OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Ginko biloba

El ginkgo és un gènere d'arbres del qual només en queda una espècie. Es classifica a la seva pròpia divisió, les Ginkgophyta, la qual compren els Ginkgoopsida, ordre Ginkgoals, família Ginkgoaceae, gènere Ginkgo i l'única espècie. És un excel·lent exemple de fòssil vivent. És una gimnosperma, cosa que vol dir que té "llavors nues". Durant segles es cregué extingit, però ara se sap que creix a la natura com a mínim a dues petites zones a Zhejiang, província a l'est de la Xina, a la reserva de Tian Mu Shan. Tanmateix, com que en aquesta àrea hi ha hagut activitat humana durant uns mil anys, l'estat dels ginkgos salvatges és del tot incert. Ginkgo en xinès significa albercoc de plata i es creu que el seu nom ve d'una versió llatinitzada de l'ideograma xinès Yin Hsing. Biloba ve del llatí "bi", dos i "loba", lòbul: fulla bilobada.

## Propietats

Millora TOT el aparell circulatori, millora vista, impotència, Alzheimer, esquizofrènia, depressió, parkinson, esclerosis, síndrome menstrual, menopausa, caiguda del cabell.

## Contraindicacions

Antiagregants plaquetaris i anticoagulants, regles abundants, embaràs i lactància, interacciona/potència medicaments per a la circulació, ferides sagnants, abans de una cirurgia.

## Mètode de preparació

Una cullerada de postres de fulla seca per vas, de 1 a 3 vasos al dia, es pot fer una tintura amb la arrel o la fulla.

## Cultiu

Es sembra o esqueixa a la primavera o estiu. La llavor es pot deixar sota de les mateixes fulles del ginkgo o alguna altra fulla, perquè vagi fermentant, es posen dos dits de fulles i la llavor es colga una mica a la terra. Al cap d’un mes aniran naixent els Ginkgos, durant tres mesos aniran naixent,l’únic que s’ha de fer es regar de tant en tant, s’ha de vigilar de no regar en excés i podrir la llavor. Es planten cada 5-10 metres. S’adapten be en test, però clar creixent molt poquet, de un a dos metres. El ginkgo és molt sensible al enrotllament d’arrels, si el compreu en test heu de desenrotllar la arrel, l’ideal seria sembrar la llavor directament al lloc o fer un trasplant molt ràpid. Es un arbre que aguanta tant el fred com la calor.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Glossari agrícola

Es presenta, per acabar aquest llibre, un glossari agrícola per ajudar a identificar termes pertanyents al cultiu amb més facilitat:
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Gordolobo

L'herba blenera, trepó joanal o candelera (Verbascum thapsus L.) és una espècie de planta de la família escrofulariàcia.
És originària d'Euràsia. Als Països Catalans hi ha tres subespècies essent rar o nul en les contrades molt poc plujoses. A Catalunya arriba fins als 2000 metres d'altitud. Floreix de juny a novembre.
És una planta herbàcia biennal que arriba fins a una alçada de dos metres. És densament estel·lato-tomentosa grisenca o groguenca no glandulosa. Les fulles, que tenen disposició alternada i tacte com de cotó, el primer any creixen en forma de roseta i el segon s'espiguen i poden arribar a 2 metres d'alt. Les flors es fan en una inflorescència amb aspecte d'espiga compacta, són grogues i els fruits en càpsula.
És una planta medicinal i amb molts usos folclòrics.

## Propietats

Emolients, anticatarrals, expectorants, laxant, depuratives, diuréticas, refrescants, calmants, lleugerament narcótiques, edulcorants i antiespasmódiques.

## Contraindicacions

Dones embarasades, nens menors dotze anys, timpá trencat, ictericia, hepatitis, anticoagulants orals.

## Mètode de preparació

15 grams entre 200 ml

## Cultiu

Propagació per llavors a Primavera, finals d´Estiu o bé principis de Tardor. Si é a la Tardor fer-ho en planter, quan les granes maduren regar suaument. Suporta malament el trasplant.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Grabiola

El guanabaner (Annona muricata) és un arbre fruiter tropical dins la família Annonaceae. És una espècie nativa del Carib i Amèrica central i àmpliament cultivat en altres zones.

## Propietats

Càncer de colon, càncer de pulmó, càncer de pell, càncer de pròstata, càncer de pàncrees, càncer de mama.

## Contraindicacions

Mai prendre les fulles en infusió, embaràs i lactància. Hipotensió, parkinson, diabetis, antihipertensius.

## Mètode de preparació

Menjar o fer suc dels fruïts directament. 1 peça 3 cops al dia.

## Cultiu

Se sembra a la primavera. Planta tropical, si es vol cultivar en climes freds, s'ha de cultivar en hivernacle amb calefacció o dintre de casa. No pot patir ni una nit fresca, si no es morirà. Al sud d'Espanya poden viure millor, però pateixen molt, millor protegir-la, a pesar de ser germana de la xirimoia, no s'adapta tant bé i no arriba a fructificar, però sí que es pot recollir la fulla. Són arbres però a la península costa que creixin bé. Són arbres que venen de la selva de Brasil, Perú, per tant com més fèrtil sigui el terreny, més es desenvoluparan. Perenne.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Grama

Grama, agram o gram (Cynodon dactylon) és una mala herba que també té molt ús com a component de la gespa.
Etimològicament Cynodon dactylon significa dent de gos (en francès chiendent) que és el nom dedicat al dia 23 del mes de pluviós del calendari revolucionari francès. Amb tot no és segur que chiendent correspongui exactament a l'agram o a una altra poàcia d'un altre gènere morfològicament similar.
En temps antics gram en llengua poni era sinònim d'herbei, no necessàriament constituït per l'espècie Cynodon dactylon.

## Propietats

Depuratiu ronyons, hipotensor.

## Contraindicacions

Hipotensió.

## Mètode de preparació

S'agafa l'arrel i es fa de 2 a 5 grams per infusió.

## Cultiu

Planta que s'estén per tot el món, s'adapta a climes freds i càlids, es caracteritza per ser una plaga, es propaga per arrel, com si fos una menta, avança envaint el terreny. S'adapta a tot tipus de terrenys, com més arenós més s'estendrà. Perenne.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Gerani Llimona (Geranium Pelargonium Crispum)

Hi ha espècies silvestres i de jardineria.
Linnè en un principi va incloure totes les espècies dins el gènere Geranium, però Charles L'Héritier el 1789 el va separar en dos gèneres Pelargonium i Geranium. Per això popularment es conserva la paraula gerani per a les plantes de jardí encara que ara des de fa més de dos-cents anys estan classificats dins Pelargonium.
El gènere Pelargonium és originari del sud de l'Àfrica i inclou unes 200 espècies de plantes herbàcies i arbusts que són plantes perennes i suculentes.

## Propietats

Alimentari( vitamínic), repel•lent insectes, tractaments zumzeig oïdes o tinnitus, tracte digestiu, sistema nerviós, antiestrés, malaltia de Manniere.

## Contraindicacions

no descrites, precaució olis essencials en embarassades.

## Mètode de preparació

5gr-10gr per 500mL d’aigua de les fulles i flors.

## Cultiu

Es fan els esqueixos a la primavera i estiu. A el hivern els hem de protegir, especialment als climes freds. Cada any se li ha de fer una poda de rejoveniment, normalment es fa a la primavera. Es pot plantar durant tot el any, encara que l'època idònia es a la primavera o l’estiu. Es planten cada 60-80cm. Es perenne.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Gardana
## Propietats

Antidiarreic, antiparasitari, constipats, anèmies, reforçant vascular, efectiu en casi totes les afeccions urinàries, estimulant sexual i molta vitamina C.

## Contraindicacions

Hi ha divergències d’opinions entre professionals sobre si els tanins presents eviten l’absorció de ferro i per tant és contraproduent per a l’anèmia.

## Mètode de preparació

30gr per litre d’aigua dels fruits rojos.

## Cultiu

Es sembra a la primavera, o es fan els esqueixos a la primavera o estiu, a vegades la planta rebrota amb arrel, també podem colgar una branca i treu arrel fàcilment. Es pot plantar durant tot l’any. El marc de plantació hauria de ser cada metre. S’adapta be a tot tipus de terreny i clima. Es perenne.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Ginesta-Retama Negra

És un arbust alt i recte, amb les tiges verdes i molt poques fulles (subafil·le). Té un port d'1 a 3 metres d'alçada amb les tiges cilíndriques i verdes perquè tenen funció clorofíl·lica. Les fulles, petites i escasses, es marceixen molt aviat. Són linears d'1,5 a 2 cm de llargada.
La ginesta floreix de maig a juliol però en certs llocs es troben plantes florides ja al gener i el desembre, escampant una olor molt característica. Les flors són grogues, papilionades, grosses (de 2 a 2,5 cm), molt oloroses i disposades en raïms. Es reprodueix per llavors.

## Mètode de preparació i Propietats

Oli de Ginesta, 40 dies al sol i Serena (oli cru d'Oliva), una novena pel matí i una novena per la nit. Ple de ginesta, ple d'oli, tot en ampolla de vidre. Especialment depuratiu per a ronyó, fetge, melsa, sang. Planta que tradicionalment s'ha utilitzat per la bona sort i protecció.

## Contraindicacions

Alta toxicitat i digitàlics.

## Cultiu

Se sembra, esqueixa o planta a la primavera o estiu. Planta molt resistent al secà, s'adapta be a tot tipus de climes i terrenys. Es planta cada 80 cm. És perenne.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Gingebre

El gingebre (Zingiber officinale) és una planta de la família zingiberàcies originària de l'Índia que hom conrea per utilitzar-ne el rizoma. El gingebre viu en tots els països càlids des de Nigèria fins a Jamaica. Xina i l'Índia en són els principals productors seguit pel nord d'Austràlia, Hawaii i l'Índia occidental, tot i que el gingebre cultivat a Jamaica es considera el millor. A Catalunya, el clima no és adequat per al conreu del gingebre, tot i que es pot trobar espontàniament en les zones muntanyoses occidentals i centrals.

## Propietats

Vòmits de l'embaràs, alteracions digestives, ulceres digestives, quimioteràpia, prevé trombosis centrals i perifèriques, tractament del dolor, refredats, síndrome de fatiga crònica.

## Contraindicacions

Tractaments antihipertensius, tractaments antidiabètics, cumarínics, embaràs.

## Mètode de preparació

400 mg 3 cops al dia, màxim 2 grams diaris. Extracte sec.

## Cultiu

Planta perenne de fulla caduca, tropical, terra ben drenat i fèrtil, es planta anual i bianual, es reprodueix per divisió de l'arrel o bé per esqueixos.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Gynura procumbens
## Propietats

Per la diabetis i l´H.T.A ,hipertensió, colesterol, reuma, virus, antiinflamatòria,antioxidant, ulceres, .

## Contraindicacions

Desconegudes.

## Mètode de preparació

5gr per taça, 15gr-20gr per litre d’aigua. 7 fulles al dia crua. Es pot menjar com a verdura cuinada i crua.

## Cultiu

Es multiplica per esqueix a la primavera i estiu. Si la llavor es bona també neix de llavor. Es planta i sembra a la primavera i l’estiu. El marc de plantació es de 60cm a 80cm. Es una planta que s’ha de protegir del fred, si baixes de -5ºC podria morir. Es Perenne.
# Llibre de cuina/Receptes/Postres de tardor
### Ingredients

* 2 rodanxes de moniato.
* 2 castanyes.
* 2 llesquetes de codonyat.
* Un grapadet petit de pinyons (una cullerada sopera).
* 2 cullerades soperes de xocolata calenta.
* 2 fulletes de menta.

### Preparació

Presentarem en un plat de postres tres rodanxes de moniato cuit al forn. Hi Afegirem al damunt una llesqueta de codonyat i una castanya bullida (que estigui toveta). Regarem els tres turonets amb xocolata desfeta, i els guarnirem amb 4/5 pinyons i la fulleta de menta. Per acompanyar aquestes postres es recomana una copeta de moscatell o de garnatxa.
# Llibre de cuina/Receptes/Potatge de faves a l'estil de Tortosa
### Ingredients

* 4 quilos de faves amb pela o bé un quilo i mig de faves congelades desgranades.
* 4 alls mitjans.
* 80 grs. d'arròs.
* 3 pastanagues mitjanes.
* 1 litre de brou que es tingui o bé fer-ho amb pastilles.
* 1/2 ceba grossa trinxada.
* 4 cullerades grosses d'oli o de llard.
* 400 grs. de patates.
* 2 tomàquets madurs que siguin grossos.
* Sal.

### Preparació

Preparar una cassola al foc amb el greix (oli o llard) i fregir-hi els alls pelats i sencers. Un cop daurats, retirar i reservar. En aquest mateix greix afegir la ceba i els tomàquets, pelats i trinxats, sofregir-ho i tirar-hi ara les faves junt amb el brou, que vagi coent a poc a poc i, a mig fer-se, agregar-hi les pastanagués pelades i trossejades i l'arròs així com els alls aixafats prèviament al morter i desfets en unes cullerades del brou del propi potatge. Rectificar de sal i servir-lo calent.
# Llibre de cuina/Receptes/Pops saltejats
### Ingredients

* 1 quilo de pops.
* 3 alls.
* Julivert fresc.
* 1 decilitre d'oli.
* Sal fina.

### Preparació

Posarem els pops netejats en una cassola al foc lent fins que s'hagi consumit l'aigua que desprenen. En aquest punt hi incorporarem els alls i el julivert picats i una mica de sal, els donarem uns quants tombs a foc viu i els servirem de seguida.
# Llibre de cuina/Receptes/Porc amb naps
### Ingredients

* 250 grs. de carn magra.
* 250 grs. de fetge de porc.
* 2 cebes mitjanes.
* Julivert fresc.
* 1 llesca de pa.
* 1 gotet petit de llet.
* Sal.
* Pebre blanc en pols.
* Nou moscada.
* 2 ous crus.
* Una mica d'orenga.
* 1/2 quilo de naps.
* Aigua.
* 2 cullerades grosses plenes de llard.
* 1 cullerada grossa plena de mantega.

### Preparació

Picarem el fetge i la carn junt amb una de les cebes pelada i trinxada i una mica de julivert, així com el pa (xop de llet, però ben espremut). A la barreja hi afegirem sal, pebre, nou moscada ratllada, l'orenga i els dos ous. Farem hamburgueses rodones amb el hem picat, més aviat gruixudes, que deixarem bullir durant 10/15 minuts dins d'aigua salada (que les cobreixi). Recobrirem les hamburgueses, fetes d'aquesta manera, amb un sofregit a base de la mantega, el llard i la ceba pelada i picada. Pelats i sencers els naps, els courem en aigua amb sal. Servirem el plat calent amb els naps cuits i escorreguts.
# Llibre de cuina/Receptes/Pota de vedella
### Ingredients

* 1 quilo de pota de vedella amb os.
* 3 pastanagues mitjanes.
* 1 tassa d'esmorzar plena de salsa de tomàquet.
* 1 gotet de vi ple de vi blanc sec.
* 2 dotzenes de cebetes petites.
* 2 alls.
* Pela de taronja o de llimona ratllada.
* 2 cullerades grosses plenes de farina.
* Julivert fresc.
* Pebre blanc en pols.
* 1 tassa d'esmorzar plena de sal.
* Pebre negre el pols.
* Aigua.

### Preparació

Partirem o farem partir la peça a trossos gruixuts, els enfarinarem i els daurarem en una cassola amb oli roent. L'amanirem amb sal i pebre, li afegirem les pastanagues i el vi; ho deixarem reduir i hi afegirem el tomàquet, una tassa d'aigua i les cebetes pelades i senceres. Ho deixarem fer tapat i a foc lent fins que la carn sigui ben tova. Rectificarem de sal, ja que les cebetes són un xic dolces i, si convé, hi tirarem una mica més d'aigua i la pela de la taronja o llimona ratllada que haurem barrejat amb els alls i julivert picats i xafat tot al morter. Quan tindrem la carn en el seu punt, el qual depèn de la qualitat de la mateixa (si és de vedella n'hi haurà prou amb 45 minuts. La passarem a una plata i la servirem molt calenta, guarnida amb les cebetes al voltant.
# Llibre de cuina/Receptes/Pops amb ceba
### Ingredients

* 500 g de pops.
* 250 g de cebes.
* 3 tomàquets no gaire grossos.
* 2 tasses d'esmorzar plenes d'oli.
* 1 got de vi blanc sec.
* 2 alls.
* Julivert fresc.
* Una mica de canyella en pols.
* Sal.
* Aigua.

### Preparació

Netejarem i courem els pops en aigua. Un cop fets, els tallarem a tires. Després posarem una paella al foc amb l'oli i sofregirem les cebes ben pelades i tallades juntament amb l'all i el julivert trinxats molt menuts. Hi incorporarem els pops, sal, pebre, una mica de canyella i el tomàquet pelat i fet puré, ho fregirem tot durant 10 - 15 minuts. Ho passarem després tot a una cassola de terrissa i, un cop afegit el vi, ho deixarem coure, lentament, fins que els pops i les cebes estiguin en el seu punt.
# Llibre de cuina/Receptes/Pota de vedella a la catalana
### Ingredients

* 1 pota de vedella.
* Aigua.
* Herbes pel brou: api, nap, xirivia, porro i pastanaga.
* Sal.
* 80 grs. de llard.
* 2 cebes mitjanes.
* 200 grs. de pèsols naturals o de llauna.
* 4 tomàquets frescos mitjans.
* 1 got d'aigua, ple d'oli.
* 4 patates mitjanes.
* 4 pebrots frescos, verds o vermells.
* 4 alls.
* 6 ametlles torrades.
* Julivert fresc.
* 2 grs. de pebre.
* Uns brins de safrà.

### Preparació

En una olla al foc amb aigua hi posarem sal i les herbes del brou pelades i senceres. En aquesta olla hi courem la pota de vedella (també podem utilitzar una olla a pressió). Un cop feta i escorreguda, guardarem el seu brou i la tallarem a trossos. En una cassola de terrissa, al foc, amb el llard, hi sofregirem la ceba pelada i picada, els tomàquets pelats i tallats, els pebrots sense llavors i tallats a trossos, així que estiguin sofregits, hi afegirem les patates pelades i a trossos, i els pèsols (cuits si són frescos). Hi incorporarem els trossos de la pota i una part del seu brou, el necessari perquè quedi coberta la carn i pugui bullir 15/20 minuts. Picarem al morter els alls junt amb el julivert trinxat, el safrà, les ametlles i el pebre i incorporarem aquesta picada al guisat de la cassola. Servirem la pota a la mateixa cassola de cocció i molt calenta.
# Llibre de cuina/Receptes/Potatge de cigrons a la catalana
### Ingredients

* 600 grs. de cigrons.
* 50 grs. de llard.
* 200 grs. de carn d'anyell.
* 1 ceba grossa.
* 4 tomàquets.
* 150 grs. de botifarra negra.
* 4 ous cuits.
* 50 grs. de pinyons pelats.
* Pebre blanc en pols.
* Sal.
* 2 litres d'aigua.

### Preparació

Els cigrons hauran estat en remull des del vespre anterior. Els posarem a coure a l'olla amb l'aigua i quan comenci a bullir hi tirarem els cigrons, deixant que bullin uns minuts i tirant-hi sal. A mitja cocció els treurem tot el brou que guardarem en un altre recipient. Posarem el llard a la paella on fregirem la ceba pelada i tallada ben fina. Quan estigui gairebé daurada hi afegirem els tomàquets pelats i tallats a trossos, fregint-ho a poc a poc i, abans que s'acabi de fer, hi incorporarem els pinyons i la botifarra talada a rodanxes. Ho sofregirem tot i ho passarem a una cassola de terrissa. Hi posarem els cigrons, ho sofregirem encara uns minuts més, i ho cobrirem tot amb el brou on s'havien mig cuit els cigrons. Revisarem el punt de sal i pebre. Courem els cigrons destapats, molt a poc a poc fins que estiguin ben fets i l'aigua molt disminuïda. Els apartarem de l'escalfor del foc i els deixarem reposar uns 5 minuts agregant-hi per sobre els ous pelats i trinxats.
# Llibre de cuina/Receptes/Poti-poti de llenties
### Ingredients

* 1/2 quilo de llenties seques.
* 2 litres d'aigua.
* Sal.
* 1 llesca de pa (100 grs.) de dies abans.
* 2 alls mitjans.
* El suc de 1/2 llimona colat.
* 2 cullerades grosses d'oli.

### Preparació

Posar en remull les llenties unes 8/12 hores abans en aigua freda i fer-les coure, en l'aigua i sense sal, partint d'aigua freda, deixar fer lentament. Fregir a la paella amb l'oli, els alls i el pa. Un cop fregit això cal aixafar-ho al morter afegint-hi el propi suc on s'han fregit i el suc de llimona. Incorporar això al recipient de les llenties junt amb la sal. Coure només 8/10 minuts i servir-ho com a potatge.
# Llibre de cuina/Receptes/Porc fer
### Ingredients

* Porc fer.
* Una fulla de llorer.
* Carrota.
* All i julivert.
* Vi negre.
* Ceba.
* Api.
* Conyac.

### Preparació

Feu estovar durant una nit la carn de porc tallada a bocins amb la resta d'ingredients i coberta amb el vi negre. L'endemà rostiu els trossos de carn en una cassola i afegiu-hi després l'adob i un bon raig de conyac. Deixeu-ho coure molta estona, fins que la carn quedi ben tendra.
# GNU/LINUX per usuaris/Primers passos/L’entorn de l’escriptori de KDE/Introducció

KDE (Kommon Desktop Environment) és un entorn gràﬁc d’escriptori que ens proporciona una sèrie d’utilitats per facilitar la feina als usuaris. Un entorn d’escriptori és un programari que ens permet millorar la comunicació entre aplicacions, reutilitzar components, l’ús generalitzat d’estirar i deixar, ens dóna un aspecte uniforme a totes les aplicacions i molts d’altres aspectes menors. Tots aquests factors ajuden a l’usuari ﬁnal a sentir-se més còmode en un ambient intuïtiu i pràctic que li permeten de treballar de forma més amena amb l’ordinador. L’objectiu ﬁnal és poder controlar, utilitzar i administrar els recursos de l’ordinador de forma senzilla.
Si bé KDE és un dels entorns més evolucionats en el món del GNU/Linux i UNIX, existeixen multitud d’alternatives diferents que també permeten les mateixes accions, amb petites variacions que els diferencien. És imprescindible destacar l’entorn desenvolupat pel projecte GNU, el GNOME (GNU Network Object Model Environment). Aquesta llibertat d’elecció tan característica de GNU/Linux demostra, altra vegada, la capacitat que tenen els usuaris ﬁnals de poder escollir el programari que més els agradi o el que s’adapti més a les seves necessitats. En la distribució utilitzada per aquest curs, el KDE és l’entorn d’escriptori per defecte, per això en aquesta secció introduïrem les seves funcionalitats principals.
A més de proporcionar usabilitat, estètica i facilitat de manipulació, l’equip de desenvolupament de KDE també ha desenvolupat unes quantes aplicacions d’escriptori bàsiques: un paquet oﬁmàtic i altres components addicionals. Al llarg d’aquest capítol veurem algunes d’aquestes eines integrades. De totes maneres, és important recordar que les aplicacions presentades aquí no són, ni molts menys, les úniques existents, sinó que n’existeixen moltes més que poc a poc el mateix usuari anirà descobrint per poder escollir la que més li agradi.
# GNU/LINUX per usuaris/Primers passos/L’entorn de l’escriptori de KDE/Les ﬁnestres

La utilització correcta de ﬁnestres és un altre aspecte important en els entorns d’escriptori ja que ens permetrà agilitzar molt les nostres accions. Per aquest motiu, es proporcionen accions a partir de la barra de títol de la que disposen totes les ﬁnestres (ﬁgura 2.3).
Aquesta barra està dividida en diferents seccions. La part central està destinada a mostrar el nom de l’aplicació que conté la ﬁnestra. Fent clic sobre aquesta part i movent el ratolí aconseguirem moure la ﬁnestra a la zona de l’escriptori que vulguem. Si hi fem un doble clic provocarem que la ﬁnestra es plegui o desplegui (que només es vegi aquesta barra). A la part esquerra hi tenim un botó amb el qual accedim al menú de context, que també podem arribar-hi clicant amb el botó dret del ratolí sobre qualsevol part d’aquesta barra. Les comandes disponibles en aquest menú són les següents:
Finalment, a la part dreta de la barra de títol ens apareixen els botons per minimitzar, maximitzar o tancar la ﬁnestra.