# Aiguardent

L'aiguardent és una beguda espirituosa obtinguda per la destil·lació de líquids procedents de fermentació alcohòlica, com ara vi (brandi, conyac), melassa de canya de sucre (canya, rom), de brisa (marc, oruxo, grappa), pomes o sidra (calvados) i altres sucs de fruita (cirera, pruna, etc.). Pot ser natural o perfumat amb tota mena d'essències (anís, taronja, préssec, meló).

## Dites populars

* A marit dolent, capons, gallines, vi i aiguardent.
* Allioli i pa torrat, aiguardent i figues seques fan ballar endimoniat.
* Aiguardent de tenda i vi de taverna.
* Aiguardent i vi, borratxo fi.
* Aiguardent i vi els joves fa viure i els vells morir.
* D'aiguardent i malvasia, fes-ne barreja, Maria.
* De Tremp, heu perdut l'enteniment per la gola de l'aiguardent.
* El borratxo valent se'n va del vi a l'aiguardent.
* Home de vi, ni al vespre ni al matí; home d'aiguardent, ni de llevant ni de ponent, i home de cafè no és res.
* Jugador de cartes i bevedor d'aiguardent, duu sempre el cap calent.
* L'aiguardent, de primer es beu amb aigua, després sense aigua, després... com aigua.
* L'aiguardent, en el casino.
* L'aiguardent i el bolet, el primer és el que hi té dret.
* La pols que alcen els moltons serveix d'aiguardent al llop.
* Pel constipat, aiguardent ben escalfat.
    (var.) Per l'encostipat, aiguardent ben escaldat.
* Per l'agost calent ni vi ni aiguardent.
* Si es dóna aiguardent a un gos quan és petit, no creix.
* Vi i aiguardent, mort de moment.

## Endevinalles

* Diuen que sóc aigua, però, ben mirat, d'aigua no en duc gota, i és ben veritat. Si a mi em prens a gotes no et farà cap mal, si de mi abuses, puc ser-te fatal. No em prenguis per vici, t'ho aconsello jo. Per poc que barrinis ja sabràs qui sóc.
* Sóc com l'aigua transparent, mes, l'ardència del meu cor deixa molt prop de la mort qui per mi la passió sent.
* Venc en el món sense mare, mon pare no en té tampoc, era moro i el cremaren, llavô a mi em batiaren quan vaig sortit des seu foc.

## Frases fetes i locucions

* Sebre quants de graus fa s'aiguardent de qualcú.
          Saber bé qui és ell, conèixer quin seny té (Mallorca).
* Tenir veu d'aiguardent.
          Veu aspra com la de qui beu habitualment molt d'aiguardent.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 25 setembre 2024].
* 1 2 3 Viladot-Puig, 2003.
* 1 2 3 4 5 6 7 Parés i Puntas, 1999.
* 1 2 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Aiguardent». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* ↑ Pàmies i Riudor, Víctor. «Tremp». Paremiologia tòpica. l'autor, cop. 2010. Arxivat de l'original el 1457298716. [Consulta: 26 setembre 2013].
* ↑ Amades, Joan. Vocabulari dels pastors (en català). Barcelona: Imprenta de la Casa de Caritat, 1932.
* ↑ Cinc mil refranys catalans i frases fetes populars, 1965.
* 1 2 Castellví, 1956.
* ↑ Amades, 1982.
* ↑ «Aiguardent». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 4 juny 2012].

## Bibliografia

* Castellví, Joan. Cinc-centes endevinalles / recollides, traduïdes, originals i versificades per Joan Castellví Cerdà (en català). 3a edició. Barcelona: Eler, 1956.
* Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Vol. 2. Cançoner, cançons, refranys, endevinalles. 3a edició. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 84-298-0452-8.