OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dilluns

El dilluns és el primer dia de la setmana.

## Citacions

* Déu digué: "Que hi hagi llum". I hi hagué llum. Déu veié que la llum era bona, i separà la llum de les tenebres. Déu anomenà la llum dia, i les tenebres, nit. Hi hagué un vespre i un matí i fou el dia primer.
       Gènesi (1, 3-5).
* No m'agraden els dilluns.
    (en anglès) I don't like Mondays.
       The Fine Art of Surfacing, 1979. — Boomtown Rats
          Títol d'una cançó del mateix nom del grup musical Boomtown Rats, basada en les explicacions d'una jove de 16 anys que va tirotejar als seus companys d'escola, ferint-ne mortalment a dos adults.

## Dites populars

* A dilluns som: peresa, vés-te'n.
* Beneït siguis, sant dilluns, que la feina ens duus.
* Boda de dilluns, boda de punts.
* Bon dilluns, bona setmana.
* Bugada del dilluns, esquinça (o desfà) els punts.
* Casament en dilluns, al cap de l'any o tres o un.
* Casament en dilluns, aviat no viuen junts.
* Casament en dilluns, molta roba i pocs punts.
* Coneixença feta en dilluns, profit i ventura a munts.
* Darrere del dilluns vindrà el dimarts, i feina fuig, que fàstic fas.
* De dilluns a dimarts, no hi va sinó un pas.
* De la ventura dels dilluns ningú no se n'ha fet cap casa.
* De tot dilluns val la lluna.
* Dilluns, a donar punts.
* Dilluns, a tallar les ungles.
* Dilluns arribat, calces velles i acotar el cap.
* Dilluns de sabaters, bon dia pels taverners.
* Dilluns, dia de calces amples.
* El dilluns, a comprar lluç.
* El dilluns, el sabater no pega punts.
* Els qui es casen en dilluns, al cap de l'any són difunts.
* En dilluns i en dimarts, no t'hi casis ni t'embarcs.
* Entre dilluns i dimarts, molt poquet avançaràs.
* Lo dilluns i lo dimarts són per als desgraciats.
* Nadal en dilluns, any de difunts.
* Nadal en dilluns, de dos pans, guarda-te'n un.
* Nadal en dilluns, badalls a munts.
* Nadal en dilluns, festes a munts.
* Nadal en dilluns, lots els fruits perduts.
* Quan Nadal cau en dilluns, riqueses a munts.
* Qui no té por al dilluns, no té por al dimoni.

## Frases fetes i locucions

* Dur es dilluns.
          No tenir ganes de treballar, tenir la peresa pròpia dels dilluns (Mall., Men.).
* Fer dilluns (o el dilluns).
          Fer festa habitualment els dilluns.

## Referències

* ↑ «Gènesi». A: La Bíblia. Alacant: Biblioteca Virtual Joan Lluís Vives, 2006 [Consulta: 8 juliol 2012].
* ↑ Mikkelson, Barbara; Mikkelson, David P. «snopes.com: I Don't Like Mondays» (en anglès). Los Angeles: Urban Legends Reference Pages, cop. 1995. [Consulta: 12 juliol 2012].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «dilluns». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 Amades, 1982, p. 110-203.
* ↑ «Dilluns». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 8 juliol 2012].

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. I. Hivern. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Dimarts

El dimarts és el segon dia de la setmana.

## Citacions

* Déu digué: "Que hi hagi un firmament entremig de les aigües, per separar unes aigües de les altres". I fou així. Déu va fer, doncs, el firmament, que separa l'aigua de sota el firmament i la de dalt del firmament, i Déu veié que estava bé. Déu anomenà el firmament cel. Hi hagué un vespre i un matí, i fou el dia segon.
       Gènesi (1, 6-8).

## Dites populars

* Cada dimarts porta el seu mal.
* Cada dimarts té el seu diumenge.
* Començar una feina en dimarts, mala cosa.
    (var.) Començar una feina en dimarts, mala sort.
* Dels dimarts Déu ens lliuri.
* Dimarts, a comprar naps.
* Dimarts, a passejar els gats.
* Dimarts, els pescadors tiren els arts.
* Dimarts, es burjons llargs.
* Dimarts, faves a grapats.
* Dimarts, mitja festa.
* Dimarts, ni embarcats ni casats.
* Dimarts, pels seus pecats, la vella no fila.
* En dilluns i en dimarts, no t'hi casis ni t'embarcs.
* Entre dilluns i dimarts, molt poquet avançaràs.
* Nadal en dimarts, mal pels sembrats.
* No hi ha cap dimarts sense pluja.
* Per als desgraciats, tots los dies són dimats.
* Qui en dimarts es casa, en dimarts es penja.
* Quan un home és desgraciat, tots els dies són dimarts.

## Referències

* ↑ «Gènesi». A: La Bíblia. Alacant: Biblioteca Virtual Joan Lluís Vives, 2006 [Consulta: 8 juliol 2012].
* 1 2 3 4 5 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 Sevilla Muñoz, J.; Zurdo Ruiz-Ayúcar, M.I.T. (dir.). «Refranero multilingüe». Madrid: Instituto Cervantes (Centro Virtual Cervantes), 2009. [Consulta: 6 octubre 2024].
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «dimarts». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.

## Bibliografia

* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# Dimoni

Un dimoni és un esperit sobrenatural. Originàriament, la paraula ve del grec δαίμων, en llatí daemon, que designa un esperit molt savi, però no malèfic, contràriament a l'accepció que té en la majoria de cultures per influència religiosa.

## Citacions

* Cascú hom ha, fill, un ángel benigne qui li consella que fassa bones obres e qui li aiuda contra lo demoni; e cascú hom ha un demoni qui li consella que fassa mal.
       Doctrina pueril, 1274-6. — Ramon Llull
* Estar begut! Xerrar com un papagai! Barallar-se! Baladrejar! Renegar! Parlar pedantescament amb la pròpia ombra! Oh, invisible esperit del vi, si no tens nom per designar-te, deixa que et diguem dimoni!
       Otel·lo, c. 1603. — Shakespeare

## Dites populars

* Al diable la dono per caritat.
* Darrera la creu hi ha el diable.
* El dimoni i la muller sempre tenen que fer.
* El dimoni, quan no té res que fer, amb sa coa mata mosques.
* El dimoni sap més per vell que per esser dimoni.
* La por fa més lleig el dimoni.
* Molts companys, del dimoni paranys.
* No és tan lleig el dimoni com el pinten.
* Qui no té por al dilluns, no té por al dimoni.
* Sap més el dimoni per vell que per dimoni.
* Semblar que el dimoni hi balla.
* Si la llum s'apaga sense vent, és que passa el dimoni i no vol que el vegin. Cal senyar-se.

## Frases fetes i locucions

* Com un dimoni.
    (var.) Com cent mil dimonis.
          Amb gran fúria, rapidesa, activitat, a gran velocitat.
* Dimoni boiet.
          Infant molt entremaliat.
* Esser un dimoni.
    (var.) Esser de la pell del dimoni.
          Esser temible, extraordinari per qualsevol concepte o molt dolent.
* Posar-se (o estar) fet un dimoni.
          Estar molt irritat, amb gran ira.
* Tenir els tres pèls del dimoni.
          Tenir facilitat per a resoldre problemes, conflictes i dificultats.

## Referències

* ↑ Llull, 1906, p. 192.
* ↑ Shakespeare, 1959, p. 193.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Dimoni». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 Fontana et al., 2016.
* 1 2 3 4 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Dilluns». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Amades, 2006, p. 17.
* ↑ Amades, 2006, p. 38.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Refranys i dites (Ed. facsímil) (en català). Tarragona: L'Agulla de cultura popular, 2006 (Biblioteca de tradicions populars, núm. 32). ISBN 8496294218.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Fontana, Joan; Gargallo, José Enrique; Pàmies, Víctor; Ugarte, Xus. Els refranys més usuals de la llengua catalana (en català). Barcelona: Llibres de l'Índex, 2016. ISBN 978-84-942889-9-9.
* Lull, Ramon. Obres de Ramon Lull. Mateo Obrador y Bennassar, 1906.
* Shakespeare. Romeo i Julieta. Otel·lo . Macbeth. Barcelona: Editorial Alpha, 1959. ISBN 9788498590838.
# Dimecres

El dimecres és el tercer dia de la setmana

## Citacions

* Déu digué: "Que les aigües de sota el cel s'apleguin en un sol indret i que aparegui el continent". I fou així. Déu anomenà el continent Terra, i les aigües reunides, mars. I Déu veié que estava bé.
       Gènesi (1, 9-10).
* Déu digué: "Que la terra produeixi la vegetació: herba que doni llavors i arbres fruiters de tota mena, que facin fruit i llavor a la terra". I fou així. La terra produí la vegetació: herba que dóna llavor de tota mena, i arbres de tota mena que fan fruit i llavor. I Déu veié que estava bé. Hi hagué un vespre i un matí, i fou el dia tercer.
       Gènesi (1, 11-13).

## Dites populars

* Calçada en dimecres, pluja abans de festes.
* El dimecres, a comprar penques.
* El dimecres, a vendre nespres.
* Dimecres, el cul me llepes.
* Dimecres, es burjons creixen.
* Dimecres, faves seques.
* Dimecres, pels seus deixebles la vella no fila.
* El dimecres lluna nova, per tot l'any és desastrosa.
* Lo dimecres, festes a grepes.
* Nadal en dimecres, sembra camps i feixes.

## Frases fetes i locucions

* Fer dimecres.
          Emborratxar-se.

## Referències

* 1 2 «Gènesi». A: La Bíblia. Alacant: Biblioteca Virtual Joan Lluís Vives, 2006 [Consulta: 8 juliol 2012].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Amades, Joan. Llibre del temps que fa. Barcelona: Neotípia, 1938, p. 56-61 (Primer llibre de les set sivelles).
# El Pla del Penedès

El Pla del Penedès és un municipi de la comarca de l'Alt Penedès.

## Dites populars

* A la Granada són puputs, a Sant Fe escorxen rucs, i els del Pla són testarruts.

## Referències

* ↑ Arasa i Ferrer, Josep. «Paremiologia Tópica Penedesenca». El Barrinaire. l'autor, 28-01-2019. [Consulta: 8 abril 2017].

## Enllaços externs

* l'Ajuntament del Pla del Penedès - Lloc web oficial
# El Pont de Suert

El Pont de Suert o Lo Pont de Suert en català ribagorçà, és una vila capital de comarca i municipi de l'Alta Ribagorça.

## Dites populars

* Els del Pont, menjagossos.
* A Perves venen tomates, a Viu venen pebrots, al poble d'Adons i Ovella se n'ha apoderat Peirot. I al mig del Pont de Suert, allí té l'hostal obert.

## Frases fetes

* Lents com la moleta de Raons.
          Es refereix a la masia de Raons, a Gotarta, per la lentitud amb què s'ha de fer el camí per arribar-hi.

## Referències

* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «El Pont de Suert» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.
* ↑ Amades, 2001, p. 17.
* ↑ Lleonart i Orri, Assumpta «Toponímia recreativa. Una visió diferent dels noms de lloc de Catalunya» (PDF). Treballs de la Societat Catalana de Geografia, 66, (2008).

## Bibliografia

* Amades, Joan. Geografia popular (Ed. facsímil) (en català). Barcelona: Edicions El Mèdol, 2001 (Biblioteca de tradicions populars, núm. 6). ISBN 8495559293.

## Enllaços externs

* El Pont de Suert - Lloc web oficial
# El Pinós

El Pinós és un municipi valencià situat a l'oest de la comarca del Vinalopó Mitjà.

## Dites populars

* Al Pinós, ni gat ni gos.

## Referències

* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Paremiologia tòpica». L'autor, cop. 2010-. [Consulta: 23 setembre 2024].

## Enllaços externs

* l'Ajuntament del Pinós - Lloc web oficial
# El Pont de Vilomara i Rocafort

El Pont de Vilomara i Rocafort és un municipi de la comarca del Bages.

## Dites populars

* A Mura el llop pastura, a Granera el llop s'espera, a Talamanca el llop es tanca i a Rocafort el llop ja és mort.
    (var.) A Talamanca, el llop hi canta; a Mura, hi pastura i a Rocafort hi és mort.
* Talamanca, Mura i Rocafort, tres pobles de mala mort.

## Referències

* 1 2 3 Pàmies i Riudor, Víctor. «El Pont de Vilomara i Rocafort» (en català). Paremiologia catalana comparada digital, 2020-.

## Enllaços externs

* El Pont de Vilomara i Rocafort - Lloc web oficial
# El Raval

El Raval (antigament conegut popularment com a Barri Xino) és un dels quatre barris del districte barceloní de Ciutat Vella, sent el més densament poblat.

## Dites populars

* A ca l'Alabau, tot els escau.
          Dit de la família Alabau, un llinatge benestant i molt ric. La seva casa construïda prop de La Rambla de Sant Josep destacava per les seves pintures murals de temes heroics.
* A la Rambla de les flors, de bacallà hi ha olors.
    (var.) A la Rambla de les Flors, de bacallà se senten olors.
* Al cafè d'en Cuyàs, dels pobres no en fan cap cas.
          Cafe obert el 1862, a la Rambla 36, entre el Teatre Principal i l'Hotel Oriente, va tancar el 1879. Estava al costat del Cafè Delicias, i va estar obert fins l'any 1879; el 1880 va canviar el nom i va passar a ser el Restaurant Cafè Colon.
* Els del carrer de Salvadors, cada un val per dos.
* Els fadrins de l'Arraval es perden per presumits; ara s'han fet un barret amb les ales d'un mosquit.
* Gent de Ribera, gent entera; gent del Raval tant se val.
* La plaça del Pedró, és de tots l'indret millor.
* La Ribera és el rovell de l'ou de Barcelona, el Raval és la closca.
* Les minyones del Raval porten mocador de seda, algun dia es posaran les orelles d'una verra.
* Pel carrer de l'Hospital, si no hi passes tant se val.
* Poca terra val diners, i si és a la Rambla encara en val més.

## Referències

* ↑ Amades, 1984, p. 58.
* ↑ Trepat, 1995, p. 101-108.
* ↑ Amades, 1984, p. 72.
* ↑ Parés i Puntas, 1999, p. 477-524.
* 1 2 3 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 3 4 Amades, 1984, p. 23.
* ↑ Amades, 1984, p. 25.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Històries i llegendes de Barcelona : passejada pels carrers de la Ciutat Vella. 4a ed. Barcelona: Edicions 62, 1984. ISBN 8429721436.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Trepat, Josep-Anton. Refranys de vora mar. Barcelona: Noray, 1995. ISBN 8474860881.
# El Pont de Bar

El Pont de Bar és una població i un municipi de la comarca de l'Alt Urgell, antigament anomenat Aristot i Toloriu.

## Dites populars

* A Aristot, no hi va el qui pot.
* A Aristot, orelluts i golluts.
* A Aristot són les golludes; a Pont, ja no ho són tant; a Toloriu, les més boniques i a Bar, la flor del ram.
    (var.) A Aristot són les orelludes; a Pont ja no ho són tant; a Toloriu, la ponzelleta i a Bar, la flor del ram.
    (var.) A Aristot són golluts; a Cassanet, ja no ho són tant; a Sovetx, la poncelleta; a Mussa, la flor del ram.

## Frases fetes i locucions

* Semblar d'Aristot.
          Ésser despistat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Pàmies, Victor. «El Pont de Bar». Paremiologia tòpica. L'autor. [Consulta: 21 gener 2019].
* 1 2 3 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 13 setembre 2024].

## Enllaços externs

* l'ajuntament del Pont de Bar - Lloc web oficial
# El Puig de Santa Maria

El Puig de Santa Maria és un municipi valencià que es troba en la comarca de l’Horta Nord.

## Dites populars

* Del Puig arranca i fuig.
* Del Puig es veu la vela.
* Si vas al Puig, veges la Mare de Déu i fuig.
* Xiques del Puig i Puçol, ja podeu alçar bandera, que els xics de Rafelbunyol han caigut dins la ratera.

## Frases fetes

* Ser una persona més roín que el Dragó del Puig
          Fa referència al drac dissecat que hi havia a l'interior del monestir, i del que es deia que havía fet moltes malifetes.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. Sector central litoral, 1968, p. 58-59.

## Enllaços externs

* Web oficial de l'ajuntament
# El Port de la Selva

El Port de la Selva és una vila i municipi de la comarca de l'Alt Empordà, que inclou la població de la Vall de Santa Creu.

## Citacions

* Els que es deleixen per les verdors abundoses, amb revolades d'ocells i remoreig de fontanes, no hi trobarien el que volen, perquè el paisatge de Port de la Selva és primari.
       1928. — Alexandre Plana i Santaló
          A un article
* Pel passadís obscur que travessa la roca Teiera, que tanca, de cara a ponent, l'horitzó, avançava una insòlita processó de monstres: pops amb potes de camell, gegants amb testa de cavall, mans hercúlies sostingudes per finíssimes potes d'estruç, ulls de còrnia fosforescent entre enormes pestanyes d'escata.
       «Notes sobre El Port de la Selva» a KRTU, 1932. — J.V. Foix
* Jo sóc un enamorat de la Costa Brava del nostre país, especialment dels pobles veïns a Cap de Creus, i més encara del Port de la Selva. La vida dels pescadors i dels mariners d'aquells indrets...
       «Unes paraules de Josep M. de Sagarra. Una comèdia que és un nou intent dintre el seu teatre», a La Publicitat, 14 de febrer de 1933. — Josep Maria de Sagarra
          En referencia la la motivació per escriure la seva obra de teatre El Cafè de la Marina
* Vull dir que el Port de la Selva us presenta un paisatge que més que sensual és cerebral, més que posseït és imaginat, que pot provocar, com certes dones ulleroses i flaques, passions considerables. No és pas estrany que agradi tant als artistes i literats.
       Viatge a Catalunya, 1934. — Josep Pla

## Dites populars

* A la Selva són bisers, que venen els bisos a càrregues.
    (var.) A la Selva són bisarocs que salen bisos a cargues.
          Al·ludeix a l'especialitzat en la pesca de bisos dels pescadors del Port de la Selva

## Referències

* ↑ Arnau i Segarra, Pilar. Identitat, literatura i llengua: actes de la secció literària del XIX Col·loqui Germano-Català (Colònia, 2003). Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2006, p. 51. ISBN 9788484158110.
* ↑ Foix, J.V. «Estirat damunt la platja». Fundació JV Foix. [Consulta: 28 març 2017].
* ↑ Gibert, Miquel M. «Guia didactica "El Café de la Marina" de Josep Maria de Sagarra» (PDF). Departament de Didàctica de la Llengua i la Literatura, Universitat de Barcelona. [Consulta: 28 març 2017].
* ↑ Pla, Josep. Viatge a Catalunya. Barcelona: Editorial Ancora, 1946, p. 126.
* ↑ Amades, Joan «Refranys geogràfics» (PDF). Butlletí del centre excursionista de Catalunya, 507, (agost 1937), pàg. 191-192.
* ↑ Pla, Josep; Verdura Campeny, Francesc «La Cançó del Litoral». El Sot de l’Aubó, 10, 41, (2012), pàg. 31. ISSN: 2013-6285 [Consulta: 26 març 2017].

## Enllaços externs

* l'Ajuntament del Port de la Selva - Lloc web oficial
# El Prat de Llobregat

El Prat de Llobregat és una ciutat i municipi de la comarca del Baix Llobregat que té una població aproximada de 63.000 persones (2014). S'hi ubiquen l'Aeroport de Barcelona i una part del Port de Barcelona.

## Citacions

* M'encanta que al Prat hi hagi carxofes i no pisos, perquè és biodiversitat i sostenibilitat.
       Entrevista al diari El País, 15 de febrer de 2016. — Ada Parellada i Garrell

## Dites populars

* A Gavà ja t'hi pots cagar, a Viladecans m'hi estic cagant, i al Prat ja m'hi he cagat.
    (var.) A Gavà, Sant Pere s'hi va cagar, i al Prat, ja s'hi ha cagat.
* A l'Hospitalet són maques, a Cornellà no tant, a Sant Boi hi ha les gitanes, i al Prat, la flor del ram.
* Les dones del Prat es destapen el cul per tapar-se el cap.
* Si plou a la Festa Major de Viladecans, plou a la Festa Major del Prat.

## Vegeu també

* El Remolar-Filipines, espai natural inclòs dins el terme municipal

## Referències

* ↑ Rocabert Planas, Mar. «Ada Parellada: “El sistema alimentari està podrit”». El País, 15-02-2016. [Consulta: 23 octubre 2016].
* 1 2 3 Casas Romeo, Agustí; Puigmalet, Joan. «Aproximació al parlar tradicional del Prat de Llobregat». A: Patrimoni, història local i didàctica. Homenatge a Jaume Codina. Actes de les VI Jornades del Patrimoni del Baix Llobregat. Sant Feliu de Llobregat: Consell Comarcal del Baix Llobregat, Edicions del Llobregat, 2012, p. 372-286. ISBN 9788493880163. $^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Pàmies, Victor (cur.). «Sants i festes diverses». Refranyer temàtic. L'autor, 2007. [Consulta: 22 febrer 2014].
* ↑ Piñeiro Costán; Ramos Ruiz; Puigmalet, 2013, p. 280.

## Bibliografia

* Piñeiro Costán, Montserrat; Ramos Ruiz, Jordi; Puigmalet, Joan. Beca Jaume Codina de Recerca d’Història Local (en català). El Prat de Llobregat: Ajuntament del Prat de Llobregat, 2013 (Col·lecció de textos locals). ISBN 978-84-87486-30-2 [Consulta: 21 febrer 2017].

## Enllaços externs

* Portal de l'Ajuntament del Prat de Llobregat
# Metafísica dels tubs

Metafísica dels tubs (Métaphysique des tubes) és una novel·la curta de l'escriptora belga Amélie Nothomb, publicada originalment en francès l'any 2000. La novel·la narra els primers tres anys de vida d'un nadó des del seu punt de vista. A més, aquest nadó es passa els primers dos anys i mig de la seva vida en coma.

## Citacions

* La vida comença allí on comença la mirada.
* Ser o no ser, per a ell no era pas aquella la qüestió.
* No hi ha res de tan estrany com l'implacable poder que emana d'allò que no es belluga.
* El temps és un invent del moviment. Aquell qui no es belluga no veu passar el temps.
* Viure significa dir que no. Aquell qui ho accepta tot no viu pas més que el forat del lavabo.
* Déu no estava gens endarrerit. Qui parla d'endarreriment parla de comparença. I Déu no es comparava pas amb res.
* El plaer és una meravella, que m'ensenya que jo sóc jo. Jo, és la seu del plaer. EL plaer sóc jo: cada vegada que hi haurà plaer hi haurà jo. Res de plaer sense mi, res de mi sense plaer!
          Exclamacions de la protagonista després de menjar xocolata per primera vegada
* Per què fer les coses complicades si poden ser senzilles?
* Les nostres personalitats són nul·les, les nostres inclinacions més o menys banals. Només les nostres repulsions parlen realment de nosaltres.
* Si fóssim capaços de no pensar en els nostres problemes, seríem una raça feliç.
* Recorda que ets un tub i a ser tub tornaràs.
* La millor raó per suïcidar-se és la por a la mort.

## Bibliografia

* Nothomb, Amélie. Metafísica dels tubs. Columna, 2001. ISBN 84-664-0137-7.