# Roses

* Aquesta pàgina conté fragments escrits en català genuí, anteriors a la normativa de Pompeu Fabra. Es reprodueix la font original per preservar-ne el significat íntegre i no desvirtuar-la. Podria semblar que hi ha errors ortogràfics que en realitat no ho són.
Roses és una vila i municipi de l'Alt Empordà, situada al golf de Roses i ocupa la meitat sud de la península del cap de Creus. El municipi està format per diversos nuclis de població.

## Citacions

* Si voleu saber quí so, / so una fada empordanesa, / les fades del Pirineu / me diuhen Sirena.
       «La fada de Roses», Canigó, 1886. — Jacint Verdaguer
* Un dia clar, sense calimes... S'albirava la mola arrodonida de Pení, surmuntant de les muntanyes [...] els acantilats de Lledó, la Falconera, Cap-Trencat, Canyelles i altres indrets de la costa brava de Roses [...] Tota la serralada de Sant Pere de Rodes, enasprida, oscada i rovellada [...] Àdhuc els masius dispersos i l'estol de cases brunes de Palau-saverdera s'albiraven en el decliu de la serra, ben precisos i retallats de contorn.
       «De tot vent. Proses dels camins de la vida», a la revista Il·lustració Catalana, 1926. — Lluís Gonzaga Pla i Cargol
* ... quan brilla amb força l'estel Argol i es nota més intensament el magnetisme de la badia de Roses, el dofí i la sirena s'estimen com el primer dia.
       Llegendes de pescadors.

## Dites populars

* A Cadaqués veiem roses... Però a Roses, no veuen Cadaqués!
* A Roses són gent de rei, que tiren bombes i bales.
* Un que sent trucar es flabiol de Roses.
* Vaig a Roses a buscar el flascu.

## Frases fetes

* Fer com els sants de Roses, que miren de reguard.
          Mirar de reüll.
* Perdut com Roses.
    (var.) Més perdut que Roses.
    (var.) Tan fotuts com Roses.
          Que no hi ha res a fer.
* Tocar el tabal de Roses.
          Estar embriac.

## Referències

* ↑ Verdaguer, 2014, p. Cant I.
* ↑ Bartolomé, José Luis «Fotogrames literaris de Palau Saverdera». Saverdera XXI, 19, (hivern 2013) [Consulta: 30 gener 2017].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Prats, Joan de Déu. Llegendes de pescadors. Palafrugell (Girona): Ediciones B, 2016. ISBN 8490694028.
* ↑ Batlle i Lloret, Francesc «Geografia popular empordanesa». Llibre de la Festa Major de Torroella de Montgrí, (1996) [Consulta: 29 gener 2017].
* 1 2 Amades, Joan «Refranys geogràfics». Butlletí del Centre Excursionista de Catalunya, Núm. 510, (novembre 1937), pàg. 262.$^{[Enllaçnoactiu]}$
* ↑ Angelats; Vila, 2004, p. 103.
* 1 2 Vila i Medinyà, 2010, p. 494.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Roses». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 29 setembre 2024].

## Bibliografia

* Angelats, Rosa; Vila, Pep. Refranys i dites populars de Llofriu, recollides per Irene Rocas. Palafrugell (Girona): Arxiu Municipal de Palafrugell, 2004. ISBN 84-923432-4-9.
* Trepat, Josep-Anton. Refranys de vora mar. Barcelona: Noray, 1995. ISBN 8474860881.
* Vila i Medinyà, Pep «Un recull de modismes empordanesos recollits pel folklorista reusenc Cels Gomis Mestres (Figueres, 1883)» (PDF). Annals de l'Institut d'Estudis Empordanesos, Vol. 41, (2010), pàg. 481-496. DOI: 10.2436/20.8010.01.46 [Consulta: 30 gener 2017].
* Verdaguer, Jacint. Canigó. Minimal, 2014. ISBN 8416196559.

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Ajuntament de Roses