OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Scoparia dulcis
## Propietats

L’oli essencial és antimicrobià, la espècie Scoparia Dulcis Linn (Scrophulariacae, "anisillo") , es coneix per a seva utilització en el tractament de la diabetis (Latha et al. 2004). Barnús (1997) ha informat del seu ús tradicional com antiespasmòdic, digestiu i tònic estomacal. De l'espècie Solanum subinerme (Solonaceae, "colló de gat") No hi ha estudis.

## Contraindicacions

Desconegudes( utilitzar amb precaució).

## Mètode de preparació

20gr per litre. 3 taçes diàries.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Salze blanc

El salze blanc, salze grec o sàlic (Salix alba) és un arbre de la família de les salicàcies. Els sinònims de l'espècie són Salix alba L. forma chermesina i Salix alba L. var. britzensis. Per a referir-se a la planta en català, se la pot anomenar de diferents maneres: sarga, saule, vimenera, vimera o vimetera.

## Propietats

analgésic, antiinflamatori, sedatiu, calma el dolor y la inflamació.

## Contraindicacions

No sdr Reye, anticoagulants, intolerencia salicilats, problemes digestius, ni davant la presencia de tinnitus.

## Mètode de administració

20-40 gr en un litre d´aigua.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Saüc

El saüc (Sambucus nigra) és un arbust caducifoli del gènere Sambucus, que tradicionalment s'assignava a la família de les Caprifoliàcies però que les recerques genètiques l'han fet ubicar actualment dins la família de les Adoxàcies. Aquest arbust el trobem bàsicament a l'entorn europeu, especialment a les conques del Mediterrani.
Sambucus prové etimològicament de la paraula grega sambuca, nom d'un antic instrument musical utilitzat pels romans fet amb fusta de saüc, i nigra prové del llatí i vol dir negre (referint-se al color dels seus fruits madurs). En català, el saüc rep altres denominacions com saüc verd, saüquer o saüquera, considerats noms populars i sabuc en septentrional.

## Propietats

Expectorant, antireumàtic, antigotós, per l’àcid ùric, afeccions oculars, antiinflamatori, lleugerament laxant, diaforètic, antiviral.

## Contraindicacions

Els fruïts verds són tòxics, vigilar hipotensió en tractaments amb d’altres diürètics, pot complicar l’embaràs.

## Mètode de preparació

20gr per Litre. 3 taçes diàries.

## Cultiu

S’esqueixa de primavera estiu, es talla un tros de rama, es clava al terra i arrela molt fàcilment. S’adapta a tot tipus de climes i terrenys, especialment als climes freds. Neix espontàniament als marges i cases derruïdes. Mesura de tres a sis metres d’ample i uns 10 metres d’alt mes o menys. Es caducifoli.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Saponaria officinalis

L'herba sabonera (Saponaria officinalis), també anomenada en català sabonera comuna, sabó de gitana, saboneta, sabonera o saponària, és una planta herbàcia de la família Caryophyllaceae present a Europa, Àsia i Amèrica del Nord, sobretot a llocs humits. A Catalunya es localitza en determinats punts de l'Ebre, en el sud, i a les salzedes i arenys fluvials, en el nord. Tal com el seu nom indica, officinalis, s'ha utilitzat molt en oficines de farmàcia, però en el present s'utilitza poc.

## Propietats

Mucolítica, expectorant, antitussigen. Trastorns de la pell- analgèsica local. Antiinflamatori a(els saponòsids inhibeixen la prostaglandín-sintetasa). Hipolipemiant (els saponòsids es combinen amb els àcids biliars i inhibeixen l'absorció intestinal de colesterol). Diürètic, sudorífic, colerètic. Antitumoral, antigotosa per a rentar la roba ja que desengreixa.

## Contraindicacions

Molt tòxica, ús d’especialista. Pot provocar parades dels centres nerviosos( respiratoris , cardíacs). Irrita severament les mucoses.

## Mètode de preparació

50gr per Litre. 3 tasses diàries.

## Cultiu

Es sembra de primavera a estiu. Es pot plantar tot el any. Rebrota d’arrel i es pot trasplantar aquests rebrots. S’adapta bé a tot tipus de climes i terrenys, pertany a terrenys humits i arenosos però s’adapta be a test i a terres argilosos. Es planta cada 60cm. Es perenne.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Serpol (Thymus serpyllum)

El serpol (Thymus serpyllum) és una espècie de planta del gènere de la farigola o timó (Thymus). És originari d'Europa. És un subarbust prostrat d'uns 2 cm d'alt i uns 10 cm de llarg. Les fulles són persistent i ovals d'uns 3 a 8 mm de llargada. Les flors són menudes i flairoses de color rosa porpra. S'utilitza sobretot per a fer infusions.

## Propietats

La planta és tònica i estimulant, antiespasmòdica, útil en afeccions de tipus nerviós, estomacal i desinfectant de les vies digestives, adequada en els trastorns gastrointestinals. És expectorant, l'essència destil•lada de les tiges frescos entra en la composició de gotes contra els refredats de les vies respiratòries superiors, tos i tos ferina, també en la preparació d'ungüents. En usos externs, els banys de serpoll curen les nafres i ferides supurants. Per la epilèpsia en infusió.

## Contraindicacions

Embaràs ,lactància, insomni, nerviosisme, ansietat , taquicàrdia.

## Mètode de preparació

2gr-4gr per taça. 3 taçes diàries. 20 gr x litre.

## Cultiu

Es sembra o esqueixa de primavera a estiu. S’adapta be a climes freds i càlids i a tot tipus de terres. Es planta cada 40cm. Es pot plantar tot l’any. Si es recull en flor té molt més aroma. Es perenne.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Santolina (Santolina Chamaezyparissus)

L'espernallac, camamilla groga o camamilla de Maó (Santolina chamaecyparissus) és una planta de la família de les compostes. L'espernellac també rep altres noms comuns: camamil·la, broida femella, camamilla groga, camamilla blanca, camamilla de la Mola (a Maó), herba de Sant Joan, botja de Sant Joan, flor de Sant Joan, cordonet.
Es troba en zones pedregoses o argilenques assolellades, majoritàriament calcàries, des del nivell del mar fins als 2.000 m d'altitud. És una mata que pot fer tres pams d'alçada quan està florida, amb nombroses tiges primes i quasi verticals que porten les inflorescències. Les fulles són esparses, lineals, i amb nombrosos segments de fins a 1-2 mm situats en diverses files. Aquesta forma de les fulles dóna a l'espernallac una certa semblança al xiprer. Precisament, l'epítet específic chamaecyparissus vol dir xiprer nan. Les inflorescències són arrodonides, amb totes les floretes iguals i tubuloses. Sol tenir un color grisenc i tota la planta és molt aromàtica. No confondre amb la camamilla romana.

## Propietats

Digestiva, eliminen cucs intestinals, conjuntivitis.

## Contraindicacions

En consum esporàdic o limitat desconegudes.

## Mètode de preparació

2-3gr per tassa

## Cultiu

Es sembra a la primavera o estiu. Es pot multiplicar per esqueix. S’adapta molt be a tot tipus de climes i terrenys, fins i tot els més àrids i secs. S’adapta be a cultiu de seca. Es planta cada 60cm. Es Perenne.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Sajolida (Satureia Montana-Satureja Hortensis)

La sajolida silvestre (Satureja montana) és una planta aromàtica perenne dins la família de les lamiàcies. És una planta nativa de les regions temperades càlides del sud d'Europa incloent el mediterrani ibéric.
És un subarbust semiperennifoli que arriba a fer 40 cm d'alt. Les fulles són oval-lanceolades, 1–2 cm de llargada i de 5 cm d'amplada. Les flors són blanques.

## Propietats

És un potent antisèptic intestinal. Digestiu. Estimulant nerviós i sexual. El seu ús pot es centrar en el tractament de les infeccions intestinals, gastritis, gastroenteritis, meteorisme i atonia nerviosa i sexual, antisèptica, bronquitis, faringitis, asma.

## Contraindicacions

Hipersensibilitat.

## Mètode de preparació

2gr-3gr per taça.

## Cultiu

Es sembra a la primavera o estiu. Es pot multiplicar per esqueix. Es pot plantar tot l’any a excepció de la Satureja hortensis que es anual, per això l’hem de sembrar i plantar a la primavera. S’adapta be a tot tipus de climes i terrenys, fins i tot els més freds. Es planta cada 40cm. Es perenne a excepció de la Hortensis.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Ruda

Les rudes (Ruta) són el gènere de plantes que donen nom a la família Rutaceae. Considerades plantes medicinals (hi ha una dita Catalana: "Qui té ruda Déu l'ajuda"), segons les dosis, són bàsicament plantes d'una gran toxicitat. També s'han usat tradicionalment com a abortiu.

## Propietats

Abortiva, antireumàtica, dolors còlics, angiorreforçant (venes i artèries), amb oli macerat de ruda pel dolor de qualsevol tipus, reumàtic, cervicals... En tintura va molt bé per otitis.

## Contraindicacions

Embaràs, gastroenteritis i pot provocar mal de cap, al·lèrgia.

## Mètode de preparació

2 g per tassa, 2 tasses diàries.

## Cultiu

Es sembra a la primavera o estiu. Es pot multiplicar per esqueix. Es pot plantar tot l'any. S'adapta molt be a tot tipus de climes i terrenys. S'adapta en secà però prefereix una mica de reg. Un excés de reg no li agrada. Es planta cada 60 o 80 cm. És perenne.
# Llibre de cuina/Receptes/Carn farcida
### Ingredients

* 700 grs. de "tall que es pela", de vedella.
* 100 grs. de carn magra de porc.
* 80 grs. de pernil.
* 2 ous (un de cru i l'altre dur).
* 2 tomàquets mitjans.
* 1 ceba mitjana.
* 5 pastanagues mitjanes.
* 50 grs. de tàperes.
* 1 cullerada grossa plena de pebre vermell dolç.
* Una mica de canyella en pols.
* 1 tòfona.
* Sal.
* 100 grs. de llard.
* Aigua.

### Preparació

Prepararem la carn, que serà d'una sola peça, de manera que formi com una bossa. Picarem la carn magra, el pernil, la tòfona, les tàperes i l'ou dur, lligant-ho tot amb l'altre ou cru i amanint-ho amb sal, pebre i canyella. Farcirem amb tot això la peça de carn i cosirem l'obertura. En una cassola al foc amb el llard hi posarem la carn a fi de es dauri i li afegirem la ceba pelada i tallada a trossos així com una de les pastanagues tallada a discos un cop pelada. Ho deixarem daurar i hi afegirem els tomàquets pelats i tallats a trossos, sal i aigua fins a cobrir. Coura 40/60 minuts i, un cop treta la carn, colarem la salsa i tirarem les pastanagues restants, cuites al vapor i tallades a discos, a la cassola junt amb la salsa colada. Podem servir la carn sencera (15 minuts abans de servir-la la tornarem a posar a la cassola perquè s'escalfi). Si la volem tallada ho farem en fred i escalfant-la després i barrejant-la, amb compte, amb les pastanagues, poc abans de servir-la.
# Llibre de cuina/Receptes/Carn amb peres i castanyes
### Ingredients

* 1/4 de quilo de carn de vaca (o de bou) tallada a talls fins.
* 1 copa de licor plena de vi blanc sec.
* 150 grs. de tomàquets frescos.
* 1 cullerada grossa plena de farina.
* 1/4 de litre d'oli.
* 1 all.
* 6 ametlles torrades.
* 1 llesca de pa fregit.
* 4 peres cuites senceres i pelades.
* 16 castanyes cuites i pelades
* Aigua.
* Sal.

### Preparació

En una part de l'oli posat en una cassola al foc, hi sofregirem la carn a la que haurem tirat sal. Abocarem el vi blanc en un pot al foc i li afegirem dues o tres cullerades d'oli, el tomàquet pelat i reduït a puré cru, la farina i una picada que farem al morter amb l'all, les ametlles i el pa fregit; això, desfet en una mica d'aigua, ho addicionarem a la carn. La servirem acompanyada de les peres i les castanyes.
# Llibre de cuina/Receptes/Carn estofada
## Ingredients

* 800g de vedella tallada a trossos
* 250g de bolets
* 150ml de vi negre o de brandi
* 100g de pèsols
* 1 tomàquet
* 1 ceba
* 1 galeta Maria o un bocí de pa sec
* 1 fulla de llorer
* 4+1 dents d'all
* 1 cullerada d'ametlles o avellanes
* oli d'oliva
* romaní
* farigola
* julivert
* sal

## Preparació

Talleu finament o ratlleu la ceba. Renteu el tomàquet i talleu-lo finament. Feu un tall a cada all. En una cassola, feu un sofregit amb quatre alls, les herbes, la ceba i el tomàquet. Quan comenci a estar cuit, afegir la carn, saleu i pebreu. Remeneu bé i afegiu el vi. Coueu uns cinc minuts més. A part, en un cassó amb una mica d'aigua haureu cuit uns minuts els pèsols. Tireu l'aigua de bullir els pèsols a la cassola amb la carn, afegiu una mica més d'aigua fins a cobrir-la. Pugeu el foc fins que bulli. Coeu uns 20-25 minuts a l'olla a pressió. Afegiu els pèsols i els bolets. Peleu una dent d'all i piqueu-lo al morter amb la galeta i les avellanes, deixateu-lo amb una mica de brou de la cassola i tireu-lo-hi. Deixeu-lo fer xup-xup cinc minuts més, rectifieu de sal i ja el podeu servir. Aquest plat es pot reescalfar i de fet l'endemà és sempre millor. També es pot congelar.

## Variants i comentaris

Es pot acompanyar de patates talades a dauets i fregides. Si voleu les podeu afegir a la cassola un minut després de la picada.
Els bolets poden ser secs, que s'hauran de posar a remullar abans, o frescos, salvatges o xampinyons, segons el vostre gust. Els xampinyons és millor tallar-los a rodanxes, i els podeu passar una mica per la paella abans de tirar-los a la cassola.
Els pèsols es poden substituir per una altra verdura: mongeta verda, carxofa, etc.
També es pot fer amb porc, en comptes de vedella, però aleshores els temps de cocció a l'olla a pressió és una mica més curt.
Les herbes i espècies es poden modificar al gust de cadascú. Les proporcions d'ingredients també.
# Llibre de cuina/Receptes/Carn magra a la catalana
### Ingredients

* 1 quilo de carn magra en un sol tros.
* 100 grs. de cansalada fresca.
* 2 cebes.
* 1 cabeça d'alls.
* 1 tomàquet.
* 1 llesca de pa.
* 1/2 got d'aigua, de vi ranci.
* 1 copa de licor de conyac.
* 3 cullerades grosses plenes de llard.
* 1 fulla de llorer.
* Sal.
* Pebre blanc en pols.
* 1 tassa d'esmorzar plena d'aigua o, millor, brou.

### Preparació

Triarem preferentment una porció de carn que sigui ben magra i l'entatxonarem amb la cansalada tallada a tires. Posarem el llard en una cassola al foc, sofregint-hi la carn; hi afegirem els alls, les cebes, el tomàquet (tot pelat i tallat a trossos), deixant-ho fer durant 15/20 minuts. Hi afegirem el vi, el conyac i una mica d'aigua o de brou. Quan la carn estigui gairebé feta hi posarem la molla de pa. En el moment en què la carn sigui ben tova passarem la salsa pel xinès, si és massa clara l'espesseirem fent-la bullir a foc viu i, si la veiem massa espessa l'aclarirem amb una mica d'aigua o be de brou, rectificarem de sal i pebre, i l'abocarem damunt la carn.
# Llibre de cuina/Receptes/Carn amb tòfones
### Ingredients

* 400 grs. de carn de vaca o de bou, picada.
* 400 grs. de carn magra de porc picada.
* 50 grs. de pernil especial per a guisar.
* 2 ous crus.
* 500 grs. de conill.
* 25 grs. de cansalada.
* 2 cullerades gosses plenes de vinagre.
* 1 gotet de vi, ple de vi blanc sec.
* 1 cullerada grossa plena de pebre vermell, dolç.
* Una mica de canyella en pols.
* 50 grs. de mantega.
* 1 gotet de vi ple de xerès sec.
* 5 tòfones.
* 50 grs. de moixernons (bolets).
* Sal.
* 100 grs. de pa ratllat.
* 3 cullerades plenes de llard.

### Preparació

Unirem bé les classes de carn picada, el pernil, una de les tòfones i els moixernons i ho posarem en una plata a la qual incorporarem el xerès, els ous, el pebre, així com la sal i ho barrejarem tot perfectament. La massa que en resulta la passarem pel pa ratllat i la ficarem al forn en una plata amb el llard (a forn baix). Cal que ho vigilem bé. Quan s'haurà refredat, la tallarem a trossos ben ajuntats, que faci l'efecte d'estar sencera. Escollirem la resta de les tòfones tendres que siguin de la mateixa mida, i les rentarem bé fent-les bullir en vi blanc, i formant amb elles i la mantega una mena de pasta, que incorporarem a la carn en el moment de presentar-la a taula.
    Els moixernons són uns bolets que, a més de frescos, també els podem trobar assecats. Només cal posar-los en remull mitja hora abans d'utilitzar-los.
# Llibre de cuina/Receptes/Carn de vedella amb llagostins
### Ingredients

* 1 quilo de carn de vedella.
* 50 grs. de llagostins.
* 1 ceba.
* 2 alls.
* 2 tomaquets.
* 4 patates.
* 50 grs. d´espinacs.
* Julivert.
* Oli.
* Sal.
* Pebre roig o negre.
* Safrà.
* Aigua.

### Preparació

Escalfen l'oli i agafem els alls de porró, i els tomaquets, ceba i pebrot. Els fregim i quant estiguin ben fregits tIrem la carn i les quatre patates trosejades i tirem aigua alhora que incorporem les espècies. Tanquem la olla i ens esperem que estigui ben fet.
# Llibre de cuina/Receptes/Carn de vedella amb mongetes
### Ingredients

* 800 grs. de carn de vedella.
* 200 grs. de mongetes blanques seques.
* 100 grs de cansalada.
* 100 grs. de botifarra crua.
* 1 llauna de tomàquet fregit.
* 1 cullerada grossa plena de farina.
* 2 pastanagues mitjanes.
* 3 alls.
* 1 ceba mitjana.
* Una mica d'orenga.
* Una mica de farigola.
* Pebre negre en pols.
* Aigua.
* 100 grs. de llard.
* Sal.
* 100 grs. de pa tallat a llesques fines com per a sopa.

### Preparació

Bullirem les mongetes (ja remullades) amb la cansalada tallada a daus, aigua i sal. En una cassola, que puguem després presentar a taula, hi tirarem el llard (o l'oli) i la posarem al foc. Quan estigui ben calenta, hi tirarem la carn, tallada a trossos, la ceba ben pelada i trinxada, els alls pelats i sencers i la farina. Quan haurà agafat color, hi afegirem quatre cullerades del tomàquet fregits i mig litre del brou en què han bullit les mongetes, així com la cansalada, una mica de farigola, una altra mica d'orenga, les pastanagues pelades i tallades a rodanxes, les mongetes i una mica de sal i pebre. Al voltant de la cassola hi posarem trossos de les botifarres que haurem tallat, cuidant que l'aigua ho cobreixi tot, ho ficarem al forn ben calent 20/30 minuts. Abans de servir-lo (uns 10 minuts) extraurem les herbes i tirarem pel damunt el pa torrat i picat. Ho tornarem a ficar al forn fins que quedi daurat.
# Llibre de cuina/Receptes/Carn magra amb prunes
### Ingredients

* 4 filets de carn magra (un pes de 600/700 grs.
* 250 grs. de prunes seques.
* 50 grs. de pinyons pelats.
* 1/2 ceba.
* 1 all.
* Julivert fresc.
* 1 tassa d'esmorza plena d'oli.
* Sal.
* 1 gotet de vi, ple d'aigua.

### Preparació

Fregirem la carn amb sal a la paella i la passarem després a un plat que reservarem. A l'oli de fregir la carn hi sofregirem la ceba, els tomàquets, ambdós pelats i picats, l'all i el julivert, també picats, i quan estigui fet, hi afegirem el gotet d'aigua. Passarem la salsa pel passapurés i la tirarem pel damunt de la carn. Posarem les prunes i els pinyons 10 minuts a remull en una mica d'aigua bullenta. Disposarem els filets de carn en una cassola juntament amb les prunes i els pinyons, ben escorreguts, i ho farem bullir lleugerament un 5/8 minuts.
# Llibre de cuina/Receptes/Carn amb peres
### Ingredients

* 800 grs. de tapaplana o tapa.
* 400 grs. de peres.
* 1 gotet de vi ple de vi ranci.
* 1 llesca de pa fregit.
* 4 avellanes torrades.
* 2 tomàquets mitjans.
* 1 ceba mitjana.
* 1 cullerada grossa plena de pebre vermell.
* Una mica de canyella en pols.
* 100 grs. de llard.
* Aigua.

### Preparació

La carn la tindrem en una sola porció o tros, li posarem sal, el lligarem amb un cordill fi i el posarem a rostir en una cassola amb el llard, sal, una mica de canyella i el pebre; quan agafi color, hi afegirem la ceba pelada i tallada a trossos, i els tomàquets també trinxats. Ho treballarem tot junt uns 10 minuts agregant-hi una mica d'aigua que bulli fins que l'aigua s'hagi reduït. Retirarem la carn, colarem la salsa i farem una picada amb el pa fregit i les avellanes. La tirarem a la salsa, incorporant-hi alhora les peres i el vi ranci. Si les peres són grosses, les tallarem a quatre trossos i, si són petites, les deixarem senceres; ho deixarem coure 30 minuts. abans de servir-ho a taula afegirem la carn que haurem tallat a trossos després de treure-li el cordill.
# Llibre de cuina/Receptes/Carn de vedella amb olives
### Ingredients

* 800 grs. de carn de vedella.
* 1 ceba mitjana.
* 1 tomàquet mitjà.
* Una mica de canyella en pols.
* Pebre blanc en pols.
* Sal.
* 200 grs. d'olives verdes sense pinyol.
* Aigua.
* 100 grs. de llard.

### Preparació

La carn estarà en una sola peça i lligada. La fregirem en una cassola amb el llard, la ceba, el tomàquet (ambdós pelats i picats), sal, canyella i pebre. Quan la carn ja estigui daurada, li afegirem una mica d'aigua i la deixarem fer fins que haurà absorbit tota la seva aigua. Colarem la salsa, tirant-hi a continuació les olives, bullides prèviament perquè no siguin salades, i les deixarem coure 20 minuts. Tallarem la carn a rodanxes després de treure'n el cordill, i la servirem guarnida amb les olives i la salsa que aquestes tinguin.
# Llibre de cuina/Receptes/Cols de Brusel·les amb cansalada fumada
### Ingredients

* 500 grs. de cols de Brussel·les.
* 75 grs. de mantega.
* 100 grs. de cansalada fumada.
* 1 litre i mig d'aigua.
* Sal.

### Preparació

Netejarem bé les cols, sense les fulles grogues, els tallarem la part negra del tronxo, marcant-hi petits talls en forma de creu per a facilitar la cocció. Acte seguit les bullirem en l'aigua amb sal, passant-les després per l'aigua freda i escorrent-les un cop estiguin fetes. Fregirem a la paella la cansalada trossejada fins que agafi color, llavors afegim la mantega i les cols de Brussel·les, salteja-les uns 10/15 minuts, servint-les tot seguit.
# Llibre de cuina/Receptes/Confitat de costella, llomillo i botifarra blanca
## Ingredients

* Costella.
* Botifarra blanca.
* Llomillo.
* Llard.

## Preparació

Talleu la costella a daus, quatre o cinc dies després d'haver matat el tocino. Fregiu en una cucota la costella, el llomillo i la botifarra —salats, i amb força llard de tocino— fins que quedin ben cuits. Deixeu refredar els talls, col·loqueu-los en una tupina o un pot de vidre i cobriu-los tots de llard de tocino. Si voleu suavitzar la fortor del gust del llard, barregeu-lo amb una part d'oli d'oliva. És important que quedi ben cobert. Normalment es recomana que deixeu reposar el confitat durant un mínim de tres mesos abans de consumir-lo. Quan vulgueu menjar-ne, només haureu de destapar la tupina, treure'n la porció que vulgueu consumir i passar-la per la paella amb el llard que hi hagi quedat enganxat. El confitat pot conservar-se sense cap problema uns set o vuit mesos, sempre que el torneu a deixar cobert de llard cada cop que obriu la tupina. També podeu fer confitat de cadascun dels ingredients per separat.
# Llibre de cuina/Receptes/Coloms amb col
### Ingredients

* Coloms.
* Ceba.
* Farina.
* Col.
* Ou.
* Sal.

### Preparació

Rostiu els coloms amb força ceba. Amb les fulles de col bullides feu els farcellets i arrebosseu-los amb ou i farina abans de fregir-los. Poseu-los una estoneta amb els coloms i ja es poden menjar.
# Llibre de cuina/Receptes/Conill a l'Empordanesa
### Ingredients

* 1 conill gros i tendre.
* 12 cebetes fresques.
* 100 grs. de cansalada magra.
* 100 grs. de llard.
* 1 copa de licor, plena de vi negre.
* 15 grs. de xocolata.
* 150 grs. d'avellanes.
* 50 grs. de pinyons pelats.
* 1 cullerada grossa plena de farina.
* 1 fulla de llorer.
* Una mica de farigola.
* Julivert fresc.
* Pebre negre en pols.
* Sal.
* Aigua.

### Preparació

Posarem al foc una cassola amb el llard, la cansalada tallada a trossets i les cebetes, pelades i tallades pel mig. Hi afegirem el conill tallat a trossos i ho sofregirem tot molt bé. Quan hagi agafat color hi posarem la farina, que es dauri una mica, i hi afegirem el vi i un decilitre d'aigua, així com un manat d'herbes amb llorer, farigola i julivert. Ho adobarem amb sal i pebre, ho taparem i ho deixarem coure lentament durant dues hores. Vint minuts abans d'acabar la cocció, hi afegirem les avellanes, pinyons i xocolata, picats al morter i diluïts amb una mica més d'aigua.