OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llibre de cuina/Receptes/Costelles d'anyell a la brasa
### Ingredients

* Un quilo i quart de costelles d'anyell.
* 1 tassa d'esmorzar plena d'oli.
* Sal.

### Preparació

Aplanarem bés les costelles, tretes les pells i els nervis, les untarem amb l'oli, les empolsarem amb sal i les col·locarem a les graelles o a la planxa amb foc de caliu ben encès. Les anirem tombant contínuament fins que es rosteixin i es daurin de tots dos costats. Les podem servir acpmànyades d'una amanida fresca d'enciam i tomàquet o bé de patates fregides.
# Llibre de cuina/Receptes/Costelles de porc amb salsa

La recepta costelles de porc amb salsa és un plat ideal per menjar a l’hivern que conté la ceba de Figueres com a producte destacat de l’Empordà.

## Ingredients

* 1kg de costelles de porc en trossets petits
* 1 ceba gran de Figueres
* All
* Julivert
* 1 pastilla de brou de pollastre
* Sal
* Pebre
* Vi blanc
* Sucre
* Aigua
* 8 patates
* 18 cebetes

## Preparació

Poseu la cassola al foc amb oli i afegiu les costelles salpebrades. Quan les costelles estiguin daurades, afegiu-ho la ceba prèviament trinxada. Deixeu-la sofregir a foc lent fins que vegeu que canvia de color. Un cop es torni més daurada, afegiu l’all i el julivert picats. Ompliu la cassola d’aigua fins a la meitat de la carn, afegiu una cullerada de sucre i tapeu-ho.
Deixeu-ho coure a foc lent durant 1 hora. Punxeu la carn per comprovar si està feta.
Mentre la carn es fa, poseu les patates i les cebetes al forn a escalivar. Per finalitzar, emplatar les costelles amb salsa i acompanyar-ho amb les patates i les cebetes escalivades.

## Estris necessaris

Cal: una cassola, una forquilla, una espàtula, un morter, dos ganivets grans, dues taules de tallar, una baieta, dos draps, un got, tres plats, tres bols, una escumadora i tres culleretes.

## Referències

Prieto, Borja; Prieto, Yesica. «Concurs "Fem bullir l'olla 2015"». Consell Comarcal del Baix Empordà, 2015.
# Llibre de cuina/Receptes/Coraçon

Els coraçons, també coneguts com a corassons són uns postres típic de l'Ametlla de Mar. Aquests dolços es remunten des de l'inici de la història del poble.
Pels seus ingredients i la seva cocció els fa uns dolços molt bons per guardar-los durant molts de mesos.

## Instruccions per a l'elaboració

Ingredients
* 500g grassa porc o mantega.
* 500ml oli oliva.
* 4 ous grans.
* 800-1000g sucre.
* 2 essències de llimona (la ratlladura de dues llimones).
* 2kg farina.
* Sucre per ensucrar-los.
Elaboració
* Ho mesclem amb aquest ordre: Oli d’oliva → Ous → Sucre (fins dissoldre’s) → Essències de llimona → Mantega de porc → Farina (anar introduint poc a poc).
* S’ha de amassar amb les mans com quan fem pa.
* Coure al forn 180ºC fins que quedin daurats.
* Ensucrar-los just sortir del forn amb sucre posat en un plat pla.

## Bibliografia

* Llop i Rams, Anna. Coques i corassons i altres llepolies de la Ribera d'Ebre i la Terra Alta. Cossetània Edicions, p. 68. ISBN 84-9791-079-6.
# Llibre de cuina/Receptes/Coulant de mató amb crema de cafè

La recepta coulant de mató amb crema de cafè són unes postres suaus i fresques, ja que combinen molt bé el coulant de mató amb la crema de cafè. Ideal per a qui li agradi el cafè.

## Ingredients
### Coulís de gerds

* 60g gerds
* 30g sucre
* 30g aigua
* 1 gota llimona
* 1g de fulla de gelatina

### Coulant de mató

* 140g de recuit
* 40g de mel
* 65g de nata 35%
* 2 ous
* 65 g sucre
* 62 g farina fluixa
* 137g mantega

### Crema Anglesa

* 62 g nata
* 62 g llet
* 62 rovells
* 25 g sucre
* 2 g de cafè liofilitzat

### Cruixent de yuca

* 350 g oli girasol
* Làmines de yuca
* Un polsim canyella
* Un polsim sucre

### Coulís de gerds

* 60g gerds
* 30g sucre
* 30g aigua
* 1 gota llimona
* 50g de mantega per untar els motlles

## Preparació
### Coulant de mató

Poseu a bullir el mató, la mel i la nata fins que es desfaci. Congeleu. Barregeu la farina, el sucre els rovells i la mantega. Afegiu això al preparat anterior. Passeu-ho tot per la batedora durant 3 minuts. Empleneu els motlles i congeleu. Coure’ls a 220-240ºC uns 12 minuts. Acompanyeu amb les següents preparacions:

### Crema anglesa

Bulliu la nata, la llet, el sucre i el cafè. Avoqueu-ho sobre els rovells i coeu a foc molt suau fins que espesseeixi.

### Yuca

Fregiu la yuca a 180ºC un cop freda poseu-hi una mica de canyella i sucre.

### Coulis de gerds

Poseu tots els ingredients del coulís a bullir 10 minuts, passeu-ho per la batedora i coleu, per treure les llavors, poseu 1 g de gelatina per donar cos.

## Estris necessaris

Els estris que calen són: 4 motlles de flam, colador, tisores, batedor (turmix), batedor manual, espàtula, 3 cassons, màquina de tallar embotit, 3 bols mida mitjana, paella, paper sulfuritzat, bàscula per pesar ingredients, pinzell gruixut, termòmentre, 2 biberons petits.

## Referències

Alamañac Pascual, Marc; Sabater Prats, Xevi. «Concurs "Fem bullir l'olla 2015"». Consell Comarcal del Baix Empordà, 2015.
# Llibre de cuina/Receptes/Costelles d'anyell a l'estil d'Olot
### Ingredients

* 16 costelles d'anyell tendre.
* 150 grs. de cansalada tallada a tires fines.
* 300 grs. de cansalada tallada com a filets o bistecs prims (n'han de surtir 32 unitats).
* Un manat d'herbes fines: julivert fresc, llorer i farigola.
* Sal.
* Pebre blanc en pols.
* 2 cullerades grosses plenes d'oli.
* 80 grs. de llard.
* Una tassa d'esmorzar plena de brou de carn.

### Preparació

Aplanades les costelles, les entatxonarem amb les tires de cansalada i les posarem en una plat recobrit-les amb oli, així les tindrem 30/35 minuts. Després envoltarem cada costella amb dos filets o bistecs de cansalada i els lligarem, col·locant-les, d'una a una, en una cassola amb el llard, el manat lligat d'herbes fines, sal, pebre i el brou de carn; que es vagi fent a poc a poc (de 20 a 30 minuts). Una vegada fetes, els tallarem els fils, cuidant que la cansalada quedi enganxada a les costelles i les servirem ben calentes.
# Llibre de cuina/Receptes/Corball daurat
### Ingredients

* 800 grs de corball.
* 25 grs. de mantega.
* 1 copa de vi plena de vi ranci.
* 1 rovell d'ou cru.
* 1/2 cullerada grossa de farina.
* 1 llimona.
* 1 ceba mitjana.
* Una mica de farigola.
* 1/2 fulla de llorer.
* Julivert fresc.
* Aigua.
* Sal.

### Preparació

Tallarem el peix a trossos, els rentarem i el posarem en una cassola al foc amb la mantega. Quan estiguin daurats, hi afegirem el vi, la farina, la ceba pelada i tallada a trossos, julivert trinxat, la fulla de llorer, un branquilló de farigola i aigua. Ho deixarem bullir poc a poc. Quan el peix estigui fer, el disposarem en una plàtera de servir, colarem damunt el peix la salsa que haurem lligat prèviament amb el rovell d'ou i el suc de la llimona colat.
# Llibre de cuina/Receptes/Costella de cabrit rebossada
### Ingredients

* Ou.
* Farina de galeta.
* Costelletes de cabrit.
* Oli.

### Preparació

Peleu el pal de la costella, tot fent baixar el tel que cobreix l'os cap el tall. Lligeu la rodona de carn amb el tel, fent com un farcellet i encabat feu-li un tallant, abans de rebossar-la amb ou i farina de galeta. Tot seguit ja la podeu fregir.
# Manual de Mediawiki
## Introducció

Aquest llibre pretén tractar en profunditat el programari Mediawiki, conegut principalment per ser utilitzat a la wikipedia. És un llibre que no només ha de ser escrit sinó constantment revisat, donat que periòdicament surten noves versions del programari.
ATENCIÓ: Aquest llibre és fet per usuaris, per una informació més fidedigna és recomanable visitar el manual oficial (en anglès). La versió utilitzada com a referència a l'hora d'iniciar el llibre és la 1.12, tot i que inevitablement s'utilitzaran pàgines que parlen de versions anteriors.

## Índex

* Instal·lació
** Instal·lació en Windows
** Instal·lació en Linux
** Trasllat a un servidor
* Estructura del programari
** Introducció a l'arquitectura de Mediawiki
** L'arxiu Localsettings.php
** Carpeta extensions
* Modificació de l'aparença gràfica
** Canvi d'aparença predeterminada
** Afegir una nova aparença
** Crear una nova aparença
** Navegador lateral
# Manual de Mediawiki/Navegador lateral

La barra lateral predeterminada consta d'un logotip, una zona de navegació, una de cerca i una d'eines.
Per canviar el logotip, cal modificar l'arxiu LocalSettings.php.

## Referències

Administrar Mediawiki/Barra lateral
# Manual de Mediawiki/Introducció a l'arquitectura de Mediawiki

Mediawiki és un programa escrit en llenguatge PHP i que utilitza bases de dades MySQL (també pot funcionar en bases PostgreSQL. Això permet utilitzar-lo sota diversos sistemes operatius, principalment de tipus Windows i la majoria d'Unix.
Un cop instal·lat, el programa s'executa en un servidor on una plataforma que l'emuli.
El programa s'inicia a través de index.php:, tot i que si no s'analitza en profunditat és difícil veure la ruta d'arxius que segueix l'aplicació. Els arxius principals que crida són els següents:
* Article.php: controla part de les funcions que apareixen de manera predeterminada sobre el text de la pàgina: visualització, esborrar, desfer, vigilar i deixar de vigilar.
* EditPage.php: Juntament amb Update.php complementa la zona de funcions de l'arxiu anterior, en concret les que tenen més relació amb l'edició de la pàgina.
* Parser.php: Conté gran part del codi que s'encarrega de convertir el text wiki en text html. Una petita part d'aquesta funció es troba a Skin.php
* Linker.php: Conté funcions per generar HTML per enllaços i imatges.
* Special*.php: Conjunt d'arxius que contenen el codi per la majoria de pàgines especials.
* Database.php S'encarrega de l'accés a la base de dades.
* OutputPage.php: S'encarrega de generar la visualització de la pàgina.
* Title.php: S'encarrega de generar els títols de pàgina.
* User.php: Gestiona els privilegis de l'usuari que accedeix al programa.
* Setup.php Entre d'altres funcions, inicia una gran quantitat de variables globals, la majoria de les quals contenen objectes.
* DefaultSettings.php Conté les configuracions inicials del programari. Es recomana no editar aquest arxiu, donat que està supeditat als canvis de configuració que es descriguin a l'arxiu LocalSettings.php.

## Referències

How to become a Mediawiki Hacker (anglès)
# Introducció

Amb el R l'usuari pot escriure les seves pròpies funcions. Normalment una funció te l'estructura següent:
* La paraula function.
* Un parell de parèntesis que inclou la llista d'arguments de la funció.
* Les ordres de la funció entre claus.
Més concretament:
Per exemple, la funció següent:
calcula i mostra per pantalla la desviació típica de la variable X. Un cop carregada al R (es marca el bloc i s'executa) es pot calcular l'error típic d'una variable numèrica com, p. ex., la variable edat de la taula de dades Aids2 del paquet MASS:
Habitualment a la funció se li assigna un nom. P. ex., la funció anterior s'anomenava DT (per desviació típica). Per exemple, la funció EQ2N següent dona les solucions d'una equació de segon grau:
Si en es carrega al R i després s'executa, s'obté:

# Depuració (per fer)

L'ordre debug permet executar una funció pas a pas.
L'ordre traceback mostre l'estat de la pila de les crides a la funció durant l'últim error (la funció més profunda en primer lloc). XXX No se si la traducció és correcte. Tret de http://zoonek2.free.fr/UNIX/48_R_2004/02.html#1 XXX

# Enllaços externs

* Functions (anglès)
# Introducció

Per obtenir una descriptiva (mitjanes i freqüències) d'una taula de dades:

# Variables qualitatives

Existeixen moltes funcions per fer la descriptiva d'una variable qualitativa, però la que he trobat més útil és l'ordre tab1 del paquet epicalc:
NOTA: El paquet epicalc ja no es pot instal·lar (Package ‘epicalc’ was removed from the CRAN repository).
A més de la taula, com s'ha activat l'opció graf = T, també fa un diagrama de barres sense incloure els casos amb valors desconeguts (missing= FALSE) i mostrant els percentatges (bar.values = "percent").
Una avantatge d'aquesta funció, és que la taula es pot exportar directament en format html utilitzant el paquet R2HTML. El codi seria:
Es crea el fitxer Exemple_tab1.html en el directori de treball (es pot determinar quin es amb la ordre getwd). Si es volgués col·locar-lo en en altre directori, es definiria al paràmetre outdir (p. ex., outdir = sys/viquillibres/).
Altres funcions, com la CrossTable (gmodels) no permet aquesta exportació senzilla i directa.
Si només es volgués la descriptiva de l'estat pels homes, es podrien seleccionar els casos amb [Aids2$sex == "M"]:

# Variables quantitatives

El R te diverses funcions per resumir les dades quantitatives. Recordar que si les dades tenen valors desconeguts (NA) sovint s'haurà d'especificar na.rm = TRUE. P. ex., si es vol estimar la mitjana de l'edat d'un grup de persones (amb una edat desconeguda), amb l'odre means:
el resultat (NA) no és el desitjat. Per obtenir la mitjana, cal especificar na.rm = TRUE si es vol que el R no les tingui en compte el valor desconegut:
Algunes de les funcions en les que cal especificar na.rm = TRUE són:
* mean, median, sum, var, min, max, range totes han de ser raonablement clars
* cor, cov calcula les covariancies i correlacions
* mad calcula la desviació mitjana absoluta
* quantile calcula diversos quantils
* summary calcula el mínim, màxim, 1r i 3r quantils, mediana i mitjana.
Es pot obtenir una taula amb els estadístics desitjats amb l'ordre describe (del paquet prettyR):
Amb l'ordre describe els resultats es poden exportar amb el R2HTML, quedant els resultats en un format decent.

# Referències

* ↑ Basic stats (summary stats, etc.)
# Quenya

El viquillibre Quenya té com a objectiu ensenyar la gramàtica del quenya, la llengua artificial creada per Tolkien més famosa.
Comença a llegir-lo

## Índex

* Introducció
* Capítol 0: Frases bàsiques. Fonètica
* Capítol 1: Verbs en present i imperatiu, formació de plurals
# Recull de jocs d'esplai

* Els jocs populars passen a formar part fonamental de la nostra cultura, que es construeix i es renova dia a dia amb les petites variacions que introdueixen els mateixos jugadors. A les zones de parla catalana, els esplais i les agrupacions escolta tenen un paper decisiu en la transmissió d'aquesta cultura lúdica cap a les noves generacions. Les estones d'esbarjo i diversió a les cases de colònies sovint venen refrendades per aquests jocs, que fomenten el desenvolupament i l'esperit de companyerisme dels més joves.
* El llibre Recull de jocs d'esplai és un compendi d'aquesta tradició, i ofereix informació sobre diversos jocs que es practiquen al nostre territori: de què tracten, a qui van dirigits, com es juguen i amb quin material, i les seves variants territorials o adaptacions a col·lectius amb dificultats. De cadascun d'ells també trobem diferents referències i enllaços al web.
Comença a llegir-lo

## Índex de continguts

* Matar conills
* El mocador
* La baldufa
* Pesa alta
* Saltar a corda
* El Pare Carbasser
* Pollanca
* Cursa de sacs
* Fet i amagar
* L'aranya
* Picaparet
* La xerranca
* Estirar la corda
* Pistoler
* Tres Maries
* Joc del botxí
# Recull de jocs d'esplai/Cursa de sacs

| Nom del joc | Cursa de sacs |
| Article a la Viquipèdia ||
| Edat | A partir de 6 anys |
| Participants | 2 o més |
| Equips | No |
| Àrbitre | Recomanat |
| Habilitats | Velocitat, salt, agilitat |
| Terreny de joc | Pla, més llarg que ample. |
| Material necessari | Sacs de tela. |
La cursa de sacs és un joc popular consistent en córrer dins d'un sac, i que pel seu desenvolupament només són necessaris uns quants sacs de tela (de paper no serveixen) i terreny suficient per a saltar.

## Regles del joc

S'han de marcar dues línies al terra, una serà la de sortida i l'altra la d'arribada, que marcarà el final del joc. La distància idònia entre Tots els participants posen les cames dins del sac fins l'alçada del maluc i es preparen per sortir. Quan l'àrbitre avisi, tots els jugadors hauran de competir saltant intentant no caure. Hi ha tres modalitats de cursa de sacs:
* De velocitat: Guanya el primer que arriba a la meta.
* De fermesa: Guanya el que arriba a la meta amb menys caigudes.
* De resistència: El guanyador serà el que arribi més lluny sense caure. Els que cauen queden eliminats de la partida.

## Referències

* ↑ Debra, Wise; Sandra, Forrest. Great Big Book of Children's Games (en anglès). New York: McGraw-Hill Professional, 2003. ISBN 978-0-07-142246-8 [Consulta: 8 agost 2015].
* ↑ Sanz, J. «Cursa de sacs». Xtec. [Consulta: 8 agost 2015].
# Recull de jocs d'esplai/El Pare Carbasser

| Nom del joc | El Pare Carbasser |
| Altres noms | El Carbasser |
| Edat | A partir de 6 anys |
| Participants | A partir de 5-10 jugadors |
| Equips | Individual |
| Àrbitre | Sí (Pare Carbasser) |
| Habilitats | Atenció, memòria, reflexos |
| Terreny de joc | Cap restricció |
| Material necessari | No |
El joc d'El Pare Carbasser és un joc de rotllana i de penyores en què cadascun dels jugadors, de manera individual, ha d'estar molt atent a les eliminacions dels altres jugadors i ser hàbil de reflexos en l'assignació numèrica per no ser també exclòs del joc.

## Regles del joc

Malgrat que a partir de 5 o 10 participants s'hi pot jugar, aquest joc és òptim quan es superen els 20 participants, pel fet de poder eliminar més ràpidament jugadors al principi i després mantenir el punt culminant de l'activitat.
En primer lloc, els participants s'asseuen en una rotllana i a un dels jugadors li és designat el títol de Pare Carbasser, pel que passa a ser moderador i àrbitre d'aquella partida. Aquest, alhora, assignarà un o més (depenent de si el nombre de jugadors és escàs) números a cadascun dels jugadors.
El Pare Carbasser, a partir d'aquest punt, comença dient:
- El Pare Carbasser quan va venir de França va portar... cinc carbasses!
Llavors, el jugador que té el número cinc ha de respondre:
- Què cinc, tres! (qualsevol dels números assignats)
I així es va fent fins que un dels jugadors diu:
- Què dos, el Pare Carbasser!
Llavors es torna a començar el joc.
Si un dels jugadors està despistat i no contesta (o dubta, o tarda en fer-ho), paga penyora i es dóna torn a que el Pare Carbasser reiniciï la rondalla. Quan un dels jugadors té tres penyores, queda eliminat el seu número i el jugador. Si algú diu el número d'un jugador que està eliminat, també paga penyora.

## Referències

* ↑ «carbasser» (en català). Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 26 desembre 2014].
* ↑ Campàs Alàs, Emma. «El Pare carbasser» (en català). [Consulta: 26 desembre 2014].
* ↑ «El Pare carbasser» (en català). Projecte Comenius. [Consulta: 26 desembre 2014].
* ↑ «Tornada a la calma - Pare carbasser» (en català). Educar a través de l'Esport i del Joc, 29 abril 2014. [Consulta: 26 desembre 2014].
# Ciències de la Naturalesa (nivell ESO)/Idees sobre l'Univers

L'astronomia és la ciència que estudia l'univers i els cossos celestes o astres, a partir de la informació que ens arriba d'ells a través de la radiació electromagnètica, tant pel que fa a la posició i moviment en l'esfera celeste com pel que fa a la seva natura, estructura i evolució (astrofísica).
L'astronomia és una de les poques ciències en què els aficionats encara poden tenir un paper actiu, especialment en el descobriment i seguiment de fenòmens com les corbes de llum d'estreles variables, el descobriment d'asteroides i cometes, etc.
* Sol
* Lluna
* Estrelles
* Planetes
* Satèl·lits
* Galàxies
* Nebuloses
* Planetes nans
* Asteroides
* Cometes
# Ciències de la Naturalesa (nivell ESO)/Ions

Un ió es un àtom o molècula amb càrrega elèctrica. S'anomena catió un ió amb càrrega elèctrica positiva, i anió, un ió amb càrrega negativa. El procés de guanyar o perdre electrons (respecte a l'àtom o la molècula neutres) s'anomena ionització.
Se solen representar els cations i els anions amb el símbol de l'àtom corresponent i el símbol "+" o "-", respectivament (per exemple, Na$^+$ o F$^-$). Si el nombre d'electrons guanyat o perdut és mes gran que un, això també s'indica (per exemple, Mg$^{2+}$ o O$^{2-}$).
La paraula ió prove del grec ion, que es el participi de iénai ("anar"). Els cations i anions son atrets cap al càtode i l'ànode, respectivament (hodós vol dir "camí"; càtode i ànode volen dir "cap avall" i "cap amunt").
Michael Faraday va ser el primer de proposar l'existència dels ions, el 1830, però va ser Svante August Arrhenius qui en va desenvolupar la teoria corresponent el 1884. Això li valgué el Premi Nobel de Química el 1903.
L'energia que cal per arrencar un electró d'un àtom en el buit és el potencial d'ionització o energia d'ionització d'aquell àtom. Els potencials d'ionització atòmics són constants físiques i característics de cada àtom. El mateix concepte es pot aplicar a molècules i sòlids.
Generalment, els potencials d'ionització decreixen de dalt a baix, i creixen d'esquerra a dreta en la taula periòdica dels elements. Aquesta tendència és inversa de la que es troba per al radi atòmic. Això és degut al fet que, en àtoms petits, els electrons són atrets mes fortament pel nucli i cal més energia per arrencar-los.
El primer potencial d'ionització és el que cal per arrencar el primer electró d'un àtom neutre, el segon potencial és el que cal per arrencar dos electrons, i així successivament. Els potencials d'ionització es van incrementant gradualment. Generalment, hi ha un salt considerable d'energia en algun punt de la sèrie. Això fa que cada àtom tendeixi a formar un cert tipus de catió. Per exemple, el sodi (Na) forma Na$^+$, però no Na$^{2+}$.
Potencials d'ionització d'alguns àtoms
| Element | Primer | Segon | Tercer | Quart | Cinquè | Sisè | Setè |
| Sodi Na | 496 | 4560 |
| Magnesi Mg | 738 | 1450 | 7730 |
| Alumini Al | 577 | 1816 | 2744 | 11600 |
| Silici Si | 786 | 1577 | 3228 | 4354 | 16100 |
| Fòsfor P | 1060 | 1890 | 2905 | 4950 | 6270 | 21200 |
| Sofre S | 999 | 2260 | 3375 | 4565 | 6950 | 8490 | 11000 |
| Clor Cl | 1256 | 2295 | 3850 | 5160 | 6560 | 9360 | 11000 |
| Argó Ar | 1520 | 2665 | 3945 | 5770 | 7230 | 8780 | 12000 |
| Energies d'ionització successives en kJ/mol ||||||||
# Ciències de la Naturalesa (nivell ESO)/Els ordres de magnitud
## Què són?

Un ordre de magnitud es la classe d'escala o magnitud de qualsevol quantitat, on cada classe conté valors en una proporció fixa respecte la classe anterior. La relació de proporció més utilitzada és 10. Per exemple, es diu que dos nombres difereixen en 3 ordres de magnitud si un és 1000 vegades més gran que l'altre. L'ús més estès per descriure els ordres de magnitud es mitjançant la notació científica i les potències de deu.
Una forma de classificar els objectes del món físic és per la seva mida.

## Exemples

* Gràfic en moviment des de la Via Làctia a 10$^{23}$ metres fins a les partícules subatòmiques a 10$^{-16}$ metres
* Eix amb els ordres de magnitud

## Referències

* ↑ http://ca.wikipedia.org/wiki/Ordre_de_magnitud
# Ciències de la Naturalesa (nivell ESO)/Fonts d’energia

Les fonts d'energia són recursos materials i fenòmens naturals utilitzats per extreure energia útil per a les activitats humanes.
Des de molt antic s'han anat descobrint i utilitzant fonts d'energia molt diverses, que han anat variant en funció del desenvolupament tecnològic al què s'ha arribat en cada època històrica. Des de la prehistòria quan la humanitat va descobrir el foc per escalfar-se, cuinar els aliments i defendre's principalment. Fins a l'actualitat que cada cop més estem utilitzant fonts d'energia renovables, com el vent i el sol per obtenir electricitat, tant important a la nostra vida diària.
Des de la Revolució Industrial i fins als nostres dies, les fonts d'energia més utilitzades han estat els combustibles fòssils, principalment el carbó i i el petroli.
* El carbó s'ha fet servir durant molts anys per accionar les màquines de vapor i les locomotores, i encara avui proveeix moltes centrals termoelèctriques.
* El petroli, entre diversos usos, l'utilitzam per a fabricar plàstics i com a combustible pels vehicles (benzina, gasoil...)
L'ús d'aquests combustibles en la producció i consum d'energia provoca un dels més importants impactes ambientals, l'increment de l'efecte hivernacle.