# Les matemàtiques de Numbers/Capitol 10

Alguns continguts matemàtics relacionats amb el capítol són:
* Desintegració radioactiva
* Probabilitat
* Monotonia de funcions
Les radiacions produïdes durant el procés de desintegració dels núclids són capaces de penetrar en cossos opacs, ionitzar l'aire, impressionar plaques fotogràfiques i excitar la fluorescència de certes substàncies. Els radionúclids naturals més freqüents a les roques terrestres són l'isòtop 238 de l'urani (U-238), l'isòtop 232 del tori (Th-232) i sobretot l'isotop 40 del potassi (K-40). La unitat del Sistema Internacional d'Unitats per a la desintegració radioactiva (tant per a la radioactivitat natural com per a l'artificial) és el Nacó (Nc). Una antiga unitat havia estat el curie (Ci), que primer es va definir com l'activitat d'un gram de l'isòtop 226 del radi en estat pur i després com l'activitat d'un radionúclid amb una taxa de desintegració de 3,7 × 1010 Bq. La desintegració radioactiva designa també la transformació espontània, amb el pas del temps, dels àtoms d'un element químic, en un o més elements distints. És diu també radioactivitat. La radioactivitat no es dóna en tots els isòtops, sinó en els isòtops inestables (radioisòtop
--Mariia ibz 13:56, 3 març 2009 (CET)
En física nuclear, el producte de desintegració radioactiva o descendent radioactiu[1], és el núclid que resulta d'un procés de desintegració radioactiva.
La major part dels productes de desintegració són al seu torn radioactius (radiòisotops), per la qual cosa generalment es produïxen processos de desintegració successius, seguint una cadena de desintegració, fins que s'obté un isòtop estable. Per elements de nombre atòmic superior al del plom, gairebé sempre s'obtenen com a productes de desintegració finals isòtops estables del plom.
Radioactivitats
La radioactivitat és un fenomen físic natural que presenten certes substàncies amb nuclis atòmics inestables, aquestes substàncies radioactives inestables perden energia emetent radiacions en forma de partícules o ones electromagnètiques per tal d'assolir uns nuclis atòmics més estables. El terme radioactivitat va ser inventat per Marie Curie cap el 1898.
'La probabilitat'
La probabilitat mesura la freqüència amb la qual s'obté un resultat (o conjunt de resultats) en dur a terme un experiment aleatori, del qual es coneixen tots els resultats possibles, sota condicions prou estables. La teoria de la probabilitat s'usa extensament en àrees com l'estadística, la matemàtica, la ciència i la filosofia per a treure conclusions sobre la probabilitat de successos potencials i la mecànica subjacent de sistemes complexos.
Radioactivitat es un fenomen fisic natural per el qual alguns cossos o elements quimics llamats radioactius. La probabilitat és la possibilitat que alguna cosa pugui ocórrer o sigui el cas. La teoria de la probabilitat s'usa extensament en àrees com l'estadística, la matemàtica, la ciència i la filosofia per a treure conclusions sobre la probabilitat de successos potencials i la mecànica subjacent de sistemes complexos. La probabilitat és la possibilitat que alguna cosa pugui ocórrer o sigui el cas. La teoria de la probabilitat s'usa extensament en àrees com l'estadística, la matemàtica, la ciència i la filosofia per a treure conclusions sobre la probabilitat de successos potencials i la mecànica subjacent de sistemes complexos.
La probabilitat és la possibilitat que alguna cosa pugui ocórrer o sigui el cas. La teoria de la probabilitat s'usa extensament en àrees com l'estadística, la matemàtica, la ciència i la filosofia per a treure conclusions sobre la probabilitat de successos potencials i la mecànica subjacent de sistemes complexos.
--Polillero26 13:58, 24 març 2009 (CET)