# Fum

El fum és un sistema dispers d'un gas en el qual hi ha partícules sòlides.

## Dites populars

* A mala costum, dar-li fum.
* Allà on hi ha foc, hi ha fum.
* Amor de lluny i fum d'estopa, tot és u.
* Es fum va an es polits.
* Fum al cel, diners a l'estanc.
* Fum d'altar, botifarres a l'olla.
* Fum i carbassa treuren el marit de casa.
    (var.) Fum i carabassa treuen la gent de casa.
    (var.) Fum i mala cara treuen la gent de casa.
* Fum sense fòc, dura molt pòc.
* Llenya verda fa bon fum. Llenya seca, bona llum.
* Núvol de fum, aigua al damunt.
* Per fondo que es faci el foc, el fum respira.
* Qui fa fum al cel i crema pedra, nunca medra.

## Frases fetes

* A fum de pebres.
          Amb recursos extrems per a fer fugir algú.
* Anar-se'n en fum.
          Perdre's una cosa sense resultat.
* Ni amb (o a) fum de sabatots.
          De cap de les maneres, per res del món.
* Pujar els fums al cap (a algú).
          Envanir-se, infatuar-se.
* Tenir fums (d'una cosa)
          Tenir-ne indicis.
* Un fum.
          Un gran nombre.

## Endevinalles

* Abans de néixer son pare, el fill ja qui sap on para.
* El pare encara no és nat i el fill ja salta pel terrat.
    (var.) El pare encara no és nat que el fill salta pel terrat.
    (var.) Son pare no és nat i es fii dalt es terrat.
* Ja em poden ben amagar i tapar-me les sortides, que d'allí on jo sóc nat en surto a la superfície.
* Més alt que un pi i pesa manco que un comí.
    (var.) Més alt que un pi i pesa menys que un comí.
    (var.) Més llarg que un camí i pesa manco que un comí.
* Mon pare és lluminós i pujo dret cap el cel; a vegades el pell-roig em fa servir de correu. Sens que ho puga remeiar faig plorar al més sortós i com jo es podrà tornar el desig de l'ambició.
* Quan el pare neix el fill ja s'ha mort.
* Sens que ho puga remeiar faig plorar el més sortós, i en mi es sol tornar el desig de l'ambiciós.
* Sóc negre i també sóc blanc, ningú a mi em pot agafar, s'ofega qui entre mi es fica; vés si rumiant una mica em podràs endevinar.
* Una cosa alta com un paller i no pot aguantar un diner.
    (var.) Una cosa alta com un paller que no pot aguantar un diner.
* Una cosa més alta que un pi que no pot sostenir ni un mal garrofí.
* Una cosa que és més alta que un pi i pesa menos que un sac.
* El pare encara no és nat que el fill salta pel terrat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Conca, Maria (ed.). Els Refranys catalans. [València]: Tres i Quatre, 1988, p. 244. ISBN 8475022324.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* ↑ Alberola, Estanislau. Refraner Valencià, 1928, p. 124.
* ↑ Parés i puntes, 1999.
* ↑ Amades, Joan. Llibre del temps que fa. Barcelona: La Neotípia, 1938, p. 10-11.
* 1 2 3 4 5 Error en el títol o la url.«». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 6 abril 2014].
* 1 2 3 4 5 Castellví, 1956.
* 1 2 Martí i Adell, 1991.
* ↑ Salvà, 1983.
* ↑ Llibre Endevinalles, 1925.
* 1 2 Escoles Nacionals de Sant Josep, 1985.
* 1 2 3 4 Amades, 1982.
* 1 2 3 Bassols, 1994.
* ↑ Briz i Fernández, Francesc Pelagi. Endevinallas populars catalanas (en català antic). Barcelona: Llibreria d'Edualt Puig - Llibreria d'Alvar Verdaguer, 1882.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes, populars. Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 84-7304-008-2.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans. Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Escoles Nacionals de Sant Josep. Endevinetes (en català). 1a edició. Eivissa: IEE, 1985 (Col·lecció "Nit de Sant Joan").
* Castellví, Joan. Cinc-centes endevinalles / recollides, traduïdes, originals i versificades per Joan Castellví Cerdà (en català). 3a edició. Barcelona: Eler, 1956.
* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.
* Martí i Adell, Cristòfol. Les nostres endevinalles. València: Edicions del Bullent, 1991 (Esplai juvenil, 5). ISBN 84-86390-40-0.
* Castellví, Joan. Cinc-centes endevinalles / recollides, traduïdes, originals i versificades per Joan Castellví Cerdà (en català). 3a edició. Barcelona: Eler, 1956.
* El Llibre de les endevinalles : col·lecció selecta de velles i noves endevinalles versificades : pròpies per a passar una bella estona (en català). Barcelona: Salvador Bonavía, 1925 (Biblioteca Bonavia ; 14, 19).
* Salvà, Francesc. Recull d'endevinalles. Barcelona: Salvatella, 1983 (Una mica de tot).
* Bassols, Maria Margarida. Endevinaller. València: Tres i Quatre, 1994 (L'Estel). ISBN 978-84-7502-376-2.