# Ilíada

La Ilíada és un poema èpic grec atribuït a Homer (segle VIII aC) compost en hexàmetres per a ser recitat oralment pels rapsodes. L'obra, dividida en 24 cants, narra una part de la Guerra de Troia, concretament 51 dies del setge a la ciutat de Troia (Ílion) per part de les tropes aquees (és a dir, gregues) comandades per Agamèmnon a la recerca d'Hèlena, la muller del seu germà Menelau raptada per Paris, fill de Príam, el rei de Troia.

## Citacions

* D'inicis molt modestos surten les coses més extraordinàries.
    (en llatí) Ex minimis initiis maxima.
       Ilíada § 4,442-443.
* El que minva per un cantó es compensa per un altre.
    (en llatí) Quod alibi diminutum exaequatur alibi.
       Ilíada § 4,442-443.
* Endevina els futur dels altres, però no el seu.
    (en llatí) Aliis prospiciens, non sibi.
       Ilíada § 2,859.
* Compte amb qui és més poderós que tu.
    (en llatí) Cauendum a potentiore.
       Ilíada § 8,210.
* Compte amb qui t'ha ensarronat una vegada.
    (en llatí) Cauendum ab eo qui semel imposuit.
       Ilíada § 9,374-377.
* Tenir cura de la vida ha de passar al davant de tot.
    (en llatí) Omnibus anteuertenda uitae cura.
       Ilíada § 9,401-403.
* És característic dels amics aconsellar-se els uns als altres.
    (en llatí) Amicorum est admonere mutuum.
       Ilíada § 11,793.
* Amb uns cal actuar així, amb uns altres aixà.
    (en llatí) Aliter cum aliis agendum.
       Ilíada § 12,267-268.
* En una situació crítica es demostra qui és un home.
    (en llatí) In discrimine apparet qui uir.
       Ilíada § 13,278.
* Ell mateix ha provocat la seva perdició.
    (en llatí) Ipse sibi perniciem accersiuit.
       Ilíada § 13,602.
* Hom no ha d'intentar res que ultrapassi les pròpies forces.
    (en llatí) Ultra uires nihil aggrediendum.
       Ilíada § 13,787.
* En un afer perillós, no s'hi val a adormir-se.
    (en llatí) In periculoso negocio non est dormitandum.
       Ilíada § 16,43.
* Unes coses són concedides, unes altres són negades.
    (en llatí) Alia dantur, alia negantur.
       Ilíada § 16,250.
* Cal ajudar amb fets, no pas amb paraules
    (en llatí) Re opitulandum, non uerbis.
       Ilíada § 16,630.
* La mort és comuna per a tothom.
    (en llatí) Mors omnibus communis.
       Ilíada § 18,117.
* Un excel·leix en unes coses, un altre en unes altres.
    (en llatí) Alius aliis in rebus praestantior.
       Ilíada § 18,252.
* Qui no usa les coses les posseeix en va.
    (en llatí) Frustra habet qui non utitur.
       Ilíada § 21,474.
* No facis tu mateix allò que en els altres consideres que és un vici.
    (en llatí) Quod aliis uitio uertas ipse ne feceris.
       Ilíada § 23,494.
* A cada edat li escau quelcom diferent.
    (en llatí) Aliam aetatem alia decent.
       Ilíada § 24,516.
* En les adversitats no calen lamentacions sinó solucions.
    (en llatí) Non luctu sed remedio opus in malis.
       Ilíada § 24,524.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 Erasme de Rotterdam, 2018.

## Bibliografia

* Erasme de Rotterdam. No puc no parlar : selecció dels Adagis, traducció, estudi introductori i índex analític. Girona: Edicions de la Ela geminada, 2018. ISBN 9788494856129.