OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Vesc

El vesc o visc (Viscum album) és una planta hemiparàsita que viu al damunt de branques, principalment en arbres de fulla caduca, com pomers o pollancres, però també sobre algunes espècies de pins. És originària d'Europa, i de l'oest i sud d'Àsia, és espontània a la península Ibèrica, i ha estat introduïda a Amèrica del Nord (a Califòrnia el 1900 i a la Colúmbia Britànica cap al 1988). El nom en llatí "viscum" té un origen incert, però es creu que ve de l'indoeuropeu i vol dir "força". Pel que fa a "album" es refereix a blanc, que fa referència del color del fruit que són baies. És una de les plantes típiques del Nadal, al costat del grèvol, el galzeran (Ruscus aculeatus) i la flor de Nadal o Poinsettia. Se li atribueix (com a moltes plantes) la bona sort. En el druïdisme antic se la considerava una planta sagrada que havia de ser tallada amb una falç d'or pel druida (tradició molt coneguda actualment per les referències habituals als còmics d'Astèrix).

## Propietats

El vesc és un potent hipotensor amb propietats antiespasmòdiques i diürètiques pel que s'usa en: hipertensió, prevenció de l'arteriosclerosi, litiasi renal, afeccions reumàtiques. És antiepilèptica. Molt útil en trastorns prostàtics. Són altament reconegudes les seves propietats en tractaments de tumors malignes. Són nombrosos els metges que consideren que el vesc exerceix la seva activitat sobre els tumors sobretot en administració per via parenteral, mentre que per via oral es requereixen diversos mesos abans de notar la seva eficàcia. Externament: papil·lomes, condilomes.

## Contraindicacions

Cardiopaties, tractament amb cardiotònics (el vesc conté un glucòsid amb acció cardiotònica, la viscoflavina). Insuficiència renal. malalties del fetge. Desaconsellable en l'embaràs, lactància, nens, hepatopaties, per la presència d'alcaloides, especialment la viscalbina.

## Mètode de preparació

1gr-5gr per litre d’aigua.

## Cultiu

Es una planta que parasita als arbres com el pi, desconeixem si es pot cultivar. La mateixa planta té un sistema d’arrelament, probablement si la esqueixem i el traslladem a un altre arbre enganxará i arrelará.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Veronica officinalis

Veronica officinalis és una planta de la família de les escrofulariàcies, que popularment és coneguda com a herba dels leprosos, herba dels llebrosos, té del país, té de muntanya, verònica, verònica oficinal o te d'Europa. Es tracta d'una planta molt coneguda per Europa i per la varietat d'aplicacions que se li ha donat des de fa molts anys.
El seu nom científic complet és Veronica officinalis L. Sp. Pl.1:11 1753.

## Propietats

El principi amarg li confereix propietats aperitives i digestives; els tanins propietats astringents; els saponòsids propietats balsàmiques. Les propietats com a antiinflamatoria i antial·lèrgica són proporcionades pels heteròsids. També és sedant, antiulcerosa, antimicrobiana (per bacteris Klebsiella pneumoniae i Staphylococcus aureus) i antifúngic (pel fong Candida albicans).
Popularment es considera depurativa.

## Contraindicacions

No descrites.

## Mètode de preparació

5 grams per 250 ml en infusió de fulles i flors.

## Cultiu

- Llum: mitja ombra o ple sol. Temperatures: climes suaus mes aviat calorosos, protecció a les gelades.
- Sol: el terreny tou, permeable amb fertilitzant mineral.
- Humitat: certa humitat ambiental.
- Reg: davant l'excés de calor requereix força reg.
Neix bé de llavor i s'esqueixa correctament.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Vocabulari mèdic

Antifúngic: combat els fongs, micótic.
Aperitiu: estimula la gana, beguda o menjar que s'ingereix abans del menjar principal.
Astringent: són substàncies que aplicades en forma externa local (tòpica), retreuen els teixits i poden produir una acció cicatritzant, antiinflamatòria i antihemorràgica.
Avitaminosi: manca de vitamines.
Balsàmic: referit a la conseqüència d'aplicar extractes vegetals (Bàlsam) sobre un teixit viu.
Béquic: antitussigen.
Cardiotònic: tònic cardíac.
Carminatiu: expulsa gasos i flats.
Catàrtic: purificador, purgant.
Citotástic: es refereix a la propietat de certes substàncies o organismes a ser tòxics a cèl·lules.
Colagog: expulsa bilis.
Colerètic: activa producció de bilis.
Demulcent: substància viscosa de protecció local.
Detersiu: propietats com detergent / dissolvent.
Dispnea: dificultat per respirar.
Dispèpsia: Disfunció del procés digestiu.
Diürètic: augmenta la secreció d'orina.
Diaforètic: indueix la sudoració.
Disúria: dificultat o dolor en orinar.
Edematós: redueix inflor dels teixits.
Emenagog: normalitza la menstruació.
Emolient: estova dureses o tumors.
Estomáquic: afavoreix l'estómac, digéstico.
Eupéptic: afavoreix la digestió.
Febrífug: antipirètic, redueix la febre.
Galactógen / Galactagog: estimula secreció de llet.
Helmíntic: contra Helmints (cucs com la Tenia) helmintiasis.
Hemostàtic: talla les hemorràgies.
Hipocolesterolemiant: redueix el colesterol.
Hipolipemiant: disminueix lípids.
Lactífug: inhibeix secreció de llet materna.
Midriàtic: dilata les pupil·les.
Mucílag: substància vegetal viscosa o solució aquosa espessa d'una substància gomosa.
Oligúria (anúria): reducció o absència d'orina.
Oxitòcic: estimula evacuació del úter, abortiu.
Recidiva: reaparició d'un mal.
Rubefascent: provoca rubicundez o rubor.
Sialagog: provoca la salivació.
Vermífug: expulsa o mata cucs intestinals.
Vesicant: produeix butllofes a la pell.
Vulnerari: cura nafres i ferides.
# Llibre de cuina/Receptes/Patates amb pernil i formatge
### Ingredients

* 1 quilo de patates.
* 1 tassa d'esmorzar plena de salsa beixamel.
* 150 grs. de pernil per guisar.
* 100 grs. de formatge ratllat.
* 2 cullerades grosses plenes de mantega o margarina.
* Sal.
* Pebre blanc en pols.

### Preparació

Pelarem les patates i les tallarem a rodanxes més aviat fines. Tallarem també el pernil a trossos petits. En una plata per al forn, que poguem després treure a taula, untada prèviament amb una mica de mantega, hi anirem posant sostres de patata i a sobre una mica de salsa beixamel, pernil, formatge, mantega, sal i pebre; després un altre sostre de patates. Al damunt de l'últim sostre uns trossets de mantega. Posarem la plata al forn cuidant que les patates es facin bé, amb foc per dalt i per baix. Vigilarem que no es cremin.
# Llibre de cuina/Receptes/Patates cuites amb pell
### Ingredients

* 6 patates mitjanes de pell fina.
* Paper d'alumini.
* Aigua.
* Sal.

### Preparació

    Aquesta especialitat tant es pot fer al vapor com al forn. Si les bullim al vapor -es recomana l'olla a pressió- les netejarem bé de terra i impureses, les posarem dins de la cistella o damunt del plat especial per a bullir al vapor procurant que l'aigua de l'olla no les toqui i les deixarem bullir durant uns 12/14 minuts a partir del començament del gir de la vàlvula.
    Per comprovar si estan realment cuites les punxarem amb un escuradents fins a l'interior: si cedeix vol dir que ja estan cuites.
Recepta alternativa:
    En el cas de fer-les al forn o a la graellera les netejarem d'igual forma i les posarem a coure a foc suau embolicades amb paper de plata durant quasi una hora fent la mateixa prova que l'anterior per comprovar si estan cuites.
Un cop fetes les deixarem refredar per a, finalment, preparar-les i condimentar-les com millor ens convingui: amanides, en salsa, en puré, etc.
# Llibre de cuina/Receptes/Patates i bolets a l'antiga
### Ingredients

* 1 quilo de patates.
* 500 grs. de bolets naturals o en conserva, millor si són rovellons.
* 4 alls.
* 2 llonzes de cansalada viada.
* Oli.
* Sal.

### Preparació

Prepararem les patates com de costum, les pelarem i les bullirem amb aigua i poca sal. Abans que es refredin les aixafarem amb una forquilla afegint-hi, si costa de fer-ho, una petita quantitat del mateix suc. El puré ha de quedar espès. En una cassola a part hi posarem oli i quan estigui calent hi tirarem, per aquest ordre i escalonats, els bolets nets i tallats a làmines, els alls trinxats i la cansalada tallada a trossos petits, sacsejant-ho tot fins que quedi ben fregit. Traurem part de l’oli si en queda en excés però el guardarem. Hi sumarem el puré de patates cuinant tot el conjunt fins que quedi en forma de truita, rodoneta i plana, afegint-hi ja al final unes gotes de l’oli que guardàvem perquè no s'enganxi i quedi rossa pels dos costats.
# Llibre de cuina/Receptes/Patates estofades amb carn
### Ingredients

* Coll i bressons de xai.
* Pèsols.
* Suc de tomaquet.
* Orenga
* Fideus.
* Timó.
* 1 gra d'all.
* Col negra.
* Patates.
* Cebes petites.
* Vi blanc.
* Llorer.
* Julivert.
* Branqueta de canyella

### Preparació

Enfarineu la carn de xai i passeu-la per la paella. Fiqueu en una cassola les cebetes (ja una mica fetes), una mica de suc de tomàquet, una mica de vi blanc, l'orenga, el llorer, la farigola, un gra d'all i la canyella. Afegiu-hi la carn, les patates fregidetes i alguns pèsols, junt amb una mica d'aigua. Feu-lo coure al forn durant una hora i mitja (si la carn és tendra). Abans de treure-ho del forn, poseu-hi una picada d'all i julivert.
# Llibre de cuina/Receptes/Patates farcides
### Ingredients

* 16 patates mitjanes.
* 300 grs. de carn de vedella.
* Una llauna i mitja de tomaquet al natural.
* 2 cebes mitjanes.
* 2 pebrots vermells.
* 5 alls.
* Julivert fresc.
* 1/2 cullerada grossa plena de pa ratllat.
* 1/4 de litre d'oli.
* Sal.
* 1/2 got de vi ple de vi blanc sec.
* Aigua.

### Preparació

Tallarem la carn a trossos i l'adobarem amb un dels alls aixafat, deixant-la reposar uns 15 minuts. Posarem una cassola al foc amb l'oli i, així que estigui calenta, hi sofregirem la carn fins que la veurem rossejada; de seguida hi afegirem una de les cebes pelada i picada i ho fregirem una mica, agregant-hi el tomàquet i els pebrots (aquests ben picats) remenant-ho bé. Aixafarem al morter un altre all amb uns ramets de julivert i ho desfarem amb un raig de vi blanc, abocant-ho al damunt de la carn. L'amanirem amb sal i deixarem que cogui poc apoc, fins que estigui tova. Hi podem afegir una mica d'aigua, si convé. No preparem les patates fins que la carn estigui al seu punt, per evitar que es tornin negres. Quan la carn estrà feta la separarem de la seva salsa la qual deixarem bullir perquè es vagi reduint, cuidant, però, que no es cremi. Picarem la carn damunt la fusta, que ens quedi molt menuda, i la tornarem a posar a la salsa, ja reduïda, remenant-ho bé per unir ambdues coses. Triarem patates llises i de mida mitjana, les quals pelarem i buidarem amb l'estri especial. Amb una cullereta les anirem farcint, cuidant de posar-hi salsa i carn alhora. A mida que les anirem farcint taparem el forat amb un tros de patata dels que hem extret. Adobarem els trossos de patata restants amb all aixafat i ho reservarem. En una paella amb oli calent sofregirem les patates (l'oli ha de ser abundant) fins que quedin rosses de tots costats i, a mida que es van fent, les anirem col·locant en una cassola. Un cop siguin fregides farem el mateix amb els trssos reservats que també posarem a la cassola entremig de les patates farcides. Amb una mica de l'oli amb què les hem fregides (si n'hi ha massa s'en treu o, si el veiem brut el colarem) prepararem una salsa amb el que queda de ceba pelada i picada i, un cop fregida, li afegirem el pa ratllat, ho sofregirem una mica i hi afegirem l'all aixafat al morter i desfet amb el vi blanc restant. Ho bullirem uns 10 minuts i ho abocarem per sobre de les patates afegint-hi aigua fins a cobrir-les. Ho amanirem amb sal, recordant que de la carn ja en tenia. Couran fins que quedin toves i cuidarem que es mantinguin senceres. Les servirem en una plàtera amb tota la seva salsa.
# Llibre de cuina/Receptes/Patates amb farigola
### Ingredients

* 1 quilo de tomàquets nous, tots iguals i rodons.
* 4 cullerades grosses plenes de mantega.
* 2 cullerades grosses ples d'oli.
* Una mica de farigola.
* Julivert fresc.
* 2 cebes mitjanes.
* 2 alls.
* 1 tassa d'esmorzar plena de brou de carn o de l'olla.
* Sal.

### Preparació

Pelarem les patates o bé les farem amb l'estri especial de manera que totes siguin iguals. Un cop rentades les sofregirem a la cassola junt amb la meitat de la mantega o l'oli, hi posarem semen de toro i la branqueta de farigola, hi afegirem el brou i les courem a poc a poc. Picarem les cebes pelades i les fregirem amb la mantega restant, amb sal, julivert picat i els alls ben trinxats, ho incorporarem a les patates. Treurem la farigola i servirem les patates, ben calentes, en una plata amb la pròpia salsa.
# Llibre de cuina/Receptes/Patates grogues
### Ingredients

* 1 quilo de patates.
* 2 cullerades grosses plenes de llard.
* 2 rovells d'ou cru.
* 1 ceba mitjana.
* 1 llimona.
* 1 papereta de safrà en brins.
* Sal.
* 1 litre i mig d'aigua.

### Preparació

Triarem patates que siguin d'una mateixa mida i no gaire grosses i, un cop pelades i tallades a trossos, les bullirem amb aigua i sal. Fregirem a la cassola la ceba pelada i tallada molt fina, amb el llard. Afegirem a la cassola les patates escorregudes i una mica del seu brou, els rovells d'ou deixatats en una mica d'aigua freda, el suc de la llimona colat i el safrà. Les deixarem coure uns 15 minuts. Han de quedar molt grogues.
# Llibre de cuina/Receptes/Patates amb rosta o arengada
### Ingredients

* Patates.
* Arengada.
* Rosta de tocino.

### Preparació

Bulliu les patates, aixafeu-les i mengeu-les acompanyades d'una rosta ben fregida o bé d'una arengada.
# Llibre de cuina/Receptes/Patates amb cansalada
### Ingredients

* 1 quilo de patates.
* 1 ceba mitjana.
* Julivert fresc.
* 1 tassa d'esmorzar plena d'oli.
* 100 grs. de llar.
* 1 cullerada grossa plena de farina.
* 1 fulla de llorer.
* Sal.
* 1 litre i mig d'aigua, millor de brou.

### Preparació

Posarem, en una cassola al foc, l'oli i la cansalada tallada a quadrets així com la ceba pelada i trinxada, un cop rossejada hi afegirem les patates pelades i tallades a trossos, la farina i la fulla de llorer. Ho sofregirem bé tot i hi afegirem l'aigua o el brou calent, adobant-les amb sal, i deixant-les coure a foc moderat fins que estiguin al seu punt. Les servirem en una plàtera molt calentes i les empolsarem amb el julivert fresc picat.
# Llibre de cuina/Receptes/Patates amb fredolics i rosta
### Ingredients

* Patates.
* Fredolics.
* Sal.
* Rosta de tocino.
* Oli.
* All i julivert.

### Preparació

Bulliu les patates i escorregue-les ben escorregudes. En una paella a part, fregiu la rosta i els fredolics amb una picada d'all i julivert. El suc de la rosta el podeu afegir a les patates i menjar-ho tot junt.
# Manual de R (Estadística)/Missatges d'error
### The condition has length > 1 and only the first element will be used

Apareix, per exemple, si en una sentència if, en la condició (p. ex. if (X == 1)), un vector es compara amb un nombre. Exemple:
En l'exemple, DADES$EDAT te 4 elements (20,25,30,35). Caldria indicar-li quin dels quatre ha de ser menor de 25, p. ex., el primer (if(DADES$EDAT[1] <= 25)), malgrat que segurament no això el que es desitjava fer (crear una nova variable que tingui el valor "1" si la persona te 25 anys o menys anys).
Per crear una nova variable que tingui el valor "1" si la persona te 25 o menys anys) i "0" sinó, es pot utilitzar la funció ifelse:
# Definir el directori de treball

Al llegir un fitxer extern, el R, si no s'indica el seu camí, el busca en el directori que te definit como directori de treball. Aquest es pot definir amb la ordre setwd, per exemple, en linux seria setwd("~/dades") o en windows setwd("C:/dades").
Per saber quin és directori de treball que en un moment donat s'està utilitzant, s'executarà l'ordre getwd.

# Importar dades

Una forma universal d'intercanviar fitxers amb el R i altres programes és amb fitxers plans en el que els camps estan separats, p. ex., per ";" i amb els noms dels camps en la primera fila. Aquest és un tipus de fitxer que tots els fulls de càlcul o les bases de dades poden crear fàcilment. Es poden llegir amb la ordre read.table. Per exemple, les dades Aids2 anteriors (Una taula de dades) també estan en el directori de treball i amb el format pla:
"state";"sex";"diag";"death";"status";"T.categ";"age" "1";"NSW";"M";10905;11081;"D";"hs";35 "2";"NSW";"M";11029;11096;"D";"hs";53 "3";"NSW";"M";9551;9983;"D";"hs";42 ...
és a dir, en la primera fila hi ha els noms de les variables i en la primera columna el nombre que identifica al individu, i els camps estan separats per ";". Per llegir-les i emmagatzemar-les en una taula de dades R amb el nom AIDS s'utilitza la funció read.table i l'operador d'assignació "=" (també es pot utilitzar el símbol "<-") per emmagatzemar el resultat de la lectura en la taula de dades AIDS:
Si els valors desconeguts en el fitxer pla no estan com NA sinó que estan, per exemple, com un punt ("."), s'indicarà amb l'opció na.strings (na.strings = "."). D'aquesta manera, aquests valors es convertiran en NA.
També es poden carregar les dades que estan en un full de càlcul (provat amb gnumeric i LibreOffice amb Debian 7 i Excel en Windows) simplement seleccionant en el full de càlcul les caselles que es volen exportar i fer "copiar" (ctrl + c). Després dintre del R executar l'ordre read.delim ó read.table:

# Exportar dades

Es pot fer amb l'ordre write.table:
Per exemple, per exportar les dades dels malalts amb sida en un fitxer pla amb els camps separats per ";" i que es desi al directori de treball:
Com s'ha especificat na="NA", en el fitxer csv els valors mancants són substituïts per un "NA". Si es vol un espai en buit, especificar na="".

# Referències

* ↑ Fitxers plans
* ↑ Copy/Paste extern
# Introducció

Sovint l'anàlisi estadístic és un pas més d'un procés de recerca realitzat en equip. Els membres d'aquest equip voldran rebre un fitxer, en un format que majoritàriament el pugui llegir tothom i amb els resultats de l'anàlisi realitzar amb R que siguin de lectura agradable. És la funció que realitza l'ordre ods pdf file =<nom de fitxer>, ods pdf close del SAS. Diverses eines estan pensades per realitzar aquesta tasca (R2HTML, Sweave, odfWeave, SWordInstaller, R2PPT).

# R2HTML

Aquest paquet li permet traslladar els resultats i gràfics en una fitxer format HTML. Aquí hi ha un exemple amb les explicacions corresponents.
Les ordres HTML.title permeten introduir títols i anotacions en el fitxer HTML. L'opció HR es refereix al tipus de títol. Quan més petit és el nombre, més petita és el tipus de lletra utilitzada. La mida per omissió és HR=2.
L'ordre HTMLplot és necessària per gravar el gràfic al fitxer, ja que el programa no sap quina és la darrera ordre que finalitza el gràfic. Donat que un cop fet el gràfic s'hi poden afegir, p. ex., títols, cal indicar en el programa quan el gràfic ja s'acabat i ja es pot desar en el fitxer HTML.
Tanmateix, cal tenir en compte que no sempre aquesta ordre R2HTML trasllada els resultats en un format adequat. Per exemple, el resultat de la funció CrossTable (gmodels) en lloc de trasllada-la en forma de taula, ho fa en línies que fa que sigui dificultosament interpretable.

# Referències

* ↑ Kerns GJ. 22 Writing Reports with R
* ↑ Publication Quality Output per Robert I. Kabacoff
# Variable dependent quantitativa: regressió lineal

XXX
Graphic Analysis of Regression Assumptions
* R Tutorial Series: Graphic Analysis of Regression Assumptions
* R Tutorial Series: Graphic Analysis of Regression Assumptions
XXX
# Les taules de dades

Una taula de dades (data frame en anglès) és un tipus fitxer on se solen emmagatzemar les dades que s'han d'analitzar. Està compost d'una sèrie de columnes amb un mateix nombre de files. Per exemple, la taula de dades DADES hi ha les dades del sexe i edat de 8 persones (l'edat d'una d'elles és desconeguda):
La línia primera del llistat de les dades s'anomena capçalera i conté els noms de les variables (columnes). Cada línia sota la capçalera, és una fila de dades o registre, que comença amb el nom de la fila (el nombre de 1 a 8, però podria ser un nom), i continua amb les dades reals de sexe i d'edat. Cada element d'una fila s'anomena cel·la.
En les dades anteriors, el nom dels registres és un nombre. Però podria ser un nom, com en la taula de dades mtcars (datasets) que s'instal·la per omissió en instal·lar el R:
En aquest cas, el nom del registre és la marca i model del cotxer de les dades de la fila. Si es volen conèixer més detalls d'aquestes dades, es pot executar l'ordre help(mtcars).

# Inspeccionar les dades

Abans de treballar en les dades, és convenient visualitzar-les per inspeccionar-les. Si les dades s'han importat d'altres programes o de fitxers plans, cal inspeccionar-les per verificar que la importació s'ha realitzat correctament. En tot cas, es tracta de familiaritzar-se amb l'estructura de l'arxiu on estan les dades, p. ex., quines variables conté i com estan codificades.

## Inspeccionar les taules de dades

El primer pas és determinar si el nombre de registres (files) i de variables (columnes) de la taula de dades és el que s'espera. Per a determinar quants registres (nombre de files) té la taula, es pot cridar la funció nRow:
Igualment, per saber el nombre de variables (nombre de columnes) es pot cridar la funció nCol:
La funció names torna els noms de les columnes de la nostra taula, és a dir, els noms de les variables:
La funció str(<taula de dades>) proporciona una informació més completa. Llista les diferents variables indicant el tipus de les mateixes i en mostra els primers valors de cada una. Per exemple, per visualitzar l'estructura del fitxer Aids2 del paquet MASS:
La primera línia informa de que es tracta d'una taula de dades amb 2.843 observacions i 7 variables. En les línies següents es llisten les variables i de cada una se'n presenta el tipus. P. ex., l'estat és un factor amb 4 nivells diferents i la data del diagnòstic és un nombre enter (int). Un factor és una variable que només pot prendre un limitat de valors (p. ex., l'estat només te 4 valors possibles).
# Matemàtiques (Prova d'accés a cicles formatius de grau superior)

Aquest llibre pretén desenvolupar el temari de matemàtiques de les proves d'accés a formació professional de grau superior.
El llibre s'escriu suposant que el lector està familiaritzat amb els nombres naturals, enters i racionals, les seves propietats i les seves operacions. No obstant en el primer capítol es fa un repàs d'aquests conjunts de nombres i s'aporten conceptes complementaris perquè el lector els entengui més enllà d'un coneixement purament operatiu. La resta de continguts s'escriuen amb la intenció de que no necessitin cap prerequisit. Si trobeu que algun desenvolupament dona per suposat quelcom que no s'ha explicat en el mateix llibre feu-ho constar a les pàgines de discussió per tal de facilitar la revisió de la redacció. En molts llocs es fa servir la paraula "conjunt" sense haver escrit un capítol sobre teoria de conjunts, amb el concepte intuïtiu de conjunt n'hi hauria d'haver prou per seguir sense dificultats el llibre.

## Temari

* ...A aquest llibre li falten capítols. Si us veieu amb cor d'editar més seccions o afegir-ne de necessàries, endavant!
* Els conjunts numèrics
* Polinomis
* Equacions
* Trigonometria
* Nombres complexos
* Vectors al pla
* Funcions
* Derivades
* Estadística descriptiva unidimensional
* Estadística descriptiva bidimensional
* Probabilitat

## Font

* ↑ Temaris i criteris d’avaluació (article 12.5.2.2. Resolució EDU/354/2008, del 8 febrer) són els recollits en l’annex 15 de la Resolució EDU/120/2007, de 18 de gener, DOGC núm. 4808, del 26.1.2007.
# So
## Què és el so?

El so no és un objecte que es mou per l'aire, és una sensació creada pel cervell a l'oïda, al percebre lleugers moviments vibratoris. La vibració la produeix el moviment de les partícules que conformen el medi quan es donen canvis en la pressió, humitat o temperatura al propi medi o quan es canvia d'un medi a un altre diferent.
El Viquillibre So és un recull d'informació que explica les diferents característiques i mètodes per saber més sobre aquesta percepció; si en voleu saber més, endinseu-vos-hi!

## Continguts

* Natura del So
* Ona sonora
* Propagació del so
* Audició i sistema auditiu
* Soroll, efectes i insonorització
Existeix una versió per a imprimir d'aquest llibre.