OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llibre de cuina/Receptes/Conill a l'estil de Tarragona
### Ingredients

* 1 conill gros i tendre.
* 2 alls.
* 1 ceba grossa.
* 1/2 quilo de tomàquets frescos.
* 1/2 quilo de patates novelles.
* 1 cullerada grossa plena de farina.
* 1 gotet de vi, ple de vi negre.
* 1 bitxo.
* Uns brins de safrà.
* 1 gotet de vi, ple de vinagre.
* Pebre blanc en pols.
* 1/4 de litre o més d'oli.
* Sal.

### Preparació

Tallarem el conill a trossos, els adobarem amb sal i pebre i els farem daurar en una cassola al foc, amb part de l'oli. Hi afegirem la ceba pelada i picada, els tomàquets pelats i netejats i el gotet de vi negre, i ho deixarem coure a poc a poc. Picarem al morter els alls amb una mica de sal, uns brins de safrà, el bitxo (es pot suprimir). Això ho podem diluir en una rajolí de vinagre, hi barrejarem la cullerada de farina daurada en una paella amb una mica d'oli; abocarem aquesta salsa damunt del conill i, rectificant de sal, ho deixarem coure fins que el conill sigui ben tou. El temps de cocció dependrà de la qualitat del conill. Pelarem les patates i les deixarem senceres, si són petites, les fregirem en oli i les afegirem al guisat una mica abans de retirar-lo del foc, a fi que agafin el gust de la salsa. Una vegada en el seu punt, ho presentarem en una gran plàtera i ho servirem amb tota salsa, voltat de les patates.
# Llibre de cuina/Receptes/Conill a l'all-i-oli
### Ingredients

* 1 conill gros.
* Sal.
* 100 grs. de llard.
* 2 alls.
* Aigua.
* 2 cullerades grosses plenes d'oli.

### Preparació

El conill, ja buidat i netejat, el tallarem a trossos més aviat grossets, els quals rostirem en una cassola amb el llard i amb una quantitat igual d'oli. Hi afegirem els alls pelats i picats i ho adobarem amb sal i pebre. Quan comenci d'agafar color daurat, hi incorporarem el tomàquet pelat, netejat i tallat a trossets, hi afegirem una mica d'aigua i que es faci fins que veurem la carn ben flonja. Ja en el seu punt, el passarem a una plata i el servirem molt calent. Presentarem la salsa en un salsera a part.
# Llibre de cuina/Receptes/Coloms a la catalana
### Ingredients

* 4 coloms.
* 2 alls.
* 1 ceba mitjana.
* 1 llesca de pa.
* 1 dotzena d'ametlles torrades.
* 1 gotet de vi, ple de vi blanc sec.
* Pebre blanc en pols.
* Julivert fresc.
* 1/4 de litre d'oli.
* Sal.
* Guarnició al gust.

### Preparació

Guardarem els coloms ben plomats en un lloc fresc un o dos dies. Passat aquest temps els buidarem i els socarrimarem, els tornarem a posar a dintre el fetge i els adobarem per dins. Els armarem perquè tinguin una bona forma. Els posarem en una cassola al foc amb l'oli roent i els deixarem daurar de tots costats, fregirem juntament els alls pelats i sencers i la llesca de pa. Un cop ben fregides ambdues coses les traurem i guardarem. aleshores afegirem als coloms la ceba pelada i picada i hi tirarem al morter els alls i el pa que guardàvem juntament amb el julivert trinxat i les ametlles pelades, aclarirem aquesta picada amb el gotet de vi i ho abocarem damunt dels coloms, que seguiran coents fins que estiguin ben tendres (hi podem afegir una de brou o d'aigua si és que convé). Ja en el seu punt, els passarem a una plata i els servirem amb tota la seva salsa colada, acompanyats d'una guarnició de verdures o d'amanida fresca del temps.
# Llibre de cuina/Receptes/Congre a l'estil de Tarragona
### Ingredients

* 1 quilo congre.
* 3 ous durs.
* 1 llimona.
* 3 alls.
* 1 tassa d'esmorzar plena de salsa all-i-oli.
* 300 grs. de tomàquets frescos.
* 2 cebes mitjanes.
* 1 fulla de llorer.
* Julivert fresc.
* Una tassa d'esmorzar plena d'oli.

### Preparació

Tallarem el congre (serà de la part oberta) en 4 trossos que posarem en un recipient, i els ruixarem amb el suc de llimona i un rajoli d'oli. Partirem la fulla de llorer en quatre o cinc bocins i la tirarem damunt del peix el qual deixarem amarar durant una hora. Pelarem i trinxarem molt menudes les cebes, els alls i el julivert i ho posarem en una cassola al foc amb l'oli restant i que es vagi fregint a poc a poc. Pelarem els tomàquets, els traurem les llavors i els afegirem a la cassola, hi tirarem sal i ho deixarem coure tot junt uns 20 minuts. Quan hauran passat, hi abocarem els talls de congre i ho deixarem fer tot junt, a foc lent, uns 25 minuts més. A l'hora de retirar-ho del foc hi addicionarem els ous durs, pelats i tallats en tres trossos cada un i ruixarem tota la plàtera amb la salsa all-i-oli.
# Llibre de cuina/Receptes/Congretes

Els congrets són uns pastissets del País Valencià i dels Balears

## Ingredients

* 425g de farina
* 180ml d'oli d'oliva
* 90ml d'anis
* sucre

## Preparació

Barregeu tots els ingredients fins obtenir una massa homogènia de la consistència d'una plastilina, si fos massa líquida afegiu una o dues cullerades més de farina. Formeu boles i aplaneu-les entre les dues mans, que tinguin un dit de gruix. Poseu-les en una safata al forn sobre un paper sulfuritzat, feu una empremta amb el vostre polze a cadascun i repleneu-la de sucre abondant (una cullaradeta per pastisset). Coeu-los al forn pre-escalfat a 180ºC durant uns 15-20 minuts, segons el vostre forn, fins que estiguin daurats.
# Llibre de cuina/Receptes/Congre amb julivert
### Ingredients

* 1 quilo de congre.
* 1 ou cru.
* 2 tomàquets.
* 1 ceba.
* 2 alls.
* Julivert fresc.
* Pebre negre en pols.
* Sal.
* 2 llimones.
* 1 tassa d'esmorzar plena d'oli.
* 1 got d'aigua ple d'aigua.
* 1 rovell d'ou cru.

### Preparació

Tallarem el congre a trossos gruixuts que adobarem amb sal i força suc colat de llimona. En una cassola al foc, amb una part de l'oli, hi farem un sofregit amba la ceba pelada i trinxada molt fina, un dels alls i abundant julivert trinxat. Quan estigui daurat hi incorporarem els tmàquets pelats, sense llavors i trinxats. Hi afegirem immediatament l'aigua. Quan haurà bullit uns 15 minuts, posarem a la cassola el congre i una mica de pebre. A part, amb l'altre all, un rovell d'ou i l'oli restant farem una mena de salsa que incorporarem al peix uns 5 minuts abans de servir-lo a taula.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Solidago virgaurea

La vara d'or (Solidago virgaurea), també coneguda com a herba judaica, herba pagana, vara de Sant Josep, cercavinya o consolda sarrahinesca, és una planta herbàcia de la família de les Asteràcies que brota a la primavera. El nom de Solidago virgaurea ve del llatí; Solidago vol dir sòlid i en concret aquí tindria el significat de solidificar, totalitzar, és a dir recuperar la unitat. Fa referència a la capacitat de recuperació de les ferides com a cicatritzant i vulnerària. Virgaurea fa referència al color daurat de les seves flors.

## Propietats

Diuretica, antiseptica, antifungica, astringent, antinflamatoria, litolítica.

## Contraindicacions

Com diurética en presencia de hipertensió, cardiopatíes o insuficiencia renal moderada o greu. No embaràs ni lactancia.

## Mètode de preparació

2gr en 250 ml 3 cops al día

## Cultiu

Té un cicle de vida molt viu; desapareix als mesos de hivern, per rebrotar a la primavera, arribant a altures de mitg metre.La floració es produeix al estiu. Bona reproducció per llavor,resistent al fred.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Sèsam

Sembla originària de l'Àfrica, no es troba en estat espontani.
Es conrea en regions tropicals i subtropicals per les seves llavors oleaginoses (oli de sèsam). És una planta de cicle anual. Ateny una alçada d'1 a 1,5 m. Floreix al juliol (a l'hemisferi nord). Les flors són tubulars amb quatre lòbuls i de color blanc a porpra. Les fulles tenen disposició oposada, són lanceolades i tenen el marge enter o lleugerament dentat. El fruit és un aqueni contingut dins una càpsula amb diverses llavors dins. No resisteix les glaçades i requereix llum solar directa i un sòl humit. La planta fa una pudor similar a la de la mala herba herba queixalera (Datura stramonium).

## Propietats

Estrenyiment, gastritis, cremor d´estómac, ferides i cremades.

## Contraindicacions

No descrites.

## Mètode de preparació

2 a 5 grams de fulles seques per tassa.

## Cultiu

El sésam necessita temperatures al voltant de 27º precipitacions pluvials de 400-900 mm i altitud superior a 250 metres. No soporta sols molt sódics o salins. S´ha de plantar amb una profunditat de 2 centímetres. Terreny arenós.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Til·ler

Són arbres de bon volum, aconseguint entre 20 i 40 m d'alçària, amb fustos rectes de fins a un metre de diàmetre. Són caducifolis, amb fulles cordiformes, amb la vora serrada, de fins a 20 cm d'ample, de color verd fosc en el feix i verd clar platejat en el revés, fortament aromàtiques. Les flors d'aquest arbre són molt aromàtiques, en forma de xicotets xanglots grocs amb una bràctea allargada. Aquestes són conegudes per les seves propietats curatives per a combatre refredats, o altres afeccions. També són usades com a tranquil·litzants o somnífers preparant-se en forma d'una infusió o te anomenada til·la. Arriben a viure fins a 900 anys, creixent lentament. S'utilitzen ben sovint per a repoblar carrers i places.
Les fulles que cauen del til·ler, en descompondre's, proporcionen un humus d'alt contingut mineral i de nutrients, que resulta molt útil per a millorar terres escasses de minerals i altres nutrients.

## Propietats

Mals de cap, trastorns digestius, calmant del sistema nerviós, sedant hipnótic suau.

## Contraindicacions

Embaràs i lactancia, cardiopaties.

## Mètode de preparació

2 gr en 150 ml d´aigua

## Cultiu

Demana terra de jardí habitual, que no estigui en exces humit. Es propaga mitjançant esqueixos, llavors i injerts. Aproximadament als mesos de juny i juliol broten les flors, agrupades en forma de raïm, molt aromátiques i un llarg peduncle, que donaran de fruït un aqueni(una sola llavor).
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Timó (farigola)

La farigola, frígola, timó, timonet, tem, tomello o tomell (Thymus vulgaris) és un subarbust de la família de les labiades. S'anomena «farigola» en part del català oriental, del llatí vulgar ferricula, mentre que en català occidental i comarques limítrofes de l'oriental s'anomena «timó», del llatí culte thymus. A les Balears se'n diu «frígola» i a Menorca també «tem». «Tomello» és més propi del País Valencià. És un dels condiments tradicionals de la cuina mediterrània. Pot arribar a fer formacions vegetals de tipus matollar, timonedes de les contrades mediterrànies, de l'estatge montà i fins i tot, subalpí. Es distribueix per tot el Mediterrani i, de forma secundària, s'estén per altres zones europees. S'utilitzen les summitats florides dessecades com a remei.

## Propietats

Antibiòtic, refredats comuns, digestiva, desinfectant, circulació capil•lar, astènia, refredats, expectorant, Alzheimer, anèmia.

## Contraindicacions

Precaució al embaràs i lactància, baixa la tensió, alteracions greus estomacals consultar al metge especialista.

## Mètode de preparació

1gr-5gr per taça. 30gr per litre d’aigua.

## Cultiu

Es sembra o esqueixa de primavera a estiu. Es pot plantar tot l'any. S’adapta bé a climes freds i càlids. En tot tipus de terrenys. S’adapta molt bé a la sequera, encara que si la regues ho agraeix. Si es recull en flor és molt més perfumat. Es planta cada 40cm. Es perenne.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Solanum sisymbriifolium
## Propietats

Tractament de l´Hipertensió arterial(HTA), diürètica, hepàtica, sedant, febre, dolor del reuma (cataplasma de la arrel).

## Contraindicacions

Malalties cardíaques que ja estiguin en tractament amb antihipertensius, nens, dones embarassades y lactants abstenir-se.

## Mètode de preparació;

15gr per litre d’aigua. Prendre 2 taçes diàries. Els fruits son comestibles si son ben madurs, menjant en poca quantitat.

## Cultiu

Es sembra lo antes possible, com si fos una tomata, de fet son germanes i es planta com a molt tard al juny, ja que la planta ha de tenir temps de fer el fruit i la llavor. Es planta cada 60cm. Prefereix terrenys fèrtil, però s’adapta be a terrenys poc fèrtils, sempre necessita una mica de reg. Es planten cada 60cm. Es anual, encara que si es protegeix del fred, al hivern pot durar dos anys.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Sutherlandia frutescens
## Propietats

VIH, anticancerìgena, lupus ( efecte estimulant immunitari), adaptògena, vigoritzant.

## Contraindicacions

Te GABA i per tant pot interferir en tractaments psiquiàtrics.

## Mètode de preparació

15gr-20gr per litre. 3 taçes diàries.

## Cultiu

Es sembra o esqueixa a la primavera o estiu. Millor plantar-la a la primavera o estiu. Es sensible al fred, al hivern s’ha de protegir del fred. Es d’origen Africà, encara que s’ha adaptat bastant bé. Es una planta que cada un se la hauria de fer, ja que produeix molt poca fulla, al estiu es recullen les llavors i a la primavera es poden sembrar, amb unes 20 plantes es pot fer un tractament complert de mig any. Es un cultiu una mica delicat, s’hauria de buscar bona terra o vigilar que no pateixi per competència amb altres herbes. Es planten cada 50cm. Es perenne.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Synadenium grantii

La planta de la vida o lechero africano; amb nom científic de Synadenium grantii Hook, és natural de sudafrica. Les primeres investigacions les va fer Grant Hook fá 30 anys, descobrint el phorbol, èsters amb capacitat d´actuar en neoplasia maligna.

## Propietats

Es antiinflamatoria, antiviral y antibacteriana. Actua en tumors benignes i malignes i en tot tipus de cancer. Controla la esclerosis retornant la activitat a un órgan o teixit que perdi la seva funció. Regenera rápidament les células i teixits morts. Controla infeccions agudes, subagudes, cróniques, degenerativas. Potencia la activitat sexual i regula el sistema hormonal.

## Contraindicacions

No embaràs ni lactancia. No nens menors 12 anys. Alèrgia al latex.

## Mètode de preparació

2-5 grams per tassa.

## Cultiu

Es multiplica per esqueix, quan hi ha dies i nits calentes. Es d’origen tropical, per tant la haurem de protegir al hivern en climes freds. En climes càlids es poden arribar a fer de 4 metres d’altura i 2 metres de diàmetre , en test si abonem bé i la terra es fèrtil poden créixer molt bé. Perenne.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Te de Roca (jasonia glutinosa)

El te de roca, te de roquer o te d'Aragó (Jasonia glutinosa) és una planta herbàcia, aromàtica, de la família de les asteràcies o compostes de tacte viscós. La trobem majoritàriament a l'Europa mediterrània i al Nord Àfrica. A Espanya creix especialment al sud de Catalunya i al País Valencià. També la podem anomenar te de serra, te de bord o te de muntanya.

## Propietats

Tonificant, antidiarreica (presència de tanins), indigestió.

## Contraindicacions

No se n'han trobat.

## Mètode de preparació

2-5 g per litre. 3 tasses diàries.

## Cultiu

No es pot cultivar, almenys no hem pogut nosaltres. Si la recolliu al igual que totes les plantes silvestres, heu de deixar una part sencera perquè floreixi i faci llavor i es pugui anar estenent.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Tarongina (Melissa officinalis)

La tarongina, arangí o melissa (Melissa officinalis), és una espècie de la família lamiàcia. Els seus noms vulgars (tarongina i arangí) fan referència a l'olor característica de llimona que desprenen les seves fulles. Així el nom en altres llengües també es deu a aquest fet: lemon balm en anglès, o hierba limón, toronjil o citronela en castellà. També n'és característica l'aroma similar a la menta. És originària del sud-oest d'Europa, la regió occidental d'Àsia i el Nord d'Àfrica. Així mateix, la trobem al Principat, on però es considera d'espontaneïtat dubtosa, sobretot en comarques marítimes, que tenen clima marítim amb condicions temperades i humides i estius calents i secs. Així la trobem des de l'Alt Empordà fins al Montsianès, i cercant humitat i zones plujoses ascendeix fins al Ripollès, al Berguedà, a l'Alt Urgell, a la Segarra, a les Muntanyes de Prades i al Montsant.

## Propietats

Calmant de dolor dental, reguladora cardíaca, digestiva, eutimitzant (alegra), antidepressiva, propietats bacteriostàtiques, el seu oli essencial és antiviral (gràcies als àcids fenòlics com el cafeínic, clorogènic i rosmarínic), eupèptica, carminativa, colerètica (estimula la secreció biliar) antiespasmòdica, sedant estomacal, emmenagoga (regula menstruacions i tracte sanguini i pelvis), vulneraria (talls, flors, fruits); altres indicacions: insomni, palpitacions, vòmits o dolors amb component nerviós, fiblades dentals o d'oïda, cefalees, inflamacions de la mucosa bronquial i digestiva, nàusees i meteorisme; per a úlceres d'herpes simples: aplicar cremes de melissa.

## Contraindicacions

No s’han descrit, vigilància en dones embarassades.

### Text d'encapçalament
#### Text d'encapçalament
##### Text d'encapçalament
## Mètode de preparació

1gr-15gr per tassa- litre. 3 tasses diàries.

## Cultiu

Es sembra o esqueixa amb arrel de primavera a estiu. Es pot plantar tot l'any, encara que a l’hivern la fulla desapareix bastant. És una planta molt pareguda en cultiu i propietats a la menta, és rastrera i va estenent-se per sota, colonitzant espais, si la terra li permet. És tolerant a terrenys humits però també viu en terrenys àrids. Pot viure en climes freds i càlids. Es planta cada 50cm. És perenne.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Te de Canaries-Te de Rooibos

Rooibos (paraula en afrikaans que vol dir «arbust vermell»; nom científic Aspalathus linearis) és un membre del tipus Ginesta d'escombres de la família dels llegums de plantes que creixen als fynbos de Sud-àfrica.
El nom genèric ve de la planta Calicotome villosa, aspalathos en grec. Aquesta planta té un creixement i flors molt similars a l'arbust vermell. L'epítet específic linearis ve de l'estructura lineal de creixement de la planta i fulles de tipus agulla.

## Propietats

Mineralitzant, rejoveneix, depuratiu de la sang, tractament de refredats, redueix obesitat, calmant, digestiu, redueix colesterol.

## Contraindicacions

No s’han descrit.

## Mètode de preparació

1gr-3gr per litre. 3 taçes diàries.

## Cultiu

Es de Canàries, però sembla de Noruega, s’ha adaptat molt be, al hivern desapareix la planta i a la primavera rebrota amb molta força, envaeix el jardí si no li pares el creixement. Es invasiva però controlable. Es multiplica per esqueix amb arrel, rebrota amb molta força, és molt senzill d’esqueixar. S’adapta be a tot tipus de terres. Es planta cada 60cm. Es perenne.
# Portuguès/Colors

<< Torna cap a la pàgina principal
As Cores - els colors :
| vermelho - vermell | azul - blau | verde - verd |
| amarelo - groc | branco - blanc | cinzento, cinza - gris |
| preto, negro - negre | cor-de-laranja - taronja | cor-de-rosa - rosa |
| lilás - lila | castanho - marró castany | marrom - marró |
# PHP/Provar PHP

* Introducció
* Històric
* Llocs web estàtics o dinàmics
* Possibilitats
* Enllaços externs
* Instal·lar PHP
* Unix
* Windows
* Provar PHP
* Bases del llenguatge
* Primer programa (Hola Món!)
* Les variables
* Constants
* Operadors
* Paraules claus reservades
* Estructures de control
* Bases de dades
* Informes
* Introducció
* La programació orientada objecte
* La llibreria PEAR DB
* La llibreria AODDB
* La llibreria DOM
Provar si PHP funciona és molt fàcil. Simplement, copia aquest text en algun editor senzill (res de Word o editors així, que posen caràcters "ocults", usa editors de text purs com notepad o gedit). Ara, salva el document amb el nom "index.php" en el teu directori web. Esborra l'arxiu "index.htm" d'aquest mateix directori perquè no hi hagi confusions digita al navegador a http://localhost/ o http://localhost/index.php
Hauries de veure el text "Hola món" al navegador. Assegura't que no accedeixes al fitxer localment (C:/Web/index.php) sinó a través del servidor (http://localhost/index.php). Si accedeixes localment al fitxer, simplement veuràs el contingut d'aquest fitxer de text.
PHP té, a més, la funció phpinfo que pots utilitzar per comprovar la teva instal·lació i aprendre alguna cosa sobre algunes de les característiques especials disponibles. Per utilitzar-la, simplement crea una nova pàgina (podria dir-se "phpinfo.php") i escriu en ella:
Ara, situa el fitxer en el teu directori web i visualitza la pàgina amb el navegador (per exemple, http://localhost/phpinfo.php)
# Pessebrisme
### Continguts

                        * Definició
                        * Història
                        * Models
                        ** Segons la presentació de el muntatge
                        *** Oberts
                        *** Tancats
                        ** Segons la tècnica de confecció
                        *** Populars
                        *** Diorames
                        ** Segons la manera i estil de les figures i el paisatge representats
                        *** Bíblics
                        *** Locals o regionals
                        *** Actuals o moderns
* Composició
* Figures
* Escenaris
* Pintura
* Il·luminació
* Efectes especials
* Bibliografia
* Enllaços externs

### Pel desenvolupament vegeu:

                        * Viquillibres:Editar una pàgina
                        * Viquillibres:Llibre d'estil i Viquipèdia:Llibre d'estil
# Pila Daniel

Determinació de la fem d’una pila Daniel.
Objectiu:
Muntatge d’una pila Daniel i mesura de la seva fem.
Material:
* Voltímetre • Cables de connexió amb pinces de cocodril. • Vasos de precipitats de 100cm3. • Dissolució de CuSO4 1M. • Dissolució de ZnSO4 1M. • Làmina de zenc (Zn). • Làmina de coure(Cu). • Pont salí (tub de vidre més cotó als extrems). • Vareta. • Cullereta.
Procediment:
1. Aboqueu la dissolució de ZnSO4 en un vas de precipitats i submergiu-hi la làmina de zenc. 2. Aboqueu la dissolució de CuSO4 en l’altre vas de precipitats i submergiu-hi la làmina de coure. 3. Construcció pont salí: - A un tub de vidre amb forma triangular li fiquem a cada extrem un tros de cotó com una mena de tap. -Aquest cotó prèviament haurà d’haver sigut mullat en una dissolució saturada de nitrar d’amoni. 4. Col·loqueu el pont salí entre els dos vasos de precipitats de manera que cada extrem estigui submergit en una dissolució diferent. 5. Connecteu els cables conductors amb la làmina de zenc i la de coure. 6. Mesureu la ddp generada.
Anàlisi dels resultats:
-Escriviu les semireaccions corresponents al procés:
Oxidació: Zn (s) Zn2+ (aq) + 2e- Reducció:Cu2+ (aq) + 2e-  Cu (s)
Zn (s) + Cu2+ (aq)  Zn2+ (aq) + Cu (s)
-Escriviu la notació de la pila: (-) Zn(s)/Zn2+ (aq) (1M)//Cu2+ (aq) (1M)/Cu (s) (+)
-Calculeu la fem teòrica d’aquesta pila: 1,1V
-Compareu-la amb l’experimental: 1,6V
Conclusió:
En aquesta practica havíem de construir una pila Daniel. En aquesta pila em pogut observar quin del dos metalls s’oxida abans, el Zn, ja que fa de ànode i acaba tenint signe negatiu. A mesura que avança l’experiment augmenta la concentració de ions de zenc, gràcies a l’oxidació, llavors la làmina perd volum. Al càtode disminueix la concentració de ions de coure per la reducció del coure metàl·lic, augmenta la càrrega negativa. Mentre transcorre la reacció la càrrega negativa disminueix, per tant és fa més difícil reduir el Cu2+. Finalment la pila deixa de reaccionar encara que als elèctrodes queden reactius que formaran les semireaccions. També em pogut observar la importància del pont salí ja que vam tenir de substituir el clorur de potassi per nitrar d’amoni per veure més clarament la ddp generada. En aquest experiment he pogut veure d’una manera més pràctica com genera energia la pila, ajudant-me així a entendre el funcionament de la pila Daniel.
# Portuguès

En procés de traducció de l'anglès. Qui vullga col·laborar, que vaja a aquesta pàgina en anglès
| República Portuguesa | Portuguès ~ Català Aprenent Portuguès Pròleg Dialecte de Portugal: Nivell I ~ Nivell II ~ Pronunciació Dialecte del Brasil: Nivell I ~ Nivell II ~ Pronunciació Apèndixs de vocabulari: Parts de la casa ~ Parts del cos ~ Dies, mesos i estacions ~ Adjectius comuns ~ Adverbis comuns ~ Números ~ Colors Apèndixs de gramàtica: Articles definits i indefinits (Pràctica) ~ Preposicions i contraccions comunes ~ Verbs regulars ~ Verbs irregulars ~ Pronoms ~ Conjuncions ~ Interjeccions Recursos a Internet | República Federativa do Brasil |
Mapamundi amb les regions que parlen portuguès ressaltades.
# Portuguès/Adjectius comuns

<< Tornar a la pàgina principal