OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Alfàbrega Morada (Ocimun Sanctum L)
## Propietats

Relaxant, ansiolítica, sistema nerviós, digestiva, aerofàgies, dispèpsia o gastritis, mal d'altura, adaptògena, al·lèrgies, analgèsica (alleugeriment del dolor), antihelmíntica (expulsor de cucs), antibacterina, anticarcinogènica, antifertilitat, antifúngica, antiinflamatoria, antioxidant, antipirètica (reductor de la febre), antiespasmòdica, antitumoral, estimuladora de la gana, artritis, asma, arterosclerosi (enduriment de les artèries), mal alè, bronquitis, càncer, úlceres bucals, cardiopatia, carminativa (ajuda digestiva), cataractes, refredat (inflamació de les membranes mucoses), lesions per reperfusió cerebral, còlera, refredat comú, xerosis de la conjuntiva (ulls secs), conjuntivitis, restrenyiment, tos, dacriocistitis (inflamació del sac lacrimal), demulcent (suavitza els teixits inflamats), diarrea, disenteria (diarrea severa), mal d'orella, èczema, enteritis (inflamació del intestí prim), acompliment atlètic, expectorant (alleuja la tos / congestió), trastorns dels ulls, febre (crònica), galactogena (promou la lactància), trastorns genitourinaris, gonorrea, malalties de les genives, hemopatia, mals de cap, malalties del cor, trastorns hepàtics, singlot, colesterol alt, estimulant del sistema immunològic, millora de la circulació, indigestió,virus influença, picades d'insectes, trastorns renals, càlculs renals, leucoderma (trastorn cutani), longevitat, dolor lumbar, malària, toxicitat per mercuri, trastorns metabòlics, nafres bucals, oftàlmia (inflamació dels ulls), expulsió de flegma, pingüècula (engrossiment de la part blanca de l'ull), psoriasis (malaltia cutània), pterigi (malaltia dels ulls), qualitat de vida, radioprotecció , tinea, malalties cutànies, mossegada de serp, mal de coll, problemes estomacals, estrès, tònic, tuberculosi, úlceres, vermintosis (malaltia per cuc parasítica), vòmit, tos ferina, cicatrització de ferides.

## Contraindicacions

Alguns autors defenen activitat uterotònica (estimula el part) i antiespermatogènica (redueix fertilitat masculina). Pot interferir amb anticoagulants o antiagregants plaquetaris.

## Mètode de preparació

Cataplasma d'alfàbrega amb 30 g : Posar l'essència en 30 dies de serena en una proporció de 15-30g. per 1l d'aigua. S'han de prendre 3 tasses al dia i es pot utilitzar flor, fulla i tija.

## Cultiu

Es planta o sembra la llavor al llavorer cada any, a partir de la primavera, quan ja no gela. Per a poder collir el màxim de fulla, s'han de treure les flors quan surten, perquè pugui rebrotar i fer-se ben gran. Tradicionalment es barreja entre les tomates o altres fruits per a evitar que siguin picades per la papallona que fa posta d'ous i després erugues, que es mengen les tomates o altres fruits. S'adapta a tot tipus de terres, però prefereix terres fèrtils, arenoses o argiloses. S'ha de vigilar amb els excessos d'aigua perquè pot patir podridures. Marc de plantació cada 40cm o 60cm anualment.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Aloc (Vitex agnus-castus)

L'aloc o ximbla (Vitex agnus-castus) és un arbust caducifoli d'una alçada d'entre els 1 i 3m que es caracteritza per tenir les fulles oposades, llargament peciolades i palmades. Les flors, d'un blau lilós, es reuneixen en llargues i estretes espigues molt flairoses i vistoses a l'estiu. El fruit és petit, esfèric i de color negre. Es diu "Castus" perquè en la antiguitat, els capellans la utilitzaven per prevenir els fogots sexuals; és un bon regulador tant de l'excés de desig sexual, com del dèficit de desig sexual.

## Propietats

* Infusió del fruit: Adequada per a la menopàusia, canvis d'humor, mal de cap, molèsties i irregularitat de la menstruació, amenorrea, infertilitat, incrementa la producció de llet materna, redueix l'acné, ajuda a la retenció de líquids, endometriosis, antiespasmòdic, aperitiu, digestiu, diürètic, gasos, regula la funció de l'hipotàlem i ajuda al hipotiroïdisme i hipotiroïdisme, regula el desig sexual, tan per excés com per defecte.
* Infusió de la fulla: psicosis neuròtica, insomni, marejos, trastorns digestius, va molt bé pels gasos antiespasmòdics. Per a poder solucionar el vertigen, podem barrejar oli essencial de vítex en oli de oliva, afegir-hi flors de vítex, deixar reposar uns dies i prendre'n unes gotes cada dia. Per quists d'ovaris es pot utilitzar una barreja de 70% fulla i flor de onagra i 30% fruits d'aloc, entre dos i tres vasos al dia.
* En cataplasma de fulla: Vulnerari, cremades, talls, pell esquerada, grans, irritacions, èczemes,....
* Accions generals de la planta: Provoca sudoració, antifebril, reguladora, tònic uterí, estimula el flux de la menstruació, afavoreix la producció de llet materna, tranquilizant i somnífer.

## Contraindicacions

No prendre amb tractaments estrogènics, ni amb antagonistes de la dopamina (catecolamines, antipsicòtics, levodopa, antidepressius...).

## Mètode de preparació

Infusió de 0,5-3 g per tassa dels fruits o una culleradeta de postre rasa dels fruits, prendre de 2 a 3 tasses diàries de fulla o llavor. La dosis de la fulla seria una culleradeta per vas, de fulla seca o un grapadet de fulla verda. Aquest tractament dura aproximadament de 2 a 6 mesos; després la dolència s'hauria d'haver resolt, si no és així s'haurien d'investigar altres vies.

## Cultiu

Es sembra o esqueixa de primavera a estiu. En climes freds s'ha de protegir a l'hivern en hivernacle o dins de casa. És un arbust originari del litoral de la Península i de climes càlids. S'adapta bé a tot tipus de terrenys. Pot arribar a mesurar 150 cm d'ample i de dos a tres metres de alt si es planta a terra; en test creix molt menys. Es pot collir la fulla o la llavor. És perenne.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Arnica montana

L'àrnica, arnicó o flor del tabac (Arnica montana) és una herba perenne de la família de les asteràcies. L'àrnica es troba present a les muntanyes de bona part d'Europa occidental central i septentrional, des de Portugal fins a Escandinàvia, encara que també podem trobar-la a regions d'Àsia i d'Amèrica del nord. La Arnica montana la podem trobar en climes freds, però en climes càlids podem cultivar la Inula helenioides, Inula montana, Inula viscosa, Arnica chamissonis o Thitonia diversifolia, anomenades falses àrniques i també tenen principis antiinflamatoris, com la Àrnica montana, però molt menys eficients.

## Propietats

Per dolors externs,traumatismes, esguinzos, dolors reumàtics, inflamacions, cops,. En gargarismes va molt be per gengivitis, piorrea, amigdalitis, afeccions respiratòries, refredats i faringitis. Aplicada tòpicament a les morenes va molt bè. Tradicionalment es feien cigarrets que al fumarlos desapareixia la tos, asma, bronquitis... També hi ha gent que utilitza el Tussílag fumat, per a alleugerar problemes pulmonars i de tos. De les falses àrniques no puc parlar masa, sols se que gent de tot arreu de Catalunya i Aragó les utilitzen en forma de tintura, olis, cremes per calmar el dolor, inflamacions, traumatismes i diuen que també funcionen, però bioquimicament la meva experiència es que la Àrnica montana té més potencia, sobretot si fem la crema o tintura en planta fresca no seca. Seca té menys potencia. Internament es feia una destilació d'Arnica i es prenia a novenes, unes gotes cada dia, per prevenir les feridures. També es prenia internament per problemes pulmonars i varius, al igual que aplicacions tòpiques per aquestes dolencies. El ús intern no es aconsellable, pel que he experimentat, a baixes dosis el organisme ho tolera be, el abús diuen que pot ser mortal.

## Contraindicacions

Sol us extern, topicament. Ingerida en petites dosis ja és tòxica. Externament pot provocar irritacions, en cas de problemes dèrmics, vigilar que no augmentin els problemes.

## Mètode de preparació

2- grams de flors seques per fer diluir 500 ml. o 1-cullerada de flors en 500 ml deixar macerar 40 dies i ja es pot utilitzar, per fer fregues o cataplasmes. També es pot fer una infusió de la planta i aplicar al lloc que hi hagi el dolor o la inflamació de la geniva. Sempre serà més efectiva si la flor es recent collida, també tenen principis actius les fulles i la arrel.

## Cultiu

Es sembra a la primavera i transplanta durant l'estiu o primavera, les llavors han d´estar a un lloc fred i humit abans de la germinació. Divisió de mates o rizomes a Primavera, Estiu o Tardor ; els rizomes de 10 cm ubicant-los al emplaçament definitiu. La Arnica montana no s'adapta be a climes càlids, tant el cultiu com la planta mare s'ha de fer en clima de muntanya fred.
# Guia de plantes medicinals, usos i cultiu/Artemisia annua

Artemísia (Artemisia) és un gènere de plantes amb flor dins la família Asteraceae de distribució subcosmopolita i dominant en la vegetació en alguns ambients semiàrids de climes temperats com gran part de l'oest dels Estats Units i també en les estepes asiàtiques.
Comprèn herbes i arbustos que tenen uns olis volàtils característics. El nom del gènere deriva de la deessa grega Artemisia o potser d'Artemisia II de Caria.
Inclou entre 200 a 400 espècies segons la font consultada i als Països Catalans n'hi ha un total de 16.
Creixen en climes temperats de l'hemisferi nord i de l'hemisferi sud, normalment en llocs secs. Les fulles similars a les falgueres de moltes espècies estan cobertes de pèls blancs. Alguns botànics divideixen el gènere en altres gèneres però les anàlisis d'ADN no donen suport a aquesta divisió.
La majoria de les espècies tenen una aroma forta i gust amargant per terpenoids i lactones sesquiterpèniques que són una adaptació per desanimar els herbívors. Les flors són petites i pol·linitzades pel vent.

## Propietats

Malària, estimulant del sistema immunitari, efectiva contra el VIH, càncer, antibacteriana, antioxidant, antiparàsits, antiviral, febre, immunosupressió, leucèmia, melanoma, icterícia en nounats.

## Contraindicacions

Antiàcids, compromís vascular o cerebral.

## Mètode de preparació

2-3 g en infusió tres cops al dia, per VIH es pot combinar amb Moringa oleifera, consulteu pàgina web d'Anamed. Es pot utilitzar flor, fulla i branques.

## Cultiu

És una planta anual, cada any s'ha de sembrar o plantar, o bé se'n poden fer esqueixos. Es pot consumir al llarg de tot el cultiu, però quan té més propietats medicinals és just quan comença a florir a final d'estiu, se'n poden fer diversos talls durant l'any o un de sol a la tardor. S'adapta bé a tot tipus de terra, encara que prefereix terres ben fèrtils. Pot acabar fent fins a 3 metres d'alt i un metre d'ample si es planta al maig i la terra li agrada. Fa de 60 cm. a 120 cm d'ample i de 80 cm a 200 cm d'alt, depenent del vigor de la terra. És anual.
# Flora del Pirineu català/Sedum acre

El crespinell groc és una herba perenne rara de la família de les crassulàcies que es troba a sòls pedregosos de tota la serralada pirinenca fins als 2.100 m. Creix típicament en parets. En català també es coneix com arròs de bruixa, bàlsam groc, crespinell acre, crespinell picant i herba de cremat.
| Aspecte general de la planta | Detall de la flor |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Sedum album

El crespinell blanc és una herba perenne de la família de les crassulàcies que creix a pradells de sòls poc profunds dels estatges montà i subalpí de tota la serralada pirinenca fins als 2.300 m. És una planta freqüent que forma gespa de manera laxa. En català també rep el nom d'arròs i raïm de llop.
| Aspecte general de la planta | Inflorescència |
| Detall de la flor | Fulles en disposició helicoidal (esparses) |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Saxifraga stellaris

La saxífraga estel·lada és una planta herbàcia perenne de la família de les saxifragàcies que creix amb freqüència a fonts i rierols de l'alta muntanya pirinenca, entre els 1.600 i els 2.700 m d'altitud. En català també rep el nom de consolda estrellada.
| Visió general | Detall de la flor: pètals amb 2 taques grogues a la base |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Saxifraga umbrosa

La saxífraga umbrosa és una herba perenne de la família de les saxifragàcies que es fa en avetoses i altres boscos ombrívols de l'estatge subalpí dels Pirineus centrals, fins als 2.200 m d'altitud. És una espècie poc freqüent. En català també s'anomena consolda ombrosa i saxífraga d'ombra.
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Sedum alpestre

El crespinell alpestre és una planta herbàcia perenne de la família de les crassulàcies que es fa a congesteres de l'estatge alpí de tota la serralada pirinenca, entre els 1.900 i els 3.000 m d'altitud.
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Sedum anglicum

El crespinell pirinenc, planta perenne de la família de les crassulàcies, és una espècie bastant rara que creix en replans de roques, sobretot en àrees silíciques, de l'estatge subalpí i montà de la serralada pirinenca, entre els 1.200 i els 2.300 m.
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Sedum annuum

El crespinell anual és una planta anual de la família de les crassulàcies. Poc freqüent, es pot trobar a replans de les roques de l'alta muntanya pirinenca entre els 1.000 i els 2.700 m d'altitud.
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Saxifraga tridactylites

La saxífraga de tres dits és una planta herbàcia perenne de la família de les saxifragàcies que es fa de manera poc freqüent en pastures de l'estatge alpí de la serralada pirinenca, entre els 2.600 i els 2.700 m d'altitud.
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Sedum amplexicaule

El crespinell amplexicaule és una herba perenne de la família de les crassulàcies. Espècie raríssima, es pot trobar a sòls pedregosos silicis de l'estatge montà submediterrani de la serralada pirinenca entre els 1.100 i els 1.600 m. També s'anomena crespinell tenuïfoli.
TORNAR a l'índex
# Escacs

Els escacs és un antic joc d'estratègia, que es juga entre dues persones amb un tauler format per una retícula de 8 per 8. L'objectiu és moure les propies peces fins a arribar a fer "escac i mat" al rei contrari.
El Viquillibre Escacs pretén explicar diferents conceptes, normes, i tàctqiues per assolir un nivell més elevat envers aquest joc.

## Continguts

* Escacs/Conceptes bàsics
* Escacs/Jugant al joc
* Escacs/Notació del joc
* Escacs/Tàctiques
* Escacs/Estratègia
* Escacs/Obertures bàsiques
* Escacs/Final del joc
# Llibre de cuina/Receptes/Còctel de marisc amb salsa freda
### Ingredients

* 1 quilo de gambes.
* 1 enciam.
* 1 tassa d'esmorzar plena de salsa maionesa.
* 1 llauna de tomàquet fregit.
* 2 ous durs.
* Aigua.
* Sal.

### Preparació

Coure les gambes en aigua abundant amb sal. Una vegada cuites, separar-ne 8 de senceres amb closca i pelar les altres tallant-les a bocins menuts. Rentar bé l'enciam i trinxar la part més blanca, ajuntar la picada de gambes amb la de l'enciam i disposar-ho en una plata fonda de vidre. Batre la salsa mainonesa amb el tomàquet i recobrir l'enciam i les gambes, de manera que quedi ben amarat.
# Llibre de cuina/Receptes/Empedrat empordanès
### Ingredients

* 200 grs. de bacallà.
* 1 quilo de tomàquets verds.
* 2 cebes mitjanes.
* 250 grs. de mongetes blanques seques.
* 3 ous durs.
* 6 cebetes tendres.
* 100 grs. de pebrots en vinagre.
* 2 cullerades grosses plenes de julivert picat.
* 1/4 de litre d'oli.
* Pebre blanc en pols.
* 1/2 cullerada grossa de vinagre.
* Aigua.
* Sal.

### Preparació

Desfarem a tires el bacallà i el posarem en remull 3/4 hores. Tallarem els tomàquets en forma de gra d'all i les cebes a trossos allargats. Courem les mongetes amb aigua i sal. Escorrerem el bacallà i l'ajuntarem amb els trossos de tomàquet, les cebes, les mongetes (ja cuites i escorregudes), l'oli i ho condimentarem amb pebre i vinagre. Un cop fet això, ho posarem tot en una cassola de terrisa i al damunt hi afegirem els pebrots en vinagre tallats a trossets, les cebetes tendres, tallades en quatre trossos i els ous durs pelats i tallats. Cobrirem "l'empedrat" amb julivert picat.
# Llibre de cuina/Receptes/Cupcake

La recepta base d'un cupcake és semblant a la de qualsevol altre pastís: mantega, sucre, ous i farina. La majoria de receptes per a pastissos poden servir, a causa de la seva mida reduïda es couen en menys temps que un pastís gran de mida familiar. Se serveix com a postre i és freqüent en la cuina estatunidenca que estigui present en celebracions d'aniversari i festes infantils.
De totes les varietat de cupcakes que es poden cuinar, una de les receptes és: Per a la massa:
* 1 ou
* 70g de sucre
* 60g de farina
* 60g de mantega
* 1 cullerada de cacau en pols sense sucre.
* 1/2 culleradeta de llevat.
* 1/2 culleradeta d'extracte de vainilla.
* 30 - 40ml de llet.
S'ha de escalfar el forn prèviament a 160º. Preparar els papers per les cupcakes o els motlles de silicona. En un bol, barregem la llet amb l'extracte de vainilla i hi afegim la farina el cacau i el llevat.
En un bol petit barregem el sucre i la mantega fins que estigui cremosa. Afegim l'ou i la barreja que hem fet anteriorment i per últim la llet. Ha de quedar una textura cremosa que no sigui molt compacta. Repartim la mescla entre els motlles sense omplir-los més de 2/3. Seguit d'això s'han de posar a fornejar entre uns 22 i 24 minuts fins que al punxar-los amb un escuradents surti net.
Per a fer el "buttercream" posem 60 grams de mantega sense sal a temperatura ambient, 115 grams de sucre glass, 1/4 culleradeta d'extracte de vainilla i 1 cullerada de llet en un bol, s'ha de batre tot a velocitat baixa durant un minut i després a velocitat mitja durant 4 minuts. S'ha de decorar primer amb la espàtula per igualar els costats i a continuació amb la màniga pastissera. Es pot utilitzar una quantitat infinita de colorants per a realitzar la decoració de les cupcakes de diferents colors.
# Llibre de cuina/Receptes/Còctel Xina Town
## Ingredients

* 1 mesura de sake
* 1/2 mesura de vermut blanc sec
* 1 mesura de suc de fruita de la passió (maracuià)
* 1/2 mesura de suc de litchi o de mango
* Una mica de suc de llimona
* Una mica de suc de préssec

## Preparació

* Barrejar tots els ingredients en una coctelera
* Sacsejar durant uns 30 segons
* Servir en un got decorat amb un tall de llimona
# Llibre de cuina/Receptes/Dèntol a l'estil mediterrani
### Ingredients

* 1 dèntal sencer de 1.500 grs. de pes.
* 1 ceba mitjana.
* 1 llimona.
* 1/2 quilo de patates.
* 2 tomàquets mitjans.
* 2 alls.
* Julivert fresc.
* 1 tassa d'esmorzar ple d'oli.
* Sal.

### Preparació

Escatarem i buidarem el peix deixant-lo sencer, li tirarem un dels alls picats i julivert (també picat) i el reservarem a part. Pelarem les patates, tallant-les a rodanxes gruixudes en una plata de forn o en una besuguera, untada amb un xic d'oli. Hi posarem la ceba pelada i tallada a rodanxes i damunt d'ella el peix ruixat amb el suc colat de mitja llimona, els voltarem amb les patates i els tomàquets tallats també a rodanxes. Seguidament l'empolsarem amb sal i el regarem amb l'oli restant, el ficarem al forn, a foc moderat perquè la cocció sigui lenta, per espai d'unes dues hores. El servirem calent, a la mateixa plata, guarnint amb julivert picat i bocins de la llimona restant.
# Llibre de cuina/Receptes/Ensalada russa

L'ensalada russa, també coneguda com a "ensaladilla" russa o amanida Olivier, és un plat fred fet a base de verdures tallades en daus petits i bullides, barrejades amb maionesa i sovint altres ingredients.

## Ingredients

* 400 g de patata pelada i tallada a daus (2~3 patates)
* 300 g de bajoques verdes
* 4 carlotes
* 2 llaunes de tonyina en conserva
* 150 g d'olives farcides escorregudes,
* 2 ous dur
* Maionesa (en proporcions segons el gust).

## Ingredients opcionals

Els següents ingredients són utilitzats sovint per a la decoració del plat:
* Tires de pebrera roja escalivada
* Anxoves
* Rosquilletes

## Utensilis necessaris

Calen un ganivet, una cassola, un escorredor i coberteria per a mesclar i servir.

## Preparació

Cal que talleu a daus mitjans o menuts les patates, les carlotes i les bajoques, posar-les a bullir junt amb un parell d'ous sencers en una cassola durant 20 minuts o el temps necessari perquè les patates queden prou bullides sense que es desfacen. Després escorregueu els ingredients i deixeu-los refredar. Separeu els ous, peleu-los i talleu-los a daus. Mescleu les verdures amb els ous i afegiu la tonyina i les olives escorregudes del líquid de la conserva. Afegiu la maionesa i decoreu el plat amb els ingredients opcional que us vinguen de gust.

## Referències

* w:Ensalada rusa

## Enllaços externs

* https://www.ccma.cat/tv3/cuines/recepta/ensaladilla-russa/16535/
# Llibre de cuina/Receptes/Cutxipanda a l'estil de la Garriga
### Ingredients

* 400 grs. d'arròs
* 100 grs. de pernil
* 1/4 de quilo de salsitxes.
* 100 grs. de carn magra de porn o de costella de porc.
* 50 grs. de llard.
* 2 carxofes mitjanes.
* 4 tomàquets mitjans.
* 100 grs. de pèsols de llauna.
* 1 ceba mitjana.
* 2 alls.
* 1 cullerada grossa plena de pinyons.
* 1 cullerada grossa plena d'ametlles torrades.
* Julivert fresc.
* El doble del volum de l'arròs en brou de carn o de pastilles.
* Sal.

### Preparació

En una cassola de terrissa al foc hi tirarem el llard, el pernil, la carn magra i les salsitxes, tot tallat a trossos, hi afegirem també la ceba pelada i trinxada i ho fregirem fins que agafi color. Acte seguit hi afegirem els tomàquets pelats i picats i les carxofes pelades i tallades a trossos, ho sofregirem lentament uns minuts. Posarem a continuació l'arròs i els pèsols així com el brou calent i una mica de sal. Picarem al morter els alls junt amb el julivert, els pinyons i les ametlles i ho tirarem, tot picat, a l'arròs que començarà a bullir ràpidament i, un cop establert el bull, es baixa el foc a fi que es faci lentament durant uns 20/25 minuts. Hi ha qui afegeix uns brins de safrà. També es pot guarnir amb tires de pebrot vermell confitat i unes rodanxes d'ou dur.
# Llibre de cuina/Receptes/Escalivada
### Ingredients

* 4 pebrots grossos verds.
* 4 albergínies grosses.
* Julivert fresc.
* Sal fina.
* 1 tassa d'esmorzar plena d'oli de bona qualitat.

### Preparació

Escalivarem els pebrots i albergínies millor, si es pot, sobre el caliu de carbó d'alzina. Un cop rostides ambdues coses, les pelarem traient les llavors als pebrots i tallat-ho tot a tires. Ho col·locarem en una plàtera, empolsant-ho amb sal fina, hi tirarem oli i el julivert fresc picat molt fi. Aquesta escalivada es pren com a primer plat o bé acompanyant carn a la brasa.
# Llibre de cuina/Receptes/Empanades
### Ingredients

* 1/2 litre de llet.
* 1/2 quilo de llard.
* 1/4 de pasta de forn.
* Farina, la que admeti.
* 1/2 decilitre d'oli.
Farciment:
* 1 quilo d'espinacs.
* 100 grs. de panses.
* 100 grs. de pinyons pelats.
* Sal.
* Aigua.

### Preparació

Escaldarem els espinacs nets, amb aigua bullent, els escorrerem bé i els fregirem en el mig decilitre d'oli. Quan ja esiguin fregits els afegirem les panses i els pinyons, deixant-los fregir encara una mica més. Un cop fets els reservarem. Per a preparar la pasta, desfarem el llevat en la llet tèbia i hi afegirem la farina fins a aconseguir una pasta compacta i ben lligada. Quan la pasta sigui ben fina i no s'enganxi a les mans, l'estendrem damunt del marbre agregant-hi el llard i treballant-ho una mica. Estirarem la pasta damunt la taula i l'empolsarem amb farina, deixant-la amb un gruix de mig centímetre i tallant-la a discos de la mida que es vulgui, posant-hi al damunt una porció del farciment, el doblarem ajuntant les seves vores i els courem al forn ben calent.