OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pere I del Brasil

Pedro de Alcântara Francisco António João Carlos Xavier de Paula Gonzaga Pascoal Cipriano Serafim de Bragança e Bourbon I, conegut com a Pere I del Brasil i IV de Portugal, el Rei Soldat (Lisboa, 12 d'octubre de 1798 – 24 de setembre de 1834) fou príncep, regent i emperador del Brasil i rei de Portugal.

## Citacions

* Visca la independència, la llibertat i la separació del Brasil. Per la meva sang, el meu honor, pel meu Déu, juro donar la llibertat al Brasil. Independència o mort.
    (en portuguès) Viva a independência, a liberdade e a separação do Brasil. Para o meu sangue, pela minha honra, pelo meu Deus, eo juro dar a Brasil a liberdade. Independência ou morte.
       7 de setembre de 1822.

## Referències

* ↑ Silva, 2018.

## Bibliografia

* Silva, Marcio José. Bizarrices no Brasil I: A Política. Curitiva: Appris Editora e Livraria Eireli, 2018. ISBN 9788547313463.
# Perdó

El perdó és l'acció i efecte de perdonar. També des del punt de vista legislatiu, fa referència a la remissió total o parcial de la pena merescuda, d'un deute o una obligació pendents, per part de qui en té poder; i des del punt de vista religiós, és la remissió que Déu fa de les culpes a través de diversos ritus d’expiació.

## Citacions

* Perdona als altres moltes coses, a tu, res.
    (en llatí) Ignoscas aliis multa, tibi nihil.
       Septem sapientum sententiae, s. IV. — Dècim Magne Ausoni
* Comprendre és perdonar.
    (en francès) Tout comprendre c'est tout pardonner.
       Corinne. Llibre XVIII, capítol V, 1807. — Madame de Staël
* Errar és humà; perdonar, diví
    (en llatí) To err is human; to forgive, divine.
       — Alexander Pope
* Aquells que més perdonen, se'ls ha de perdonar més.
    (en llatí) They who forgive most shall be most forgiven.
       Festus, 1839. — Philip James Bailey
* Perdona el teu enemic, i no et vengis d'ell més que tornant bé per mal.
       — Lev Tolstoi
* Atorgueu-vos sense defallences una almoina recíproca de perdó i tolerància.
       — Salvador Espriu

## Dites populars

* A qui fa mal perdonaràs, i mal per mal mai tornaràs.
* Déu perdó els passats per dolents que sien.
* Gran església i pocs perdons.
* La mort no perdona ningú.
* Perdonau-me aquesta, que demà us ne faré una de més crespa.
* Qui no perdona, no és perdonat.

## Frases fetes i locucions

* Amb perdó.
* Déu lo perdó, o Déu l'haja perdonat.
* Déu me perdó (o Déu lo perdó, etc.).

## Referències

* ↑ Peris i Juan, Antoni. Diccionari de locucions i frases llatines. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2001. ISBN 8441208786.
* ↑ «Madame de Staël a dit...». Paris: Evene, cop. 1999. Arxivat de l'original el 1342003191. [Consulta: 30 març 2013].
* 1 2 Douglas, Charles Noel (comp.). «Perdó». Forty Thousand Quotations: Prose and Poetical. New York: Bartleby.com, 2012. [Consulta: 12 octubre 2024].
* ↑ Torralba, Francesc. Paraules per ser feliç. Badalona: Ara Llibres, 2009. ISBN 9788492552702.
* ↑ «La Frase del Dia (arxiu)». Any Espriu 1913/2013. Anyespriu.cat, 2013. Arxivat de l'original el 1513683986. [Consulta: 28 gener 2013].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Perdó». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
# Pere Casaldàliga i Pla

Pere Casaldàliga i Pla (Balsareny, Bages, 16 de febrer de 1928 — Batatais, 8 d'agost de 2020) va ser un religiós català, bisbe de la Prelatura de São Félix do Araguaia (1971-2005), on ha dut a terme una intensa activitat pastoral, caracteritzada per la defensa dels febles davant les injustícies dels poderosos, actitud que li ha valgut sovint l'animadversió dels governants i àdhuc la d'alguns eclesiàstics.

## Citacions
### Premi Internacional Catalunya (2006)

Recull de citacions del discurs d'agraïment del XVIII Premi Internacional Catalunya, pronunciat a São Félix do Araguaia, el 9 de març de 2006:
* Els pobles indígenes, normalment, quan s'autoanomenen, es classifiquen com a "gent", "humanitat"; després ve el cognom, la designació particular de cada poble, de cada cultura, de cada història. Identitats col·lectives que configuren la humanitat com una sola i plural.
* La tasca més essencial de la humanitat és la tasca d'humanitzar-se. Humanitzar la humanitat és la missió de tots, de totes, de cadascú i cadascuna de nosaltres. La ciència, la tècnica, el progrés, només són dignes del nostre pensament i de les nostres mans si ens humanitzen més.
* Ja és consens universalitzat que només hi haurà pau al món si hi ha pau entre les religions. I que només hi haurà pau entre les religions si hi ha un diàleg entre les religions. Un diàleg interreligiós, però, que sigui generador d'humanitat. Perquè no es tracta d'asseure les religions en una tertúlia narcisista i asèptica fora del món real de la pobresa, de la fam, de la guerra, del racisme, de la marginació, de la por. El contingut fonamental d'aquest diàleg interreligiós ha de ser també el d’humanitzar la humanitat, en nom de Déu.
* La humanitat no s'humanitza amb aparells i formulacions (útils al seu temps i de la forma adequada), sinó amb l'aproximació humana de cadascun i cadascuna, de cada persona i de cada poble. Humanitzar la humanitat, practicant la proximitat.
* Humanitzem-nos per sempre més, humanitzem-nos sempre, practicant la proximitat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Pere Casaldàliga. «“Humanitzar la humanitat, practicant la proximitat”». Arxivat de l'original el 1601280432. [Consulta: 1597096124].
# Pere Coromines i Montanya

Pere Coromines i Montanya (Barcelona, 6 de maig de 1870 — Buenos Aires, 30 de novembre del 1939) fou un escriptor, polític i economista català.

## Citacions

* Les presons paoroses, les que fan patir, són les presons imaginàries.
       Les presons imaginàries, 1899.
* Si la ira del poble ve un dia contra tu, i no tens més que la porta forrada per defensar-te d’ella, de res te servirà. Lo que has de forrar i fortificar és la fe del teu cor, perquè ell sigui el temple i el castell de la divinitat.
       El Poble Català, 23 de març de 1910.
* La noblesa de les causes està en el grau de felicitat humana que produeixen, i no en la forma pinxesca de propagar-les i imposar-les.
       El Poble Català, 23 de març de 1910.
* ... els castellans tenen el sentiment de la riquesa mobiliària [...] estimen els vestits, les armes, l'or, la plata, i tot el que es pot portar a sobre, o es pot transportar d'un cantó a l'altre [...] Per als catalans, la veritable riquesa s'identifica amb la terra, el mas, la casa, l'hort, o la terrassa, les quatre parets, l'aixopluc.
       A una conferència pública a la Residencia de Estudiantes de Madrid, 1917.
* L'home és un ser nacional i no un ser simplement social com vol Durkhein, ni natural abans del pacte social com vol Rousseau.
       «Les persones polítiques en la Athinaion Politeia» a Anuari de la Societat Catalana de Filosofia, 1923.

## Referències

* ↑ Coromines, Pere. Les presons imaginaries. Barcelona: Tipografia L'avenç, 1899.
* 1 2 Coromines, Pere. «Les Barricades». El Poble Català, 23-03-1910. Arxivat de l'original el 1315318962. [Consulta: 25 octubre 2012].
* ↑ Roca, Francesc «Pere Coromines i la riquesa». L'Econòmic, El Punt, (17-12-2011) [Consulta: 3 gener 2017].
* ↑ Coromines i Montanya, 1923, p. 28.

## Bibliografia

* Coromines i Montanya, Pere «Les persones polítiques en la Athinaion Politeia». Anuari de la Societat Catalana de Filosofia, 1, (1923).$^{[Enllaçnoactiu]}$

## Enllaços externs

* Fundació Pere Coromines
# Pere Mayor i Penadés

Pere Mayor i Penadés (Ontinyent, Vall d'Albaida, 1959) és un polític valencià.

## Citacions

* Més que Batalla era Pallissa de València per què no va ser una Batalla en peu d'igualtats. Alguns anaren amb paper i llapis i altres anaren a la Batalla tenint ràdio, premsa escrita, televisió, en definitiva tot l'Estat darrere.
       Del Roig al Blau.
* És un muntatge. El tema de la Batalla de València o el que és la qüestió lingüística és un muntatge per a tapar el debat real, el debat real no és si valencià o català, el debat real es si castellà o valencià, eixe és el debat de fons, el debat real, i això és el que s’amaga.
       Del Roig al Blau.
* Però Fuster mai no pren la decisió després de passar a la tàctica concreta o baixar al terreny de fer la política, de construir el moviment que ell d’alguna manera està dient com fer, mai no va voler actuar de Castelao.
       Del Roig al Blau.
* Que Espanya guanye el mundial fomenta un nacionalisme espanyol ranci, però al nacionalisme valencià el que li ha fet més mal és el “sanbenito” de catalanista, que alguns han llaurat i uns altres hem hagut de patir en presentar-nos a les eleccions. Eixa manipulació, per una banda la dreta valenciana, i per un altre extrem, el pancatalanisme. I al mig del sàndvitx, nosaltres intentant fent valencianisme polític i intentant solucionar els problemes de la gent.
       L'informatiu.com : diari digital valencià per al nous temps, 30 de juny de 2010.

### Sobre el Bloc Nacionalista Valencià

* Supose que el Bloc ha hagut de fer una cosa que no l'ha beneficiat… Ha hagut de fer acords electorals que li han destrossat la imatge. Han sigut acords obligats per superar unes barreres electorals que no li permetien entrar en les institucions.
       El Túnel Valencià, 17 de maig de 2011.
* Quan el producte que tu vens té una forta càrrega ideològica, tens un límit electoral, eixe és el cas del Bloc.
       El Túnel Valencià, 17 de maig de 2011.

## Referències

* 1 2 3 Flor i Moreno, Vicent. L'anticatalanisme al País Valencià: Identitat i reproducció social del discurs del "Blaverisme". València: Universitat de València, 2009 [Consulta: 12 febrer 2014].
* ↑ S.P. «Pere Mayor: "El pancatalanisme és el que més mal li ha fet al nacionalisme valencià"». L'informatiu.com : diari digital valencià per al nous temps. Valencia: L'Informatiu Comunicació, 30-06-2010. Arxivat de l'original el 7 de juliol de 2010. [Consulta: 12 febrer 2014].
* 1 2 «PERE MAYOR: "El Bloc ha hagut de fer acords electorals que li han destrossat la imatge"». Valencia: El Túnel Valencià, 17-05-2011. Arxivat de l'original el 1428472270. [Consulta: 12 febrer 2014].

## Enllaços externs

* El Bloc de Pere Mayor
# Perejaume

Pere Jaume Borrell i Guinart, conegut amb el nom de Perejaume (Sant Pol de Mar, Maresme, 1957), és un artista i poeta català.

## Citacions

* Tots som ultralocals, però hi ha gent que ho dissimula més.
       Presentació del seu llibre Pagèsiques (Barcelona), 28 de setembre de 2011.
* El lloc és un do, com el temps, que també és un do.
       Barcelona, 2012.
          Entrevista a Ràdio Web MACBA
* Només perdura el que es repeteix.
       Barcelona, 2012.
* L'oblit és com el femer. El femer s'ha de cultivar com el camp. L'oblit s'ha de veure com un espai generatiu.
       Barcelona, 2012.
* Foix diu "tot és u", però és que a més ho diu amb monosíl·labs.
       Barcelona, 2012.
* També és limitada la imaginació, la creativitat, el marge d’operació de les metàfores. Tot això es gasta.
       Barcelona, 2012.
* Les coses ens sedueixen molt per la pèrdua. Funcionen molt elegíacament.
       Barcelona, 2012.

## Referències

* ↑ Nopca, Jordi «Perejaume: "Tots som ultralocals, però hi ha gent que ho dissimula més"». Ara.cat, (28-09-2011) [Consulta: 1492977096].
* 1 2 3 4 5 6 «Perejaume». Ràdio Web MACBA Museu d'Art Contemporani de Barcelona, FONS ÀUDIO #16, (31-12-2012) [Consulta: 21 desembre 2018].
# Ronyó

Els ronyons o renyons són dos òrgans present en els animals vertebrats, que filtren la sang de l'aparell circulatori i permeten l'excreció a través de l'orina de diversos residus metabòlics de l'organisme mitjançant d'un sistema complex que inclou mecanismes de filtració, absorció i excreció.

## Dites populars

* Dels dolors dels ronyons en surten minyons.
* Els de Prat del Comte tots són uns bacons, que tenen Sant Roc lligat pels ronyons.
* Mal de ronyons, cataplasmes de fonoll.
* Pel mal de ronyons, suc de moixernons.
* Pels mals del ronyó, l'oli d'oliva és el millor.
* Per Sant Simó es sembra de ronyó, per Sant Martí, es sembra de mesquí.

## Frases fetes i locucions

* Arrabassar un ronyó a algú.
          Fer-li pagar molts de diners.
* Costar un ronyó.
          Costar molt car.
* De ronyó clos.
          De gran força o valor, de gran qualitat.
* Tenir bon ronyó.
    (var.) Tenir el ronyó cobert.
    (var.) Tenir el ronyó clos.
          Ésser ric, posseir abundància de mitjans econòmics.
* Tenir ronyó tapat.
          Estar molt gras (Mall.).
* Tenir ronyons.
          Tenir coratge.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Ronyó». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 13 setembre 2024].
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Roland Barthes

Roland Barthes (Cherbourg, França, 12 de novembre de 1915 – París, 25 de març de 1980) fou un escriptor, crític, semiòleg i teòric de la literatura.

## Citacions

* El plaer del text és quan el meu cos va al darrere de les meves idees; de fet, el meu cos no té les mateixes idees que jo.
       Il piacere del testo, Torí, Einaudi, 1975.

## Referències

* ↑ Il piacere del testo, Torí, Einaudi, 1975, p. 17
# Romaní

El romaní (Rosmarinus officinalis) és un arbust perennifoli de la família de les labiades, molt aromàtic, de fulles linears amb els marges revoluts, endurides i tomentoses al revers, flors blavoses en petits ramells i fruits amb quatre núcules, emprat com a planta ornamental i remeiera i també com a condiment.

## Dites populars

* A la muntanya hi ha boscos, i als boscos hi ha romanins, a casa de les casades, què hi neu a buscar, fadrins?(Esparreguera)
* Flor de romaní i noies per a casar, tot l'any n'hi ha.
* L'esperit de romaní, el dolor prest fa fugir.
* Llenya de romaní i pa de fleca, mal per la casa.
* Terra de romaní, terra de poc vi.(Crespià)
* Per l'amor, lo romaní; al qui no en té, li'n fa venir, i a qui en té, l'hi fa fugir.
* Qui ve de Montserrat i no porta romaní ni té amor ni en vol tenir.
* Qui no cull el romaní no té amor ni en vol tenir.
    (var.) Qui no porta romaní, no té amor ni en vol tenir.
* Per Sant Valentí, floreix el romaní.
* Vallromanes, romanins; i, a la Roca, escorxen pins.(Granollers)

## Frases fetes

* Poder-s'hi fer romanins.
          Ésser un camí molt poc transitat

## Referències

* 1 2 3 Gomis i Mestre, 2015, p. 344.
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 6 7 Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Amades, Joan. Montserrat : tradicions i llegendes. Barcelona: La Llumenera, 1935, p. 147-163 [Consulta: 1544402001].
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans. Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X [Consulta: 1370898345].

## Bibliografia

* Gomis i Mestre, Cels. Botànica popular catalana : dites i tradicions populars referents a les plantes (en català). La Bisbal d'Empordà: Sidillà, 2015 (Talaia clàssics, núm. 2). ISBN 9788494256462.
# Romeu i Julieta

Romeu i Julieta és una tragèdia de William Shakespeare.

## Citacions

* Ço que rosa en diem, dit d'altre mode flairaria, igualment.
    (en anglès) That which we call a rose, By any other name would smell as sweet.
       Acte II, escena II. — Julieta i Romeu
          traducció de Magí Morera i Galícia
* Fuig de mi, dolça templança. Només la ira guiarà el meu braç.
* I això? una copa, que Romeu apreta? Ja veig que amb un verí s'és mort ans d'hora: —Ingrat! tot te'l begueres, sense deixar-me'n per mon salut, ni una preciosa gota? Els ill avis vull besar-te, per si encara sortosament quelcom en regalimen, i en ells trobi una mort encisadora. (El besa) Tos llavis són calents!
    (en anglès) Go get thee hence, for I will not away. What’s here? A cup clos’d in my true love’s hand? Poison, I see, hath been his timeless end. O churl, drunk all, and left no friendly drop To help me after? I will kiss thy lips, Haply some poison yet doth hang on them, To make me die with a restorative. Thy lips are warm.
       Acte V, escena III. — Julieta
          traducció de Magí Morera i Galícia
* La vida és la meva tortura i la mort serà el meu descans.
* No em puc fiar ni de la meva ombra.
* Oh Romeu, Romeu! Per què ets tu, Romeu? Nega al teu pare i reusa el teu nom; o, si no vols, jura'm tan només que m'estimes, i deixaré jo de ser una Capulet.
* O nit, nit beneïda! Força temo que essent cosa de nit, tot sigui un somni, massa dolç i enciser perquè jo el cregui.
    (en anglès) O blessed blessed night! I am afeard, Being in night, all this is but a dream, Too flattering-sweet to be substantial
       Acte II escena II. — Romeu
          traducció de Magí Morera i Galícia
* Per ventura va estimar fins a ara el meu cor? Ulls, desmentiu-ho! Perquè fins a la nit present mai vaig conèixer la veritable bellesa!
* Perquè mai hi havia un conte de tan dolor, Que aquest de Julieta, i Romeu, el seu amor.
* Què és un nom? La rosa no deixaria d'esparcir la seva dolça aroma encara que s'anomenés d'una altra manera.
* Rei dels gats, només vull una de les teves set vides, i després aporrear-te a pals les altres sis.
* Si la mort ve a buscar-me té permís per a endur-se'm.
* Sóc una trista joguina del destí!
* Tan dolç penar hi ha en separar-se, amor, que seguiria dient-te bona nit fins ja gran dia.
    (en anglès) Parting is such sweet sorrow. That I shall say good-night till it be morrow.
       Acte II, escena II. — Julieta
          traducció de Magí Morera i Galícia

## Referències

* 1 2 3 The Tragedy of Romeo and Juliet (Editat per Edward Dowden) Wikisource (anglés) Consulta 27 de desembre de 2016
* ↑ Romeo and Juliet Scenes. Romeo & Juliet: Act 5, Scene 3 Play Shakespeare (anglés) Consulta 27 de desembre de 2016
# Ronaldo Luis Nazário de Lima

Ronaldo Luis Nazário de Lima, conegut futbolísticament com a Ronaldo (Río de Janeiro, 22 de setembre de 1976) és un exfutbolista brasiler i actual embaixador de les Nacions Unides.

## Citacions

* Uns altres que van guanyar més que ell no es van comportar així, serà que no està acostumat a guanyar títols.
    (en castellà) Otros que ganaron más que él no se comportaron así, será que no está acostumbrado a ganar títulos.
       Maig de 2005.
          Sobre els crits de Samuel Eto'o insultant el seu exequip, el Reial Madrid, durant la celebració del FC Barcelona de la Lliga 2004-05
* L'objectiu d'acabar amb la pobresa és assolible i tothom pot contribuir-hi involucrant-se o donant suport a les organitzacions que ja estan treballant per donar a la gent pobre una vida millor.
    (en anglès) The goal of ending poverty is within reach and everyone can contribute to it by getting involved or supporting organizations that are already working to give the poor a better life.
          Com a ambaixador de les Nacions Unides.
* Ningú ha de ser condemnat a una vida de pobresa, ja sigui per naixement o com a conseqüència de la guerra.
    (en anglès) No one should be doomed to a life of poverty, whether by birth or as a consequence of war.
          Com a ambaixador de les Nacions Unides.
* En el futbol vaig aprendre que amb motivació i determinació podia aconseguir els meus somnis —encara que semblava impossible a vegades. Si tothom s'uneix contra la pobresa i la fam, podem derrotar-les i convertir-nos en campions.
    (en anglès) In football I learned that with motivation and determination I could achieve my dreams – even if they seemed impossible at times. If the whole world unites against poverty and hunger, we can beat it and become champions.
          Com a ambaixador de les Nacions Unides.

## Referències

* ↑ Red, Samuel. Las mejores citas de provocacion / Best Provocation Sayings: Contra Todo Y Contra Todos (en castellà). Grasindo, 2008, p. 176. ISBN 9788479277802.
* 1 2 3 «Ronaldo» (Web) (en anglès). United Nations Development Programme. Arxivat de l'original el 1462507354. [Consulta: 27 setembre 2016].
# Rosa Butler y Mendieta

Rosa Butler y Mendieta (Jaén, juny de 1821 — ?) fou una escriptora espanyola del romanticisme de gran potencial i primerenc abandó de l'activitat literària, que s'atribueix a un precari estat de salut.

## Citacions

* Que sóc poetessa veritable (diu) no ho dubto, perquè això se sent, i seria una falsedas que o no ho confessés: si és un bé, a Déu li ho dec, no à mi: i á les persones que em van educar dec la religiositat i rígida moral dels meus escrits.
    (en castellà) Que soy poetisa verdadera (dice) no lo dudo, porque eso se siente, y seria una falsedas que o así no lo confesara: si es un bien, á Dios se lo debo, no á mi: y á las personas que me educaron debo la religiosidad y rígida moral de mis escritos.
       Fragment de l'article escrit per Pilar de Sinués i Marco publicat a la revista madrilenya destinada al públic femení: “El Correo de la Moda”; en el nombre 402 de l'any XI. Ortografia original, 16 de maig de 1861.

## Citacions sobre l'autora

* En aquest poble, és inspirada per la solitud i per les impressions del camp, es va desenvolupar plenament el sentiment poètic, que indubtablement havia nascut amb ella, i que fins llavors havia dormit en el fons de la seva ànima.
    (en castellà) «En este pueblo, é inspirada por la soledad y por las impresiones del campo, se desarrolló plenamente el sentimiento poético, que indudablemente habia nacido con ella, y que hasta entonces habia dormido en el fondo de su alma. »
       Fragment de l'article escrit per Pilar de Sinués i Marco publicat a la revista madrilenya destinada al públic femení: “El Correo de la Moda”; en el nombre 402 de l'any XI. Ortografia original, 16 de maig de 1861.
* En els seus poemes, perfums d'un esperit tendre i sensible, es veuen reflectits el talent clar i distingit, la imatge fresca i ufanosa, i sobretot les nobles aspiracions d'un cor especialment cristià.
    (en castellà) «En sus poesías, perfumes de un espíritu tierno y sensible, se ven reflejados el talento claro y distinguido, la imagen fresca y lozana, y sobre todo las nobles aspiraciones de un corazón especialmente cristiano.»
       Crítica realitzada per Ramon de l'Horta Posada. HORTA POSADA, Ramón de la. "Escriptores i artista espanyoles", en Àlbum Ibero-Americà, Madrid 1897.
* Desgràcies i pesadumbres la van fer abandonar les lletres fa molts anys.
    (en castellà) Desgracias y pesadumbres la hicieron abandonar las letras hace muchos años.
       Fragment d'una declaració de don Manuel Ossorio i Bernard. OSSORIO I BERNARD, Manuel. Apunts biogràfics d'artistes espanyoles del segle XIX (Madrid: Ramón Moreno, 1868-1869). 2 vols..

## Referències

* 1 2 Mujer, Arte y Literatura. Escritoras Españolas del siglo XIX. Rosa Butler. Consulta del 16 de abril de 2016
* 1 2 Butler y Mendieta, Rosa (1821-?). MCN. La web de Biografías. .