OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Antoni Duran i Lleida

Josep Antoni Duran i Lleida (El Campell, la Llitera, 27 de març de 1952) és un advocat i polític català.

## Citacions

* Un país on la gent jove vol ser funcionària no té futur.
       Entrevista al programa de televisió Els Matins de TV3, 20 de juny de 2011.
* El problema no són les clavegueres de l'Estat. L'Estat és una claveguera.
       Míting final de campanya de CiU (Barcelona), 23 de novembre de 2012.
* Mònica Terribas: Si deixa la política es dedicarà a fer la tesi doctoral i a la docència? Josep Antoni Duran i Lleida: I de què viure i de què menjaré? Mònica Terribas: Home, es podrà guanyar la vida una persona brillant com vostè. Josep Antoni Duran i Lleida: Els pobres professors ho passen molt malament. No guanyen prou, per tant no en tindria prou. No, jo sóc advocat del col·legi de Lleida. Avui ja pots exercir a qualsevol indret. Per tant el primer que faria és... ara sóc advocat però com no exergent, per tant, revisaria la meva quota... i a partir d'exercir, i a partir d'aquí, no crec anés a fer d'advocat per estar als tribunals, però intentaria fer d'advocat d'una consultoria etcètera al despatx possiblement de la meva dona. No sé no ho sé. Com que no ho penso per demà no ho tinc decidit.
       Entrevista a El Matí de Catalunya Ràdio, 2 d'octubre de 2013.
* Si Catalunya declara unilateralment la seva independència, no serem mai realment independents i, a més, no només ens passaran per la pedra sinó que ens trituraran!
       Carta setmanal a la militància, 24 de juliol de 2015.

## Referències

* ↑ «Duran i Lleida: “Un país on la gent jove vol ser funcionària no té futur”». Ara, 20-06-2011. Arxivat de l'original el 1313744793. [Consulta: 29 desembre 2017].
* ↑ «Duran al míting final de CiU: "No és un problema de les clavegueres de l'Estat. L'Estat és una claveguera"». Ara. Arxivat de l'original el 1356832733. [Consulta: 2 desembre 2014].
* ↑ «Duran i Lleida: "Va ser un error publicar l'article la setmana del debat de política general"». El matí de Catalunya Ràdio. Arxivat de l'original el 1510021176. [Consulta: 17 desembre 2019]. minut 45:23
* ↑ March, Oriol. «Duran: "Si Catalunya fa una DUI, no serem mai realment independents i ens trituraran!"». Ara, 24-07-2015. Arxivat de l'original el 1557508705. [Consulta: 29 desembre 2017].
# Josefina Castellví i Piulachs

Josefina Castellví i Piulachs (Barcelona, 1 de juliol de 1935) és una oceanògrafa catalana, especialista en microbiologia marina. Va formar part de l'equip que instal·là la base antàrtica espanyola a l'illa Livingston l'any 1987, i va ser cap d'aquesta base entre 1989 i 1993.

## Citacions

* L'únic que sempre dic és: "no em digueu pionera".
    (en castellà) Lo único que siempre digo es: "No me llaméis pionera".
       Entrevista a La Vanguardia, 29 novembre 2013.
* Al gel de l'Antàrtida hi ha escrita la vida del planeta.
       Entrevista a La Contra de La Vanguardia, 14 de setembre 2017.
* L'Antàrtida és patrimoni de la humanitat.
       Entrevista a La Contra de La Vanguardia, 14 de setembre 2017.
* L'oceà sempre ha servit, des que la humanitat és humanitat, com... cubell de les escombraries, abocador dels continents, per dir-ho d'alguna manera, tot va a parar allà, sempre hi ha hagut la idea que el mar s'ho empassa tot i ho depura tot i no és veritat.
       Entrevista a Josefina Castellvi en el Magazine de La Vanguardia., 1 de desembre 2012.
* El gel té uns sons extraordinaris, unes harmonies fantàstiques, i això no es pot reproduir mai.
       Diari Ara – L'entrevista del director., 17 març 2013.

## Referències

* 1 2 Ricart, Marta «"Sabemos más del espacio que de los océanos"». La Vanguardia, (29-11-2013) [Consulta: 4 abril 2021].
* 1 2 Amela, Víctor-M «"Al gel de l'Antàrtida hi ha escrita la vida del planeta"». La Vanguardia, (14-09-2017) [Consulta: 4 abril 2021].
* ↑ Capdevila, Carles. «Josefina Castellví: "Quan em cal una resposta, pregunto a la natura"», 17-03-2013. [Consulta: 4 abril 2021].
# Josep Alsina i Bofill

Josep Alsina i Bofill (Palafrugell, Baix Empordà, 1904 – Calella de Palafrugell, Baix Empordà, 1993) fou un metge català, president de l'Institut d'Estudis Catalans (1974 – 1978).

## Citacions

* La supervivència de Catalunya es deu a la llengua i la nostra política ha de ser conservar la llengua.

## Referències

* ↑ Pagès, David. 500 raons per parlar català. CCG Edicions, febrer 2011, p. 16. ISBN 978-84-92718-67-2.
# Josa i Tuixén

Josa i Tuixén, o Josa i Tuixent, és un municipi de la comarca de l'Alt Urgell. El cap municipal és Tuixent i inclou l'entitat municipal descentralitzada de Josa de Cadí i l'estació d'esquí de Tuixent-la Vansa.

## Dites populars

* Tuixén i Josa tot una cosa, Josa i Tuixén tot una gent.
* Tuixén, poble xic i mala gent.

## Referències

* 1 2 Parés i Puntas, 1999, p. 479-528.

## Bibliografia

* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.

## Enllaços externs

* l'Ajuntament de Josa i Tuixén - Lloc web oficial
# Josep Armengou i Feliu

Josep Armengou i Feliu (Berga, 18 d'octubre de 1910 - Berga, 21 de gener de 1976) fou un escriptor, músic i eclesiàstic català.

## Citacions

* La sinceritat és l'única via cap a la comprensió mútua.

## Referències

* ↑ Amills; Amela, 2012.

## Bibliografia

* Amills, Roser; Amela, Víctor M. 333 vitamines per l'ànima : una antologia de la saviesa catalana per gaudir de la vida. Valls: Cossetània, 2012. ISBN 9788490340332.
# Lluïsa Cunillé i Salgado

Lluïsa Cunillé i Salgado (Badalona, 28 d'octubre de 1961) és una dramaturga catalana.

## Citacions

* Ara mateix voldria ser qualsevol cosa menys jo mateixa...
       La venda, 1999.

## Referències

* ↑ «Postals literàries». Institució de les Lletres Catalanes, 08-02-2019. [Consulta: 23 maig 2021].
# Llúcia de Siracusa

Santa Llúcia (?, segle IV — ?, segle IV) fou una verge i màrtir cristiana. Considerada com a santa per l'Església Catòlica, se celebra la seva festivitat el 13 de desembre.

## Dites populars

* A Santa Llúcia, un pas de puça; a Nadal, una pas de pardal; a Sant Antoni, un pas de dimoni; i als Reis, béstia els qui no ho coneix.
* Beneïda Santa Llúcia, que les bones festes ens envia.
* De Santa Llúcia a Nadal, dotze dies de cabal.
* De Santa Llúcia a Nadal, tretze dies per igual.
* Per Santa Llúcia, creix el dia un pas de puça; no creix ni disminueix, fins que el Nen Jesús no neix.
* Per Santa Llúcia, l'oli torna a l'oliva
    (var.) Per Santa Llúcia, tot l'oli és a l'oliva.
* Per Santa Llúcia, mig dit més de dia.
* Per Santa Llúcia, pluja o sardina.
* Per Santa Llúcia, s'escurça la nit i s'allarga el dia.
    (var.) Per Santa Llúcia, minva la nit i creix el dia.
    (var.) Per Santa Llúcia, llarga és sa nit i curt es dia.
* Per Santa Llúcia, un pas de puça.(or., occ., val.)
    (var.) Per Santa Llúcia, un salt de puça.
* Santa Llúcia de la Bisbal, tretze dies abans de Nadal.
* Santa Llúcia festes i fires ens envia, però li diu la Concepció: —Primer vull ésser jo.
* Santa Llúcia i Sant Baldiri s'han trobat com coneguts, davallant per la carena de la Serra dels Perduts.
* Santa Llúcia treu les fires i les festes de la bústia.
* Si sembressis per Santa Llúcia, no colliries.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 Correas Martínez; Gargallo Gil, 2003.
* 1 2 3 Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Llúcia». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Amades, 1982, p. 875-889.
* ↑ Gargallo i Gregori, José. «El Refranyer: Dites, refranys i maneres de dir». L'autor, 2010-. [Consulta: 1 octubre 2024].

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català : el curs de l'any (en català). Vol. V. Tardor. Barcelona: Salvat, 1982. ISBN 84-345-3673-0.
* Correas Martínez, Miguel; Gargallo Gil, José Enrique. Calendario romance de refranes. Barcelona: Edicions de la Universitat de Barcelona, 2003. ISBN 8483383942.
# Lluís XI de França

Lluís XI de França (Bourges, 3 de juliol de 1423 – Château de Plessis-lez-Tours, 30 d'agost de 1483) fou rei de França entre 1461 i 1483.

## Citacions

* Qui s'hi rasca, s'hi pica.
    (en francès) Qui s'y frotte, s'y pique.
          Divisa del seu escut
* Hem de fer suar les corones.
    (en francès) Il faut faire suer les écus.
          Amb el regnat de Lluís XI es reactiva l'economia iniciada pel seu pare Carles VII de França.
* Jo sóc França.
    (en francès) Je suis France.
          Als 38 anys Lluís és coronat rei de França, després d'acabar la Guerra dels Cent Anys.
* Perquè això és el nostre plaer.
    (en francès) Car tel est notre plaisir.
       Edicte reial, 31 d'octubre de 1472.
          Fórmula reial per donar validesa a un edicte signat pel rei durant l'Antic Règim.

## Referències

* 1 2 3 4 Vessilier-Ressi, Michèle «Louis XI» (en francès). L’Histoire en citations [Consulta: 29 novembre 2018].
# Llíria

Llíria és un municipi del Camp de Túria, al País Valencià.

## Dites populars

* Adéu, sant Miquel de Llíria i les beates també: Doneu-me salut i vida per tornar l'any que ve.
    (var.) Adéu, sant Miquel de Llíria i les beates també, que jo me'n vaig a València i Déu saps si tornaré.
    (var.) Adéu Sant Miquel de Llíria i les mongetes també, que me'n vaig a Riba-roja i no sé si tornaré.
* Diuen que Llíria és la glòria i Benaguasil el cel, que la Pobla és purgatori i Benissanó l'infern.
* Dolçs com la mel és l'arrop que en Benigani es fabrica, però guanyar-los no pot als torrons de gat de Llíria.
* Els de Llíria són quelos.
    (var.) Els de Llíria són güels.
          Açò els ho diu perquè Sant Miquel és el patró de la localitat.
* El manco Llíria que menjava miques pel braç.
* En Llíria són uns fartons que es mengen la cansalada, i en Benaguasil, la cotna, perquè és gent desfargalada.
* En Vilamarxant, flatosos, en Riba-roja, esquerres, en Llíria, culipardalts, i en Benaguasil, figuers.
          Són els malnoms dels respectius habitants d'aquests pobles.
* No anirem a Llíria no anirem a vore l'àngel Sant Miquel, que els diners que costa nos van a fer falta quan vinga l'hivern.

## Referències

* 1 2 3 Sanchis Guarner, 1983, p. 30, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Domínguez; Domínguez, 2010.
* 1 2 3 Sanchis Guarner, 1983, p. 25, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, 1983, p. 31, Vol. 5. Sector central interior.
* 1 2 Sanchis Guarner, 1983, p. 29, Vol. 5. Sector central interior.
* ↑ Sanchis Guarner, Manuel «Locucions Topiques Valencianes». Bolletí del Diccionari de la Llengua Catalana: revista de lingüística, folklore i literatura, Tom XVIII, Núm. 4, (juliol-agost 1936), pàg. 5-26 [Consulta: 26 gener 2018].

## Bibliografia

* Domínguez, Joan; Domínguez, Neus. Els pobles edetans parlen els uns dels altres. Valencia: Institut d'Estudis Comarcals del Camp de Túria, 2010. ISBN 9788492149834.
* Sanchis Guarner, Manuel. Els pobles valencians parlen els uns dels altres. València: Eliseu Climent, 1983. ISBN 8475020674.

## Enllaços externs

* Llíria - Lloc web oficial
# Lobsang Sangay

Lobsang Sangay (en tibetà བློ་བཟང་སེང་གེ་; Darjeeling, Índia, 1968) és un advocat, successor polític del Dalai-lama des del 2011 i primer ministre del Govern del Tibet a l'exili.

## Citacions

* Ningú pot substituir el Dalai-lama, ni que sigui en la política.
       El País, 25 de març de 2011.
* El Tibet independent és possible.
       El País, 25 de març de 2011.
* Els tibetans sempre hem dit que dialogarem quan sigui, on sigui. És un moviment no-violent, que s'ha de resoldre amb diàleg.
       El País, 25 de març de 2011.
* Això parla de com greu i desesperada és la situació, que els tibetans estan triant abans morir que viure.
       The Diplomat, 4 de setembre de 2012.
          Paraules en una entrevista en referencia a les immolacions.
* La nostra proposta se situa a mig camí entre la repressió i la separació.
       El Periódico de Catalunya, 29 d'octubre de 2014.
* Espanya va tenir un doble tracte amb el Tibet.
       El Periódico de Catalunya, 29 d'octubre de 2014.

## Referències

* 1 2 3 Rojas, Ana Gabriela «"El Tíbet independiente es posible. Nadie creía en el fin de Mubarak"». El País, (25-03-2011) [Consulta: 13 novembre 2016].
* ↑ «Entrevista del Kalon Tripa con Diplomat Online sobre diferentes aspectos de los problemas del Tíbet». The Diplomat. spanish.tibetoffice.org. [Consulta: 13 novembre 2016].$^{[Enllaçnoactiu]}$
* 1 2 Benach, Martí ««Espanya va tenir un doble tracte amb el Tibet»». , (24-10-2014) [Consulta: 13 novembre 2016].
# Lluís XIV de França

Lluís XIV de França (Saint-Germain-en-Laye, 5 de setembre de 1638 — Versalles, 1 de setembre de 1715), conegut també com el Gran o el Rei Sol, fou rei de França des del 14 de maig de 1643 fins a la seva mort.

## Citacions

* L'art de la política és fer servir les conjectures.
    (en francès) Tout l'art de la politique est de se servir des conjectures.
       Mémoires de Louis XIV pour l'instruction du Dauphin, 1860.
* Cada cop que dono una plaça vacant, faig cent persones descontentes i una ingrata.
    (en francès) Toutes les fois que je donne une place vacante, je fais cent mécontents et un ingrat.
       Siècle de Louis XIV. Capítol XXVI, 1751.
* Ja no existeixen els Pirineus.
    (en francès) Il n'y a plus de Pyrénées.
       Siècle de Louis XIV. Capítol XXVIII, 1751.
          Consell que donà al seu net, el duc d'Anjou, després de ser escollit rei d'Espanya com a Felip V

### Atribuïdes

* L'estat sóc jo.
    (en francès) L'État, c'est moi.
       Parlament (París), 13 d'abril de 1655.
          Històricament atribuida a Lluís XIV per identificar la figura del rei dins del model de la monarquia absolutista. No obstant, la frase no consta en cap acta de les reunions del Parlament francès

## Referències

* ↑ «Louis XIV a dit...». Paris: Evene, cop. 1999. Arxivat de l'original el 1342662097. [Consulta: 30 març 2013].
* ↑ «Citation : ingrat, ingrate - Dictionnaire Français Larousse». Paris: Larousse. Arxivat de l'original el 1298283418. [Consulta: 30 març 2013].
* ↑ Voltaire. Le Siècle de Louis XIV, 1751.
* ↑ Arróniz Hidalgo, José-Guillermo. Diccionari de citacions i frases de renom. Barcelona: Claret, DL 1997. ISBN 8482971379.
# Lo Cant dels mesos

* Aquesta pàgina conté fragments escrits en català genuí, anteriors a la normativa de Pompeu Fabra. Es reprodueix la font original per preservar-ne el significat íntegre i no desvirtuar-la. Podria semblar que hi ha errors ortogràfics que en realitat no ho són.
Lo Cant dels mesos és un poemari publicat l'any 1908 per Víctor Català, on dedica un poema a cada mes de l'any. Va ser el seu primer llibre publicat.

## Citacions

* Las donzelles y las roses / són lo més hermós del món; / totes dues s'han decloses / per lo goig suprem del hom.
       1901.
          Poema «Cant de maig»

## Citacions sobre Lo Cant dels mesos

* Lo cant dels mesos es titula un quadern de trenta pàgines que conté dotze poesies inspirades en el sentiment de la natura en cadascun dels mesos de l'any. Són, en general, poesies de debò [...] Moltes tenen verdaderament fragància [...] El nom d'aquest autor és segons es llegeix a la coberta Víctor Català; nom desconegut fins ara, que sapiguem, en la nostra literatura.
    (en espanyol) «Lo cant dels mesos», se titula un cuaderno de treinta páginas que contiene doce poesías inspiradas en el sentimiento de la naturaleza en cada uno de los meses del año. Son, en general, poesías de veras [...] Muchas tienen verdaderamente fragancia [...] El nombre de este autor es según se lee en la cubierta Víctor Català; nombre desconocido hasta ahora, que sepamos, en nuestra literatura.
       31 gener 1901. — Joan Maragall

## Referències

* 1 2 Maragall, Joan Diari de Barcelona, (31-01-1901).
* ↑ Català, 1901.
* ↑ Étienvre, Françoise; Álvarez de Miranda, Pedro. Regards sur les Espagnoles créatrices (XVIIIe-XXe siècles) (en francès). Presses Sorbonne Nouvelle, 2017 (Monde hispanophone). ISBN 9782878547245. $^{[Enllaçnoactiu]}$

## Bibliografia

* Català, Víctor. Lo Cant dels mesos (en català). Barcelona: Tipografia de L'Avenç, 1901.
# Lo Desconhort

* Aquesta pàgina conté fragments escrits en català genuí, anteriors a la normativa de Pompeu Fabra. Es reprodueix la font original per preservar-ne el significat íntegre i no desvirtuar-la. Podria semblar que hi ha errors ortogràfics que en realitat no ho són.
Lo Desconhort és una composició elegíaca, autobiogràfica, escrita per Ramon Llull a Roma el 1295, en la qual l'autor es desdobla en un ermità, és a dir, en llums i ombres, en un moment de qüestionament personal enmig de burles i indiferència.

## Citacions

* Can fuy gran e senti del mon sa vanitat, comense a far mal e entre en peccat, ublidant Deus glorios, siguent carnalitat.
       Lo Desconhort. § 13-15.
* Encara us dic que port un Art general, que novament es dada per do espirital, per qui hom pot saber tota re natural segons qu'enteniment ateyn lo sensual.
       Lo Desconhort. § 85-88.
* —Ramon, hom necgligent no sab be procurar; e esta necgligent, car molt no vol membrar so que enten acabar.
       Lo Desconhort. § 145-147.
* —N'ermita, si la fe hom no pogues provar, doncs los crestians Deus no pogra encolpar si a los infeels no la volon mostrar.
       Lo Desconhort. § 277-279.
* Encara, que l'entendre huma gens no conte tota la veritat de Deu, qui infinida·s mante tant, que causa finida tota ella no te.
       Lo Desconhort. § 296-298.

## Referències

* ↑ Rialc, 1986, 13-15.
* ↑ Rialc, 1986, 85-88.
* ↑ Rialc, 1986, 145-147.
* ↑ Rialc, 1986, 277-279.
* ↑ Rialc, 1986, 296-298.

## Bibliografia

* «Ramon Llull (Rao 89.6)» (en italià). Rialc - Repertorio informatizzato dell'antica letteratura catalana (Enciclopèdia Catalana. Poesies, p. 27). Università di Napoli Federico II, 1986. Arxivat de l'original el 1469629997. [Consulta: 23 agost 2016].
# Ametller

L'ametller o ametler (Prunus amygdalus) és un arbre de fulla caducifòlia d'origen oriental. De la família de les rosàcies, molt cultivat a la regió mediterrània, de fulles lanceolades i dentades, i de flors blanques o feblement rosades que apareixen en gran abundor, abans que les fulles, en ple hivern. El seu fruit és l'ametlló, i la llavor s'anomena ametlla.

## Dites populars

* A pesar del febrer, ha de florir l'ametller.(català arcaic)
    (var.) A despit del febrer, floreix l'ametller.(Avinyonet del Puigventós)
* Ametler, no faces via, que gelarà qualque dia.
* Ametler abundós, agre segur.
* Ametler abundós prop d'es camí, agre segur.
* Atrevit com l'ametller, imprudent com l'avellaner.
* De flors d'ametler dins es gener, no n'umplen paners.
* El secret de l'ametller, que el sap un de cada carrer.(Olot)
    (var.) El secret de l'ametller, que el sap un de cada carrer. El secret de l'ametlló, jo el puc saber i tu no.(Olot)
* El secret de l'ametller, que ningú havia de saber-lo i tothom el va saber.
* En terra de senyoriu, ametller i avellaner.
* Flor d'ametller omple el graner.
* L'ametller no dóna el fruit sinó a còpia de garrotades.
* Per Sant Valentí, l'ametler a florir.
* Quan en març trona, l'ametlla és bona.(Camp de Tarragona)
* Vols conèixer el gener? Mira l'ametller.(Camp de Tarragona)

## Corrandes

* —Noia, noieta, / que fas aquí dalt? / —Trenco ametlletes / pel pobre pardal. / —No n'hi trenquis gaires, / que li faran mal.(Blanes)

## Corrandes

* Jo en tenia un ametller Nostre Senyor me'l donà; altres collien el fruit i jo no hi podia arribar.(La Ribera d'Ebre)
* Maria, flor de les flors, no tiris aigua al carrer, que les pedres tornen blanques com la flor de l'ametller.(Esparreguera)

## Frases fetes i locucions

* Florir l'ametller.
          Tornar-se blanc els cabells.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Alcover; Moll, 2002.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Gomis i Mestre, 2015, p. 65-68.
* 1 2 3 4 5 6 Parés i Puntas, 1999, p. 561-566.

## Bibliografia

* Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «ametller». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* Gomis i Mestre, Cels. Botànica popular catalana : dites i tradicions populars referents a les plantes (en català). La Bisbal d'Empordà: Sidillà, 2015 (Talaia clàssics, núm. 2). ISBN 9788494256462.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.
# American Psycho

American Psycho (1991) és una novel·la escrita per Bret Eston Ellis sobre un jove assassí en sèrie de Manhattan anomenat Patrick Bateman. Una pel·lícula basada en aquesta novel·la va ser llançada al públic al 2000 sota la direcció de Mary Harron.

## Citacions

* Ets una fotuda puta lletja. Et mataré a cops de navalla i després jugaré amb la teva sang.
       — Patrick Bateman
* M'agrada disseccionar dones. Tu creus que estic completament boig?
       — Patrick Bateman
* Haig d'anar a retornar unes cintes de vídeo.
       — Patrick Bateman
* Necessito encaixar al comportament homicida en una escala massiva. Això pot no ser correcte però no tinc cap altra forma de satisfer les meves necessitats.
       — Patrick Bateman
* Existeix la idea que un tal Patrick Bateman és una espècie d'abstracció. Perquè jo no existeixo de debò, sinó només com ent, com alguna cosa il·lusòria. I encara que pugui ocultar-te la meva mirada freda, si em dónes la mà notaràs que la meva carn frega la teva i fins i tot tal vegada intueixis que és probable que tinguem estils de vida semblants, però jo, senzillament, no estic.
       — Patrick Bateman
* Aquesta nit he hagut de matar a molta gent!
       — Patrick Bateman
* Cambrer: -Li agradaria escoltar a vostè les especialitats per a avui de la casa? Patrick Bateman: -No si vols conservar la melsa.
       — Patrick Bateman
* Tinc totes les característiques d'un ésser humà: carn, sang, pell, pèl. Però cap emoció clara i identificable, excepte l'avarícia i l'aversió. Està passant alguna cosa horrible dins meu i no sé per què. Les meves sagnants luxúries nocturnes estan començant a apoderar-se de mi, em sento letal, a la vora del frenesí, crec que la meva màscara de seny està a punt de desmoronar-se.
       — Patrick Bateman
* Sóc un fotut psicòpata malvat.
       — Patrick Bateman
* Intenta aconseguir una reserva en el Dorsia ara, maleït cabronàs.
       — Patrick Bateman
# Ametlla

L'ametlla, ametla o metla és la llavor comestible de l'ametller (Prunus amygdalus).

## Dites populars

* Avellanes, ametlles i figues són bones amigues.
* Per Cinquagesma, ametlla plena.
    (var.) Per Cincogema, metla plena.(Mall.)
* Per l'Ascensió, ni ametlles ni meló.(Martorell)
    (var.) Per l'Ascensió, no és ametlla ni ametlló.
    (var.) Per l'Ascensió, no és metla ni ametló.(Mall., Men.)
* Quan el març trona, l'ametlla és bona.
* Una ametlla no fa quartera.(Val.)
* Una ametla s'adreça, i un quern no.(Manacor)

## Endevinalles

* A veure si m'endevines aquesta que no és puntosa: què és que té sa pell enmig i es ossos fora?

## Frases fetes i locucions

* Estar (o posar-se) com una metla.(Palma)
          Estar o tornar-se gras
* Fer mala ametlla.(El Vendrell)
          Tenir una mala impressió d'una cosa.
* Fer se l'amo de ses metles.(Mall., Men.)
          Dominar o apoderar-se d'alguna cosa.
* Fer un dia com una metla.(Mall.)
          Fer un dia curt.
* No morirà de suc d'ametlles!
          Es diu en to amenaçant a una mala persona, qui té mal cor amb els altres.
* Posar-se dins la metla.(Palma)
          Enriquir-se o guanyar molt en un negoci.
* Una metla que s'adreça.(Mall., Men.)
          Fet difícil de realitzar.

## Cançons populars

* —Noia, noieta, / que fas aquí dalt? / —Trenco ametlletes / pel pobre pardal. / —No n'hi trenquis gaires, / que li faran mal.(Blanes)

## Referències

* 1 2 3 4 Parés i Puntas, 1999, p. 561-566.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Alcover; Moll, 2002.
* ↑ Bassols, 1994.
* ↑ Gomis i Mestre, 2015, p. 65-68.

## Bibliografia

* Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «ametlla». A: Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: IEC, 2002.
* Bassols, Maria Margarida. Endevinaller. València: Tres i Quatre, 1994 (L'Estel). ISBN 978-84-7502-376-2.
* Gomis i Mestre, Cels. Botànica popular catalana : dites i tradicions populars referents a les plantes (en català). La Bisbal d'Empordà: Sidillà, 2015 (Talaia clàssics, núm. 2). ISBN 9788494256462.
* Parés i Puntas, Anna. Tots els refranys catalans (en català). Barcelona: Edicions 62, 1999. ISBN 842974519X.