OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Introducció a la música

* Introducció a la música té l'objectiu d'explicar la teoria bàsica de la música de manera entenedora.
* No és un llibre complet; per això podeu trobar a continuació un apartat de bibliografia amb llibres recomanats per complementar els continguts d'aquest viquillibre. No oblideu, però, que la millor manera d'aprendre música no és llegint llibres sinó practicant, ja sigui tocant un instrument o cantant.
| Continguts | Bibliografia |
| Què és la música? L'escriptura de la música El pentagrama Les notes Les claus Altres símbols Els intervals Alteracions Les tonalitats El ritme Els silencis | Per ampliar i complementar els coneixements adquirits amb aquest llibre podeu utilitzar els llibres del mètode Ireneu Segarra. Els equivalents als estudis de Grau Elemental, ordenats per cursos, són els següents: Segarra Malla, Ireneu. El meu llibre de música. Iniciació (en català). Publicacions de l'Abadia de Montserrat, S.A.. ISBN 8484154947.  Segarra Malla, Ireneu. El meu llibre de música. Primer Curs (en català). Publicacions de l'Abadia de Montserrat, S.A.. ISBN 8498838347.  Segarra Malla, Ireneu. El meu llibre de música. Segon Curs (en català). Publicacions de l'Abadia de Montserrat, S.A.. ISBN 8478265198.  Segarra Malla, Ireneu. El meu llibre de música. Tercer Curs (en català). Publicacions de l'Abadia de Montserrat, S.A.. ISBN 848415498X.  Segarra Malla, Ireneu. El meu llibre de música. Quart Curs (en català). Publicacions de l'Abadia de Montserrat, S.A.. ISBN 8478267751. |
# Infotaula menjar

Plantilla:Infobox
# If empty

Error de l'script: no existeix el mòdul "If empty".
# Introducció a la ciència/El mètode científic

Observació -> Hipòtesi -> Predicció -> Experimentació -> Observació -> ... -> Teoria
# Introducció a la ciència/La comunitat científica

Fins al moment, ens hem centat en l'eina de treball. Però és fàcil veure que una sola persona no pot comprovar cada fet. Molt sovint, un experiment fet amb la més bona intenció possible passarà per alt explicacions alternatives o errors. Així doncs, cal algun òrgan que doni legitimitat als avenços correctes i detecti on fallen la resta. Aquest òrgan és la comunitat científica, és a dir, el conjunt de totes les persones que participen en l'avenç científic.
# Infobox

Error de l'script: no existeix el mòdul "Infobox".
# Introducció a la ciència/Els límits del coneixement científic

Els científics han donat resposta a multitud de preguntes. Però també ha definit aquelles barreres que sembla que no podem ultrapassar. Fonamentalment s'han definit 4 límits:

## Bibliografia

* 1 2 Collins GP. Inferencias imposibles. Investigación y Ciencia agosto 2009: 13
* ↑ Lévy-Leblond J-M. Conceptos contrarios o el oficio del científico. Barcelona: Tusquets editores, 2002, pàg. 169
* ↑ Lévy-Leblond JM. Dictionnaire d'histoire et philosophie des sciences, Ch. Quantique, PUF, pp. 785-789, 1999.
* ↑ Wolpert DH. Physical limits of inference. Physica D: Nonlinear Phenomena 2008; 237: 1257-1281 doi:10.1016/j.physd.2008.03.040
# Llibre de cuina/Receptes/Espàrrecs amb formatge i nou moscada
### Ingredients

* 3 manats d'espàrrecs.
* 1 ou dur.
* 1/4 de litre de llet.
* 25 grs. de formatge ratllat.
* 25 grs. de farina.
* 50 grs. de mantega.
* Pebre blan en pols.
* Nou moscada.
* Aigua.

### Preparació

Pelarem i tallarem els espàrrecs tots iguals i els bullirem a la cassola amb l'aigua i sal 20 minuts. Farem una salsa blanca amb la llet, part de la mantega, la farina, sal, pebre i una mica de nou moscada ratllada, deixant-la 20 minuts a foc lent. Separarem el rovell de la clara de l'ou dur i passarem aquesta pel sedàs i l'afegirem a la salsa blanca. Quan els espàrrecs estiguin cuits els col·locarem en una plàtera, abocant la salsa pel damunt i, després, una capa de formatge ratllat i trossos de mantega. Ficarem la plàtera al forn fins que quedin daurats.
# Llibre de cuina/Receptes/Estofat de patates amb xoriç

L'estofat de patates amb xoriç és un estofat casolà amb patates i xoriç picant. El caldo agafa el sabor del xoriç i un color característic ataronjat.

## Ingredients

* 6 patates
* 3 xoricets
* 1 Ceba de Figueres
* 1 Pebrot verd
* 2 pebrots xoricers o nyores.
* 1 cabeça d’all
* Aigua
* Oli de l'Empordà
* Sal
* 2 fulles de llorer
* 1 cirereta
* Julivert

## Estris necessaris

Calen els següents estris per realitzar la recepta: un cassola, espàtula, cullerot, fusta de tall, bols de plàstic.

## Preparació

Piqueu la ceba i el pebrot. Un cop picats, fondegeu la cassola amb una mica d’oli. Afegiu l’all, el llor i la cirereta.
Incorporeu després el xoriço tallat a rodelles i deixeu-ho coure. Seguidament, incorporeu les patates esqueixades, cobriu-ho amb aigua i condimenteu. Deixeu que es facin les patates durant 30 minuts. Mentrestant, aneu netejant el pebrot xoricer (o les nyores), poseu-los em remull amb aigua tèbia i quan s’estovin traieu la carn i piqueu-la.
Retireu l’all, el llorer i la cirereta de la cassola i afegiu-hi la carn del pebrot o nyora. Remeneu i deixeu coure dos minuts més. Rectifiqueu de sal i serviu en un plat fondo amb una branqueta de julivert.

## Referències

Martín, Noemí. «Concurs "Fem bullir l'olla 2015"». Consell Comarcal del Baix Empordà, 2015.
# Llibre de cuina/Receptes/Faisà al raïm
### Ingredients

* 2 faisans tallats a quarts i amb les ales i la carcanada.
* 2 ceba.
* 2 porro.
* 1 pastanaga grossa.
* Farina.
* Cardamon.
* 2 pells de taronja grans.
* Ginebró.
* 1 got de mistela.
* l got de brou de gallina.
* 10 grs. de xocolata negra.
* Mantega.
* 40 grans de raïm blanc.

### Preparació

Tallem la ceba, el porro i la pastanaga a daus. Escalfem una cassola, tirem una mica de mantega i fiquem dins la carcanada. L'enrossim durant uns vint minuts a foc mitjà. Un cop estigui tot ben daurat, afegim una mica més de mantega, la ceba i la pastanaga que hem tallat a daus. Tirem un bon raig d'oli a una paella i, mentre s'escalfa, enfarinem els quarts i les ales de faisà. Marquem les peces de faisà a la paella fins que es daurin una mica i les reservem a sobre de paper de cuina perquè deixin anar l'excès d'oli. Quan la ceba de la cassola s'hagi daurat, baixem una mica el foc i tirem el porro, les pells de taronja, el cardamom desgranat sense la beina i les boletes de ginebró. Deixem que es faci tot uns 4 minuts a foc mitjà. Afegim el got de mistela a la cassola i ho deixem reduir a foc mitjà uns minuts, fins que perdi l'alcohol. Aboquem a la cassola, més o menys, la meitat del brou de gallina. Col·loquem dins la cassola els quarts i les ales de faisà perquè vagin coent. La cuixa, les ales i el pit tenen coccions diferents, per això és recomanable apartar el pit i les ales quan el pit estigui tendre (ho serà després d'uns 30 o 35 minuts de cocció) i deixar les cuixes a la cassola (en total, necessitaran al voltant de 2 hores). Per preparar el raïm sense pell, posem aigua a bullir dins una cassola i aigua ben freda en un bol a part. Col·loquem dins un colador els grans de raïm, els submergim en l'aigua bullint durant 10 segons i, després, en l'aigua freda. Ara ja podem pelar els grans de raïm amb facilitat i reservar-los. A mesura que les parts del faisà siguin cuites, les retirem de la cassola i les reservem. Posem un colador gran a sobre d'un bol i colem el que ens ha quedat a la cassola. Al bol ens quedarà la salsa que farem servir per acabar el plat. Escalfem una cassola gran, afegim la salsa i les peces de faisà. Ho deixem coure. Afegim a la cassola uns trocets de xocolata negra per espesir la salsa i continuem escalfant perquè es desfaci la xocolata. En una paella calenta, afegim mantega i l'escalfem fins que es dauri. Saltem els grans de raïm a foc viu. Un cop saltejats, els afegim a la cassola on ja s'ha desfet la xocolata. Afegim un punt de sal a la cassola i ja ho tenim. Us recomanem acompanyar aquest plat amb una amanida d'enciam i poma.
# Llibre de cuina/Receptes/Farcellet de poma amb fruits secs

￼El farcellet de poma amb fruits sec és un postre a base de poma amb nous, panses i festucs com a fruits secs, compota de poma i reducció de Kirsch. Aquest darrer és un aiguardent obtingut per la destil·lació del suc fermentat de les cireres silvestres de la Selva Negra alemanya.

## Ingredients

* 110 grams de sucre morè
* 100 grams de mantega
* 3 pomes
* 40 grams de nous
* 40 grams de festucs
* 40 grams de panses
* 30 grams de mantega desfeta
* Sucre de llustre
* Kirsch
* 3 fulls de pasta fil·lo
* Gelatina neutra

## Estris necessaris

Calen una ￼paella, culleres, un pinzell de cuina, bols, una safata de forn, un sedàs, un colador i una batedora.

## Preparació

En una paella posem el sucre morè, la mantega i les tres pomes tallades a daus fins a la caramelització. Quan estigui a punt, escorrem la poma, i amb el caramel restant afegim el Kirsch i deixem reduir.
En segon terme, enganxem els 3 fulls de pasta fil·lo amb la mantega fosa i la tallem en quatre quadrats. Després, farcirem aquesta pasta fil·lo amb la poma i els fruits secs i la tancarem, llustrarem per sobre amb el sucre glacé, i finalment ho enfornarem fins que quedi flamat.
Paral·lelament, farem la compota escalfant la poma (al microones o al forn) i passant-la per la batedora, i la servirem per sobre del farcellet que hem tret del forn.

## Bibliografia

Fernández, Noemí; Martínez, Judith. «Concurs "Fem bullir l'olla 2015"». Consell Comarcal del Baix Empordà, 2015.
# Llibre de cuina/Receptes/Esqueixada de bacallà
### Ingredients

* 1 quilo de bacallà de morro, net de pell i d'espines.
* 2 cebes o cebetes.
* 4 tomàquets madurs.
* 1/4 de litre d'oli d'oliva.
* 100 grs. d'olives negres.
* 100 grs. d'olives verdes.
* 2 pebrots del temps (no de llauna), és igual que siguin verds o vermells.
* 2 alls.
* 2 cullerades grosses plenes de julivert fresc picat.
* 2 cullerades grosses plenes de vinagre.
* Sal fina.

### Preparació

El bacallà, sense pell ni espines, es posa en remull sol, unes 2 hores abans de preparar l'esqueixada. Després de ben escorregut, amb les mans l'esbocinarem a tires. Les cebes (o cebetes), els tomàquets i els pebrots els tallarem a trossos o tires llargues unint-ho tot en una plàtera, amb el bacallà i tirant-hi per sobre l'oli, el vinagre, una mica de sal, així com els alls molt trinxats i el julivert. Al damunt de tot hi escamparem les olives verdes i negres. Servirem aquesta amanida ben freda.
# Llibre de cuina/Receptes/Estofat de la gemma
## Ingredients

* Carn per fer estofat.
* Carxofes.
* Alls tendres.
* Patates.
* Sal.
* Oli.
* Aigua.
* Conyac.

## Preparació

Es posa en una cassola l´oli i es sofregeixen els alls tendres, a continuació posem els daus de vedella, salem i els daurem. Quan estiguin dauradets, afegim la carxofa tallada a quarts, li afegim mig got d´aigua i mig got de conyac. rectifiquem de sal, tapem i deixem coure a foc mig durant mitja hora. Anem revisant que no es quedi sec, en aquest cas, afegirem més aigua i més conyac.
# Llibre de cuina/Receptes/Estofat de vedella
### Ingredients

* 800 grs. de carn de vedella de la cadera.
* 50 grs. de llard.
* 2 pastanagues petites.
* 2 cebetes.
* 1 cullerada grossa plena de farina.
* 1 all.
* 1 pastilla de fer brou.
* 1/2 litre d'aigua.
* 1 gotet de vi, ple de vi negre.
* Sal.

### Preparació

Partirem la carn a trossos regulars, sofregint-los en el llard posat en una cassola al foc, hi afegirem l'all, les pastanagues i les cebes (ambdues pelades i tallades ben fines) i una mica de sal. Un cop que ho tindrem tot ben daurat, ho empolsarem amb la farina, hi afegirem el brou fet amb l'aigua, la pastilla i el gotet de vi negre. Si guisem aquest plat en una cassola normal, tardarà 1 hora i si es cuina en una olla a pressió, tardarà 30 minuts Ho podem augmentar amb patates.
# Llibre de cuina/Receptes/Espinacs a la crema
### Ingredients

* 2 quilos d'espinacs.
* 1 litre de nata líquida.
* Sal.
* Pebre blanc en pols.
* Nou moscada.
* 1 litre i mig d'aigua.

### Preparació

Netejarem en aigua abundant els espinacs i els trixarem i courem amb aigua i sal. Un cop cuits els escorrerem bé de tota l'aigua i els triturarem molt finament o bé passant-los pel batedor o pel premsa-purés. Un cop passats, els posarem en un recipient al foc i els tirarem la nata, pebre, sal i una mica de nou moscada ratllada, deixant que vagin bullint i remenant-los constantment amb una cullera de fusta fins que quedin espessos. Podem presentar aquest plat en recipients individuals guarnint-lo pel damunt amb rodanxes d'ou dur.
# Llibre de cuina/Receptes/Estofat d'isard
### Ingredients

* Carn d'isard.
* 1/4 d'oli.
* 1 cabeça d'all.
* 1 pebrot verd.
* 200 gr. de mantega de porc.
* Pebre negre.
* Dos fulles de llorer.
* Una branca d'orenga.
* 1 culler de brou.
* All i julivert.
* 1 branca de sajolida.
* Canyella en pols.
* 1 copa de conyac.
* Patates.
* Ametlles torrades.
* Moixerons.

### Preparació

Talleu l'isard a trossos i renteu-los amb aigua i vinagre. Poseu-los en adob durant tot un dia amb la resta d'ingredients. L'endemà, feu-lo coure dues hores a foc lent en una cassola de terrissa i —quan estigui ben daurat— afegiu-li una picada d'all, julivert, pinyons, ametlles i avellanes. Encabat, poseu les patates a daus i els muixerons i deixeu-ho coure tot plegat fins que les patates siguin tendres.
# Llibre de cuina/Receptes/Farcellets de col i pèsols
### Ingredients

* 1 col grossa (1.300 grams de pes).
* 1 quilo de pèsols amb beina.
* 1 quilo de musclos.
* Pebre blanc en pols.
* 80 grs. de mantega (no margarina).
* Sal.
* Aigua.
* 4 cullerades grosses plenes d'oli.

### Preparació

Bullirem primer la col sencera i els pèsols desgranats, per separat, amb aigua i sal. Després farem amb la col uns petits "farcellets" amb un trosset de mantega a dins i els anirem posant en el centre d'una plàtera amb els pèsols al voltant. Tirarem després, per sobre, els musclos ja cuits i sense closca i fregits en l'oli amb sal i pebre. Serviu-ho tot ben calent.
# Flora del Pirineu català/Ranunculus parviflorus

El pèl de moix és un teròfit de la família de les ranunculàcies que es fa a herbeis dels Prepirineus orientals fins als 900 m. És una planta poc freqüent.

### Enllaç extern

* Aspecte general de la planta
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Ranunculus pyrenaeus

La jonquilla és una herba perenne de la família de les ranunculàcies de pastures i vessants humits d'alta muntanya present a tota la serralada pirinenca. El seu hàbitat arriba fins als 2900 m. En català també es coneix com a ranuncle pirinenc.
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Ranunculus sceleratus

L'herba de foc és una planta anual de la família de les ranunculàcies pròpia d'aiguamolls i sòls humits de l'estatge montà mediterrani però que rareja a la serralada pirinenca. El seu hàbitat arriba només fins als 750 m. És metzinosa.
| Aspecte general de la planta | Detall de la flor |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Ribes alpinum

La cirerola és un arbust caducifoli de la família de les saxifragàcies que es fa en matollars i bardisses de l'estatge montà i subalpí de la serralada pirinenca fins als 2.000 m d'altitud. És bastant comú i en català rep altres noms: agrassons, cireroles, groseller de muntanya, riber, riber de muntanya i riber dels Alps.
| Aspecte general | Fulles i fruits (baies comestibles però insípides) |
| Flors | Gemmes |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Ranunculus repens

El botó d'or és una herba perenne de la família de les ranunculàcies que es fa comunament a rierols i indrets humits de l'estatge subalpí de tota la serralada pirinenca fins als 2.000 m d'altitud. És una planta metzinosa. En català també s'anomena ranuncle repent.
| Detall de la flor | Fulla |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Ranunculus thora

El Ranunculus thora és una planta herbàcia perenne de la família de les ranunculàcies. Força rara, es fa a pradells frescals calcícoles de l'estatge subalpí de tota la serralada pirinenca fins als 2200 m. Aquesta planta és tòxica.
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Ranunculus serpens

El botó d'or és una herba perenne de la família de les ranunculàcies. Es fa a boscos caducifolis i prats humits de l'estatge montà i subalpí de la serralada pirinenca fins als 2.400 m, però és poc freqüent.
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Ranunculus trichophyllus

El Ranunculus trichophyllus és una herba aquàtica de la família de les ranunculàcies. Aquesta planta submergida es fa de manera rara als estanys pirinencs de l'estatge subalpí fins als 1600 m.

### Enllaç extern

* Visió general de la planta
* Visió general, hàbitat
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Ranunculus paludosus

El ranuncle flabel·lat és un herba vivaç de la família de les ranunculàcies que es fa a pradells terofítics dels Pirineus orientals, a altituds que arriben als 1.600 m però de manera molt rara. Només la subespècie paludosus és pròpiament pirinenca.

### Enllaç extern

* Aspecte general
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Ranunculus parnassifolius

L'herba del mal gra és una herba perenne de la família de les ranunculàcies que és present en pedrusques i tarteres més o menys mòbils de l'estatge alpí fins als 2.900 m. Es distribueix de manera regular per tota la serralada pirinenca fins als 2.900 m.

### Enllaç extern

* Visió general de la planta
TORNAR a l'índex
# Datura stramonium (Solanaceae) estramoni

* Visió general
* Detall de la flor
* Detall d'una branca
* Detall del fruit
# Citrus aurantium (Rutaceae) taronger agre

* Visió general
# Crataegus monogyna (Rosaceae) arç blanc, cirerer de pastor

* Visió general
* Detall de les flors
* Detall de la branca espinosa
* Detall dels fruits
# Colchicum autumnale (Liliaceae) còlquic, safrà bord

* Visió general
* Detall de la flor
* Detall de la fulla
# Cocos nucifera (Arecaceae) cocoter

* Visió general
* Detall la fulla
* Detall del fruit
# Coffea arabica (Rubiaceae) cafè

* Visió general
* Detall de la fulla
* Detall de la flor
* Detall del fruit
# Conium maculatum (Apiaceae) cicuta, ceguda

* Visió general
* Detall del fruit
# Daucus carota (Apiaceae) pastanaga borda

* Visió general
* Detall de la inflorescència
* Detall dels fruits
* Detall d'una pastanaga
# Cola nitida (Esterculiaceae) cola

* Detall del fruit
* Detall de les fulles
# Digitalis purpurea (Scrophulariaceae)digital, didalera

* Visió general
* Detall de la flor
* Detall de la fulla
* Detall de la inflorescència
# Flora del Pirineu català/Potentilla cinerea

La potenti·la cinèria és una planta herbàcia perenne de la família de les rosàcies força rara a la serralada pirinenca. Es fa en prats secs de caràcter basòfil de l'estatge montà, entre els 1000 i els 2000 m d'altitud. També s'anomena consolda vermella i potentil·la cendrosa.

### Enllaç extern

* Aspecte general de la planta
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Potentilla caulescens

El te de soqueta és una planta herbàcia perenne de la família de les rosàcies rara en la serralada pirinenca. Es pot trobar en fissures de les roques (calcícoles) de l'estatge montà i subalpí fins als 2500 m d'altitud. En català també s'anomena herba de cinc dits, potentil·la de roca, te de reina, te de senyor i te roquer.
| Aspecte general | Detall de la flor |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Potentilla frigida

L'agram de porc és una planta herbàcia perenne de la família de les rosàcies poc freqüent a la serralada pirinenca. Es fa en carenes i pastures pedregoses silicícoles de l'estatge alpí, entre els 2500 i els 3300 m d'altitud. En català també es coneix com a maduixera borda.

### Enllaç extern

* Detall de la flor
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Potentilla fruticosa

La maduixera borda és una planta nanofaneròfita caducifòlia de la família de les rosàcies estrictament protegida a l'espai del Pla d'Espais d'Interès Natural. Rara al Pirineu, es fa en molleres d'aigua eutròfica de l'alta muntanya, concretament en els Pirineus orientals, entre els 1900 i els 2500 m. En català es coneix també com a agram de porc i potentil·la fructicosa.
| Aspecte general | Flor |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Potentilla hirta

L'estrelleta és una planta herbàcia perenne de la família de les rosàcies rara a la serralada pirinenca. Pròpia de brolles i erms, es fa en l'estatge montà fins als 1200 m d'altitud. En català s'anomena també estrella, potentil·la eriçada i potentil·la estel·lada.

### Enllaç extern

* Detall de la flor
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Potentilla brauneana

La Potentilla brauneana és una planta herbàcia perenne de la família de les rosàcies raríssima a la serralada pirinenca i estrictament protegida a l'espai del Pla d'Espais d'Interés Natural, concretament a Marimanha, a la Vall d'Aran. Es fa en congesteres basòfiles de l'estatge alpí, entre els 2200 i els 2600 m. S'assembla a la Potentilla frigida però és d'un verd més clar.
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Potentilla erecta

La tormentil·la és una herba perenne de la família de les rosàcies habitual en la serralada pirinenca. Es pròpia de landes i pasturatges de l'estatge montà i subalpí i el seu hàbitat arriba fins als 2300 m d'altitud. En català s'anomena també consolda roja, dits de Santa Maria i estrelletes.
| Detall de la flor | Fulla |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Potentilla crantzii

La potentil·la de Crantz és una planta herbàcia perenne de la família de les rosàcies bastant comuna a la serralada pirinenca. Es fa en pastures mesòfiles de l'alta muntanya entre els 1500 i els 2800 m d'altitud. En català també es coneix com a potentil·la estipular.
| Aspecte general | Detall de la flor |
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Potentilla grandiflora

La Potentilla grandiflora és una herba perenne de la família de les rosàcies molt rara a la serralada pirinenca. Es fa només als Pirineus centrals, en pastures i sòls pedregosos silicícoles de l'alta muntanya a altituds de 1800 m.
TORNAR a l'índex
# Flora del Pirineu català/Potentilla micrantha

La fragassa de flor petita és una planta herbàcia perenne de la família de les rosàcies comuna a la serralada pirinenca. Es fa en bardisses i boscs clars de l'estatge montà i subalpí, entre els 800 i els 2400 m. En català s'anomena també agram de porc i maduixera borda.
TORNAR a l'índex
# Introducció al programari lliure

Mòdul 1:
* Introducció
* Una mica d'història
* Aspectes legals
* El desenvolupador i les seves motivacions
* Economia
* Programari lliure i administracions públiques
* Enginyeria del programari lliure
* Entorns i tecnologies de desenvolupament
* Estudi de casos
* Altres recursos lliures
Mòdul 2: Apèndixs
* Apèndix A. Guia d'aprenentatge
* Apèndix B. Algunes dates en la història del programari lliure
* Apèndix C. Llicència Pública GNU
* Apèndix D. Textos d'algunes propostes legislatives i documents relacionats
* Apèndix E. Llicència reconeixement - CompartirIgual de Creative Commons
* Apèndix F. Llicència de documentació lliure de GNU
* Apèndix G. GNU Free Documentation License
* Glossari
# Italià

En procés de traducció de l'anglès. Qui vulgui col·laborar, que vagi a aquesta pàgina en anglès
* Curs de llengua italiana
* Aprenent italià
* Introducció |
* Lliçons |
* Gramàtica |
* Vocabulari |
* Sobre el llibre |
* Traçat
| Repubblica Italiana | Confederazione Svizzera | Serenissima Repubblica di San Marino | Stato della Città del Vaticano |