# Amistat

L'amistat és un lligam afectuós entre dues persones, afecció d'una persona envers una altra enfora dels lligams de la sang i de l'amor sexual.

## Citacions

* L'amistat és el més necessari de la vida; sense amics ningú voldria viure.
       — Aristòtil
* L'amic segur s'assegura en circumstàncies insegures.
    (en llatí) Amicus certus in re incerta cernitur.
       Leli, de l'amistat, § 17,64. — Quint Enni
* Crec que l'amistat no pot existir si no és entre persones bones.
    (en llatí) Sentio nisi in bonis amicitiam esse non posse.
       Leli, de l'amistat, § 5,18. — Marc Tul·li Ciceró
* Les amistats han d'ésser immortals; les enemistats, mortals.
    (en llatí) Amicitias immortales, mortales inimicitias esse debent.
       Història de Roma. Llibre XL. § 46. — Tit Livi
* L'amistat més ferma és la que hi ha entre iguals.
    (en llatí) Firmissima est inter pares amicitia.
       Historiae Alexandri Magni Macedonis. Llibre VII. — Quint Curci Ruf
* A cap metge li plau la salut, ni tan sols la dels seus amics.
       — Michel de Montaigne
* És més vergonyós desconfiar d'un amic que ser enganyat per ell.
       — Jean de La Bruyère
* Un germà pot no ser un amic, però un amic serà sempre un germà.
    (en anglès) A Brother may not be a Friend, but a Friend will always be a Brother.
       Poor Richard's Almanack, 1752. — Benjamin Franklin
* L'essència de l'amistat és integrat, magnanimitat absoluta, desinterès i confiança.
       — Ralph Waldo Emerson
* Bons amics, bons llibres i la consciència tranquil·la; aquesta és la vida ideal.
       — Mark Twain

## Dites populars

* A casa l'amic necessitat vés-hi sense ésser cridat.
* A casa l'amic ric no hi vagis si no ets requerit.
* A l'amic i al cavall no el cansis.
* A l'amic prova'l primer, ans no l'hagis menester.
* A l'amic si el guanyes en el joc, guanya-li poc.
* A l'amiga que ho és més, no li ensenyis el promès.
* A s'amic el pots triar; es parent, te l'han de dar.
* Al marit, estima'l com amic i teme'l com enemic.
* Amb el veïnat, bona amistat i el portal tancat.
* Amic de muntanya, qui el perd el guanya.
* Amic dolent i trasto vell, ja pots tirar-los al bordell.
* Amic i trasto que no serveix, al carrer!
* Amic i trasto que no serveix, si els perds, no hi fa res.
* Amic i trasto que no serveix, si es perd, no es perd res.
* Amic malvat, deixa la palla i s'enduu el blat.
* Amic nou, molt renou i enrenou.
* Amic pel seu profit, que se'n torni al llit.
* Amic que no deixa i gavinet que no talla, fes-li una falla.
* Amic vell per a tractar, llenya seca per cremar.
* Amics, pocs i fins.
* Amics i parents, pocs i de lluny.
* Amistat interessada només dura una mesada.
* Amistat ressuscitada, botxí mort.
* Com més amics més clars.
* D'amics, pocs i amb ells, pocs jocs.
* D'amics, pocs i bons.
* De dinar i d'amistat, la meitat de la meitat.
* De l'amic la prosperitat, fa perillar l'amistat.
* Deixa diners als amics, si vols tenir enemics.
* Dient les veritats es perden les amistats.
* Digue'm amb qui vas i et diré el que seràs.
* El millor amic, un duro.
* El parent, com Déu te l'ha donat; l'amic, com tu l'has triat.
* El pobre que s'ha fet ric, no coneix al vell amic.
* Els amics porten fatics i les amigues fatigues.
* En el perill es coneix l'amic.
* En la desgràcia i en la pena, els bons amics es coneixen.
* Entre amics i soldats, compliments són excusats.
* Es parents, així com són; ets amics triau-los bons.
* Ets amics triau-los bons; perque es parents, Déu los dóna.
* Fins i tot a l'infern, és bo tenir amics.
* La pobresa no té amics, la riquesa té enemics.
* Més val un bon amic que cent parents.
    (var.) Val més un amic que cent parents.
* Més valen amics en plaça que diners en caixa.
* Mosso i amic, ni pobre ni ric.
* Ni els morts ni els absents, tenen amics i parents.
* No deixis l'amic vell, que el nou serà com ell.
* No és bon amic qui vol la capa d'un altre amic.
* No tendràs parent millor que un amic que et tenga amor.
* No vulguis gos petaner, ni amic tafaner ni aprenent de barber.
* No vulguis mal als amics que ho són dels teus enemics.
* O és amic, o malcriat, qui entra sense trucar.
* Primer són les dents, que els amics i els parents.
* Presó i llit, són prova d'amic.
* Quan se'n va el diner, molts amics el segueixen.
* Qui és amic d'es sonador, balla sa primera.
* Qui sembra caritat, cull amistat.
* Qui té amics en la Cort, guanya el plet.
* Qui té amics, té fatics.
* Qui té bon amic, té bon abric.
* Qui troba ver amic, troba tresor.
* Qui una agulla demana, l'amistat en perd
* Renega de l'amic que es cobreix amb les ales i et mossega amb el pic.
* Sabater amic o parent, calçat car i dolent.
* Sempre és bo tindre amics, encara que siga en l'infern.
* Si vols de l'amic provar la voluntat, fingeix necessitat.
* Si vols per amic algú, no siga més ric que tu.
* Un bon amic no es pagat a cap preu.
* Un bon amic no es pot pagar.
* Una cosa és l'amistat i altra cosa el negoci.
* Val més bon amic que parent ric.
* Val més deixar als enemics que manllevar als amics.

## Frases fetes i locucions

* Entre dos amics.
          A preu baix, a preu d'amic (Mall.)
* Ésser més amics que Déu.
          Esser molt amics (La Bisbal)
* Ésser amics com el diable i la creu.
          Esser molt enemics (Vallcorb)
* Estar bé amb els seus amics.
          Tenir molts de diners (Llofriu)
* Estar bé amb sos amics.
          Estar gras i bo.
* Fer amics.
          Pendre o rependre l'amistat amb qualcú (Bal.)
* Fer amics i diners.
          Guanyar honra i profit (Mall.).
* Fer cara de pocs amics.
          Cara seriosa, indicadora de mal geni.
* Fer amistat o posar amistat.
          Establir afecte mutu (Mall., Men.).
* Fer l'amistat
          Besar la mà en senyal de respecte (Barc., Valls, Reus).
* Fer s'amistat.
          Reconciliar-se (Mall., Men.).
* No tenir amic ni parent.
          Esser dur de cor, no sentir-se del mal d'altri (Mall.).
* Tan amics com abans!
          Ho diuen per manifestar indiferència pel resultat d'una gestió.

## Referències

* ↑ «Aristòtil». L'Ofici de viure. Barcelona: Catalunya Ràdio S.R.G., 18-05-2009. Arxivat de l'original el 26-04-2013. [Consulta: 4 febrer 2013].
* ↑ Ciceró, Marc Tul·li. Leli, de l'amistat. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1999. ISBN 8472257150.
* ↑ Torralba, Francesc. L'Amistat. Lleida: Pagès, 2008 (Torralba, Francesc. Seleccions ; 4). ISBN 9788497796170.
* 1 2 Peris i Juan, 2001.
* ↑ Arróniz Hidalgo, 1997.
* 1 2 «Fer amics». Bricolatge emocional. Barcelona: Televisió de Catalunya, 09-10-2010. [Consulta: 23 juny 2012].
* ↑ Franklin, Benjamin. Wisdom and wit from Poor Richard's Almanack. White Plains, New York: Peter Pauper Press, cop. 2006. ISBN 1593599390.
* ↑ «Sumari» (PDF). Germanor : revista cultural il·lustrada, Núm. 16, (31-05-1930), pàg. 1 [Consulta: 21 agost 2012].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 Alcover; Moll, 2002.
* ↑ Parés i Puntas, 1999.
* ↑ Sevilla Muñoz, J.; Zurdo Ruiz-Ayúcar, M.I.T. (dir.). «Refranero multilingüe». Madrid: Instituto Cervantes (Centro Virtual Cervantes), 2009. [Consulta: 24 setembre 2024].
* ↑ Parés i Puntas, 1998, p. 20.
* ↑ «Amistat». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 20 gener 2013].

## Bibliografia

* Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «amic». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* Arróniz Hidalgo, José-Guillermo. Diccionari de citacions i frases de renom. Barcelona: Claret, 1997. ISBN 8482971379.
* Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars (en català). Barcelona: Millà, 1965 (Biblioteca popular catalana vell i nou ; 3). ISBN 8473040082.
* Parés i Puntas, Anna. Diccionari de refranys. Català-castellà, castellà-català (en català). Barcelona: Edicions 62, 1998. ISBN 842974293X.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
* Peris i Juan, Antoni. Diccionari de locucions i frases llatines. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2001. ISBN 8441208786.