OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Recull de jocs d'esplai/Fet i amagar

| Nom del joc | Fet i amagar |
| Article a la Viquipèdia ||
| Altres noms | Joc de l'acuit, Cuit i amagar |
| Edat | A partir dels 3 anys |
| Participants | 2 o més |
| Equips | No |
| Àrbitre | No |
| Habilitats | Velocitat, reflexos, posicionament |
| Terreny de joc | Qualsevol, amb llocs on poder amagar-se |
| Material necessari | No |
El joc de fet i amagar es basa en amagar-se i que un dels jugadors enxampi a la resta.

## Regles del joc

S'escull un dels jugadors perquè compti, amb els ulls tancats, fins a un nombre preestablert (serà major si el terreny de joc és més gran). Mentrestant, els altres jugadors s'han d'amagar. El qui para, un cop acaba de comptar, diu: "Qui no s'ha amagat, para", i ha de trobar la resta de jugadors amagats.
Quan en veu un, ha de córrer cap al lloc on estava comptant i ha d’intentar arribar-hi abans que el participant amagat. Tocant la paret amb la mà, ha de dir: "Un, dos, tres... i el nom del jugador vist". Si el que estava amagat hi arriba abans, dirà: "Un, dos, tres, salvat", però si provant de salvar-se es confon de lloc, no se salvarà.
Per altra banda, si el que para veu un jugador que està amagat, però es confon de persona, el qui està amagat surt i ha de dir: "Has trencat l'olla"; aleshores tota la resta de participants surt del seu amagatall i el qui comptava (parava) ho ha de tornar a fer.
Guanya el jugador que compta si els atrapa a tots, o bé la resta de grup si aconsegueix salvar-se. La següent partida sol parar-la el primer jugador a ser eliminat en la ronda anterior.

### Variants

* El lloc on està el jugador que compta rep el nom de toc', cau o casa, i cal anar-hi a tocar amb les mans per salvar-se. Els més petits, si encara no estan familiaritzats amb les seqüències de números, poden cantar una cançó quan parin.
* Fet a la galindaina: Consisteix en el fet que, en comptes de córrer per a salvar-se, el jugador vist pot eximir-se de ser eliminat ajupint-se fins a tocar gairebé a terra amb el darrere, i canten:

## Referències

* ↑ Club d'esplai Diversitat Lúdica. «Fet i amagar». Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat. [Consulta: 8 agost 2015].
* ↑ Amat, Teresa; Guerrero, Josefina. Cuit i amagar. Sant Sadurní d'Anoia: Centre de Normalització Lingüística Ca n’Ametller, setembre 2000, p. 11 [Consulta: 8 agost 2015].
# Recull de jocs d'esplai/Pistoler

El joc del Pistoler consisteix en una activitat de reflexes i rapidesa en el que els participants formen un cercle i un jugador neutre se situa al mig, aquest girarà i senyalarà algun dels integrants del cercle, qui s'ajupirà. Els jugadors dels dos costats del senyalat hauran de dir-se el nom, l'últim en dir-lo quedarà eliminat. L'últim jugador que quedi serà el guanyador. Aquest joc te com a objectius el treball dels reflexes així com el coneixement dels companys pel nom.
# Recull de jocs d'esplai/Matar conills

| Nom del joc | Matar conills |
| Altres noms | El mata-conills, Joc de matar |
| Edat | A partir de 4 anys |
| Participants | Indeterminat |
| Equips | individual |
| Àrbitre | No és necessari |
| Habilitats | Agilitat, velocitat, esquivament, reflexos, punteria i força amb la pilota |
| Terreny de joc | Pla, mitjanament ample i sense obstacles |
| Material necessari | 1 pilota tova |
El joc de matar conills consisteix en mirar de tocar la resta de jugadors amb una pilota. Un requisit important és que la pilota sigui tova i lleugera (per no fer mal a la resta de jugadors), però prou consistent com perquè es llanci ràpid. Hi poden jugar totes les persones com sigui possible, depén de l'espai que pot ser tan gran com reduït pero millor gran.

## Regles del joc

Tots els jugadors es posen en posició per matar. Per a començar, o bé s'adjudica la pilota a algun jugador a l'atzar, o bé es llança a l'aire perquè algú l'agafi. Quan un d'ells tira la pilota cap a un altre es poden donar dues situacions:
* Si aquesta toca a un altre jugador i cau a terra, el jugador tocat queda eliminat i s’ha de quedar assegut al terra (al mateix lloc on l'han matat) sense jugar fins que eliminin al jugador que l’ha mort.
* Si un jugador llança la pilota a un altre i aquest l’agafa, el que tira la pilota queda eliminat.
En el moment en què el jugador té la pilota i es disposa a llançar-la, pot donar fins a 3 passos. Quan un jugador elimina a tota la resta, es proclama guanyador i finalitza el joc.

### Variants

* Eliminar la possibilitat de fer passos abans de tirar la pilota.
* Jugar amb diverses pilotes (si el terreny de joc és prou gran o hi ha força jugadors).
* Donar a tots els participants un mocador. Quan aquests siguin eliminats, en comptes d'asseure's al terra i esperar a que matin al seu botxí, per reviure podran robar el mocador a un altre jugador.

#### Variants per a jugadors amb discapacitats

En el cas en què un o més participants no disposin de plenes facultats físiques o psicològiques, es poden considerar adaptacions:
* Adaptació motriu: Els jugadors no es poden moure del seu lloc. La pilota serà gran i adaptada.
* Adaptació psíquica: El camp ha de ser petit. La pilota ha de córrer per terra i també es pot fer que els jugadors no es puguin moure.
* Adaptació visual: Jugar amb una pilota sonora (la qual també es pot fer rodar per terra). Els jugadors queden quiets i pot haver-hi un acompanyant perquè dirigeixi el jugador discapacitat.
* Adaptació auditiva: En aquest cas, no es necessita cap adaptació en especial. Naturalment, segons el desenvolupament del joc es poden afegir materials visuals per ajudar al jugador sord.

## Referències

* ↑ Pujol Pous, Roger. «Recull de jocs tradicionals» (en català). IES Castella d'Estela, 2008. [Consulta: 25 novembre 2014].
* ↑ «La gran guia de jocs del Bosc» (en català). Campaments - Meranges, 2009. [Consulta: 25 novembre 2014].
* ↑ «Jocs adaptats» (en català). Biblioteca Pública Iu Bohigas. [Consulta: 25 novembre 2014].
[[categoria:Recull de jocs d'esplai ]
# Recull de jocs d'esplai/Pesa alta

| Nom del joc | Pesa alta |
| Edat | A partir de 5 anys |
| Participants | A partir de 6 |
| Equips | No |
| Àrbitre | Opcional |
| Habilitats | Velocitat, reflexos i agilitat |
| Terreny de joc | Pla, més llarg que ample, amb objectes per pujar-hi a sobre. |
| Material necessari | Cadires, tamborets, espatlleres o qualsevol objecte per pujar-hi. |
El joc de la pesa alta consisteix en enxampar la resta de jugadors quan només són a terra, i no pas quan es troben damunt d'algun objecte.

## Regles de joc
### Distribució del terreny de joc

S'han de repartir les superfícies elevades (cadires, tamborets, etc.) al llarg de tot el terreny de joc de manera, podent col·locar menys objectes que participants hi ha a fi de donar més emoció al joc.

### Funcionament

S'escollirà un jugador (o més, si el nombre de participants és molt gran) que sigui l'encarregat d'atrapar als altres. La resta de jugadors han de fugir d'ell pujant als objectes elevats que s'hagin distribuït pel terreny. Els participants només es poden capturar quan trepitgen terra; si són a sobre de qualsevol objecte, el jugador que atrapa no pot tocar-los.
L'estona en què els jugadors estan situats damunt de les superfícies altes és limitada. Normalment es pot comptar fins a deu, moment en què haurà de baixar el jugador que està enfilat. Això, no obstant, no implica que el noi o noia que atrapa pugui esperar al costat del que està a cobert fins que s'esgoti el temps, sinó que s'haurà de separar a una distància considerable per a deixar cert marge de fugida, o bé haurà de perseguir a altres participants. La presència o no d'un àrbitre determinarà aquest aspecte.

## Referències

* ↑ López Cutilas, Ana Belén. «Salta, salta» (en castellà). Juegos de habilidades básicas. Efdeportes. [Consulta: 25 novembre 2014].
* ↑ «Subirse a lo alto» (en castellà). Juegos deportivos cooperativos. Educación física. Recursos didácticos. [Consulta: 26 novembre 2014].
# Recull de jocs d'esplai/Pollanca

| Nom del joc | Pollanca |
| Edat | A partir de 5 anys |
| Participants | A partir de 8-10 jugadors |
| Equips | No |
| Àrbitre | Opcional |
| Habilitats | Velocitat, reflexos, agilitat i companyerisme |
| Terreny de joc | Pla i sense obstacles |
| Material necessari | No |
El joc de la pollanca és un joc consistent en enxampar tots els jugadors participants de manera cooperativa i sumatòria — és a dir, des d'un sol jugador que atrapa fins a cap jugador lliure per a poder atrapar —.

## Regles del joc

Un jugador és nomenat perquè comenci a enxampar a la resta de participants tot sol. Quan aquest toca a algú, passa a estar "atrapat " i tots dos s'han d'agafar de la mà i atrapar en parella a la resta de jugadors. Si durant la recerca d'un nou membre per a completar la cadena es deixen anar, han de tornar a agafar-se abans de tocar algú altre.
Si són tres, continuen agafats tots junts, però quan toquen el quart ja poden fer dues parelles. D'aquesta manera es van creant grups cooperatiu de parelles o trios i es van empaitant els jugadors lliures fins que tothom és agafat. L'últim de ser tocat és el guanyador d'aquesta partida i qui pararà a la següent.

### Variants

* No deixar-se anar de les mans formant parelles, sinó creant una cadena cada cop més llarga.

## Referències

* 1 2 «Recull de jocs tradicionals» (en català). Minyons escoltes i guies de Catalunya, 2013. [Consulta: 27 gener 2015].
# Recull de jocs d'esplai/Joc del botxí

| Nom del joc | Joc del botxí |
| Participants | quatre o mes |
| Àrbitre | No es necessari |
| Material necessari | Figures de plàstic o ossos de xai. |
Els participants seuen en rotllana. El primer que fan és llançar l'osset per determinar qui serà el rei i qui el botxí. Una vegada nomenats aquests dos càrrecs, els altres participants llancen per torns els daus. Si cau en panxa o forat d'aigüera el llançador rebrà bastonades a l'esquena o a la mà per part del botxí, que rep ordres del rei.
# Recull de jocs d'esplai/La baldufa

| Nom del joc | La baldufa |
| Article a la Viquipèdia ||
| Altres noms | Burot, esquirol, trompa, trompitja o trompitjol |
| Edat | A partir de 4 o 6 anys |
| Participants | Individual |
| Equips | Individual o cara a cara |
| Àrbitre | No |
| Habilitats | Reflexos, rapidesa i coordinació amb les mans |
| Terreny de joc | Pla i llis, sense obstacles |
| Material necessari | 1 baldufa i 1 corda |
La baldufa és una joguina feta de fusta que es fa ballar amb una corda, que s'enrosca al seu cos fent un nus molt fàcil de desfer en la seva part superior. A la part inferior consta d'una punta d'acer, sobre la que gira la peça. Un cop lligada la corda, es tira la baldufa amb força mentre s'estira la corda. El joc no consisteix solament en fer girar la baldufa, sinó també en fer diverses figures, que no s'aturi, o que es mantingui dins un terreny definit.

## Tipus de baldufes

Entre altres subtipus, aquests són els més rellevants:
* Burot: Peça de fusta que segueix la descripció donada anteriorment. Es llança enèrgicament amb l'ajuda d'un cordill.
* Virolet: Element en forma de disc travessat per un eix que es farà ballar donant-li un fort impuls de rotació amb les puntes dels dits (índex i polze) o bé amb els palmells de les mans.
* Trompitxol: Element de forma cònica (normalment sense punta metàl·lica) que es fa ballar mitjançant un fuet i es manté ballant a mesura que es fueteja. Se li poden donar trompades.
* Giroscopi: Dispositiu mecànic format essencialment per un cos amb simetria de rotació, que gira al voltant del seu eix de simetria. Va ser inventat el 1852 per Léon Foucalt, que li va atribuir aquest nom per a un experiment de demostració de la rotació de la Terra.
* Baldufa regiradora: També anomenat anagir, és un estri rígid d'una peça i de formes senzilles que gira d'una manera peculiar. Generalment mostra un sentit de gir preferent. Si es fa girar en aquest sentit continua girant fins que s'atura. Si es fa girar en sentit contrari al cap de poques voltes deixa de rodar i es posa a girar en sentit contrari. La forma més típica s'assembla a un semi-el·lipsoide.

### Galeria d'imatges

* Burot, és la baldufa típica als jocs del territori català.
* Virolet o baldufa japonesa.
* Trompitxol acompanyat d'un fuet.
* Giroscopi simple, amb el disc rotor al centre.
* Anagir de fusta decorat amb dues tortugues.

## Referències

* ↑ «Introducció a les baldufes» (en català). Associació Amics de la Baldufa. [Consulta: 25 novembre 2014].
* ↑ «La baldufa» (en català). Jocs tradicionals de la Conca de Barberà. Consell Comarcal de la Conca de Barberà. [Consulta: 25 novembre 2014].
# Guia Ubuntu/Com aconseguir Ubuntu

Des del web d'Ubuntu:
http://www.ubuntu.com/download/ubuntu/download
A Caliu.cat la versió catalanitzada:
http://ftp.caliu.cat/pub/distribucions/ubuntu/releases/
# Guia Ubuntu/Batalla Westnoth

La Batalla per Wesnoth (The Battle for Wesnoth o simplement Wesnoth) és un videojoc d'estratègia per torns.
Es pot jugar als sistemes operatius Linux, BeOS, FreeBSD, Mac OS X, NetBSD, OpenBSD, Solaris i Windows.
Està basat en un univers virtual fantàstic amb una mitologia similar a la d'obres com El Senyor dels Anells, amb elfs, nans, orcs, trolls, ents, sirenis, ogres i dracs.
El podeu instaŀlar amb Aplicacions – Centre de programari de l'Ubuntu.
# Guia Ubuntu/Com aconseguir Kubuntu

Arreu del món hi han molts servidors per descarregar el Kubuntu. Per exemple: al web oficial del Kubuntu http://www.kubuntu.org/
Si ho preferiu, també podeu descarregar la versió Ubuntu CatalanRemix, la qual ve ja amb l'idioma català configurat al sistema.
Catalan Remix aquí: http://ftp.caliu.cat/pub1/distribucions/ubuntu-cat
# Guia Ubuntu/Com aconseguir Lubuntu

Des del web oficial de Lubuntu: https://help.ubuntu.com/community/Lubuntu/GetLubuntu
A Ubuntu.cat la versió catalanitzada: http://www.ubuntu.cat/descarregar
# Llibre de cuina/Receptes/Salsa vinagreta
### Ingredients

* 4 petits cogombres en vinagre.
* 1 ceba petita.
* 2 ous durs.
* 5 cullerades de bon vinagre.
* 1/2 got d'aigua ple d'oli fi.
* 1 cullerada grossa plena de mostassa.
* 2 cullerades grosses plenes d'aigua.
* Sal fina.
* Julivert fresc.
* Pebre blanc en pols.

### Preparació

Posarem en un recipient que no sigui metàl·lic el vinagre, l'oli i la mostassa; ho remenarem tot bé amb una cullera de fusta; hi afegirem els ours durs pelats, la ceba, el julivert i els cogombres (tot això molt ben picat), l'aigua, la sal i el pebre. Seguirem remenant amb la cullera fins que quedi tot ben lligat.
# Llibre de cuina/Receptes/Salsa maionesa
### Ingredients

* 3 rovells d'ou.
* 1 llimona.
* 1/2 litre d'oli fi.
* Sal fina.

### Preparació

La salsa maionesa es pot fer en una batedora, ja que resulta molt més fàcil i no es sol negar. Hi posarem els rovells d'ou i hi afegirem a poc a poc l'oli fins que quedi del tot espès; ho adobarem amb sal i unes gotes de suc de llimona. Si la maionesa es nega, es pot tornar a lligar amb unes gotes d'aigua calenta. Si la fem a mà, triarem un morter de terrissa, hi ficarem els rovells d'ou, una mica de sal i unes gotes de llimona;i hi afegirem —a poc a poc i en forma de raget— l'oli, mentre ho anem remenant amb una cullera de fusta i sempre en el mateix sentit, fins que agafi el punt exacte de la maionesa. La quantitat es pot augmentar segons les nostres preferències, cosa que respondrà al fet que hi tirem més o menys oli.
# Llibre de cuina/Receptes/Salsa romesco
### Ingredients

* 3 pebrots assecats.
* 2 alls petits.
* Una llesca de pa del dia abans.
* 10 cullerades grosses, plenes de vinagre.
* 10 ametlles torrades.
* 1 tassa d'esmorzar plena d'oli.
* 3 tomàquets madurs.
* Una mica de pebre blanc en pols.
* Sal fina.

### Preparació

Farem escalivar al forn els tomàquets, els alls i els pebrots, vigilant que no es cremin. Traurem les llavors als pebrots i els picarem juntament amb les ametlles, barrejant-los després amb els alls i tomàquets —sense llavors i pelats— amb la llesca de pa fregida amb oli i esgrunada, i amb una mica de pebre. Ho batrem tot, incorporant-hi l'oli i el vinagre, i un polsim de sal. Deixarem reposar la salsa unes dues hores, si és possible, i després la colarem i la tornarem a batre enèrgicament. Aquesta salsa serveix per acompanyar, principalment, peix i també verdura cuita. Es fa també la salsa romesco només amb pebrots, alls i bitxo, aixafant-ho tot ben fi al morter, i afegint-hi una tassa d'oli i una altra de vinagre i barrejant-ho molt bé. Fa temps el Romesco era un guisat; actualment es considera tan sols una salsa.
# Llibre de cuina/Receptes/Salsa guinarda per a pasta italiana

'Salsa per a pasta “guinarda”
Bàsicament és una carbonara (sense ou) però perfumada amb “ moixernons” (que li dóna un sabor especial...
És important que siguin el que diem “ moixernons” (en realitat carreretes,carreroles, cama-secs...) ja que l'he provat amb xampinyons i, la veritat, no és el mateix.
Un dels avantatges és que, si sobra, pot usar-se per a multitud de plats, com llom de porc, a la planxa o fregit, amb la salsa ben calenta per damunt, patates bullides amb pell.... Es pot congelar i fer-la servir quan calgui.
Ingredients per a 4-6 persones: 100 gr. Bacó lleugerament fumat 400 ml. Crema de llet 1 ceba mitjana-gran 20 gr. "moixernons" Pebre blanc Mantega i oli d'oliva suau 300-400 gr. Espaguetis ( tallerines...)
Netejar els bolets (quen no hi hagi sorra!) i deixar-los en remull amb aigua que just les cobreixi. Tallar la ceba fina i posar-la a sofregir en oli i un poc de mantega, en una recipient profund. Abans que s'enfosqueixi afegir el bacó tallat a tires, donar-li unes voltes tot junt i apartar del foc. Tirar la crema de llet, els “ moixernons” amb l'aigua, pebre al gust (recomano que tinguin “ picardia”, que piquin un poc) i sal. Es pot allargar la salsa afegint mig got de llet. Triturar bé amb “el turmix” i posar-lo al foc baix donant-li voltes, perquè no pugi, fins que hagi bullit uns deu minuts.
Variant vegetariana: Substituir el bacó per una bona picada d'ametlles i avellanes torrades, i si agrada, un all, que s'afegirà al tirar la crema de llet. Abans d'acabar tirar un poc de formatge que no faci “fils”, movent bé.
Afegir a la pasta ben calenta en el moment de servir, amb formatge ratllat per damunt, i una mica de mantega. (si el plat està calent, millor!)
Bon profit!
# Llibre de cuina/Receptes/Salsa de tomàquet
### Ingredients

* 1/2 quilo de tomàquets madurs.
* 6 ametlles torrades.
* 1 cullerada grossa plena de vinagre.
* 2 alls mitjans.
* 1 cullerada grossa plena d'oli.
* 1 cullerada grossa plena de julivert fresc trinxat.
* Una mica de sal fina.
* Una mica de sucre.

### Preparació

Pelarem els tomàquets i en farem puré, aixafant-los amb la forquilla i posant-los tot seguit a la paella amb els alls, les ametlles (amb ambdós dsrrers ingredients picats), el julivert, el vinagre, l'oli, sal i sucre. Farem la salsa a poc a poc, a foc lent. Abans d'utilitzar-la, la passarem pel premsapurés o xinès.
# Llibre de cuina/Receptes/Salsa del Maresme
### Ingredients

* 3 tomàquets del temps, que siguin vermells.
* 2 alls mitjans.
* Sal fina.
* 1 gotet de vi ple d'oli de bona qualitat.

### Preparació

Un cop pelats els tomàquets, o bé escalivant-los o bé escaldant-los amb aigua calenta, els aixafarem en el morter juntament amb els alls pelats i picats, amb una mica de sal i amb l'oli que hi abocarem a poc a poc, de manera que el tomàquet en quedi ben impregnat. Hi ha pobles on ajunten aquest tomàquet (sense oli) amb els alls la sal i allioli, i formen així una variant de la salsa.
# Llibre de cuina/Receptes/Salsa rolla

La salsa rolla (en francès, rouille) és una salsa espessa originària de la Provença que s'elabora a partir de rovell d'ou, pebrot vermell, patata cuita, salsa de tomàquet i altres ingredients. Se sol acompanyar de bullabessa, sopes de peix i peix fregit.

## Ingredients

* 1 rovell d'ou
* ½ patata cuita
* 1 pebrot vermell
* 1 cullerada de salsa de tomàquet
* 1 grilló d'all pelat
* 1 got d'aigua ple de vi rosat.
* ½ got d'oli d'oliva
* Un polsim de pebre de Caiena, pebre negre o safrà

## Estris necessaris

Són necessaris un ganivet, un setrill, un forn o microones, una paella, un robot de cuina o batedora i un bol

## Preparació

Per una banda, coeu la patata al forn (preescalfat a 350ºC i durant una hora) o en un microones (durant 4-6 minuts a màxima potència, embolcallada en un paper de plata i donant-li la volta a meitat de cocció) fins que estigui ben tendra al punxar-la amb un ganivet. Per l'altra, poseu el pebrot vermell en una paella amb un rajolí d'oli fins que la pell quedi daurada (pas també realitzable al forn) i quan s'hagi refredat, traieu-li la pell amb un ganivet i quedeu-vos només amb la carn.
Posteriorment, poseu tots els ingredients —excepte l'oli, la sal, el pebre i/o el safrà— al robot de cuina (o en una batedora) i tritureu fins que quedi una emulsió. L'oli l'haureu d'incorporar progressivament amb un rajolí suau (per mitjà del setrill) per a que l'emulsió tingui una espessor correcta. Salpebreu al gust i afegiu-hi una mica de safrà per a corregir-ne el gust.
Per acabar, serviu en un bol amb crostons de pa.

## Bibliografia

Halsey, K. «Bread sauce and Rouille». A: Sauces (en anglès). Taylor & Francis, 1998, p. 23. ISBN 9789625934303.
# Llibre de cuina/Receptes/Salsa xamfaina catalana
### Ingredients

* 1 alberginia grossa.
* 1 ceba grossa.
* 1 carbassó gros.
* 2 cullerades grosses plenes de llard.
* 1 pebrot fresc gros (vermell o verd).
* 4 tomàquets mitjans que siguin madurs.
* Sal.
* 1 cullerada de les de café, de sucre.

### Preparació

Pelarem el carbassó i la ceba i ho picarem ben menut. Treurem les llavors de l'albergínia obrint-la pel mig i sense pelar-la, la picarem com l'anterior. Tirarem el llard en un recipient o paella al foc, i hi fregirem tot el que hem preparat abans, treballant-ho bé i amb lentitud, amb poc foc, uns 20/25 minuts, després dels quals hi incorporarem els tomàquets pelats i reduïts a puré en cru. Hi posarem sal i sucre. Presentarem o servirem aquesta salsa ben calenta.
# Llibre de cuina/Receptes/Salsa de calçots

La salsa dels calçots o salvitxada és una salsa idònia per a acompanyar els calçots, un tipus de ceba tendra considerada com un dels plats més típics de la gastronomia catalana. És una salsa normalment picant, de color vermellós i espessa, però pot variar segons el gust de cadascú i el lloc on s'elabora.

## Ingredients

* 100 g d'ametlles torrades i pelades.
* 3 tomàquets madurs escalivats.
* 80 cl d'oli d'oliva.
* 1 cabeça d'alls escalivats.
* 1 all cru.
* 1 llesca de pa torrat.
* La polpa de 2-3 nyores.
* Sal.
* 1 rajolí de vinagre.
* 1 trocet de bitxo o unes gotes de salsa Tabasco (si es vol una mica picant).
* Un polsim de pebre vermell dolç (li dóna més color).
* Un grapat d'avellanes torrades i pelades (opcional).

## Preparació
### Per escalivar

Emboliqueu cadascun dels ingredients a escalivar en paper de plata i col·loqueu-los al forn, microones o paella (aquesta a foc lent) durant aproximadament 15 minuts. Doneu-los la volta periòdicament. També podeu escalivar-ho tot directament a la planxa. Vigileu, però, que els alls no es cremin.

### Preparació general

Després de treure la pell i llavors a tots els ingredients, col·loqueu-los tots en un bol per a triturar-ho amb el morter o batedora, mentre afegiu l'oli a poc a poc, segons si voleu la salsa més clara o espessa.

## Vegeu també

* Salsa romesco

## Enllaços externs

* Calçotada.com. Informació cultural i culinària sobre les calçotades i la salvitxada. [Consulta:7 març 2015]
* La salsa de la calçotada. Calculadora d'ingredients per la salsa dels calçots. (castellà) [Consulta:7 març 2015]