un bolsillo rodó que s'obre i es tanca sense cordó.

## Frases fetes i locucions

* A prendre pel cul!
          Expressió amb què s'engega algú, rebutja algú, li desitja mal, etc.
* Anar de cul.
          Estar molt atrafegat.
* Anar de cul enrere (o de cul endarrere, o cul arrere).
          Anar a recules. També, en sentit figurat, decaure, anar perdent prestigi, força, diners, etc.
* Arrossegar el cul (per un lloc)
          Anar-hi molt sovint, ésser-ne concurrent, assidu.
* Caure de cul.
          Caure endarrere tocant primer el cul a terra. També, en sentit figurat, estar impressionat per una notícia inesperada, la visió d'alguna cosa, etc.
* Donar (o prendre) pel cul.
          Vulgarment, practicar sexe anal; però també, molestar, empipar, perjudicar.
* Ésser cul i merda.
          En sentit figurat, ésser inseparables dues persones, ésser carn i ungla.
* Ésser (o semblar) el cul d'en Jaumet.
    (var.) No tenir cul (o no tenir cul per a seure).
          No estar mai quiet.
* Ésser un cul d'església.
          Anar molt sovint a l'església, passar-hi llargues estones.
* Ésser un cul de taverna (o de cafè).
          Freqüentar la taverna (o el cafè).
* Fer caure de cul.
          Ésser espatarrant una cosa, produir una gran impressió.
* Ficar-se la llengua al cul (o dins el cul).
          Vulgarment, callar.
* Fica-t'ho (o fiqui-s'ho, o fiqueu-vos-ho, o que s'ho fiqui, o que s'ho fiquin) al cul!'
          Vulgarment, expressió amb què es manifesta menyspreu per una cosa que ofereix o té algú altre.
* Llepar (o besar) el cul (a algú).
          Vulgarment, mostrar-se baixament servil envers algú.
* Perdre el cul (per algú o alguna cosa).
          Desviure-s'hi (per algú o alguna cosa).
* Semblar el cul d'en Jaumet.
          Ser una persona bellugadissa.
* Tenir el cul pelat (de fer una cosa)
          Haver-la feta molt sovint, tenir-hi pràctica.
* Tocar el cul (a un infant).
          Castigar-lo pegant-li a les anques.
* Ull del cul
          L'anus.

## Referències

* ↑ Honores, Crystal. «Citas de Gabriel García Márquez». About.com, 2013. Arxivat de l'original el 1368472066. [Consulta: 21 maig 2013].
* 1 2 Amades i Gelats, 1980.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «cul». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Viladot-Puig, 2003.
* 1 2 3 Amades, 1982.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 «Cul». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 21 desembre 2013].
* ↑ Pàmies, 2011, p. 99.
* Viladot-Puig, Joan. El Refranyer de Joan Viladot (en català). Lleida: Pagès Editors, 2003 (Història. Monografies; 23). ISBN 9788497790741.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Amades i Gelats, Joan. Refranys personals (en català). Barcelona: Selecta, 1980 (El tresor popular de Catalunya, núm. 5). ISBN 8476670486.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Plantilla:Pàmies ull
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.