OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llibre de cuina/Receptes/Cargols a la catalana
### Ingredients

* 2 quilos de cargols.
* Aigua.
* Sal.
* 80 grs. de llard.
* 2 alls.
* Julivert fresc.
* Una mica de farigola.
* 1 fulla de llorer.
* 1 clavell d'espècie.
* 1 cullerada grossa plena de farina.
* 1 rovell d'ou cru.
* El suc d'una llimona, colat.

### Preparació

Ben netejats els cargols, els escorrerem i els traurem de la closca, tornant-los a rentar i els courem en aigua i una mica de sal. Una vegada cuits i escorreguts els tirarem a una cassola al foc amb el llard, els alls, i el julivert picats, el llorer, la farigola, el clau d'espècie i la cullerada de farina. Els sofregirem una estona amb tot plegat, afegint-hi el rovell d'ou i el suc de la llimona i servint-los a continuació.
# Flora del Pirineu català/Lathyrus sylvestris

La guixa de bosc és una herba perenne, amb la tija alada sent més ampla que el pecíol també amb ales. Pertany a la família de les lleguminoses i és rara al Pirineu català. Es pot trobar en vorades i clarianes de bosc de l'estatge montà i amb menor freqüència a l'estatge subalpí fins als 2.000 m d'altitud. En català es coneix també com a pèsol pirinenc.
| Detall de la flor | Fruits |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Lycopodium alpinum

El licopodi alpí és una herba perenne de la família de les licopodiàcies que és present de manera rara en boscos de coníferes, landes i pastures dels estatges subalpí i alpí de la Vall d’Aran i Alt Pallars. El seu hàbitat arriba fins als 2700 m d'altitud.

### Enllaç extern

* Visió general de la planta
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Lycopodium clavatum

El licopodi és una herba perenne de la família de les licopodiàcies que és present de manera rara en boscos de coníferes i landes de l’estatge subalpí a les muntanyes occidentals d’Andorra i la Vall d’Aran, fins als 2000 m d'altitud.
| Inflorescència | Esporofil·le |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Lycopodium selago

El licopodi selago és una herba perenne de la família de les licopodiàcies que és present de manera rara en boscos de coníferes i landes dels estatges montà, subalpí i alpí de bona part del Pirineu català fins als 2800 m d'altitud.
| Aspecte de l'hàbitat | Detall de l'esporofil·le |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Mucizonia sedoides

La mucizònia de muntanya és una planta herbàcia anual de la família de les crassulàcies que es fa a congesteres d'alta muntanya de tota la serralada pirinenca. Poc freqüent, habita entre els 2.100 i els 3.000 m. En català es coneix també com a mucizònia congestera.
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Lathyrus pratensis

El gerdell bord és una herba prima i perenne, amb la tija angulosa, de la família de les lleguminoses rar al Pirineu català. Habita en prats humits de l'estatge montà fins als 2.000 m d'altitud. En català es coneix també com a guixa de prat o guixeta.
| Detall de la flor | Fulla |
| Detall de la tija angulosa | Fruit, llegum |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Lupinus polyphyllus

El llobí és una planta herbàcia perenne de la família de les lleguminoses força rar al nostre territori ja que es pot trobar naturalitzat tot i que és originari d'Amèrica del Nord. Cultivat i naturalitzat en vores de camins, es pot trobat a l'estatge subalpí del Pirineus orientals, concretament a la comarca de la Cerdanya, entre els 1.600 i els 2.000 m d'altitud.
| Aspecte general | Detall de la inflorescència (les flors poden ser de colors diversos: blaves, roses, purpúries com les d'aquestes imatges, etc.) |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Lycopodium annotinum

El licopodi annotí és una herba perenne de la família de les licopodiàcies raríssima i present en boscos i matollars en una única població a Andorra. Es fa fins als 1900 m d'altitud.
| Detall de les tiges vegetatives | Detall de les tiges amb l'esporofil·le |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Lathyrus tuberosus

La guixa és una herba perenne de la família de les lleguminoses força rar a la serralada pirinenca. Habita en els conreus i els marges de l'estatge montà i es pot a arribar a trobar fins als 1.600 m d'altitud. En català es coneix també com a guixa borda o guixó tuberós.
| Aspecte general | Detall de les flors |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Lathyrus linifolius

El guixó de muntanya és una herba glabra i erecta de la família de les lleguminoses comuna a la serralada pirinenca. Habita en boscs i landes acidòfiles de l'estatge montà i més rarament de l'estatge subalpí fins als 2.100 m d'altitud. En català es coneix també com a veça de muntanya.
| Aspecte general | Detall de la flor |
TORNAR a l'índex
# Llibre de cuina/Receptes/Llucets rostits
### Ingredients

* 4 llucets.
* Sal fina.
* Julivert fresc.
* Oli.

### Preparació

Netejarem i rentarem bé els llucets i els deixarem sencers. Posarem les graelles al foc i banyarem el peix, un cop salat, amb oli cru i el col·locarem a les graelles, tombant-lo de tant en tant. A l'hora de servir-lo l'empolsarem amb julivert abundant fresc i molt trinxat.
# Llibre de cuina/Receptes/Lluç a la planxa amb salsa romesco
### Ingredients

* 4 rodanxes de lluç d'uns 125/150 grs. de pes cada una.
* Sal fina.
* Pebre blanc en pols.
* 1 llimona.
* 1 got d'aigua ple d'oli fi.
* 1 tassa d'esmorzar plena de salsa romesco.

### Preparació

Rentat el peix, l'eixugarem amb un drap i li posarem sal i pebre. Prepararem la planxa ben calenta i hi farem les rodanxes de lluç, ruixant-les generosament amb oli. Un cop fetes, les presentarem a taula amb rodanxes de llimona i amb la salsa romesco en una salsera a part.
# Llibre de cuina/Receptes/Lluç al forn a l'estil de Cadaquès
### Ingredients

* 8 rodanxes gruixudes de lluç.
* 50 grs. d'olives verdes sense pinyol.
* 1 ceba mitjana.
* Julivert fresc.
* 1 llauna petita de xampinyons.
* 2 ous durs.
* 1 llimona.
* Oli.
* Sal.

### Preparació

Netejat el lluç, li posarem sal i col·locarem en una plata de forn amb la ceba pelada i tallada a rodanxes molt fines. El ruixarem amb oli i el suc de la llimona colat, li afegirem els xampinyons i olives (tot picat) i els ous pelats i també picats, així com una mica de julivert molt picat. Servirem el peix ben calent a la mateixa plata de la cocció.
# Llibre de cuina/Receptes/Lluç farcit al forn
### Ingredients

* 1 quilo i 1/4 de lluç de la part de la cua.
* 125 grs. de carn magra de porc.
* 2 cullerades grosses plenes de puré de tomàquet.
* 50 grs. de pernil.
* 1 ceba mitjana.
* 12 ametlles torrades.
* 1 cullerada grossa plena plena de mantega (no margarina).
* 12 avellanes torrades.
* 1 ou cru.
* 1 cullerada grossa ple de pa ratllat.
* 1 copa de vi plena de vi blanc sec.
* 200 grs. de pèsols desgranats o una llauna de 1/2 quilo.
* 1 llimona.
* 1 tassa i 1/2 d'esmorzar plena amb oli.
* Aigua.

### Preparació

Si els pèsols són del temps, els courem en aigua amb sal i, ben cuits, els reservarem. Tallarem una rodanxa fina del lluç de la qual treurem la pell i l'espina. A la resta de lluç li traurem l'espina obrint-lo pel llom. Ruixarem el peix amb llimona i el deixarem amarar durant 15/20 minuts. Tallarem la carn de porc i la rodanxa de lluç a bocinets que fregirem en una mica d'oli, després ho trinxarem i hi posarem sal i pebre, seguidament ho tornarem a tirar tot a la paella afefint-hi la mantega i l'ou, una mica batut barrejant-lo als costat del foc. Amb aquesta picada farcirem el lluç que lligarem amb molt de compte o bé cosirem. El greix restant el posarem en una plata al forn. En una mica d'oli hi fregirem la ceba pelada i trinxada molt fina, quan agafi color hi posarem puré de tomàquet, sal i ho deixarem fer tot junt uns 10 minuts. Entre tant picarem al morter les avellanes i les ametlles pelades, a les quals incorporarem el vi barrejant-lo amb el preparat de la paella i ho deixarem fer durant 5 minuts. En una plata (amb l'oli sobrer) col·locarem el lluç adobat amb sal, el cobrirem amb tota la salsa i el ficarem al forn, moderat, uns 5 minuts, passat aquest temps, el traurem i li netejarem amb un ganivet la superficie de tota mena de salsa que deixarem a les vores de la plata, empolsarem amb el pa ratllat tot el peix, als costats i damunt de la salsa hi aniran els pèsols escorreguts. Tornarem a ficar el peix al forn fins que estigui fet i daurat (uns 20/25 minuts). Per servir-lo li traurem el cosit i el passarem amb molt de compte a una plata, possant-hi al voltant la salsa i el pèsols.
# Llibre de cuina/Receptes/Macarrons

Els macarrons són un plat de pasta procedent d'Itàlia, que preparats amb carn i tomàquet, són molt recomanats a esportistes per la seva riquesa en hidrats de carboni (aporten molta energia). És un plat que presenta bona part de les vitamines del grup B.

### Ingredients

* 400 gr. de macarrons
* 2 talls de pernil salat
* 2 talls de pernil dolç
* 20 cm de llongonissa
* 4 tomaquets
* 1 ceba
* Sal.

### Preparació

Posar en una cassola d'alumini oli i una ceba tallada i es sofregeix a foc lent. A continuació s'hi afageixen, tot tallat a bocinets, dos talls de pernil salat, un de pernil dolç i uns 20 cm de llongonissa. Tot seguit s'hi posen quatre tomaquets escalivats i s'esclafen dins de la cassola. En aquest moment hi afegim la sal.
Tot això es cou fins que es comença a enganxar a la cassola. Llavors s'hi afegeixen els 400 grams de macarrons que prèviament hem bullit a part només amb aigua, amb una mica del seu suc.
Es deixa bullir a foc lent fins que marxa gairebé tot el suc.

### Variacions

* Es pot prescindir de la carn o del formatge; d'aquesta manera, però, el plat perd la seva aportació de lípids i proteïnes. De tota manera, els macarrons sense formatge són recomanats a persones amb hipertensió, problemes de ronyó o amb colesterol elevat.
* També es poden elaborar sense tomàquet escalivat, o substituint aquest per tomàquet fregit o quètxup (utilitzats més habitualment).
* Si es vol donar una mica més de sabor als macarrons, en el moment de bullir-los amb aigua es pot afegir una mica de julivert.

### Vegeu també

* Macarrons amb verdures
* Espaguetis

## Referències

* ↑ Origen dels aliments. Espai escoles - Col·legi de Framacèutics de Barcelona
* ↑ Calorías de las Pastas. Hipocrates.com
* ↑ Tablas de calorías. Muydelgada.com
# Llibre de cuina/Receptes/Lluç amb salsa de safrà
## Ingredients

Per a quatre persones:
* 4 tallades de lluç
* 8 gambes
* 150 g d'escopinyes
* una ceba
* 100 g de tomàquet ratllat
* una mica de julivert
* una mica de moraduix
* 2 alls
* sal i oli
* de 10 a 15 brins de safrà
* una copeta de conyac
* 2 cullerades de farina

## Preparació

* Enfarinolar les tallades de peix i fregir-les dins d'una paella amb oli. Anar-les posant dins una greixonera.
* Fregir les gambes dins del mateix oli i colocar-les a sobre el lluç.
* A part, bullir les escopinyes amb una mica d'aigua, perquè s'obrin. Una vegada obertes, colar-ne el brou en un recipient a part i, sense el brou, introduir-les a la greixonera.
* Sofregir la ceba i la tomata. Un cop fet, triturar el sofregit juntament amb sal, el safrà, el julivert, el moraduix, el brou de les escopinyes i el conyac. Tot seguit, cobrir amb aquesta salsa els ingredients de la greixonera.
* Posar a bullir la greixonera uns cinc minuts. Bon profit!
# Llibre de cuina/Receptes/Macarrons amb botifarra
### Ingredients

* 350 g de macarrons.
* 1 tassa d'esmorzar plena de tomàquet fregit.
* 1 pebrot fresc verd.
* 100 g de formatge ratllat.
* 300 g de salsitxes o de botifarra.
* 1/2 decilitre d'oli.
* Aigua.
* Sal.

### Preparació

Trencarem els macarrons a petits trossos (si ja no ho estan) i els courem amb aigua abundant i sal. Ja cuits i escorreguts els passarem per aigua freda i els guardarem. Trinxarem el pebrot, tallarem les botifarres o salsitxes a trossos, i ho afegirem tot, uns dos minuts, amb oli a la paella. Ajuntarem els macarrons escorreguts amb la salsa de tomàquet i amb el formtge ratllat, els barrejarem amb les botifarres o salsitxes i ho disposarem tot en una plàtera la qual ficarem al forn, més aviat a foc viu, però vigilant que no quedin massa torrats.
# Llibre de cuina/Receptes/Macarrons amb carreroles
### Ingredients

* Pasta de macarrons.
* Ceba.
* Tomàquet.
* Carreroles.
* Carn de tocino.
* Una mica de pernil salat.
* Formatge.

### Preparació

Mentre bullen els macarrons, passeu les carreroles per una paella perquè perdin l'aigua. En una paella a part feu el sofregit i afegiu-hi la carn picada i el pernil. Coleu els macarrons, quan faci uns vint minuts que bullin, remeneu-los amb el sofregit i col·loqueu-los en una safata per anar al forn. Poseu-hi formatge ratllat damunt. Tot seguit ja els podeu gratinar.
# Llibre de cuina/Receptes/Lluç estil Torre del Breny
### Ingredients

* 12 rodanxes de lluç que sigui més aviat gruixudes.
* 100 grs. de panses.
* 4 ous durs.
* 2 llimones.
* Sal fina.
* 1 tassa d'esmorzar plena de farina.
* 12 avellanes torrades.
* 12 ametlles torrades.
* Una mica de canyella en pols.
* Pebre negre en pols.
* 2 alls.
* Julivert fresc.
* 1 tassa d'esmorzar plena d'oli fi.
* 1 got de vi ple d'aigua.

### Preparació

El lluç serà fresc, un cop netejat li posarem sal i el suc de les llimones colat, l'enfarinarem i el fregirem en una paella al foc amb l'oli molt calent. A mida que s'aniran fregint els talls, els anirem col·locant en una cassola. Hi afegirem les panses que haurem nerejat i escaldat. Acte seguit farem una picada al morter amb els alls picats, unes fulles de julivert trinxades, les ametlles i les avellanes (ambdues pelades), una mica de canyella en pols i una altra mica de pebre negre. Quan tots aquests ingredients entiguin ben lligats, hi incorporarem l'oli sobrer de fregir el peix i l'aigua, que estarà bullint. Aquesta salsa l'escamparem per damunt del lluç que farem bullir uns moments a fi d'aconseguir més consistència durant aquesta cocció que ha de ser lenta i amb la cassola tapada (uns 10/12 minuts). Servirem el lluç, acompanyat dels ous durs pelats i tallats, cada un, pel mig.
# Llibre de cuina/Receptes/Macarrons amb fetge i xampinyons
### Ingredients

* 350 g de macarrons.
* 150 g de xampinyons.
* 4 fetges de pollastre.
* 1 ceba mitjana.
* 50 g de mantega.
* 1/2 fulla de llorer.
* 100 g de carn de porc.
* 50 g de cansalada.
* Sal.
* 1 pot de tomàquet fregit de 400 g més o menys.

### Preparació

En una cassola al foc hi tirarem la cansalada trinxada i, quan haurà deixat anar el greix, hi afegirem la ceba pelada i tallada així com la carn i els fetges (també trinxats), i ho deixarem fer al foc duran uns deu minuts, passats els quals, hi afegirem els xampinyons ben netajats. Ho remenarem i hi incorporarem la salsa, el llorer i la sal. Que es vagi fent, ben suaument al foc durant mitja hora. Courem ben bullits els macarrons amb aigua i sal i, ben escorreguts, en posarem la meitat en una plata fonda al forn recobrint-los amb la meitat del guisat de carn i salsa, els empolsarem de formatge ratllat i al damunt hi posarem l'altra meitat dels macarrons recobrint-los també amb la carn i salsa restants; ho empolsarem també amb formatge ratllat i els cobrirem amb la mantega a petites porcions. Els ficarem al forn que ja estarà calent, perquè es daurin. Els servirem en el mateix recipient on el hem fet.
# Esperanto

| « | {{{1L'esperanto és la millor solució per a la idea de llengua internacional. Fitxer:Albert Einstein Head.jpg}}} | » |
| — Albert Einstein, Científic. |||
El Viquillibre Esperanto està adreçat a totes aquelles persones que vulguin començar a aprendre l’esperanto, la llengua artificial més parlada del món.
La seva regularitat en la gramàtica, la derivació de les paraules per expressar tota mena de conceptes i l’ortografia completament fonètica que té en faciliten molt l’aprenentatge.

### Gramàtica i pronunciació

* L'alfabet
* Els noms i l'article
* Els adjectius
* Els verbs
* Prefixos i sufixos I
* L'acusatiu
* Els pronoms
* Les conjuncions
* Les preposicions I
* Els adverbis
* El grau comparatiu i superlatiu
* Prefixos i sufixos II
* Esperanto/La qüestió i la negació
* Els números
* Els correlatius
* Les preposicions II
* Els participis

### Exercicis
## Enllaços externs

* Associació Catalana d'Esperanto
* Ek!, un sistema per teclejar les lletres amb circumflex de l'esperanto per a Windows.
# Espeanto/Adverbis

Els adverbis són paraules que descriuen com es fa l'acció d'un verb. Tenen la terminació E i en català acostumen a acabar en -MENT. Tal com s'ha dit anteriorment, podem canviar la categoria gramatical d'altres paraules com adjectius, verbs i nom per tal d'obtenir-ne adverbis.
* Rapida=ràpid
* Rapide=ràpidament
* Bona=Bo
* Bone=Bé
* Gaja: content
* Gaje=alegrament
* Amiko=amic
* Amike=amigablement
En esperanto s'utilitzen en més situacions que en català.
* Mi kuras rapide. Corro ràpidament.
* Li estas hejme. És a casa. (Hejmo=casa (seva))
* Ili bone kuiras. Cuinen bé.
* Li parolas al mi amike. Em parla amigablement.
* Ŝi kriis laŭtvoĉe. Ella cridava (krii) en veu alta.(laŭt- Alta voĉ-veu, és una paraula composta, ho veurem més endavant)

## Adverbis AŬ

Són un grup d'adverbis que acaben en AŬ molt utilitzats.
* Adiaŭ: adéu. Encara que més habitualment s'utilitza ĝis.
* Almenaŭ: Almenys.
* Ankaŭ: També (o tampoc)
* Ankoraŭ: Encara.
* Baldaŭ: Aviat (dintre de poc)
* Hieraŭ: Ahir
* Hodiaŭ: Avui
* Kvazaŭ: Com si. Ili ludis kvazaŭ fratoj. Jugaven com germans (però no ho eren de debò)
* Morgaŭ: Demà.
* Preskaŭ: Gairebé, quasi

## Adverbis monosíl·labs

Altres adverbis que gairebé sempre s'utilitzen com adverbis.
* For: lluny (d'algun lloc)
* Jam: ja
* Ĵus: acabar de, tot just acabar de fer alguna cosa.
* Nun: ara
* Nur: només
* Plu: més (de duració)
# Escacs/Jugant al joc
## Jugant al joc

Col·loca les peces al taulell tal com es veu al diagrama. Les damess sempre es col·loquen a una casella del seu color. Els jugadors escullen qui juga amb blanques i qui amb negres. Es pot triar de mutu acord o a sorts. Les blanques sempre mouen primer (això es important per poder fer la notació). Després les negres, i així progressivament, alternant els torns entre blanques i negres. Sempre s'ha de moure a cada torn, simplement movent una peça o capturant. Només es pot moure una peça a cada torn, amb l'excepció de l'enroc. L'objectiu del joc es capturar el rei del jugador contrari. El joc acaba quan s'arriba a “escac i mat”, “taules” o un jugador es rendeix.

### Capturar

Capturar consisteix en moure una peça pròpia a la casella de la peça d'un adversari per eliminar-la i treure-la del joc.
Totes les peces menys el peó poden capturar si troben una peça de l'adversari a una casella a on poden moure.

### Escac i mat

Quan un jugador posa el rei de l'adversari en situació de ser capturat ha d'advertir-li dient “escac”. Es considera escac quan el rei pot ser capturat en el següent torn de l'adversari si el jugador no hi posa remei. Un jugador en situació d'escac està obligat a sortir de l'escac d'una de les següents maneres:
* Movent el rei
* Capturant l'atacant. Això no és possible si existeixen dues peces atacants.
* Bloquejant l'atacant. Els cavalls, per la seva capacitat de moure per damunt de les altres peces no poden ser bloquejats.
Si cap d'aquestes possibilitats és realitzable, l'escac es considera “escac i mat”, i l'adversari guanya.

### Taules

S'arriba a taules quan un jugador no té el rei en escac, però tots els seus possibles moviments el posarien en escac. Aquesta situació es considera un empat.
També s'arriba a taules si es repetix tres vegades el mateix moviment.

### Rendició

Un jugador pot donar el joc per perdut i rendir-se. Aquesta situació s'acostuma a expressar bolcant el rei sobre el taulell.

### Promoció

Quan un peó arriba a l'altra banda del taulell, el seu propietari el substitueix per una altra peça que no sigui un peó o un rei. Normalment es substitueix per la dama. A vegades, però, es substitueix per una peça de ranc inferior (el cavall).
Si el blanc escull una dama, el jugador negre podria fer escac i mat movent la torre.
Escollint un cavall, pot provocar un escac que acabi en taules.
# Escacs/Obertures bàsiques
## Objectius d'una obertura

Abans de veure algunes de les obertures més comuns que s'utilitzen avui dia, és important considerar què s'intenta aconseguir a l'obertura d'una partida.
Desenvolupament
S'hauria d'intentar moure les peces lluny d'on van començar, cap a caselles on puguin participar plenament al joc. Un cavall a c3 és més efectiu tant defensivament com agressivament que si estigués a b1. S'ha d'evitar moure les peces més de una vegada en una obertura, ja que això permet al contrincant moure més peces mentre un perd el temps. També s'ha d'evitar moure la dama a l'obertura, ja que es fàcil d'amenaçar amb el propi desenvolupament de les peces.
Controlar el centre
Les caselles del centre del taulell són crítiques per dues raons. Primer, les peces al centre són capaces de moure a més caselles que les dels extrems (un cavall a a3 pot moure només a 4 caselles, mentre que a c3 pot moure a 8 caselles). A més, controlant el centre es poden moure ràpidament peces de la banda del rei a la banda de la reina o al contrari.
Una de les grans veritats dels escacs és que l'atac per una banda està destinat a fallar si el centre no es troba suficientment controlat. Això és perquè un defensor amb un centre fort normalment serà capaç de moure suficient defensa cap aquella banda i contraatacar pel centre o l'altra banda. Per tant, s'ha de controlar el centre si es planeja un atac.
Tradicionalment, es pensava que la situació ideal era controlar el centre amb una majoria de peons, especialment amb peons a e4 i d4 (per les blanques). Ara, però, s'ha demostrat que és igualment valid controlar el centre amb peces i fer el mínim moviment de peons. La idea és que els peons centrals normalment porten a posicions permanents i poden bloquejar els atacs. Fiançant un alfil movent-lo a b2 o g2, i després a b3 o g3 permet a l'alfil mantenir un ull al centre sense haver de tenir-hi un peó posat.
Enroc Un rei al centre del taulell està obert a atacs. Normalment és una bona idea enrocar, el rei, ja que és més fàcil de defensar. Alguns jugadors sacrifiquen material per evitar l'enroc de l'adversari i ataquen amb ferocitat aprofitant la seva debilitat. L'enroc te també l'avantatge d'apropar les torres per tal de combinar-se en atac i defensa. Una vegada les peces s'han desenvolupat, el rei s'ha enrocat i les torres es troben combinades, l'obertura s'ha acabat.

## Obertures bàsiques

Les següents són algunes obertures estàndards. Totes elles són jugables i porten a partides raonables.

### Obertures amb el Peó del Rei
#### Obertura espanyola

1. e4 e5, 2. Cf3 Cc6, 3. Ab5...
normalment continua... 3....a6, 4. Aa4, Cf6 5. 0-0...

#### Obertura italiana

1. e4 e5, 2. Cf3 Cc6, 3. Ac4...

#### Defensa Siciliana

1. e4 c5....
pot continuar...
2. Cf3 Cc6, 3. d4, cxd4, 4. Cxd4...

#### Defensa Francesa

1. e4 e6, 2. d4 d5

### Obertures amb el Peó de la Dama
#### Gambit de Dama Declinat

1. d4 d5, 2. c4 e6 (o ...c6)

#### Gambit de Dama Acceptat

1. d4 d5, 2. c4 dxc4

#### Defensa Índia de Rey

1. d4 Cf6
El joc pot continuar
2. c4 g6, 3.Cc3 Ag7, 4. e4 d6

### Altres obertures
#### Obertura anglesa

1. c4 e5