OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llibre de cuina/Receptes/Conill amb cols
### Ingredients

* 1 conill gros i tendre.
* 2 cebes mitjanes.
* 2 pastanagues mitjanes.
* 2 ous crus.
* 1 got de vi ples de conyac.
* 1 got de vi ple de xerès sec.
* 4 tomàquets madurs mitjans.
* 2 cols mitjanes o 1 de grossa.
* 1 cullerada grossa, plena de pa mòlt.
* 2 branquillons de farigola.
* 1 tassa d'esmorzar plena de farina.
* Uns brins de safrà.
* Julivert fresc.
* Pebre blanc en pols.
* 1/4 de litre d'oli.
* Sal.
* Aigua.

### Preparació

Tallarem el cap del conill, i tallarem el conill a trossos, reservant-ne el fetge. Els posarem sal i una mica de pebre, els enfarinarem i els daurarem en una paella amb part de l'oli. Hi farem també el fetge que reservarem en un plat. Posarem el conill fet en una cassola i, en el mateix oli, daurarem les cebes pelades i picades a trossos prims, un all també picat, el llorer, una mica de julivert picat i la farigola, quant comenci a bullir hi afegirem els tomàquets sense la pell i picats. Ho deixarem bullir fins que tot estigui al seu punt, en aquest moment ho abocarem a la cassola del conill i ho deixarem fer uns 10 minuts més. A continuació afegirem el conyac i flamejarem; consumit l'alcohol, ho recobrirem amb aigua (millor brou), i taparem la cassola que deixarem bullir, a poc a poc, fins que el conill estigui a mig fer. En una olla al foc amb aigua i una mica de sal, hi courem les fulles de col, un cop tret el tronxo i ben rentades en aigua freda, passats 5/8 minuts de cocció, les traurem del foc i les enrotllarem fent petits farcellets que podem cosir amb un escuradents, els premsarem amb els dits i els enfarinarem, els passarem pels ous batuts i els fregirem en oli roent. Quan el conill estigui gairebé cuit (hi podem afegir una mica més d'aigua durant la cocció, si convé), el posarem en una cassola de terrissa, col·locant-hi, a les vores els farcellets de col. A la salsa que quedi a la cassola hi afegirem l'altre all i els ramells de julivert xafat tot al morter amb uns brins de safrà i el fetge del conill rostit. Hi posarem pa ratllat fins a conseguir una pasta fins a la qual tirarem unes gotes d'oli, ho diluirem bé amb una mica de salsa de la cassola del conill. Hi afegirem també una mica de brou o d'aigua, ho rectificarem de sal i ho passarem pel xinès, finalment ho abocarem damunt del conill i dels farcellets de col, remourem la cassola i la deixarem al foc 8/10 minuts. A l'hora de servir-ho, ho empolsarem amb julivert fresc ben trinxat.
# Llibre de cuina/Receptes/Conill amb xocolata
### Ingredients

* 1 conill gros i tendre.
* 1 ceba mitjana.
* 2 pastanagues mitjanes.
* 1/2 unça de xocolata forta.
* 2 alls.
* 1 gotet de vi, ple de vi blanc sec.
* 50 grs. de llard.
* 1/2 fulla de llorer.
* Pebre negre en pols.
* 4 cullerades grosses plenes d'oli.
* Sal.
* Aigua.

### Preparació

Tallarem a trossos el conill i el posarem en una cassola, al foc, amb el llard i amb igual quantitat d'oli roent, li posarem sal i pebre i, abans que es dauri massa, li afegirem la ceba, les pastanagues (ambdues pelades i picades) i el vi. Ho deixarem fer a foc lent. Picarem al morter els alls amb una mica de julivert, la xocolata i el llorer, i una mica d'aigua si cal. Ho tirarem tot a la cassola del conill i la deixarem bullir fins que la carn estigui ben flonja. Ho servirem en una plàtera amb la salsa posada al damunt dels talls de conill. Podem completar el conill amb un guarniment de crostons de pa fregit, unes rodanxes d'ou cuit, patates a la inglesa o xampinyons sofregits amb mantega, all i julivert.
# Llibre de cuina/Receptes/Conill a la brasa
### Ingredients

* 1 conill gros i tendre.
* 2 cullerades grosses plenes de llard.
* 3 branquetes de farigola.
* 1 fulla de llorer.
* 1 llimona.
* 1 got d'aigua ple d'oli fi.
* Sal fina.
* 1 enciam o una escarola.

### Preparació

Netejat el conill, el posarem en una plata, tallat a trossos més aviat grossos. El ruixarem amb unes cullerades d'oli fi al damunt hi posarem les branquetes de farigola, tallat a petits trossos. Quan ens posarem a fer la carn, la netejarem amb un drap, la tallarem en sentit longitudinal i la fregarem amb una llimona; la deixarem en repòs uns 3 minuts. prepararem unes graelles o una planxa, molt calentes, les untarem amb llard i les deixarem ben escalfar. Untarem els trossos de conill amb, els posarem sal i els deixarem a les graelles o planxa (l'escalfor no ha de ser massa viva. Anirem tombant la carn i, amb unes plomes xopes d'oli, l'anirem pintant mentre es va rostint. Ja en el seu punt i ben rossejats els talls, els col·locarem en una pàtera i els servirem acompanyats d'una amanida d'esciam o d'escarola.
# Llibre de cuina/Receptes/Conill a la catalana
### Ingredients

* 1 conill gros i tendre.
* 1/4 de quilo de costella de porc.
* Una mica de romaní.
* 1 gotet de vi ple de vi negre.
* 1 culleradeta de café plna de farina.
* Unes fulles d'espígol.
* 1 cullerada grossa plena de pebre vermell. dolç o picant.
* 1 tassa d'esmorzar plena d'oli.
* Sal.
* Aigua.

### Preparació

Partirem el conill a trossos i el col·locarem en una cassola de terrisa amb dues cullerades d'oli i el vi negre, així com el pebre, el romaní (una mica). les fulles d'espígol i sal. Ho deixarem amarar en aquest adob unes 3 hores, tombant repetidament els talls perquè agafin el gust per tots costats. Passat em temps indicat d'escabex, però en una altra cassola al foc amb l'oli restant, hi fregirem les costelles tallades, fins que quedin rosses, acte seguit hi afegirem els talls de conill, (tret del seu adob el qual guardarem). Ho sofregirem tot plegat, costelles i conill. Afegirem la culleradeta de farina al suc del conill, el remenarem bé, el passarem per un colador i l'abocarem damunt del conill, posant-hi també una mica d'aigua freda. Rectificarem de sal i ho deixarem al foc fins que el conill estigui ben cuit i flonjo. Quan el tindrem al seu punt, el presentarem en una plàtera i el servirem molt calent junt amb tota la seva salsa.
# Llibre de cuina/Receptes/Conill amb mandonguilles
### Ingredients

* 1 conill a bocinets.
* Sal.
* Ametlles.
* Mandonguilles.
* 1 ou.
* All i julivert.
* 1 fulla de llorer.
* Pebre negre.

### Preparació

Per fer les mandonguilles, barregeu la carn picada amb l'ou, l'all i el julivert. Rebosseu-les amb la farina i fregiu-les a la paella. Encabat fregiu el conill amb una fulla de llorer, la sal i el pebre negre. Quan ja estigui una mica rostit, poseu-hi la ceba a bocinets i el cap d'una estoneta un rajolinet de conyac. Afegiu tot seguit les mandonguilles a la cassola de terrissa om haureu col·locat el conill. Cobriu-ho amb l'aigua i deixeu que vagi fent xup xup uns 20 minuts. Ha de quedar caldós. A part aneu preparant una picada d'ametlla, all i julivert que afegireu a la cassola.
# Llibre de cuina/Receptes/Conill en salsa
## Preparació

El conill es talla en trossos no molt grans, s'assaona i es sofregeix en una cassola amb oli fins que ha agafat color. S'agrega aigua i es deixa que vagi coent a foc lent.
En una paella posem una mica d'oli i ofeguem les ametlles ja pelades, incorporem la farina perquè es dori, però sense cremar.
Preparem en un got de batedora el pa fregit, agreguem les ametlles i la farina, les dents d'all crus i el julivert, trèiem els fetges que s'estan coent i ho triturem tot amb la batedora.
Mentrestant el caldo del conill haurà minvat i ja estarà cuit i incorporarem la salsa al conill i deixarem que faci un bull.
# Llibre de cuina/Receptes/Conill estofat
### Ingredients

* 1 Conill tallat a bocins.
* 1 albergínia.
* 1 tomàquet.
* Aigua (si convé).
* 1 cebeta.
* 1 pebrot.
* Un raig de conyac.

### Preparació

Fregiu els trssos de conill a una paella i passeu-los en una altra cassola, preferenment una cucota que ja tindreu disposada al foc amb la ceba, l'esbergínia, el pebrot i el tomàquet. Quan comenci a estar cuit tireu-li un raig de conyac perquè s'estovi el conill i, si convé, li podeu afegir una mica d'aigua perquè hi hagi més suquet.
# Llibre de cuina/Receptes/Conserva de rovellons
### Ingredients

* Rovellons.

### Preparació

Bulliu els rovellons ben nets, guardeu una mica de l'aigua de la cocció i quan tot sigui fred, poseu els rovellons en pots de vidre i cobriu-los amb aigua que haureu reservat. D'aquesta manera conservaran més el gust. Feu bullir els pots al bany maria durant 1 hora aproximadament. Un cop refredats els pots, ja els podeu guardar. Llanegues, mucoses, potes de perdiu (fetgets) i pinatells poden conservar-se seguint el mateix procediment.
# Matemàtiques (nivell ESO)/Simetries axials

Una reflexió és una transformació geomètrica que converteix un objecte en la seva imatge especular per una recta anomenada eix. És a dir, cada punt s'envia a un altre punt equidistant de l'eix. Per exemple, una reflexió de la lletra catalana "b" alta respecte d'una línia vertical, apareix com una "d".
Per a reflectir una figura plana cal que el "mirall" sigui una línia ("l'eix de reflexió"), mentre que per a reflexions en l'espai de tres dimensions s'ha de emprar un pla com a mirall.
Geomètricament, per a trobar la reflexió d'un punt es traça una perpendicular a l'eix que passi pel punt i se segueix una distància igual cap a l'altra banda. Per a trobar la reflexió d'una figura, es troba la reflexió dels punts característics: els vèrtexs en un triangle, els extrems en un segment, etc.

## Propietats

* La repetició d'una reflexió retorna a la figura inicial.
* Les reflexions preserven les distàncies entre els punts.
* Les reflexions no alteren els punts de l'eix.
Si una figura geomètrica no varia en aplicar-hi una determinada reflexió, es diu que té simetria especular.
# Matemàtiques (nivell ESO)/Simplificacions abans d'aplicar la fòrmula
## Enllaços externs

* Vídeo que explica com passar termes a un costat per resoldre una equació de segon grau (castellà)
* Vídeo que explica com resoldre una equació de segon grau que té denominadors (castellà)
# Matemàtiques (nivell ESO)/Sistemes d'equacions/Examen resolt model A

Fes els exercicis següents. Recorda que cal escriure les passes intermèdies. Es recomana comprovar les solucions obtingudes.
</ref></ref>== Pregunta 1 ==
1. Resol:
    $\left\{{\begin{array}{rcl}5+y&=&-7\\x+y&=&10\end{array}}\right.$
    $\left\{{\begin{array}{rcl}5+y&=&-7\\x+y&=&10\end{array}}\right.$
    $\left\{{\begin{array}{rcl}5+y&=&-7\\x+y&=&10\end{array}}\right.$
    $\left\{{\begin{array}{rcl}5+y&=&-7\\x+y&=&10\end{array}}\right.$

## Pregunta 2

2. Resol per igualació:
    $\left\{{\begin{array}{rcl}2x-8y&=&14\\4x+5y&=&-35\end{array}}\right.$

## Pregunta 3

3. Resol per substitució:
    $\left\{{\begin{array}{rcl}5x+3y&=&-14\\4x-y&=&16\end{array}}\right.$

## Pregunta 4

4. Resol per algun dels 3 mètodes:
    $\left\{{\begin{array}{rcl}30x+5y&=&-8\\700x-y&=&284\end{array}}\right.$

## Pregunta 5

5. Contesta les preguntes següents amb el que s'ha explicat a classe.
* Què és discutir un sistema d'equacions lineals? Posa un exemple.
* Quina diferència hi ha entre resoldre i discutir? Posa un exemple.
* Proposa un exemple de sistema d'equacions lineals que sorgesqui d'un problema, igual que vam fer a classe el primer dia del tema (el dels cromos).
* Escriu un sistema d'equacions lineals que tengui com a solució $x=5,y=-2$
* ↑ <ref><ref>
# Matemàtiques (nivell ESO)/Sistemes d'equacions/Examen resolt model B

Fes els exercicis següents. Recorda que cal escriure les passes intermèdies. Es recomana comprovar les solucions obtingudes.

## Pregunta 1

1. Resol per reducció:
    $\left\{{\begin{array}{rcl}2x-8y&=&14\\4x+5y&=&-35\end{array}}\right.$

## Pregunta 2

2. Resol per igualació:
    $\left\{{\begin{array}{rcl}5x+3y&=&7\\2x-6y&=&10\end{array}}\right.$

## Pregunta 3

3. Resol per substitució:
    $\left\{{\begin{array}{rcl}3x+5y&=&-14\\-x+4y&=&16\end{array}}\right.$

## Pregunta 4

4. Resol per algun dels 3 mètodes:
    $\left\{{\begin{array}{rcl}30x+5y&=&-8\\700x-y&=&284\end{array}}\right.$

## Pregunta 5

5. Contesta les preguntes següents amb el que s'ha explicat a classe.
* Què és una solució d'un sistema d'equacions lineals? Posa un exemple.
* Quina diferència hi ha entre resoldre i discutir? Posa un exemple.
* Escriu un sistema d'equacions lineals que tengui com a solució $x=3,y=-1$
* Proposa un exemple de sistema d'equacions lineals que sorgesqui d'un problema, igual que vam fer a classe el primer dia del tema (el dels cromos).
# Matemàtiques (nivell ESO)/Regles pràctiques per resoldre sistemes lineals

Pot passar que el sistema d'equacions lineals tengui denominadors o parèntesis.
* Si el sistema té parèntesis, cal eliminar-los abans emprant la propietat distributiva.
* Si el sistema té denominadors, cal eliminar-los abans fent servir el mínim comú múltiple de tots els denominadors.
Una vegada eliminats els parèntesis i els denominadors, podem aplicar qualsevol dels 4 mètodes que existeixen -substitució, igualació, reducció o mètode gràfic- per resoldre el sistema d'equacions lineals.

## Recursos

http://cmapspublic2.ihmc.us/servlet/SBReadResourceServlet?rid=1212074523638_636211640_7113
# Matemàtiques (nivell ESO)/Resolució de l'equació completa de segon grau
## Preguntes

* Com es resol una equació de segon grau?
* Podem dir que una equació de segon grau no tendrà solució sense haver de resoldre-la?

## Fórmula

Les equacions de segon grau es poden resoldre per mitjà d'una fórmula.
Si tenim l'equació de segon grau
$ax^{2}+bx+c=0$
aleshores les solucions vénen donades per la fórmula següent:
    $x_{1,2}={\frac {-b\pm {\sqrt {b^{2}-4ac}}}{2a}}$,
En alguns casos especials d'equacions de segon grau, es poden resoldre sense utilitzar la fórmula, sinó altres mètodes específics (apartat de resolució d'equacions incompletes).

## Discriminant

Efectivament es pot saber si una equació de segon grau no tendrà solució abans de resoldre-la. L'eina matemàtica que ens permet saber-ho és el discriminant, és a dir, l'interior de l'arrel a la fórmula, $b^{2}-4ac$. Quan aquesta expressió doni un valor negatiu, voldrà dir que l'equació no té solució.
De fet, el discriminant ens diu quantes solucions té una equació de segon grau sense necessitat de resoldre-la.

## Enllaços externs

* Vídeo que exemplifica com es resol una equació de segon grau emprant la fórmula (castellà).
# Matemàtiques (nivell ESO)/Sistemes d'equacions

Un sistema d'equacions és un conjunt de dues o més equacions. Les equacions s'escriuen una sobre l'altra amb una clau que les engloba. Per exemple,
    ${\begin{cases}x-y=10\\2y=x\end{cases}}$
El sistema anterior podria sorgir de la situació següent:
Les variables que apareixen a les equacions del sistema també s'anomenen incògnites. I el sistema de l'exemple té dues incògnites: la $x$ i la $y$. Els sistemes d'equacions poden tenir un nombre d'incògnites arbitrari.
S'entén per solució d'un sistema una sèrie de valors per a cada de les incògnites, de manera que complesquin totes les equacions del sistema. Seguint l'exemple, $x=20$ i $y=10$ constitueixen juntes una solució del sistema, ja que:
* Els dos valors junts compleixen la primera equació
    $x-y=10$ -> $20-10=10$
* Però també els dos valors junts compleixen la segona equació
    $2y=x$ -> $2*10=20$
Resoldre un sistema vol dir trobar les seves solucions. Discutir un sistema és determinar quantes solucions té (una, cap, infinites, etc). Està clar que si es resol un sistema, també es pot discutir. No obstant, per discutir un sistema moltes vegades no cal arribar a resoldre'l.

## Sistemes lineals

En principi els sistemes poden estar formats per qualssevol tipus d'equacions. Ara bé, ens interessen uns sistemes molt específics, els anomenats sistemes lineals.
Aquests sistemes reben aquest qualificatiu perquè totes i cada una de les equacions són lineals, és a dir, cada equació es pot escriure com la suma de lletres multiplicades per nombres positius o negatius.

## Avançament de continguts

Hi ha sistemes d'equacions que poden semblar molt diferents perquè cada una de les expressions que el formen estan escrits de manera completament diferent i no obstant tenir exactament les mateixes solucions. Són el que s'anomena sistemes equivalents.
Hauries de saber que, igual que les equacions poden tenir una solució, cap o més d'una, també els sistemes d'equacions manifesten aquesta propietat. Fes un cop d'ull al nombre de solucions d'un sistema.
La solució d'un sistema d'equacions té unes interpretacions a molts àmbits de la vida real. Esbrina tu mateix què és resoldre un sistema.
La solució d'un sistema d'equacions lineals té una interpretació gràfica en termes de rectes que poden ser secants, paral·leles o coincidents. Esbrina-ho tu mateix a la solució gràfica d'un sistema.
Hi ha bàsicament tres maneres de resoldre un sistema d'equacions lineals, totes elles basades en la manipulació algebraica. Són els següents:
* Metòde de substitució
* Mètode d'igualació
* Mètode de reducció
Tots tres mètodes es basen a convertir dues equacions amb dues incògnites en una sola equació, possiblement més llarga, amb una sola incògnita.
Si vols anar més ràpid per resoldre els sistemes d'equacions, has de saber que hi ha les regles pràctiques per resoldre sistemes lineals.

## Recursos

* Quaderns de matemàtiques
* Un examen resolt de sistemes lineals
* Definició de sistema d'equacions lineals
* Examen resolt model A
* Examen resolt model B
# Matemàtiques (nivell ESO)/Resolució d'equacions incompletes de segon grau
## Enllaços externs

* Vídeo que explica com resoldre una equació de segon grau incompleta
# Matemàtiques (nivell ESO)/Sistema de numeració romà

El sistema de numeració romà és un sistema de numeració no posicional que es desenvolupà a l'Antiga Roma i s'utilitzà a tot l'Imperi Romà. Però s'utilitza encara avui en determinats aspectes de la vida quotidiana.
El sistema de símbols per a representar els nombres creat pels romans va tenir el mèrit de ser capaç d'expressar tots els nombres de l'1 a l'1000000 utilitzant només set lletres: I per l'1, V pel 5, X pel 10, L pel 50, C pel 100, D pel 500 i M pel 1000.

## Símbols i funcionament

| Decimal | Romana |
| 1 | I |
| 5 | V |
| 10 | X |
| 50 | L |
| 100 | C |
| 500 | D |
| 1000 | M |
En aquest sistema, per obtenir el nombre representat, se sumen el valor dels símbols, excepte els símbols situats a l'esquerra d'un símbol de valor més gran, que es resten.
| Decimal | Romana |
| 1 | I |
| 2 | II |
| 3 | III |
| 4 | IV |
| 5 | V |
| 6 | VI |
| 7 | VII |
| 8 | VIII |
| 9 | IX |
| 10 | X |
| 104 | CIV |
| 1444 | MCDXLIV |
| 2003 | MMIII |
No es posen més de tres símbols iguals seguits, i en posició de restar només es fan servir els símbols que representem potències de deu (I, X, C), i col·locant-ne només un davant de la potència de deu següent (IX=9, XC=90, CM=900). Així, 4 ha de ser IV i no IIII (tot i que de vegades es fa servir en rellotgeria) i 80 és LXXX i no XXC.
Per nombres superiors al MMMCMXCIX (3999) calen símbols de valor més gran, que són els mateixos símbols bàsics amb un ratlla horitzontal a sobre, representant el mateix valor multiplicat per 1000.

## Usos moderns

Els nombres romans continuen utilizant-se en alguns contextos. El més destacable és per indicar ordre, per exemple en la successió de títols (usat per als reis, el Papa i alguns títols nobiliaris), com per exemple Joan II o Benet XVI. Aquesta noció d'ordre és la que apareix per numerar els grans esdeveniments, com els Jocs Olímpics, o també concilis, congressos, festivals, certàmens, campionats, fires...
Igualment s'associen amb el temps: antigament els rellotges sempre marcaven les hores amb nombres romans; als països de l'Europa Central els mesos es marquen amb ells (per exemple agost és el mes VIII) i a la tradició històrica predominant (excepte els anglosaxons) s'usen per indicar el segle, com a segle XIII.
Altres usos menors són indicar els volums d'un llibre o revista (en oposició als capítols, que poden usar nombres romans o àrabs), determinades escales d'intensitat (com l'Escala de Mercalli) o els satèl·lits d'un planeta.
El Llibre d'estil de la Universitat Pompeu Fabra explica com s'han de llegir, com s'han d'escriure i quins són els usos preferents pel que fa als números romans. Per exemple:
* Determinades carreteres, bàsicament les carreteres radials espanyoles (la N-II);
* Les regions militars espanyoles (la IV regió militar);
* El número que segueix el nom d'embarcacions i d'altres vehicles i naus (el transatlàntic Queen Elizabeth II).

## Referències

* ↑ Viquipèdia en català. Numeració romana
* ↑ Viquipèdia en català. Numeració romana
* ↑ Llibre d'estil de la Universitat Pompeu Fabra.
# Flora del Pirineu català/Ribes uva-crispa

L'agrassó és un arbust espinós caducifoli de la família de les saxifragàcies bastant rar al nostre territori. Es pot trobar en bardisses de l'estatge montà de la serralada pirinenca, entre els 800 i els 1.900 m. En català té molts noms populars: agrassera, burbera, gaixiva, grosella, grosella d'Europa, groseller, raïm de Sant Pere, riber i riber espinós.
| Visió general | Fruits (ribes) en baia |
| Detall de la fulla | Flor |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Robinia pseudoacacia

L'acàcia borda és una arbre caducifoli de la família de les lleguminoses o papilionàcies comú a la serralada pirinenca. Es cultiva amb freqüencia en talussos i camins, però es troba naturalitzada als boscos més o menys humits de l'estatge montà, fins als 1.300 m d'altitud. En català també s'anomena robínia, acàcia blanca, acàcia blanquera i falsa acàcia. És una planta invasora que es propaga molt fàcilment.
| Aspecte general | Inflorescències en raïm |
| Fulles | Fruits, llegums |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Rosa glauca

El roser glauc és un arbust nanofaneròfit caducifoli de la família de les rosàcies. Comú a tota la serralada pirinenca, es pot trobar en bardisses de l'estatge montà i subalpí, des dels 1.400 fins als 1.900 m d'altitud. També es coneix com a roser de fulles vermelles i roser rubrifoli.
| Aspecte general | Detall de la flor |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Ribes petraeum

El riber silvestre és un arbust caducifoli de la família de les saxifragàcies. Escàs en el nostre territori, es troba a avetars i herbassars megafòrbics de l'estatge subalpí de la serralada pirinenca, entre els 1.300 i els 2.300 m d'altitud. En català també es coneix com a grosella o riber petri.
| Aspecte general | Detall de les flors en raïms |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Rosa dumalis

El roser glauc és un arbust nanofaneròfit caducifoli de la família de les rosàcies poc freqüent a la serralada pirinenca. Viu en bardisses de l'estatge montà i subalpí entre els 1.100 i els 2.000 m d'altitud.
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Rosa canina

El roser silvestre és un arbust faneròfit caducifoli de la família de les rosàcies rar a la serralada pirinenca. Viu en bardisses i es pot trobar fins als 1.500 m d'altitud. Entre els moltíssims noms populars que té, cal destacar gavarrera, rosa pendulina, roser caní i roser gavarrer.
| Aspecte general | Flors |
| Fruits, cinorodons | Fulles |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Rosa agrestis

El roser agrest és un arbust nanofaneròfit caducifoli de la família de les rosàcies comú a la serralada pirinenca. Es fa en bardisses de l'estatge montà fins als 1.800 m d'altitud. En català també s'anomena gavarrera, gavarrera agresta i roser bord.
| Aspecte general | Detall de la flor |
| Fruit | Detall de les fulles |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Rosa arvensis

La gavarrera és una liana sarmentosa faneròfita i caducifòlia de la família de les rosàcies rara a la serralada pirinenca. Es pot trobar en boscos caducifolis humits de l'estatge montà plujós fins als 1.700 m d'altitud. També rep els noms de roser bord, roser de pastor, roser repent i roser silvestre.
| Aspecte general | Detall de la flor |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Rosa elliptica

El roser el·líptic és un arbust nanofaneròfit caducifoli de la família de les rosàcies molt rar a la serralada pirinenca. Es pot trobar en bardisses de l'estatge montà fins als 1.600 m d'altitud.

### Enllaç extern

* Flors
TORNAR a l'índex